prot · G609145 · 1982-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av detta har viföreslagit att man från statsmakternas sida skulle verka för en samordning avdet arbetet via fackliga organisationer, politiska partier, forskare ochkonsulter. Jag har stått här och talat i kanske 10minuter. som förrunnit har arbetslösheten i kostat samhälletungefär . Med dessa avslutningsord vill jag yrka bifall till vpk:sreservationer vid arbetsmarknadsutskottets betänkande 23. 44YNGVE (): I motion 1982/83:822, som undertecknats av 19socialdemokrater, har vi hemställt att hos regeringen begärtillsättande av en särskild kommission med uppgift att utarbeta ett långsiktigtprogram för industriuppbyggnad i . Meningen är ju att området skallkunna tillföras 45 000-65 000 nya arbetstillfällen under de närmaste tio årensom ersättning för det relativt sett största sysselsättningsbortfallet i landet- ett av de mest sargade områdena, som industriministern uttryckte det för enstund sedan. Det är som bekant i första hand gruvor och järnbruk som drabbatsav nedläggningar och reduceringar. Under den allmänpolitiska debatten i årredovisade jag en rad specificerade skäl för vår framställning. Bergslagen,dvs. 6 protokoll 1982/83:145-147 kommuner iMellansverige med en sammanlagd befolkning på ca 380 000 personer, har storarbetslöshet. och har skildrat lägetingående tidigare, och jag behöver inte upprepa det. Det är likadant i samtligalän. Man tar f. n. inte till vara den samlade kunskap om teknik, organisationoch ekonomi som finns inom området. Emellertid har regeringsskiftet ändå betytt att detnödvändiga arbetet med en restaurering av ekonomi har inletts. I helalandet kan konstateras att produktionen ökar och exporten växer. Hos företagenbörjar förmärkas en ny tro . Överkapaciteten är dock stor ochsysselsättningskrisen är inte löst. Mitt hemlän t. ex. bär ännu bördan av 14000 människor utanför arbetsmarknaden. Det är lika illa i de andraBergslagslänen. Det är därför nödvändigt att arbetet med att lösastrukturproblemen inom stålindustrin fortsätter. En framtida organisation måstegarantera specialstålverkens ställning, fortsatt utveckling av pågåendeverksamhet i och en tryggad tillvaro för de mindre handelsstålverken. Det är också viktigt att stålindustrins råvaruförsörjning- jag tänker då mest på skrot - kan ordnas. Prospekteringsarbetet i Bergslagen måste ges denomfattning och det stöd som krävs för att området skall kunna bibehålla ochhelst öka gruvnäringen. Arbetarrörelsen slår nu som tidigare vakt omindustrisamhället. Det är från en framgångsrik industrisektor som vi skallhämta resurser till en utbyggnad av den offentliga sektorns servicearbete. I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1982/83:23 heter detbl. a. att utskottet delar den oro för utvecklingen i Bergslagen som motionenger uttryck för. Som framhålls måste insatser göras för att skapaförutsättningar för en reindustrialisering i regionen. "Problemen iBergslagen är uppmärksammade i regeringens kansli, och enligt vad utskottetinhämtat pågår f. n. ett beredningsarbete i syfte att få till stånd åtgärdersom kan bidra till att vända utvecklingen. Utskottet utgår från att arbetetbedrivs skyndsamt." Industriministern betygade att detta arbete pågår.Utskottets majoritet har en god filltro till regeringens framfida arbete, ochden delar jag. Det är givet att Bergslagens representanter i denna kammareavser att noga följa de konkreta resultaten, och onödiga tidsutdräkter kommerinte att tolereras. Med hänsyn till vad utskottet anfört finnerjag inte nu anledning att ställa något särskilt yrkande, utan jag är till fredsmed utskottets hemställan. I detta anförande instämde , , och (alla s). 