prot · G609158 · 1982-12-31 00:00:00 — Den av GunnarBiörck åberopade skrivelsen från bankinspektionen till bankerna behandlar bl.a. fall där det enligt inspektionens uppfattning inte kan anses obehörigt atten bank - utöver vad som följer av bl. 4 kap. 15 § utsökningsbalken - eftersärskild prövning lämnar ut uppgifter till en kronofogdemyndighet. Skrivelsenbehandlar också i vad mån en bank bör underrätta en kund om att upplysningarlämnats till kronofogdemyndigheten. Enligt min mening synes nuvarande bestämmelser ombanksekretess ändamålsenliga, och jag har inte för avsikt att nu se överbestämmelsen på det sätt ifrågasatt. Jag vill dock nämna attbanklagstiftningen f. n. ses över och att frågan om utformningen av reglerna ombanksekretess kan komma att övervägas i det sammanhanget. Om ändrade föreskrifter om banksekretess Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 59GUNNAR i (m): Tillåt mig att tacka finansministern för detsvar han givit pä en fråga som jag ursprungligen ställde tilljustitieministern. Jag är ledsen att behöva säga finansministern att jagknappast kan vara nöjd med svaret. Efter att ha redogjort för en del av denuvarande bestämmelserna, gör finansministern bedömningen att dessa är"ändamålsenliga". Ändamålet medlen, tycks finansministernmena. Men min fråga, som jag ställde till justitieministern, gällde detvivelaktiga rättsliga grunder på vilka skrivelsen bygger och som innebärövertramp i mer än ett hänseende. Den närmaste orsaken till att jag reagerade när jag fick imina händer en besynnerlig skrivelse från "Kungl. Bankinspektionen" -tydligen ett av de få kungliga verk vi har kvar - var att det stod att läsa att"banken bör inte underrätta kunden/utmätningsgäldenären om förfrågningen,om kronofogdemyndigheten begär att underrättelse ej skall ske", och,vidare, att "även i de mera vanliga fall, där kronofogdemyndighetensbegäran avser endast uppgift om tillgodohavande hos bank eller annatmellanhavande," (vilken usel svenska f. ö.!) "bör banken på begäranav kronofogdemyndigheten avstå från att underrätta gäldenären". Enligt min mening är dessa föreskrifter ägnade att föratanken till 1984 och watches you. Inom övrigkreditupplysningsverksamhet är det självklart att man, i enlighet med kreditupplysningslagens11 §, till den om vilken upplysning har lämnats ger en kopia av beskedet ochuppgift om vem 4 protokoll 1982/83:158-159 Om ändrade föreskrifter om banksekretess Jag har svårt att acceptera att denna normala, och lagligen påbjudna,anständighet inte skulle behöva iakttas i mellanhavanden med kronofogdar. Det ifrågavarande aktstycket kallas med en obetalbareufemism Banketiken nr 43, och det var därför jag ställde frågan tilljustitieministern. Såvitt jag förstår handlar det egentligen i stället omkronofogdeetik, och den befinner sig uppenbarligen på ett annat plan. Jag kan inte annat än beklaga att det harråkat bli som borde korrigera vad bankinspektionen här harställt till med "efter" - inte "i"" - "samråd medberörda parter", som inspektionen för säkerhets skull säger. Det gäller här också en utvidgning av upplysningspliktenenligt 4 kap. 15 § utsökningsbalken för bankväsendet i allmänhet, som därigenompåtvingas en uppgiftsskyldighet, som går längre än - och som står i strid med -vad som enligt 8 kap. 8 § sekretesslagen gäller för bankrörelse ochriksgäldskontorets läneverksamhet, där sekretessen är absolut, med deninskränkning som följer av 14 kap. 1 § sekretesslagen, nämligen omuppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Men lag stiftas här i huset,och några egna förordningar skall den kungliga inspektionen inte ge sig tillatt utfärda. Jag skall först förklara för iVärmdö att skälet till att det är jag som svarar på frågan inte är attkronofogdemyndigheterna sorterar under , utan denomständigheten att banklagstiftningen, inkl. banksekretessen, faktiskt ocksåsorterar under . Jag tycker att borde ägna någon eftertankeät vad denna fråga i sak gäller. Det är alltså frågan om