prot · G609122 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:122 1§ Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. 2§ Meddelande om svar på interpellationerna 1982/83:101, 102, 103 och 104 På grund av tidigt inbokade tjänsteresor kommer följandeinterpellationer att besvaras vid följande tider. Interpellation1982/83:101 av om verksamheten vid verkstadsföretagen Bahcooch och interpellation 1982/83:103 av om etthandlingsprogram för skogsindustrin, m. m. kommer att besvaras . Interpellation1982/83:102 av Per om den industriella verksamheten i länsamt interpellation 1982/83:104 av om den industriellaverksamheten i kommer att besvaras . 3 § Svar påinterpellation 1982/83:96 om den politiska utvecklingen 2 UtrikesministerLENNART : Herr talman! har ställt följande frågorfill mig om den politiska utvecklingen i : Vilka informationer har regeringen om utvecklingeni , och ? Har regeringen agerat med anledning av uppgifternaom en förnyad arresteringsvåg, som bl. a. drabbat medlemmar i en aktionsgruppför uppfyllande? Togs situationen i upp underkabinettssekreterarens besök i ? Om den politiska utvecklingen i Är regeringen beredd att ta uppkränkningarna av de mänskliga rättigheterna i inför FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna? Flera uppgifter har framkommit som tyderpå en allmän åtstramning i . Denna åtstramning har yttrat sig på olikasätt. Det har i liksom i övriga delar av förekommit enomfattande kampanj mot dålig arbetsdisciplin samt för en ökad ideologiskvaksamhet. På ett annat plan har åtstramningen yttrat sig genom försvårandetav kontakter med utlandet. Exempel på detta är antagandet av en ny sovjetiskgränslag, nedskärningen av telekommunikationer, restriktioner i fråga om ut-och införsel av trycksaker samt skärpning av kontrollen vid in-och utresa. Detär givet att dessa åtgärder särskilt hårt drabbar områden med förhållandevisväl utvecklade kontakter med väst, som t. ex. de baltiska republikerna. I början av detta år har uppgifter strömmat in omhusundersökningar och arresteringar som drabbat vitt skilda befolkningskretsar.Dessa inträffade först i , senare, men i något mindre skala, i Estland.Det är ännu oklart om åtgärderna kommer att följas upp av åtal. Det är inte heller klart om detta utgör början av enbestående försämring av den redan allvarUga situationen när det gäller demänskliga rättigheterna och den pohfiska situationen i eller om detrör sig om ett övergående fenomen. T. v. karakteriseras läget i avspänning och osäkerhet och ger därför anledning till oro, en oro som inte blirmindre av att en åtstramning synes drabba även andra grupper i , t. ex.judarna. Tre medlemmar av den inofficiella estniskaHelsingforsgruppen har tidigare dömts till fängelse, och det har kommituppgifter om att ytterligare en medlem gripits. De medborgargrupper som bildats i förbevakande av Helsingforsdokumentets efterlevnad finner det nu nästan omöjligtatt bedriva någon verksamhet till följd av de sovjetiska myndigheternas aktivaingripanden. Den har vid skilda tillfällen såväl iinternationella sammanhang som direkt till företrädare för den sovjetiskaregeringen uttalat sin djupa oro över medborgarrättskämparnas situation iSovjet och uttalat skarp kritik mot undertryckandet i av grupper ochindivider som försöker hävda bestämmelserna från den europeiskasäkerhetskonferensen i sina hemländer. I ett interpellafionssvar den 20 januarii år redogjorde jag närmare för detta. Givetvis finns det lika stor anledning att fördöma deförföljelser som drabbat medborgarrättsaktivister i BaUikum.Vi måste fortsätta att kräva full frihet för grupper och individer att uttalasig om sin regerings sätt att genomföra slutaktens bestämmelser. Det är ocksåregeringens önskan att denna princip kommer till än klarare uttryck i denfortsatta uppföljningen av slutakten från . Beträffande kabinettssekreterarens besök i ijanuari vill jag bara säga att fall med anknytning till togs upp frånsvensk sida. Det bör idetta sammanhang påpekas att flertalet av de