45 BOFINNKVIST (s): En regionalpolitisk debatt här i riksdagenhandlar ju mycket om siffror, som redovisar hur läget är i regioner, län ellerkanske orter - det hör till denna debatt. Jag villbörja med att säga, att bakom dessa siffror döljer sig människor medproblem, som har förväntningar på oss politiker. Man förväntar sig att vi skallgöra något åt den stora arbetslösheten. De utpräglade industriorterna har judrabbats hårdast av de förändringar som skett inom näringslivet sedan mitten av1970-talet. De människor som genom sina insatser i industrin har varit med ochlagt en stabil grund att bygga välfärdssamhället på, genom hårt arbete, fårockså ta de stora stötarna . Detta gäller i särskilt hög grad de anställdainom basnäringarna och de orter som har byggts upp kring basindustrierna,oavsett var de ligger i landet. Och man frågar sig: Var finns rättvisan idetta? Bra och yrkeskunnig arbetskraft för att förädla våraråvaror tas inte till vara för att hjälpa till att förbättra landets dåligaekonomi. Det är vad vi har upplevt . Man uppleverockså hur förutsättningarna för att kunna upprätthålla en bra samhällsservicepå dessa orter försämras, i takt med vikande befolkningsunderlag. Jag kommer själv från en ort som har förlorat avbefolkningen , dvs. Prognosenför framtiden är ännu mörkare. Det stora beroendet av basnäringarna stål ochskog samt företagskriser, utan möjligheter till alternativ sysselsättning inompendlingsavstånd, är orsakerna. Mycket höga arbetslöshetstal, tomma lägenheter och ungdomsom i allt större utsträckning förlorat tron, i varje fall på att få ett arbetepå hemorten, hör också till denna bild. Det finns en social sida av detta medmånga mörka inslag. En del av det som skett har varit oundvikligt.Förändringar inom industrin har vi alltid varit utsatta för, men det skulle hagått att lindra en del med ett större socialt ansvarstagande frånföretagsägarna. Storbolagsdominansen är också ett oroande inslag i dennabild. Det som förr har upplevts som stabilt är kanske föremål förspekulationer på börsen. Jag tänker då på , som i stort sett över ennatt bytte ägare. Det är mot bakgrund av denna korta redogörelse som jaghoppas att förstår den stora oro som ligger bakomkravet på en speciell kommission för Bergslagen. Problemen är desamma, oavsettom orterna ligger i eller i andra delar av Bergslagen. Utskottet hänvisar till det arbete som kommit i gång inomregeringens kansh för att bryta den negafiva utvecklingen i Bergslagen. Det ärbra att detta arbete har kommit i gång. En del åtgärder har ju också vidtagitsav den nuvarande regeringen, och det tyder på förståelse för problemen. Jagtänker då speciellt på insatserna för och Ny by-Uddeholm, som ärmycket tillfredsställande inte minst för sysselsättningen i . En del av våra strävanden måste vara att behålla så mycketsom möjligt kvar av den sysselsättning vi har på bruksorterna. Arbetet kommer -det kan jag försäkra - att följas med stort intresse, och det blir kanskeanledning att återkomma. Utskottet behandlar också de andra delarna i den motionsom vi väckt om speciella insatser för . Att vi kräver speciella insatser för länet skall ses motbakgrund av den svåra situation som har uppstått, inte enbart till följd avproblemen på bruksorterna, som jag har uppehållit mig vid tidigare.Sysselsättningen har också drabbats hårt av andra orsaker, exempelvisVänerskogskonkursen, som har fått till följd en mycket hög arbetslöshet blandskogsarbetarna. Man redovisar från fackligt håll att av medlemmar äri arbetslöshet eller beredskapsarbete , som det finnsmöjligheter att ta ut mera råvara ur skogen. En annan sida av denna bild är också att industrier saknarråvara och får slå igen eller hotas av detta, medan andra importerar råvara föratt upprätthålla driften. En såg i Västvärmland har redan varslat omnedläggning, och ytterligare en är hotad. Orsaken är råvarubrist. Även i dettasammanhang är det de anställda i skogen och i industrierna som drabbas, medytterligare svårigheter för en förut hårt drabbad glesbygd som följd. Insatser av regeringen på detta område för att få frammera råvara är av yttersta vikt, även ur regionalpolitisk synpunkt. Även byggbranschen har stora bekymmer och kommer attuppvisa en arbetslöshet på kommande vinter om inte speciella insatsergörs. Tidigareläggning av planerade