ett fall därkronofogdemyndigheten begär av banken att fä bryta banksekretessen för att fåupplysning om de ekonomiska förehavandena mellan banken och en viss person.Kronofogdemyndigheten kan inte på andra vägar få upplysningar om vederbörandegäldenärs tillgångar. Problemet som har tagits upp av bankinspektionen ärnaturligtvis: Kan banken genom att underrätta denne person i själva verketomintetgöra syftet med hela förfrågan och den upplysning som banken skalllämna? Man kan alltså spoliera det syfte som har motiverat att man bryterbanksekretessen. Skall man använda sunt förnuft i det här sammanhanget, bordesvaret bli att det antingen finns ett absolut förbud att bryta banksekretessen- inget syfte kan motivera detta - eller också finns det syften som kanmotivera det. I det senare fallet kan man inte spoliera detta syftegenom att lämna andra möjligheter för gäldenären i fråga att motverka dennaupplysning och vad den skall leda till. Jag vill slutligen säga att de bestämmelser vi har ombanksekretess - och som jag anser att bankinspektionen har tolkat pä ettriktigt sätt - i sak har gällt oförändrade alltsedan införandet av 1911 årsbanklag. 61GUNNAR i (m); Nr 158 Jag kan mycket väl förstå att finansministernvill ha, ur den kronofogdemyndigheternas synvinkel,ändamålsenliga bestämmelser. Dä är 3qi 193 väl deträtta sättet inte att bankinspektionen sätter sig ned och på fri hand _ författarskrivelser, utan då bör väl regeringen gå till och väcka q förslaget om förslag om ändringar i lagstiftningen för att uppnå detta syfte. Vad jag har reagerat emot är således, att man här gör vadjag har kallat för övertramp i syften som är begripliga, syften somnaturligtvis kan ha sina skäl - det vill jag inte bestrida -, mensom inte är förenliga med de principer som sekretesslagens ochkreditupplysningslagens bestämmelser avsett att slå vakt om. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 1982/83:128 om förslaget omlöntagarfonder, m. m. har till mig ställt följande frågor. Kanfinansministern ge besked om det blir löntagarfonder i enlighet med densocialdemokratiska partikongressens principer? Vilken tidsplanhar regeringen för genomförandet av löntagarfonder? Ämnarregeringen lägga ett förslag om ett permanent vinstdelningssystem? Avserregeringen att låta remissbehandla ett förslag om permanentvinstdelningssystem, innan det föreläggs ? Ämnarregeringen i är lägga fram förslag om den tekniska utformningen av självafonderna, deras styrelse, fondernas placeringspolitik och fondernasavkastningskrav? Avserregeringen att låta remissbehandla förslag rörande den tekniska utformningen avsjälva fonderna, deras styrelser, fondernas plaeeringspolitik och fondernasavkastningskrav? Avserregeringen att ta bort eller ytterligare sänkaskattereduktionen på skattefondssparandet? socialdemokratiska partikongress uttalade attlöntagarfonderna bör bygga pä följande principer; Fonderna skall finansieras dels genom en vinstdelning,dels genom en lönebaserad avgift. Fonderna skall satsa sitt kapital genom aktieköp inäringslivet - i första hand industrin. Kapitalinsatserna skall ske ilivskraftiga företag. Fonderna skall ägas gemensamt, ha en decentraliseradförvaltning och en bred demokratisk bas. En del av ägarinflytandet skall utövasdirekt av de anställda i företagen. Kongressenbetonade vidare dels att partiledningen skulle ha ett betydan- 51 Om förslaget om löntagarfonder, m. m. dehandlingsutrymme vad gäller den tekniska utformningen och tidsplanen iför genomförandet, dels att öppenhet måste visas i denna fråga och hänsyn kunnatas till andra uppfattningar. Mitt svar på första fråga är att regeringenavser att lägga fram förslag till löntagarfonder som ligger inom ramen förpartikongressens uttalande. Beträffande den vidare handläggningen kan erinras om attden s. k. vinstdelningsgruppen har presenterat ett förslag om vinstdelning.Förslaget är f. n. föremål för remissbehandling. Den s. k. placeringsgruppen, som utreder frågor som röravkastning