uppgifter om en åtstramningi Balfikum som kommit fram nått oss först . När det gäller frågan om regeringen är beredd att ta uppkränkningarna av de mänskliga rättigheterna i inför FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna vill jag säga att regeringen är beredd attpåtala kränkningar av mänskliga rättigheter var de än förekommer, däriinbegripet . Detta kan ske i FN;s kommission för de mänskligarättigheterna eller annorstädes. Jag vill dock påpeka att våra möjligheter attta initiativ i kommissionen f. n. är begränsade, eftersom endast deltarsom observatör. Regeringen avser att mycket noga fortsätta att följautvecklingen i de balfiska republikerna, icke minst vad gäller situafionen förde mänskliga rätfigheterna. Regeringen är också beredd att verka för ökadedirektkontakter med , framför allt på kulturens och handelnsområde. Om den politiska utvecklingen i 3MARGARETHA AF (): Jag tackar utrikesministern för svaret på mininterpellation. Vid förberedandet av frågorna till utrikesministern bad jagupplysningstjänsten göra en sammanställning av de debatter som i förts om balternas situation. Genomgången bekräftade intrycket av att det om balterna -våra nära grannfolk - råder en generad tystnad i . Engagemanget är stort och debatterna är många om våld ochförtryck i andra delar av världen, men om balterna talas det föga. De gångerfrågan tagits upp i denna kammare, från moderat- och centerkolleger, har svarenfrån regeringen varit fåordiga och magra. Visst är den balfiska frågan svår för oss att hantera.Baltikum har ockuperats och erövrats av en närbelägen stormakt med vilken viönskar leva i fred och ha goda förbindelser. Detta faktum gör oss dock intealldeles maktlösa när det gäller att verka/ör de baltiska folken och ursäktarinfe den passivitet, för att inte säga räddhågade likgiltighet, som präglat densvenska inställningen alltsedan baltutlämningen och de facto-erkännandet av densovjetiska överhögheten över . Det finns av alla erkända internationella instrument, därfrågan om mänskliga rättigheter och folkens rätt till självbestämmande kanaktualiseras. FN-maskineriet erbjuder många sådana möjligheter. Av särskilt intresse för de baltiska folkens situation ärslutdokumentet från . I detta avtal har alla undertecknare, inkl.Sovjet, förbundit sig att verka för ett hävdande av de mänskliga rättigheterna,för kontakter över gränserna, för kulturutbyte, för underlättande avfamiljeåterförening, osv. ESK-dokumentet erbjuder således utmärkta möjligheterför att verka för de baltiska folken. Även i de bilaterala kontakterna med kan ochbör aktualisera utvecklingen i . Motiveringen har regeringensjälv gett i utrikesdeklarationens ord för : "Vadsom av vissa stater uppfattas som inblandning i inre angelägenheter. Otn den politiska utvecklingen i ser vi somrespekt för överordnade internationella principer som nedlagts i FN:s stadga, iden europeiska säkerhetskonferensens slutakt och i andra folkrättsligadokument. För att åstadkomma en dräglig internationell ordning måste vi påtalakränkningar av dessa grundläggande principer och rättsregler." Situationen för de baltiska folken kan inte enbartbeskrivas på det sätt som sker i utrikesministerns svar till mig, dvs. att detär fråga om förföljelse och förtryck av medborgarrättskämpar. Denarresteringsvåg som sköljer över kan karakteriseras på det sättet,men utvecklingen i de baltiska staterna sedan införlivandet i det sovjefiskaväldet har vidare dimensioner. Efter ockupationen av de tre baltiska staterna 1940 harMoskvas målsättning varit att avnationalisera - russifiera - de baltiska folkenoch att utnyttja deras resurser till fördel för . Detta har skett genom systematisk rysk massimmigration ochgenom diskriminering av varje uttryck för baltisk självständighet. Dennasystematiska politik kan beläggas i statistik. Före fannsdet 300 000 ryssar i de baltiska staterna. 