prot · G609132 · 1982-12-31 00:00:00 — Som vanligt markerade dock då enstörre beredvillighet att satsa resurser på försvaret än de andra parfierna. Samma markering finns även nu från moderat håll, bl. a.uttalad i reservation 3, där de vänder sig emot den besparing på 100 milj. kr.av prisregleringsmedel som föreslagits i budgetpropositionen och somutskotts-majoriteten ställt sig bakom. Jag kan inte förstå denna reaktion frånmoderaterna mot en mycket rimlig begränsning av det ekonomiska utrymmet,särskilt med tanke på att en betydligt större indragning av prisregleringsmedelbeslutades av vid 1980/81 och 1981/riksmöten - då såvitt jagkan minnas med stöd av . Låt mig så övergå till att kortfattat behandla frågan omdet militära försvarets fortsatta utveckling. På några punkter markerasskillnaderna mellan å ena sidan propositionens inriktning, som också ärutskottets förslag, och å andra sidan förslag från , ochfolkpartiet. Skillnaderna kan beskrivas på följande sätt. Socialdemokraternasanpassning genom besparingar till den ram som anges i vårt förslag ger ifortsättningen möjlighet att behålla ett väl balanserat försvar. Detsamma kanäven sägas om förslag, som genom sin högre ram ger utrymme förbibehållande av bl, a, den tolfte jaktdivisionen och en femte Norrlandsbrigad.Den av föreslagna ekonomiska ramen anser vi däremot, bl. a. avsamhällsekonomiska skäl, ej försvarbar. Centerpartietsförslag överlåter till ÖB att inom en snävare ram än den föreslårbehålla inriktningen mot en femte Norrlandsbrigad samt att uppskjuta beslutetom den tolfte jaktdivisionen. Förslaget kan enligt min mening betecknas som"vilja men inte våga". Därutöver torde ett uppskov med beslutet omden tolfte jaktdivisionen vara det absolut sämsta alternativet för såvälförsvaret som berörd personal och samhällsekonomin. Folkparfietsförslag sluthgen visar på nytt att polifik är det möjligas konst. Inom sammaramar som vi socialdemokrater föreslår anser folkparfiet att såväl den femteNorrlandsbrigaden som den tolfte jaktdivisionen kan inrymmas. Visserligen läggsäven här planeringsansvaret på ÖB, att i en kommande programplan redovisamöjligheterna till måluppfyllelse. Hur är detta möjligt? Vilka lösningar harfolkpartiet? Ärdet månne syn på värnplikten och direktrekryteringen till andrauppgifter inom totalförsvaret som skall bereda plats för de materiella innehållsom nu föreslås men ganska illa stämmer med anvisad ram? Eller är det möjligenså att och folkparfiet har glömt de högt uppställda sparmålen sominnefattades försvarsbeslut. Jag avser nu att övergå fill att behandla de civila delarna avtotalförsvaret, främst då civilförsvaret, det ekonomiska försvaret och övrigttotalförsvar. Inom utskottet råder en stor enighet om att grunden förplaneringen av civilförsvarsverksamheten utgörs av 1982 årsförsvarsbeslut. anser vi att beslutet att stärka resurserna för befolkningsskyddetär en viktig del av försvarsbeslutet. Arbetet med att samordna civilförsvaretmed den kommunala verksamheten kommer att vara en betydelsefull del avcivilförsvarets verksamhet . Ettantal utredningar behandlar frågor som är av betydelse för denna samordning.Den tidsplan som gäller för övergång fill ledning och planläggningbedömer utskottet som viktig, om de uppsatta målen skall nås. I1982 års försvarsbeslut fastlades även inriktning och mål för det ekonomiskaförsvaret . Budgetpropositionen återger dessaställningstaganden. Motion 444 föreslår en ny målsättning för det ekonomiskaförsvaret. Denna nya målsättning skulle innefatta en helhetssyn påfolkförsörjningen. denna nya helhetssyn utarbetas skall resursertilldelas det ekonomiska försvaret enhgt överstyrelsens för ekonomiskt försvarförslag. Vid utskottets behandling av det ekonomiska försvarets roll harutskottet ansett det svårt och olämpligt att under pågående försvarsperiodompröva målen för det ekonomiska försva- 5Riksdagens protokoll 1982/83:132-133 Utskottet förutsätterdärmed att regeringen inför nästa försvarsbeslut, liksom