och placeringspolitik, beräknas kunna presentera sitt betänkande isommar, varefter också det skall remissbehandlas. Inom utreds f. n. frågor rörande denorganisatoriska ramen för och den tekniska utformningen av fonderna. En rapportskall upprättas inom någon månad, varefter den skall remissbehandlas. Det är också regeringens avsikt att inbjuda företrädareför oppositionspartier, löntagare och näringsliv till överläggningarbeträffande de problem och de frågor som rör löntagarfonderna. Sedan är det regeringens avsikt att lägga fram ett förslagi så god tid att det kan behandlas av höstriksdagen. Därmed är övriga frågor som rörlöntagarfonderna besvarade. Vad slutligen gäller fråga rörandeskattefondssparandet vill jag anföra följande: Regeringen tillsatte en expertgrupp meduppgift att utreda hur hushällens sparande skall stimuleras . Avdirektiven framgår att stimulanserna bör inriktas på ett sparande som sker iformer som underlättar finansieringen av budgetunderskottet och främjarnäringslivets försörjning med riskkapital. I direktiven nämns en del av denkritik som riktats mot det nuvarande skattesparandet. Vidare anges vissa målsom bör uppfyllas av det framtida sparsystemet, bl. a. att det bör stimuleratill ett långsiktigt sparande, att nya grupper bör förmås att spara och att destatsfinansiella kostnaderna bör vara rimliga. Expertgruppen bör mot dennabakgrund överväga om de åsyftade målen kan nås antingen genom tillräckligtomfattande förändringar av det nuvarande skattesparandet eller genom att dettaersätts av ett nytt sparsystem. Enligt direktiven bör expertgruppen lägga fram sinaförslag i så god tid att nya regler kan träda i kraft . Jaghar erfarit att expertgruppen avser att redovisa sina överväganden i ettbetänkande som läggs fram . 63ULF ADELSOHN (m): Jag ber att få tacka finansministern försvaret. Det är ett av de klaraste och mest uppriktiga interpellationssvar jagnågonsin fått. Beskedet är otvetydigt. Den provisoriska utdelningsskatten är Ett förslag om extra vinstskatt har lagts fram. Föreindustrisemestrarna skall ett färdigt fondförslag finnas utformat i enlighetmed LO:s och socialdemokraternas kongressbeslut. Det var ett rakt besked frän finansministern. Socialismenstår som nästa punkt på dagordningen. Fonderna skall nu trumfas igenom steg för steg. Och stegenskall tas i rask takt. Ett förslag skall läggas fram i så god tid att det kanbehandlas av höstriksdagen. kan fonderna vara införda, trotsatt ingen - utom ett fåtal fackliga ombudsmän och partiaktivister- vill ha dem.Det bör alla de betänka som före valet sade att socialdemokraterna är alldelesför kloka för att genomföra fonderna, och det borde också de Harpsundsgästerfrän näringslivet betänka som hoppats pä den utsträckta handen. Argumenten för fonderna har växlat frän tidtill annan. De argument som jusl nu används för att motivera fonderna är fleraoch motstridiga. För det första skall fonderna förhindra löneglidningen.Regeringen anser att det finns ett samband mellan aktieutdelningarna ochlöneglidningen. Det har gjorts flera studier, bl. a. en avlöntagarfondsutredningen, som visar att det inte är så. Löneglidningen styrsframför allt av konkurrensen om arbetskraften och inte av aktieutdelningarna.Den s. k. vinstdelningen är i prakfiken en ny bolagsskatt, som kommer ovanpåalla de andra skatter som svenska företag betalar. Knappast ens den mest entusiastiske fondanhängaren kan troatt detta är bra för svenskt näringsliv, för anställda eller företagare. För det andra mäste de anställda få del i vinsten om deskall acceptera en högre vinstnivå. Så sade statsministern i sitt förstamajtal.Enligt en färsk IMU-undersökning säger dock av de fackligt anslutna attdet inte spelar nägon roll om förslaget genomförs. säger att detblir lättare att acceptera högre vinstnivå, medan är kloka nog attinse att det t. o. m. blir svårare om fonderna genomförs. Men om den svenskaregeringen verkligen velat ge de anställda, och inte facket, del i vinsten-varför