1979 hade siffran ökat till 1,9miljoner. Längst har russifieringen gått i , där avbefolkningen nu är letter. Sammanlagt har mer än 600 000 balter deporteratsfrån de baltiska staterna. Russifieringspolitiken visar sig också i det faktum att istäderna ryssarna ges prioritet framför balterna, t. ex. när det gäller attfinna bostäder. I har antalet balter sjunkit till . Det ryskaspråket favoriseras i alla sammanhang, och det är också påtagligt att detbaltiska inslaget i det allenarådande har sjunkit kraftigt. Det stora strategiska hamnbygget i kommer attmedföra en ytterligare stor invandring av ryssar, som hotar att förvandlaesterna till en minoritet i deras egen huvudstad. Den utplåning av balternas nationella och kulturellasärart som hotar att ske gör att balternas öde är annorlunda och grymmare änövriga folks i , som ändå fått behålla en nationell statsbildning. Jag måste få ställa en direkt fråga till utrikesministern:Är han medveten om att det är detta som är det verkliga skeendet i ? Direkt beklämd blir jag, herr talman, över ordvalet iutrikesministerns svar till mig. Utrikesministern kallar den aktuellaarresteringsvågen över Balfikum för "åtstramning", vilket förtanken till revir i regeringen. Det är väl inte så attutrikesministern väljer att se de ryska åtgärderna som en akfion motsvartabörshajar? I så fall bör det intressera utrikesministern att bl. a. vetaatt av de människor som i delar utrikesministerns intresse för enkärnvapenfri zon i och som undertecknat ett upprop till förmån för ensådan zon, riktat till de skandinaviska länderna och , har varenda enantingen arresterats eller utsatts för förhör och husrannsakan. Sammantagetgäller detta ett trettiotal balter. kan verka till förmån för de baltiska folken i internationellasammanhang, men kan också mera direkt bli till stöd och hjälp för vårabroderfolk i öster. Utvecklingen i måste uppmärksammas och diskuteras.Våra kunskaper om måste ökas och kontakterna över gränsernaintensifieras. Ett ökat vetenskapligt och kulturellt utbyte skulle vara avstort värde. Regeringen har ett ansvar för att sådana vidgade kontakter kommertill stånd. Jag är glad över att finna en insikt om detta i slutet avutrikesministerns svar till mig. 4 (): erinrade om har detunder den senaste generationen funnits en öm punkt i internationellaengagemang. Vi har mer än andra påtalat övervåld mot mänskliga rättigheterlångt borta. har vi emellertid blundat för hot mot frihet ochmänsklig värdighet i vår närhet. Mot bakgrund av den aktuella situationen för de baltiskafolken är det därför värdefullt att har framställt sininterpellation, så att utrikesministern fått tillfälle att göra denna klaramarkering av att förhållandena för människorna i , och Litauenrör även oss. Jag vill med detta inlägg stödja utrikesministerns deklaration.Det måste bli klart både för ledning och för människorna iBaltikum att dessa folk står oss mycket nära, liksom genom historien. Vår inställning till påverkas starkt av hurdet blir möjligt för de baltiska folken att bevara och fritt utveckla sina egnanationella institufioner, sina språk och sin kulturella egenart. Historien har farit hårt fram medfolken öster och söder om . Inte minst har bidragit till det.Trots detta har de många folken kring detta nordeuropeiska innanhav medbevarande av sina egna nafionella värden nått längre i utveckling än någonmotsvarande grupp av skilda folk någon annanstans i världen. I denna processhar , ryssar, ester, letter, litauer, polacker, tyskar, danskar ochsvenskar alla haft sin del. historia kan inte tänkas utan demalla. Dess framtid lika litet. har alltid varit en förbindelseled mellan västoch öst i . Med sin centrala position i företräderSverige båda. För oss får inte sluta vid en järnridå med européerstående på varsin sida mot varandra. För oss når från tillUral, från till . Vi vill leva i samma känsla av förtroendemed folken i öster som med folken i väster. En del av storhet har legat i att dess skilda folk- många av dem små - vart och ett haft sin del i det som blev . NärSovjetunionen bildades, gavs ett hopp för många människor och folk som längestått utanför utvecklingen. De 65 åren