inför tidigareförsvarsbeslut, prövar frågan om mål för totalförsvaret. Såfill sist en så liten fråga att den kunnat samla borgerligheten till engemensam reservation. Frågan gäller huruvida en resursförstärkning skulletilldelas eller civilbefälhavarkanslierna. Utskottet görden bedömningen att den föreslagna förstärkningen är angelägen om styrelsen påett bra sätt skall kunna lösa sina arbetsuppgifter och för att de ökadearbetsuppgifter för myndigheterna som följer av försvarsbeslut skallkunna genomföras. Utskottetgör dessutom den markeringen att de olika förslagen om var förstärkningen börsättas in ej skall ställas mot varandra. Utskottet framhåller i stället viktenav att man förstärker personalen vid civilbefälhavarkanslierna. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter. Vihar också att nu ta ställning fill försvarsutskottets betänkande nr 10 om vissaanslagsfrågor för det ekonomiska försvaret. Underlaget utgörs av statsrådetDahls förslag om medel för oljelagring m. m. som i prisläget i november 1982skulle svara mot inköp av ca 600 000 m olja. Denföreslagna volymen innebär en minskning i förhållande tilloljelag-ringsprogrammet med ca 300 000 m. Motivet för minskningen är densjunkande oljekonsumtionen och det statsfinansiella läget. Medanledning av förslaget har två motioner väckts: vpk-motionen 1109, som förordaratt oljelagringsprogrammet skall ligga fast och den moderata motionen 1796, somföreslår en ytterligare sänkning utöver den av regeringen föreslagnamedelsramen med 100 miljoner. Moderaternai utskottet har i en reservation uttryckt förhoppningen att de tendenser tillsjunkande oljepriser som förefanns skall möjliggöra att lagringsmålet 600 000 mskall uppnås även med det lägre anslaget. Utskottsmajoritetenkan ej dela denna förhoppning, och den osäkerhet beträffande lagringsmålet somblir en följd av förslag kan ej godtas. Utskottet uttalar istället att den föreslagna inlagringsvolymen bör eftersträvas även med enprisnivå som överstiger prisläget . Jag yrkar bifall fill försvarsutskottets betänkande och avslag påmotion 1109 och på den till betänkandet fogade reservationen. Så fill slut en litenkommentar beträffande frågan om försvarsindustrin. Vpkvill ju göra frågan om övergång fill civil produktion i försvarsindustrin fillett självändamål. Med andra ord är det vikfigaste av allt, enligt vpk, attdessa industrier tillverkar annat än försvarsmateriel. Det är vi inteberedda att ställa upp på. Tvärtom är det förhållandet att Sverigeupprätthåller en egen produkfion av försvarsutrustning en viktig förutsättningför tilltron till den svenska neutralitetspolitiken. Det är väsentligt att denindustri som fillverkar utrustning för försvaret är föremål för starksamhällelig insyn och kontroll. Men den kontrollen kan åstadkommas och åstadkomsockså på skilda sätt. Enligt utskottets mening bör det emellertid inteförutsättas att staten har ägaransvaret för industrin i fråga. Det bör vidare påpekas att den del av produktionen somavser krigsmateriel är jämförelsevis liten i många företag. Att ettindustriföretag till någon del tillverkar krigsmateriel kan knappast vara ettfillräckligt skäl för förstatligande av företaget i dess helhet. Att statenövertar endast delar av fillverkningen vid ett företag torde i regel varasvårgenomförbart, särskilt i de fall då krigsmaterielprodukfionen är närasammankopplad med civil produktion. Ett förstatligande avkrigsmaterielindustrin kan inte heller sägas innebära att förutsättningen fören omställning till civilproduktion blir bättre. När vi upphandlar försvarsmateriel är det naturiigtvisextra viktigt att upphandling och leveranser sker på ett sådant sätt att vi ien krissituation inte blir beroende av det land där vi upphandlarförsvarsmateriel. 