säger regeringen då nej till de vinstdelningssystem som många företagredan infört? Det är vinstdelning i ordets verkliga mening, där företaget ochföretagets anställda kommer överens om att ge de anställda personliga andelar iföretagets vinst. Då främjas arbetsviljan. De anställda får intresse av enhögre vinst i företaget, för det höjer även deras inkomst. Men med den socialdemokratiska modellen skall intevinsterna delas med de anställda - de skall socialiseras genom fonder, styrdaav polifiker och fackliga organisationer. Inte ett öre kommer dem till del somarbetat ihop vinsten. Det är de fackliga och politiska företrädarna som fårhela inflytandet. För det tredje säger socialdemokraterna att de nya vinst-och utdelningsskatterna skall förstärka företagen och skapa nya jobb. Så sadeflnansminis-tern i sitt förstamajtal. Men hur stärks företagen om de mestframgångsrika får betala en extra straffskatt, som skärper bolagsskatten meddrygt ? Det försvagar företagen i stället. Och värre är att det undergräverlivskraften Om förslaget om löntagarfonder, m. m. Om förslaget om löntagarfonder, m. m. i detbästa vi har inom svenskt näringsliv. Räknat utdelningar motsvarar utdelningsskattenoch den extra bolagsskatten tillsammans lönekostnaden för mer än 13 000anställda. Skapar det nya jobb? Nej, tvärtom. Snarare offras jobben för eragamla socialistiska dogmers skull. För det fjärde skall fonderna understödja den solidariskalönepolitiken. Sä heter det i den socialdemokratiska partikongressensfondbeslut. Det argumentet har med en förödande skärpa smulats sönder av densista expertrapporten från löntagarfondsutredningen. Den solidariska lönepolitikenleder till att de företag som inte kan bära löneökningarna, som inte har rådmed det, slås ut. Det måste kompenseras av att starkt expansiva företag växersnabbt och får stora vinster. Genom utdelningsskatten och den nyavinstdelningen förhindras, eller i varje fall försväras, detta. Och dä har jagändå inte tagit hänsyn till den ytterligare belastning som den lönebaseradeavgiften innebär, men den skall också tillkomma. Den samlade effekten av fonder och solidarisk lönepolitikblir att man skär i bägge ändar. slås ut av den solidariskalönepolitiken, starka företag hindras från att växa genom att man kuperar derasvinster med fondernas hjälp. Svenskt näringsliv blirsvagare och svagare. Det är industrifientlig politik och ingenting annat. Desom drabbas är inte bara de miljontals löntagare som lever pä de jobb somskapas i våra svenska företag. Nej, vi drabbas alla. Alla också i denoffentliga sektorn, som är beroende av vår industris styrka. Och alla andra,unga, gamla, sjuka, handikappade osv., som för sin försörjning till slut ocksåmåste lita till vad vår industri kan skapa, drabbas. De mänga motsägelsefulla skälen för fondernatål inte pä en enda punkt en saklig granskning. Ett efter ett faller de somdominobrickor när de prövas. Så har varit fallet i väl . Men detfinns ett argument som gör fondförslaget logiskt. Det är :"Fonderna är otvivelaktigt en av de i klassisk mening mest socialistiskareformer som socialdemokratin någonsin varit ute för att förverkliga",skrev för sedan. Jag ger tidningen rätt. Finansministern säger i sitt svar att regeringen skallinbjuda oppositionen och arbetsmarknadens parter för att diskutera "deproblem som rör löntagarfonderna". Men problemet med fonderna är mycketenkelt. Fonderna går inte att förena med marknadsekonomin. jagsjälv satt som ledamot i löntagarfondsutredningen kunde jag i detalj konstateraatt det helt enkelt inte går att förena löntagarfonder med marknadsekonomi. Närden ekonomiska makten växer ihop med den politiska och den fackliga har vi fåttett nytt ekonomiskt system: en korporativistisk socialism. - just 1984! - införs av allt att dömalöntagarfonder i . Det sker i fullt demokratisk ordning.Socialdemokrater och kommunister har fått riksdagsmajoritet för att införafonderna. Men, herr talman, vi lägger inte ned vapnen, därför attdetta är en strid, viktigare än någon annan i dagens . Det är mitt löfteatt var röst för vårt partii val är en röst för att avskaffa dessa kollektiva fonder. 