har varit svåra för många folk,inte minst för det stora ryska. har emellertid så gått efter detstora , att grannar måste ställaförväntningar. Om den politiska utvecklingen i Om den politiska utvecklingen i Unionenbörjar leva upp till sin egen konstitution, som garanterar varje folk inrefrihet. Endast som en union mellan fria människor i fria folk kanSovjetunionen fylla den historiska mission den tagit som sin. 5 (): Jag tycker att det är bra att vi får endebatt om förhållandena i . Jag vill instämma med de tidigaretalare som sagt att tystnaden i vår offentliga debatt om de tre baltiskaländernas öden har varit påfallande. , och Litauenbetecknas ibland som våra glömda grannländer. Men det finns nu tecken på attdenna tystnad äntligen håller på att brytas: börjar diskuteras både iSverige och i andra länder i väst. Det finns ju också flera goda skäl att integlömma bort - ett är t. ex., som utrikesministern har konstaterat isitt svar, den politiska utvecklingen där, som ger anledning till oro. Paradoxalt nog - eller kanske naturligt nog - har inomramen för den politiska situationen uppstått ett rikt, vitalt och nationelltförankrat kulturliv. P. O. har i sin publicerade reseskildringfrån noterat detta förhållande. Han skriver att är "ettexempel på hur en stormakt mycket effektivt krossat tre nationalstaterssjälvständighet i vår omedelbara närhet", men han tillägger - och det ärviktigt - att detta inte gäller deras språk och kultur. Det finns många exempelpå att de nationella kulturformerna blomstrar inom litteraturen, särskilt poesin,teatern och musiken, kanske i första hand körmusiken. Mångaberättar ju att isolering från omvärlden är tung attbära, både på det andliga och på det materiella planet. Det kulturella utbytetmed t. ex. de nordiska länderna är för folken i - möjligen med någrafå undantag - reducerat till en obetydlighet. Det är på detta område som jagtycker att vi har möjlighet att göra en omedelbar insats. Vi bör göra allt föratt få till stånd ökade direktkontakter mellan institutioner och enskildapersoner verksamma på kulturområdet, såsom det f. ö. skrivs om iHelsingforsdokumentet. Genom det skulle vi dels kunna visa vår solidaritet medde baltiska folken i det läge som de befinner sig i, dels också få en stimulansåt vårt eget kulturliv. P. O. berättar i sin artikelserie att han träffadeen 22-årig flicka på en konstutställning. Mot slutet av deras samtal sade hon:"Jag fattar inte varför ni inte bryr er om oss längre." Det arenanklagelse som vi borde bevisa inte är riktig. Därför vill jag liksomMargaretha särskilt lägga märke till den sista meningen iinterpellationssvaret, där utrikesministern säger att regeringen är beredd attverka för ökade direktkontakter med , framför allt på kulturens ochhandelns område. I mitt anförande vill jag särskilt lägga tonvikten vidkulturen och dess möjligheter. Jag har en bok med mig här. Det är en diktbok, skriven aven poet från , och jag skulle vilja vidarebefordra några rader ur den:"Ord, mina ord, häng inte med huvudet, när vi åter ska dömas! är bara ennedsliten tröskel som man måste kliva över, för att en värld utan väggar ska tavid, ett land som inte är rum." Dikten fortsätter litet längre ner på sidan: "Ettyttrande, även det allra högsta yttrandet - det är en frihet som maninte längre kan förlora. Den som vidrörts av andetag utifrån behöver inteblicka tillbaka på sina väggar." Det tycker jag, herr talman, är en bön om kontakt som viinte skall avslå. Detta kan också vara ett sätt att nationellt arbeta för andrastaters mänskliga rättigheter. Om den politiska utvecklingen i Mitt svar har ingalunda varit avsett attuppvisa likgiltighet för de viktiga problem som fru tagit upp i sininterpellation och i sitt debattinlägg och som därutöver ytterligareunderstrukits av inlägg här i kammaren av och . Jaghoppas också att det inte var i svaret på den här interpellationen som mantyckte sig finna någon generad tystnad rörande situafionen i . Det är svårt att säga om debatten i vårt land är meralivlig