prot · G609132 · 1982-12-31 00:00:00 — Det som gjort att man har en annorlunda attityd tilldetta är att utvecklingen vänts och att man inte gjort någonting frånindustrins sida. Allrasist till ; Det är tredje gången som vi diskuterarsocialdemokraternas sju punkter och söm jag skall redogöra för demför . Jag menar alltså att kraven i de sju punkterna till en vissdel uppfylldes beroende på att vi från oppositionen ställde krav.Delvis kom de att uppfyllas först . Chefenför flygvapnet tog för sin del inte ställning till hur man skulle ha det medvindkonfigurationen . Ökadsäkerhet har också vunnits på motorsidan. Men självfallet kvarstår osäkerhetnär det gäller valutakursutvecklingen. Det finns ju ingen som kan förneka det. 'Att vi skulle nå säkerhet på den punkten har vi från socialdemokratiskt hållinte räknat med. Det är ganska uppenbart, eller hur ? 6Riksdagens protokoll 1982/83:132-133 Andrevice talmannen anmälde att och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Anf.84 (): har präglats av aktioner och demonstrationer förfreden. Vi har alla ett ansvar för den fredliga utvecklingen i världen. Hotetom förödande krig vilar tungt över människorna. De känner oro och osäkerhet ochvill uttrycka denna oro genom att aktivt delta i vad de menar varafredsbevarande aktioner. Mankan emellertid fråga sig om de framkomstvägar som många av demonstranternaanvänder sig av är de rätta för att nå målet, en fredlig värld i frihet. Nåja,ordet frihet är det alltför många som tappat bort i förkunnelsen. Hurskall man t. ex. få dem som har ansvaret för lagsfiftningen att lyssna päbudskapet, om man själv använder sig av olagliga medel, som man gjordehärförleden ute på och som vi har upplevt att mangjort från kammarens åhörarläktare? Nårvi snabbare resultat för världsfreden genom att genomför en separatnedrustning? Detta krävs ju av många av fredsorganisafionerna. Jag menar att vidå i stället skapar obalanser och därmed ökar riskerna för krig i vårt område. Alltförmånga inom fredsorganisationerna har låtit sin idealitet vilseföra dem om vadverkligheten kräver av oss i fråga om vaksamhet, beredskap och resurser i ettstarkt totalförsvar för att i vår oroliga värld skydda landets frihet och fred.Sveriges militärgeografiska läge mellan maktblocken ställer därvid, särskildakrav på oss. talar sitt tydliga språk i dethänseendet. Detär därför i högsta grad tillfredsställande att de borgerliga partierna ochsocialdemokraterna är överens om huvudlinjerna i den svenskasäkerhets-pohtiken. I propositionen gör emellertid den socialdemokratiskaregeringen ett viktigt avsteg från förra årets försvarsbeslut genom att nuföreslå ett ännu lägre anslag än vad man själv önskade i enreservation. Detta är märkligt, om vi ser på alla de riktiga konstateranden somgörs i propositionen om de krav som måste ställas på försvaret och jämför dettamed de medel som ställs till förfogande. "Kapprustningenstempo har ytterligare stegrats", säger departementschefen. Vilken är dåslutsatsen för det svenska försvaret? Knappast att man bör minska de redansnålt tilltagna anslagen. Det skadar inte att än en gång erinra om attförsvarets andel av statsbudgeten har minskatavsevärt. /72 var det av statens utgifter som gick tillförsvarsdepartementet och är det . "Detsvenska territoriet skall skyddas mot kränkningar med alla tillgäng-Hgamedel", sägs det vidare i propositionen. Men hur omfattande blir demedlen? Att betänkande måste följas upp med ett medelstillskottutanför de ramar fill försvaret som vi anslår står för mig helt klart. I propositionen sägs vidare att förtroendet för vår viljaoch vår förmåga -jag understryker vår förmåga - att i krig bevara vårneutralitet måste vidmakthållas. Men, herr talman, hur vidmakthåller man vårförmåga, när medlen att lösa uppgifterna blir otillräckliga? I debatten hör man ibland påståenden från dem som ärnegativa fill det militära försvaret att vi måste "omrusta". MajBritt har fidigare fört sådan talan. Man menar då att medel skall tasfrån det mihtära försvaret och föras över till civilförsvar och ekonomisktförsvar. Låt mig från början säga ifrån att ansvariga företrädare för dessaviktiga områden av totalförsvaret inte själva för ett sådant resonemang.Naturligt nog, eftersom resonemanget innebär en total felsyn när det gällersammanhangen mellan totalförsvarets olika grenar. Som framhålls i den moderata parfimofionen ärmöjligheterna för t. ex. civilförsvaret att genomföra sina uppgifter starktberoende av den miljö i vilken