67PER () replik: Jag vill först tacka förhans positiva sätt att uttala sig om intresse för svensksäkerhetspolitik på kort sikt och för vår framtida fred och frihet. sade att vi ett tidigare budgetår hadevarit med om att minska utgående priskompensationsindex. Det var i slutet avden förra femårsperioden, när vi tillämpade nettoprisindex och utvecklingen vadgäller köpkraft för försvaret var sådan att nettoprisindex gavöverkompensation. Det var i det läget som vi var med om att i någon mån minskaden överkompensationen. har vi fått ett nytt index, som och jagså sent som var helt överens om var ett rättvisandeindex. Men säger åtminstone vissa socialdemokrater att man skall ta bort 100milj. under innevarande budgetår. Jag tycker det är förunderligt att-sedan man kommit framtill ett nytt och, som man räknar med, rättvisande försvarsprisindex - manredan första året skall förändra möjligheterna och se om index verkligen gerförsvaret en rättvis kompensation. 68 () replik: Jag har tidigare i daghär i kammaren redogjort för hur vi ser på problematiken med dessa anslag. Attvi inte har kunnat precisera oss exakt är helt och hållet regeringens fel,eftersom regeringen inte har preciserat någonting, utan bara sagt att man skallspara på byggnafion, repefitionsövningar och materielanskaffning. Men hurmycket regeringen skall spara har den inte talat om, och det är detta sakengäller. Hur mycket skall man spara? Jag har i mitt huvudanförande uppmanat regeringenatt i nästa budgetproposition spalta upp sparverksamheten, så att man kanplanera efter det. Jag håller fortfarande fast vid att det går att planera insåväl den femte Norrlandsbrigadensom den tolfte jaktdivisionen. Det beror bara på hur mycket man sparar på detsom regeringen har angett. Anf.69 (vpk) replik: Jag skall inte ta upp något resonemang med omsjälvständigheten, eftersom alla vet att såväl som det tilltänktaJAS-planet har mycket viktiga komponenter som importeras från andra länder -särskilt oberoende lär vi inte bli genom satsningen på JAS. RolandBrännström säger att vpk vill göra övergången till civil produktion till ettsjälvändamål. Då förmodar jag att han menar att det skall låta litetförklenande om vpk:s ståndpunkt. Är det inte ett ändamål som är gott nog -attanvända dessa väldiga resurser där samhället har plöjt ner miljarder för andraangelägna sektorer i samhället? Är det inte också ett tillräckligt ändamål attslå vakt om de anställda, som med sina arbetsinsatser har säkrat de statligabeställningarna på militärflygplan, så att de får ett annat perspekfiv änarbetslöshet. Dettaär alltså en mycket viktig fråga - att planera för övergång till civilproduktion. Jag förutsätter ändå att socialdemokraterna menade något med detvillkor som skrevs in i motionen . Man säger att det inte kan bli ettnytt plan efter JAS och att industrin skall börja inrikta sig på civilproduktion. Det är ju detta som vi har drivit under mer än ett årtionde här iriksdagen - att samhället måste delta aktivt i en sådan planering. Det var ettframsteg som kunde noteras 1979, då man ändå erkände statens roll. Men när jagläser försvarsutskottets betänkande , så förefaller det som om man hållerpå att falla tillbaka till den position man intog , dåman viftade bort problemet med att det här var en fråga för företagen själva.Jag är faktiskt oroad både av försvarsutskottets skrivning och av R.olandBrännströms anförande. Anf.70 () replik; Låt mig börja med att belysa frågan om indexmedlen. Det är riktigt somPer säger, att vi hade ett annat system . Men det var ocksåett betydligt större belopp som då drogs in, utan att protesterna var särskiltstora. Att det just det året kanske rådde en speciell överkom-pensafion förförsvarets del berodde ju också på att det gick så dåligt för svenska folketrent allmänt, vilket präglade en del av den borgerliga regeringsperioden. Minfråga fill gällde egenfligen en enda sak, . Det varhuruvida direktrekryteringen till de civila delarna av totalförsvaret var denstora lösningen på ert ekonomiska problem. Den frågan fick jag inte något svarpå, utan värjde sig med precis samma argument som fidigare , nämligen att de praktiska problemen får lösas av dem som skall handläggafrågan i ett senare