i de här frågorna än i andra länder. Mitt intryck är att vi i pressenoch i andra media - även inom det rena kulturlivet, teater och litteratur - haren livaktig diskussion om förhållandena i , vare sig det gäller dagensförhållanden eller den historiska bakgrunden. Det är möjligt att diskussionen iSverige i flera avseenden förs på ett sakligare och lugnare sätt än dendiskussion som förekommer i många andra länder. Detta kan sammanhänga med attvi har så mycket större möjligheter att upprätthålla de praktiska förbindelser,både på kulturlivets område och i andra avseenden, vilka just understrukitshär. Jag vill också instämma i hänvisningen tillHelsingforsdokumentet, som vi bör kräva respekt för. Detta dokument innebär ettvärdefullt fillägg till de rättighetsförklaringar som i andra sammanhang harfastställts genom internationella organ eller genom överenskommelser. När det gäller frågan om förryskningsprocessen vill jaginstämma i att det pågår en förryskning i fysisk bemärkelse genoni den pågåendeinflyttningen till av ryssar och andra icke-baltiska folkslag. Dettahar lett till att andelen balter i den lokala befolkningen successivtreducerats. bör dock sägas att en del nyare uppgifter i pressen, bl.a. av Per , tyder på att förryskningsprocessen inte har lyckatsundantränga balternas språk och kultur, även om språkundervisningen i vissaavseenden har kommit i kläm. Trots ideologiska direktiv av allehanda slag, somanbefaller att man skall skapa vad man kallar en multinationell sovjetiskkultur, förefaller det som om en mycket stor del av kulturlivet i de baltiskarepublikerna bevarar en beundransvärd livskraft, med tanke på de begränsaderamar man har till Om den politiska utvecklingen i Därmed anser jag mig ha svarat på den direktafråga fru ställde. Jag har vidare inget att tillägga till de uttalanden somgjorts av alla de tre föregående talarna om betydelsen av ökat stöd och ökadhjälp till folken i genom ett effektivare vetenskapligt och kulturelltutbyte. Det är riktigt, som har sagts av , attisolering från omvärlden är tung att bära. Det finns också särskildamöjligheter för oss att upprätthålla kontakter dels genom den stora folkgrupp iSverige som invandrat från under varierande förhållanden och sombevarar mycket av sin gamla kultur i vårt land, dels genom det svenska folketsnaturliga intresse för vad som händer i - genom vår gemensammahistoria och genom många andra band -, dels också, och inte minst, genom dengeografiska närheten, som gör det relativt lätt för svenskar, förorganisationer likaväl som för individer, att komma i kontakt med . Jagvill också påpeka att dessa kontakter, särskilt på det kulturella området, inteär uteslutande - om ens huvudsakligen - ett stöd från vår sida. De berikarockså vårt eget kulturliv. 7MARGARETHA AF (): Jag tror ändå att den generande tystnad somhar präglat den svenska inställningen i baltfrågan alltför länge har hafteffekt vad gäller kunskaperna om . Vidare tror jag att alltför fåsvenskar, trots den geografiska närheten till , riktigt vet vad somhänder i Balfikum. Alltför få svenskar är medvetna om hur svår situationen därär, hur annorlunda ställning är. Det är ju ett faktum att man där ärutsatt för en koloniseringspoltitik av ett vida hårdare slag än vad som ärfallet i övriga öststater. Jag tror, som sagt. att ganska få svenskar ärmedvetna om den här situationen. En utökad diskussion, bättre kunskaper och ett vidgatintresse i kan säkert betyda väldigt mycket för våra baltiska grannfolk.Naturligtvis betyder också ett vidgat utbyte väldigt mycket. En internationellframgång kan de som arbetar för de baltiska staternas frihet notera.Europaparlamentet har nämligen i det närmaste enhälligt antagit en resolution.Man kräver att lägger fram den baltiska frågan inför för avkolonialisering. Det innebär att frågan om de baltiskaländernas situation kommer att tas upp i FN. Därigenom får också bättremöjligheter att ta upp frågan om balternas situation och att verka förbalterna. Den generande tystnad som jag talar