64 (); Det är en mycket angelägen fråga som här harväckts omkring löntagarfondernas införande. Det är därför pä sin plats att jaghär ger några av synpunkter på frågan. Vad det i själva verket är fråga om är om vi skall lämnadet samhällssystem i värt land som har byggts i stor enighet till förmän förett annat system, byggt på socialismens grunder. I sitt svar till säger finansministern attfonderna skall ägas gemensamt. Han försöker att med ett ord som associerar tilldet positiva ordet gemenskap dra en dimridå över vad saken i själva verketgäller. Det är ju fråga om att tvångsvis avsätta delar av vissaföretagsresultat, och det är fråga om att tvångsvis avsätta av befintligtlöneutrymme till kollektiva fonder. Jag säger med avsikt företagsresultat - detär inte alls säkert att det är fråga om någon vinst i egentlig mening, änmindre om s. k. övervinst. Varje diskuterad vinstavgift har utgått frän detenskilda året. Om det goda resultatet det året behövs för att väga upp tidigareklena resultat eller om det behövs för att klara en sämre konjunktur tar vinstavgifteninte nägon hänsyn fill. Det är märkligt hur verkligheten undan för undankorrigerar socialdemokraterna. Verkligheten är den socialdemokratiskaargumentationens värsta fiende! För åtta, hette det attlöntagarfonderna var nödvändiga för att kapa övervinsterna. vet vi hurihålig propagandan om övervinsten var. I ett senare skede blev löntagarfondernanågot slags universalmedicin. Det fanns praktiskt taget inte ettnäringspolitiskt problem, inte ett branschproblem, inte ett sektorsproblem,inte ett företag som saknade förutsättningar för fortsatt verksamhet utan attbeskedet kom frän någon socialdemokratisk talarstol: Om vi hade haftlöntagarfonder, då skulle vi inte ha haft några sädana problem. Även dennahomeopatiska tro pä löntagarfonderna som universalmedicin tycks ha upphört.Insikten om att verkligheten, kostnadsläge och konkurrenskraft är avgörande förnäringslivets utveckling tycks ha fått ett visst fotfäste, och bra är väl det. säger finansministern att fondpengarna skall gå tilllivskraftiga företag. Men i sitt svar förbigick han med tystnad en mycketväsentlig sak, nämligen frågan om varifrån löneavgiften skall tas. Skall dentas ur det befintliga löneutrymmet, eller skall arbetstagarna först ta ut helalöneutrymmet och fondavgiften därefter läggas ovanpå som en ren extrabelastningpå företagen? Gäller det sistnämnda alternativet är det bara attkonstatera den ofrånkomliga konsekvensen i form av försämrad konkurrensförmågaoch utslagning av företag och därmed ökad arbetslöshet osv. Detta gäller ävenom de politiska instanserna förutsätter att avgifterna skall tas ur löneutrymmetoch detta inte respekteras i avtalsuppgörelserna. Löntagarfondernaär onekligen en äventyrlig politik i en brydsam tid, inte Om förslaget om löntagarfonder, m. m. Om förslaget om löntagarfonder, m. m. bara ivårt land utan också internationellt. Det är därför mycket förvånande attsocialdemokraterna mot denna bakgrund håller fast vid löntagarfonderna. Låt mig återvända till 1970-talet.Det finns skrämmande likheter med den argumentation man förde då. Då var höjdaarbetsgivaravgifter en patentmedicin i finansieringspolitiken. De utgjorde enmycket väsentlig beståndsdel i den svåra kostnadskris som drabbade näringslivetvid decenniets mitt. är socialdemokraterna beredda att genomdriva enhöjning av arbetsgivaravgifterna med kommunisternas hjälp och har dessutom isikte att lägga på löntagarfondsavgifter som har samma effekt. Har man redanglömt vad som hände med urholkningen av vår konkurrenskraft? Jag har träffat många landstings- och kommunalmän som gettuttryck för stor oro i fråga om avgifterna till löntagarfonderna. Avgifterna isig kan inte finansieras på annat sätt än genom landstings- ochkommunalskatter. Dessutom går landsting och kommuner