skede. Låt mig direkt säga att det inte på något sätt varmeningen att den inställning ni har när det gäller den civila produktionen skulleuppfattas som förklenande. Men låt mig ändå belysa litet av de problem somfinns i frågeställningen. Om det vore så enkelt att deförsvarsmaterieltillverkande företagen hade utrymme för eller tillgångtill civila produkter som vore möjliga att placera på en marknad, så är jagganska säker på att de parallellt med den nuvarande produkfionen också skulleinkluderas bland företagens produkter och marknadsföras. Jag menar att detknappast förehgger någon naturlig regel som säger att det just i ett skede dären fillverkning av en militär komponent - eller av en, del tillförsvarsverksamheten - tar slut, så blir det utrymme för och tillgång till encivil produkt för direkt marknadsföring. Jag tror att det är betydhgt svårareän så. De formuleringar som finns i utskottets skrivningbelyser kanske fill en del dessa problem. Det förutsätts alltså en aktivitetoch en målmedvetenhet från företagens sida om de med framgång skall kunna lösaproblemen. Vi har inte ändrat vår grundsyn, även om inte formuleringen ärordagrant densamma som . 71ERIC HÄGELMARK (fp) rephk; Direktrekryteringen fill civilförsvaretskulle, som jag ser det, innebära besparingar. Jag förutsätter naturligtvis dåatt utbildningen inom civilförsvaret kommer att bli väsentligt billigare äninom det militära försvaret till följd av kortare utbildningsfid, lägre kapitalförslitningoch mindre förbrukning av förnödenheter. a. bortfallerammunifionsför-brukningen. Men det kanske ändå vikfigaste i sammanhanget är får ett bättre civilförsvar. Man kan utbilda även de värnpliktiga inomcivilförsvaret, vilket knappast sker , då man får personal som är över 47år. Jag har varit på CUFA i Revinge och sett vilkatunga jobb de har. Röjdykning får exempelvis egentligen inte personal utförasom är , och det skulle inte civilförsvaret få syssla med - om maninte bryter mot bestämmelserna, vilket man gör . Jag vill nämna en annan sak, som jag glömde i mitt förrainlägg och som jag tyckte att bagatelliserade, nämhgen de femtjänsterna vid . Vi har ansett att dessa fem tjänsterbehövs bättre vid civilbefälhavarkanslierna. Den uppfattningen hade vi iutskottet , och vi har inte ändrat oss. När man nu anför att dentunga arbetsbördan ligger på just och att arbetsmängden sedan trappas ned igen, kan det väl vara vettigtmed en omorganisafion sådan som den föreslagna. 72 (vpk) rephk: Det var bra att klargjordeinnebörden av sitt yttrande. Han säger sedan: Om det vore så enkelt att det fanns andraobjekt som tar över när den militära produkfionen upphör. Men det är jukärnfrågan, . Det är inte enkelt. Man gör inte en omställningfrån den ena dagen till den andra.Det är därför det krävs en långsiktig planering - och det är där somstatsmakterna bör gå in. Viggenperiodenborde ha använts mycket mer aktivt för att söka nya objekt. Jag är övertygad omatt det finns många områden i samhället där de här resurserna skulle komma tillgod användning, men jag anser att man inte ens har utnyttjat de resurser somfinns i nära anslutning till flygplansindustrin. har exempelvisforskningsresurser, som säkert skulle behöva sättas in i en sådan planering. Jagskall erinra om vad den nya LO-ordföranden, som fillträder om någon dag,, sadejust om satsningarna på JAS. Han sade: Industrin tar fram flygplanen och statenbetalar utvecklingskostnaderna och garanterar avsättningen. - Den typen avsatsningar skulle kunna göras på en mängd andra områden, inom energin,sjukvården, jordbruket, kollektivtrafiken, sade han i en tidningsintervju. Detär vad det handlar om: Väldiga resurser satsas nu på det militära flyget. Manborde satsa någorlunda motsvarande resurser för att utveckla teknik på andraangelägna områden. Då skulle vi inte behöva komma i den situationen attarbetare och tjänstemän inom flygplansindustrin skulle hotas av arbetslöshetden dag är slutfört - om det kommer till stånd. Enligt RolandBrännström och socialdemokraterna i övrigt skall det ju inte följa någon nyflygplansproduktion efter JAS - och då måste det finnas utarbetade planer, somkan sättas i verket för att säkra tryggheten och inte minst utvecklingen i debygder som har varit beroende av flygplanstillverkningen. 