landstingsbyggen skulle vara ett sätt attmildra detta. Länet har visserligen tilldelats särskilt stora andelar avde sysselsättningspaket som presenterats, både och , ochdet är vi givetvis tacksamma för. Men problemen är trots detta stora. Ett högindustrialiserat län som drabbas myckethårt av de förändringar som har skett inom industrin. Länet kommer tvåa efterNorrbotten när det gäller arbetslöshet. Vi har förlorat i runda tal 12 000industriarbetsplatser . Allt som kan göras för att förbättra läget för industrinär av stor betydelse för länet. Devalveringen kan på mycket godagrunder antas ha haft en avgörande betydelse för att trenden i varje fall harplanats ut. Varslen om avskedanden och permitteringar har reducerats. Det finns projekt som skulle kunna skapa sysselsättning ilänet, både på kort och på lång sikt. Sådana projekt har aktualiserats bådegenom motioner i och genom uppvaktningar hos regeringen. Ett av dessa projekt är kyanitfyndigheten i Hållsjöberg,som varit känd . Försök att få fill stånd brytning av dennafyndighet gjordes men misslyckades på grund av denannalkande lågkonjunkturen. ligger det ansökningar inne om pengar till bådeytterligare prospektering och brytning av denna mycket intressanta fyndighet.Projektet kommer att skapa varaktig sysselsättning i och Filipstadskommuner, och vi hoppas att dessa ansökningar beviljas. Turistnäringen är också en möjlighet till sysselsättning iframtiden som skall tas till vara. Det man närmast tänker på i detta sammanhangär , som skulle skapa sysselsättning i den del av länet som högsta arbetslösheten , . Detta projekt kommer att fordrastatligt stöd om det skall förverkligas. Vi förutsätter att eventuella framställningarhärom också kommer att behandlas välvilligt. Det finns även andra områden där möjligheterna fillsysselsättning är stora. Jag tänker då närmast på energiområdet. Många företagi länet är med om satsningar som gäller nyheter pä energiområdet, exempelvisvärmepumpar och fastbränsleanläggningar. Stödet till dessa energislag ärdärför välkommet. Det finns också andra projekt inom energiområdet. Läget är så pass svårt på arbetsmarknaden att man bör taalla förslag till sysselsättning under allvarlig prövning. Detta gäller såväl ifråga om skogsråvara som i fråga om energi. Beträffande energin har det socialdemokratiskapartidistriktet tillsatt en särskild utredningsgrupp. Jag vill avsluta med att framhålla att ettbättre tillvaratagande av de resurser vi har i länet, mera hänsyn tillsysselsättningen och gemensamma tag är nödvändigt för att vända den negativautvecklingen. Och stöd från regering och riksdag för de projekt vi kan få framräknar vi med. Idetta anförande instämde och (båda s). 46HANS i (vpk): Jag skall inte beskriva situationen iBergslagen i mera utförliga ordalag - det har man ju gjort mer än väl itidigare anföranden. använde en stor del av sitt anförandetill att tala om hur det ser ut på de olika bruksorterna. Detta är ju faktiskaförhållanden, så det är inte mycket mer att orda om. har det försvunnit 9 000 jobb vidjärnbruken i Bergslagen, och ytterligare 50 000 jobb väntas försvinna under ettdecennium. Detta sammanfattas i utskottsbetänkandet genom att man skriver attden negativa utvecklingen väntas fortsätta. För att försöka stoppa den negativa utvecklingen har vifrän vpk redovisat en möjlig utvecklingsväg i flera olika motioner, som berörde olika länen i Bergslagen och . Med utgångspunkt från bl. a.situationen i har jag motionerat om nödvändigheten av att enBergslagsdelegation tillsätts som, med bestämd inriktning, skulle kunna arbetaför att möta den besvärliga situafion som enligt vad alla vet kommer. Jag behöver inte närmare gå in på de åtgärder som ärnödvändiga i den här regionen. De sammanfattas ganska bra i reservation 17, somjag passar på att yrka bifall till. Det gäller sådana frågor som prospekteringefter mineraler och metaller, införande av ny teknik i stålindustrin, öppnandeav en väg bort från det importerade skrotet, ökning av förädlingsgraden i