miste om skatteintäktermotsvarande av alla de inbetalade fondavgifterna. Skattebortfallet förstaten blir av minst samma storleksordning. Detta skall ske i dälandsting och kommuner redan står inför det svåra problemet att klara ekonominutan drastiska inskränkningar i verksamheten, och det statliga budgetunderskottetblir allt större. Det är ofrånkomligt att löntagarfonderna inte bara medföravgifter, de kommer även att medföra högre skatter till stat. Det har hetat att löntagarfonder är nödvändiga för attklara näringslivets kapitalförsörjning. Detta talar man dock litet tystare omnu. Det har nämligen visat sig att skattefondssparandet givit mycket väsentligatillskott till kapitalförsörjningen. Enligt den socialdemokratiska doktrinenfungerar det alltför väl, därav finansministerns kritiska inställning iinterpellationssvaret. Skattefondssparandet utgör ett bevis på att det går att fåbåde ett brett engagemang och stora tillskott när det gäller företagenskapitalförsörjning utan löntagarfonder. anser inte att den nuvarandeformen för detta sparande är något slutgiltigt. Vi kan mycket väl se över deorganisatoriska formerna. I det sammanhanget bör den breddning som ägt rumuppmärksammas. Det började med börsnoterade företag allmänt, sedan blev detmöjligt för anställda att satsa i det egna företaget om detta var börsnoterat.Därefter blev det i viss utsträckning möjligt att även få inteckningar i icke .noterade företag. På den vägen bör vi fortsätta så att detta blir en generellform för företagen, stora som små och både aktiebolag och ekonomiskaföreningar. Eftersom den första femåriga bindningsperioden snart gårtill ända måste också formerna för skattestimulans omprövas. Vad som däremotinte skall omprövas, herr talman, är att det skall vara individuellt ochpersonligt ägande och ett engagemang som skall vara frivilligt. Det är enutveckling i denna riktning som vi i förordar. Vi är för kooperationoch enskilt ägande, men vi är emot korporativism. Vi säger därför nej tillsocialdemo- Vår principiella inställning kommer att ligga fast, även omfonder kommer att införas. Vi kommer då att medverka till deras konstruktivaavveckling. Trots vad som hänt - då motiven för löntagarfonder fallitundan för undan - fortsätter socialdemokraterna att driva igenom fondförslaget,som det verkar till varje pris. Vad man i själva verket vill göra är att på dethär sättet införa socialism. Första etappen togs med beslutet om vinstskatt för någraveckor sedan. har finansministern aviserat nya etapper.Löntagarfondstäget skall börja rulla, ett stationshåll i taget. Vi vet intevart tåget går eller var det är när det väl kommer fram - om det kommer fram.Vi vet bara att det går i socialistisk riktning och att det inte är meningenatt man bara skall kunna stiga av. Däremot vet vi att det under hela resankommer att finnas socialdemokrafiska konduktörer som tar upp allt fleravgifter och skatter. Finansministern aviserade överläggningar med bl. I strikt formell mening kanske det blir överläggningar.Men vänta er inte att skall hjälpa till att koppla lok och vagnar ochlätta på bromsarna för ett tågsätt som gradvis avvecklar vår biandekonomi ochstegvis för oss in i socialism! Om förslaget om löntagarfonder, m. m. 65OLA (); För sedan hade den utmärktaStockholms-Tidningen en ovanligt klarsynt ledare om socialdemokratins bekymmermed sina löntagarfonder. Man ställde sig helt enkelt frågan om inte hela idénfrån början varit feltänkt. Så här skrev tidningen bl. a.: "'Om man efter åttaårs intensiv debatt, en stor statlig utredning och tre egna, sinsemellan kraftigtomarbetade, förslag ändå inte hunnit längre än att grundläggande ideologiskalikaväl som avgörande tekniska frågor är obesvarade och det"provisorium" man presenterar inte ens anknyter till de egna tidigareförslagen utan till ett annat, äldre system (dvs. AP-fonderna) - då bör man nogfråga sig om det kanske ändå inte är något fel på själva idén." Jagtycker, herr talman, att det är en mycket bra fråga.