73 () replik: Låt mig börja med frågan om direktrekrytering till civilförsvaret. Jagtror att vi som följt debatten kan påminna oss att det inte har framförtssärskilt starka önskemål från dem som skall ha personalen om att rekryteraungdomar direkt till den verksamheten - just beroende på de brister som finns iyrkeskunskap och erfarenhet hos dessa grupper. Jag tror inte att detta är ensärskilt framkomlig väg. Det går naturligtvis att bättra på deras kunskapergenom en specialutbildning, men det finns ändå betydande problern med en sådanrekrytering. Det är väl det som gör att står ganska ensamt i sinuppfattning om att detta skulle vara en lösning både när det gällercivilförsvarets behov av personal och när det gäller att vidta sparåtgärderinom den militära verksamheten. Närdet gäller de fem tjänsterna tror jag vi kan vara överens om att det just nubehövs en förstärkning av planeringsresurserna i . Detframgår också av formuleringarna i utskottets skrivning att den satsningen kanbedömas komma att trappas ned när planeringssvårigheterna är övervunna. Då börde resurserna kunna flyttas dit där de i nästa skede gör den största nyttan. Såtillbaka till materielindustrin och omställningsproblemen! I sak tror jag inteNils och jag har särskilt mycket att vara oense om. Men denframkomligaste vägen är enligt min mening att det anges att det måste vara en klar målsättning men ocksåett huvudansvar för dem som leder den här typen av industrier att utifrånvetskapen om att det nu påbörjade flygplansprojektet är det sista verkligenaktivt arbeta för att öka den civila produktionen inom den sektor där de ärmest kunniga och kanske också rikta in sig på andra produkter. Jag tror intedet är så lätt som man ibland ger sken av; jag tror inte att man kan vänta tillden tidpunkt då en militär produkt skall avlösas av en civil och tro att den dåfinns. Jag tror inte heller - det är kanske på den punkten våra synsätt skiljersig åt - att det går att utifrån centrala direkfiv och statsmakternas beslutstyra inriktningen av ett företags produktion och möte med de marknader som mani dag inte känner fill. Jagdelar däremot helt uppfattningen att det vore värdefullt om man kunde förmåtill sådana satsningar inom andra sektorer som leder till långsiktiga projektoch därigenom utveckla både teknikkunnande och sysselsättningsmöjligheter. Påden punkten har jag ingen annan uppfattning än den som har givituttryck för. Andrevice talmannen anmälde att och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare, repliker. 74 (). försvarsbeslut ingick beslutet om ett nytt svenskt flygplansom ersättning för Viggensystemet. Beslutet om JAS fattades efter ettlångvarigt och noggrant utredningsarbete under vilket flera andra modellerdiskuterades och förkastades. Alla de som varit engagerade i frågan känner vältill att tidpunkten för beslutet, som försvarsministern redan påtalat,dikterades av viljan att även i fortsättningen satsa på ett svensk-utvecklatoch såvitt möjligt av uflandet oberoende flygplanssystem. Justviljan att även i fortsättningen utrusta det svenska försvaret med ett inhemsktflygplan har utan tvivel stor betydelse för trovärdigheten i vårsäkerhetspolifik. Beslutet har betydelse inte enbart för vår säkerhetspolitiskatrovärdighet utan också för förtroendet för svensk industri, teknologiskforskning och utveckling. Utan tvivel har även de civila delarna av våravancerade verkstadsindustri oumbärhg nytta av att behålla den teknologiskakompetens och forskning som en flygindustri inom landet innebär. reservation till försvarsbeslut hävdade socialdemokraterna att detfanns betydande brister i beslutsunderlaget för JAS-beslutet. Om man får troden plädering som