helaförädlingskedjan från malm till färdig produkt. Det är sådant som t. ex. YngveNyquist har berört här . Vi talar om satsning på nya marknader, och vitalar om energins roll i en ny industriell utveckling i Bergslagen.Det har BoFinnkvist talat om. De krav som vi för fram som nödvändiga och som visar påvilken väg man måste gå i Bergslagen har alltså ett brett stöd långt utanfördet , och det finns stöd för detta även i detsocialdemokratiska partiet. En Bergslagsdelegation löser inte ensam några som helstproblem, tror vi, lika litet som mineralpolitiken för sig kan göra det ellerindustripolitiken i allmänhet. Det måste tas ett sammanfattande grepp över helaproblematiken i Bergslagsområdet. Men vi menar att i så fall skulle en sådanhär delegation ändå kunna börja ta i de problem som finns på ett konstruktivtsätt. har det skrivits en del socialdemokratiska motionerockså i det här ärendet, där man använder benämningen . Detär ju en ordskillnad mera än en artskillnad, så vitt jag förstår. Det lär varamotion 1982/83:2048. Socialdemokratiska ledamöter har talat gariska mycket omden . Man säger att det är 19 ledamöter som har skrivit under motionen föratt visa hur allvarligt läget är i Bergslagen och hur viktigt det är att fä enny utveckling genom en sådan här kommission. Men ingen har yrkat bifall till sin motion. Dåmåste man fråga: Vad är de här motionerna till för? Är de till för den lokalapressen , eller är de till för något verkligt syfte? Är detmeningen att de någonsin skall stödjas eller bifallas eller arbetas för av desocialdemokratiska ledamöterna? Det är ganska pinsamt att ni skriver motioner som ni intestödjer. Vår motion om en Bergslagsdelegation har underskrivits av bara sexeller sju kommunister från regionen. Men vi tänker stödja den, helariksdagsgruppen, i en votering . Eftersom det är sä mycket som sammanfaller i era motioneroch våra reservationer och ni inte har yrkat bifall till era motioner, tyckerjag ni skall stödja vår reservation. Ni får säkert inte majoritet här ikammaren, men ni kan visa hur allvarligt ni ser pä utvecklingen i Bergslagenoch visa att det finns en väg ut ur krisen. Det tycker jag politisk anständighetoch hederlighet kräver, när man skriver motioner. Nåväl, i betänkandet sägs det att regeringskanslietbereder frågan för att få till stånd åtgärder som kan bidra fill att vändautvecklingen. Med detta backar socialdemokraterna från sin motion. Vi backarinte, för vi tycker att den formuleringen är mycket svag och fill intetförpliktande. För min del duger ett sådant här argument inte alls. Detär inte alls ett tillräckligt argument för att jag skall avstå från attfortsätta ätt i voteringen och senare driva frågan om Bergslagens utveckling. Varför är jag då inte nöjd? Jo, för det första därför attjag vet att i bereds inga initiativ som på något sätt skullekunna rubba storfinansens grepp över Bergslagen. Detta är ju ett av problemen,det borde även socialdemokrater inse. För det andra kan man gå tillkompletteringspropositionen och se vad regeringen har föreslagit för strategimot kapitalismens kris, som Bergslagens kris ju är en del av. Där sägs t. ex.att man skall stimulera ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Jag vill arbeta förprecis motsatt utveckling när det gäller Bergslagen. Jag vill skydda bruksorterna och hindra att de avfolkas.Det är fint att leva i en bruksort, det är en lämplig social struktur. Det ärbra att leva i dessa samhällen i Bergslagen. Därför vill jag kämpa för dem ochbevara dem och inte befrämja en ökad flyttning-det är ju ingenting som jag kanlita till som Därför kan jag inte nöja mig med att detta bereds inomregeringskansliet. Sådana ord är ganska tomma, när man tittar på vad som finnsbakom regeringspolitiken. Varför är det då så nödvändigt med enplaneringsutveckling? Varför är det nödvändigt att bryta storfinansens makt överBergslagen, varför går det inte ändå? I Bergslagen är några få finansfamiljermakthavare över ungefär 100 000 anställda - , ,och några familjer till behärskar stora delar av Bergslagen.Nödvändigheten att bryta storfinansens makt kan ju belysas med vad som hände imåndags i , K.