om har också att göramed det ökade intresse för internationella frågor som över huvud taget råder iSverige. Det gäller den utökade debatten, det stora intresse som massmediariktar mot olika områden i världen. Men ändå får det svenska folket alltförlitet information om vad som sker i . Jag rekommenderar inget korståg av gammeldagstyp gentemot de baltiska staterna. Men låt oss hoppas på ett ideologisktkorståg, i den meningen att intresset och kunskaperna ökas samt att kontakterna vidgas- ett korståg som präglas av idéer och samarbete samt av solidaritet Nr 122 gentemot de balfiska folken. Överläggningen var härmed avslutad. Om en översyn av påföljderna 4 §Svar på interpellation 1982/83:89 och fråga 1982/83:322 om en för olagafiske översyn av påföljderna för olaga fiske har frågat om justitieministernanser en översyn av påföljderna för olovligt fiske enligt fiskelagen varanödvändig och, om svaret är ja, när en sådan översyn kommer att ske. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på interpellationen. har frågat mig vilka åtgärder jag avser attvidta för att få till stånd en samordning mellan de nordiska länderna och enöversyn av lagstiftningen rörande olovligt fiske. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. interpellation gäller närmare bestämt destraffsatser som fillämpas när utländska fiskare döms för olovligt fiske i densvenska fiskezonen. Enligt är straffen för lindriga om man jämförmed de straff som utdöms i övriga nordiska länder. Frånsett vissa områden i och fåryrkesfiske i den svenska fiskezonen bedrivas från utländska fiskefartyg endastefter särskilt tillstånd från . Den som fiskar utan sådanttillstånd kan dömas för olovligt fiske till dagsböter eller fängelse . Dessutom kan brott mot fiskelagen medföra att fångsten förklarasförverkad. Under vissa omständigheter kan också fiskeredskap förklarasförverkade. I stället för fångst eller redskap kan'värdet därav förklarasförverkat. Som regel bestraffas överträdelser dock endast med böter.Genom att de svenska bötesstraffen i praktiken är ganska låga framstår destraff som tillämpas i andra länder som strängare. Om man i ställetregelmässigt som sanktion mot överträdelser tillämpade förverkande av fångst,redskap eller motsvarande värde, skulle följderna av en överträdelse bli mycketkännbara. har framfört till riksåklagarenatt nuvarande domstolspraxis är för mild för att effektivt förhindra bl. a.olovligt fiske i den svenska fiskezonen och hemställt att riksåklagaren delgerberörda åklagare styrelsens syn på behovet av en skärpt strafftillämpning. Som bekant träffas numera överenskommelser mellanbl. a. och om svenskt fiske i den norska fiskezonen och mellanSverige och EG, dvs. a. , om fiske i varandras zoner. Kuststaternasolika lagstiftningar i fråga om fisketillsyn får därvid betydelse för andraländers fiskare. Det har visat sig föreligga stora skillnader vad gälleringripanden och sanktioner mellan de olika länderna. Jag anser emellertid att Ot7t en översyn av påföljderna för olaga fiske sanktioner, tillsyn och faktiska ingripanden så långt sommöjligt bör vara likartade mellan de olika länderna för brott mot dessaöverenskommelser. Det är helt klart att de stora skillnader som finnsi de olika ländernas sanktionssystem upplevs som en orättvisa bland svenskayrkesfiskare. Enligt min mening är det motiverat att skärpa såväl de svenskastraffbestämmelserna som tillämpningen av desamma. Vidare bör en samordning avbestämmelserna mellan de olika nordiska länderna eftersträvas. Från svensk sidahar i detta syfte tagits initiativ till nordiska överläggningar om utformningoch tillämpning av sanktionsbestämmelser för olovligt fiske. Närmast kommerfrågan att diskuteras inom Nordiska kontaktorganet för fiskefrågor vid desssammanträde i . Om överläggningarna i detta forum inte ledertill önskat resultat, avser jag att överväga andra former för nordiskt samrådsom har större möjligheter att leda till den önskade samordningen. 9JENS (): Jag tackar jordbruksministern för svaret.