dåvarande oppositionsledaren, numera statsministern, i debatten framförde hänförde sig bristerna huvudsakligen fill attprojektet troligen skulle bli mycket dyrare än regeringen och FMV beräknat ochän man vid förhandlingar med och efter godkännande avöverbefälhavaren och materielverket beträffande prestanda etc. kommit framfill. OlofPalme pekade bl. a. på att behovet av att modifiera flygplanet i en framtida förändrad stridsmiljö kunde bli aktuellt redan under 1990-taIet och sade: "- är slutsatsen alldeles klar: Den kostnadsram som ställts upp kan Den allmänna socialdemokratiska bedömningen var enligt projektet skulle bli ungefär 4 miljarder dyrare än regeringen angivit. pläderade han och andra socialdemokrater underdebatten för socialdemokraternas s. k. sju villkor. Dessa var uppfyllda redanvid beslutstillfället, t. ex. villkoret om statens nyttjanderätt tillinnovationer i samband med JAS, villkoret om full insyn från statens sida itekniskt och ekonomiskt avseende och villkoret att planet skulle uppfylla dekrav på prestanda som överbefälhavaren ställt. Att ett par av kraven, bl. a. det om handlingsfrihet attsenare uppfylla nya prestandakrav och möjligheten att inrymma fördyringar inomflygvapnets ram, genom senare socialdemokratiskt dikterade beslut numera inteär så lätta att uppfylla är en annan sak, dock anmärkningsvärd. Ett av kraven, att det hela skulle hålla sig inom en ramav 24,9 miljarder under de 20 åren i stället för dåvarande riksdagsmajoritetenskrav på 25,7 miljarder, syntes något ologiskt med tanke på de huvudsakligaangreppen, nämligen att projektet inte skulle kunna hålla sig inom ramarna.Dessa gällde nämligen bedömningen att projektet skulle bli väsentligt dyrare änregeringen och FMV angivit. Nåväl, efter valet och regeringsskiftet lovade dennya regeringen i sin regeringsförklaring en ekonomisk analys av JAS-projektet.På grundval av denna analys - som inom parentes inte visat några nya fakta alls- gör man bedömningen att de ekonomiska villkoren i huvudsak uppfyllts. I proposition 119 om riktlinjer för angerförsvarsminister att analysen redovisat, osäkerheter. På grundav de osäkerheter som finns i bedömningen förordar statsrådet att ramen skallsänkas till 24,9 miljarder. Det är ett mycket ovanligt ställningstagande på grund av osäkerhet i beräkningar sänker kostnadsutrymmet. Det kan juvara en händelse som ser ut som en tanke att projektet efter denna nyaekonomiska analys hamnar på just det belopp som förordades i densocialdemokratiska partimotionen 1982. Jag misstänker att det i stället är enny variant av det gamla problemet om vem som kom först, hönan eller ägget. Manbestämmer svaret och rättar frågorna därefter. Denna slutsats stärks av att mani nästa andetag reserverar 800 milj. kr. - just skillnaden mellan denursprungliga ramen och den nya - som planeringsmässigt frigörs inom flygvapnetsram för just den osäkerhet som granskningen visat på. Föredragande statsrådetkonstaterar därefter att man kan fortsätta planera JAS som det tidigare vartänkt. Visseriigen kommer en brasklapp, också den grundad på ickealls den nya ekonomiska analysen utan det beslutsunderlag som förelåg redan vidJAS-beslutet : Om man drar ner på leveranstakten under senare delen av1990-talet, kan man komma ner just till det belopp som överbefälhavaren redanunder 1982 just under sådana omständigheter funnit vara godtagbart. För attvisa hur stor osäkerheten om de 800 miljonerna är ger man ocksåöverbefälhavaren och chefen för flygvapnet i uppdrag att inkomma med förslag omhur projektet skall kunna minskas med de 800 miljonerna. Den för socialdemokraterna så viktigasenareläggningen av beslutet och den ekonomiska analysen som gav precis sammabeslutsunderlag som fanns från början var alltså inget annat än politiskapiruetter. Den frågan får säkert utskottets majoritetstalesman här idebatten ta itu med. Detta är inte min sak. Huvudsaken är nu att grundbeslutet om en ny svenskflygplansplattform efter Viggensystemet står fast.