-G. På kunde enenda person i familjen , kallad finansvärldens därför atthan inte vill visa sig för massmedia - han skäms tydligen för sin verksamhet -ensam behärska hela bolagsstämman. En enda person, bosatt i , långt fränBergslagen och dess problem, kunde genom att sträcka upp handen leverera 3miljoner röster på bolagsstämman. Han fimpade hela den övriga stämman, som inteprecis består av några progressiva personer. Genom att räcka upp handenbestämde han en så viktig sak som utveckling. Sedan, i andra hand,får kommunerna försöka höja skatterna för att med de ynka skattemedlen göra vadde kan för att lindra de sociala problemen. Det är därför som det är så viktigtatt angripa storfinansens makt om man menar att man skall angripa problemen iBergslagen. Denna sorts demokrati, där man genom att sträcka upp enhand kan leverera tre miljoner röster och bestämma över en hel orts framtid,försvarar storfinans och borgare mot olika förslag av fonder - det må varasocialdemokratiska löntagarfonder eller kommunistiska samhällsfonder. Det ärdenna demokrati som de kämpar för, och de tycker att detta är höjden av frihet. Varför angriper inte ni socialdemokrater detta? Varförstår ni inte här och säger att vi måste bryta deras makt? Varför röstar ni intepå era motioner? Varför formulerar ni er inte skarpare, utan slätar ut er? Det hävdas att det privata kapitalet måste ta sitt ansvar.Det sade bl. a. industriministern i går. Jag kan inte avgöra om det också harsagts , för jag hade inte möjlighet att höra pä industriministernsanförande då jag hade annat att göra. Men det gäller det privata kapital varshemland är Plånboken och inte Bergslagen. De människorna kan ni väl inte ändålita pä! Det är nödvändigt att stödja denkommunistiska reservationen nr 17. I detta anförande instämde och (båda vpk). 47KARL-GUSTAF MATHSSON (s) replik: Det är mycket som förenar oss, Hans Peterssoni , när det gäller kampen för att bevara ett levande Bergslagenoch levande bygder och för att fä till stånd en ökad verksamhet ochsysselsättning. Skälet till att jag inte har yrkat bifall till vårmotion framgick mycket klart av mitt anförande. Den skrivning iarbetsmarknadsutskottets betänkande där man hänvisar till en pågåendeberedning inom regeringen, som man också har utlovat skall komma med förslagtill åtgärder för Bergslagskommunerna, räcker för mig. Jag tror att det kommersådana åtgärder. När det gäller nödvändigheten av att man bryter kapitaletsmakt över storföretagen är vi helt överens. I sinom tid kommer också ettförslag till löntagarfonder att presenteras för . 48 HANS i (vpk) replik: Herrtalman! Jag är, , säker på att det är mycket som förenaross i kampen för Bergslagen, men det vore bra om vi kunde förena oss också i envotering till stöd för de krav som kan förändra situationen i Bergslagen. Detskall bli intressant att se hur ni gör vid voteringen om reservation 17. förlitar sig på regeringens åtgärder.Ja, det kan man ju göra, om man väger in en mängd positiva förväntningar i deord som står på 'två rader i betänkandet. Går man i stället tillkompletteringspropositionen och tittar efter vad regeringen vill göra här ochnu för att komma framåt när det gäller industri- och sysselsättningspolitikenoch för att bryta storfinansens makt, finner man inga åtgärder i den riktningsom är nödvändig. Därför kan inte jag förlita mig på dessa rader i betänkandet.Jag måste se till den faktiska verkligheten. Vilken politik för regeringen? Förden en arbetarpolitik eller en underdånig politik mot storfinansen? Det är detsenare. Därför måste jag fullfölja mina krav. 49 () replik: Trots att vi har haft en socialdemokratiskregering , har redan mycket positiva resultat kunnatkonstateras, framför allt som effekter av höstens devalvering. Den har gettökade order till vår exportindustri. Vi kan också förvänta oss en fortsatt högsysselsättning. Till det kan vi lägga alla de beslut som har fattats omökade arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För Bergslagens del skall vi ocksåräkna med de ökade satsningar som vi beslutade om,exempelvis för prospektering av nya legeringsmetaller. Allt detta har hänt . 50 HANS i (vpk) replik: Herrtalman! Det är alldeles utmärkt att man satsar på AMS och på ökadeprospekteringar, men det är långt ifrån tillräckligt. Och det löser integrundproblemen eller den kris som kommer att drabba Bergslagen under i förstahand framåt. Man har i undersökningar kunnat räkna fram att 50 000 jobbkommer att försvinna. Man lär få fylla pä enorma mängder pengar i AMS kassor omman skall kunna stå emot en utveckling där 50 000 jobb försvinner. Då kommer niatt få se både budgetunderskottet och skatteuttaget öka. Man måste alltså göranågot konstruktivt för att vända utvecklingen,för att få till stånd en ny utveckling. Jag menar att de förslag som vi frånvpk lagt fram är de riktiga. Därför framhärdar vi med våra förslag. Det räckerinte med att pytsa ut AMS-medel, även om detta är aldrig så nödvändigt ochmåste göras i ännu större utsträckning. Det måste till någonting annat,någonting mer grundläggande. Sedan till devalveringseffekterna och allt det positivasom har hänt. Det finns tecken på en svag uppgång i den internationellakonjunkturen. I har främst bostadsbyggandet och militära beställningarökat. Men det är ju ingenting man kan bygga sin framtid pä i vårt land.Framgångar som sker pä bekostnad av andra i den internationella exporttävlankan aldrig bli bestående, utan det blir en kortsiktig uppgång. Sedan står vimed fördjupade problem. Det behövs strukturella, radikala, grundläggandeförändringar. Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 51BENGT KRONBLAD (s): I samband med behandling avregionalpolitiken, arbetsmarknadsutskottets betänkande 1982/83:23 med sammaämne, har vi fem socialdemokratiska ledamöter från län i motion1982/83:654 tagit upp frågan om åtgärder för en ökad sysselsättning i Kalmarlän. Bakgrunden är följande. län har ca 240 000invånare, vilket är lika mycket som för 100 är sedan. I detta tidsperspektivuppvisar endast en sämre befolkningsutveckling. Länets andel av riketsbefolkning var då mot f. n. Denna befolkningsutveckling härledersig från betydande utflyttning av yngre människor, vilket resulterat i enålderspyramid med relativt stor andel i åldersgruppen . i sydöstra bedriver, i samarbete medLunds universitet och i , ett projekt som skall undersökabakgrunden till denna utveckling samt med utgångspunkt i denna utarbetakonkreta förslag till åtgärder. Jag vill med detta fästa och dessarbetsmarknadsutskotts uppmärksamhet på det arbete som där pågår. Sysselsättningen i län har under det senastedecenniet haft en mycket svag utveckling. Industriinvesteringarna har underflera år släpat efter och ligger långt under rikets genomsnitt. Detta har fåtttill följd att industrins byggnads- och maskinpark i länet är avsevärt äldre änrikets genomsnitt. län är det län som har landets lägsta andel i denstatliga sysselsättningen: 28,6 sysselsatta per 1 000 invånare mot 53,2 förlandets genomsnitt. Utöver mekaniska och övriga metallindustrier är jord- ochskogsnäringarna länets viktigaste sysselsättningsgrenar. För skogsnäringenssysselsättning är det därför av yttersta vikt att riksdag ochregering tar sådana beslut som garanterar en framtida säker tillgång påträfiber. Byggnads- och underhållssektorn har för län och dessnäringsliv en mycket stor betydelse. En ökad satsning på dessa är därför av Ett ökat samarbete mellan trähusfabrikerna inom regionen, specielltdå för produktutveckling och marknadsföring, som LO-distrikten i ochÖstergötland ägnar sig åt, behöver här allt det stöd det kan få. Arbetslösheten i län är hög, precis som på mångaandra platser i landet. var 10 410 personer arbetslösa eller föremål förolika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är dock en minskning med ca 350,och man kan även se en ökad efterfrågan på arbetskraft .