räddningsinsatserna skall ske. Det betyder attcivilförsvaret för sina insatser är beroende av det militära försvaretsmöjligheter att lösa sina uppgifter. Ett otillräckligt luftförsvar t. ex. gördet mycket svårt för civilförsvaret att genomföra sina undsättningsinsatser. Ärinvasionsförsvaret svagt påverkar detta civilförsvarets möjligheter attgenomföra omflyttningar och utrymningar från hotade områden. Omvänt ärtrovärdigheten i det militära försvaret beroende av att soldaterna vid frontenvet att civilförsvaret kan verka för att skydda de hemmavarande. De brister somalltjämt finns inom civilförsvaret måste självfallet avhjälpas, men inte genomatt ta av det militära försvaret och därigenom minska dettas möjligheter attavhålla från angrepp. De brister som vi moderater finner vara särskiltallvarliga inom civilförsvaret är den ofillräckliga beredskapen till snabbmobilisering av utbildade och väl utrustade civilförsvarsenheter, som direktefter mobilisering kan påbörja sina uppgifter. Civilförsvaret måste nämligenredan i ett inledande bekämpningsskede - kanske innan de mihtära förbandenmobiliserats -kunna träda i verksamhet för varnings-, skydds- ochräddningsuppgifter. Allvarliga brister redovisas emellertid i den nuvarandekrigsorganisationen avseende personalrekrytering, utbildning ochmaterielförsörjning. Vi anser därför att kraftfulla åtgärder måste sättas inför att ge civilförsvarets krigsorganisation den stadga ochmobiliseringsberedskap som är önskvärd. Av detta skäl har vi kunnat tillstyrkaav departementschefen föreslagen förstärkning av civilförsvarsstyrelsensorganisafion. Jag vill säga till att det i denna fråga inteföreligger något motsatsförhållande mellan proposifionens huvudyrkanden ochreservafionen med vår ståndpunkt när det gäller civilbefälhavarkanslierna. Utskottet understryker särskilt vikten av en god beredskapinom civilförsvaret även i det övergångsskede som befolkningsskyddet nu stårinför. Civilförsvaret har varit utsatt för en lång följd av organisationsförändringarunder senare år. Den kommunahsering av civilförsvaret som nu förestår och därförsöksverksamhet pågår i och innebär svårapåfrestningar på organisationen centralt, regionalt och lokalt. Det finnsanledning att understryka att länsstyrelsernas försvarsenheter i dettaomorganisationsskede måste ha tillfredsställande resurser för sin planering föratt beredskapen i fältorganisationen inte skall nedgå katastrofalt. Attinteckna kommande eventuella besparingar inom den regionala ledningen genom atti länsstyrelseorganisationen låta försvarsenheterna drabbas av högabesparingskrav nu vore förödande för beredskapen inom civilförsvaret. Närdet gäller frågan om hur det framfida planläggningsarbetet för civilförsvaretbör ske har vi moderater velat understryka att det bör ske på ett sådant sättatt samordningsvinsterna vid övergripande regional planering fillvaratas,samfidigt som man tillgodogör sig den lokala kunskapen om fredssamhälletsräddningstjänst. Vi har också velat understryka att de ekonomiskakonsekvenserna av ett ändrat planläggningsansvar noga bör belysas. Det blir,herr talman, anledning att återkomma till dessa frågor när försöksverksamhetenavslutats och föreläggs ett slutligt förslag . Jagkommer så till reservation 12, där de borgerliga reservanterna finner detangeläget att förra årets ställningstagande till en successiv utbyggnad av denhögre regionala ledningen inom det civila försvaret följs upp. Vi menar attminst tre tjänster bör tillföras civilbefälhavarkanslierna det kommandebudgetåret. Det är alltså en klarare markering än i propositionen, som på dennapunkt är mera svävande. Jag yrkar bifall fill reservation 12, Defrivilliga försvarsorganisafionerna utgör en ovärderlig tillgång förtotalförsvaret. Genom deras verksamhet ges försvaret möjligheter att mot enofta mycket ringa ersättning orientera, utbilda och krigsplacera tiotusentalsmän och kvinnor inom totalförsvaret. Det är därför tillfredsställande attutskottet i stor enighet dels föreslagit ytterligare 5 milj. kr. tillfrivilligorganisafionerna, dels uttalat att i samband med prisregleringenytterligare medel bör kunna tillföras för angelägen verksamhet. Till dennaangelägna verksamhet bör, menar jag, framför allt räknas utbildning av personalför krigsplacering med A- och B-kontrakt inom områden där vakanserna ärsärskilt stora. Tillsist några ord om reservation 11.1 en trepartimotion av m. fl, haryrkats att skall besluta om ett anslag på . fill hemvärnetscentrala förtroendenämnd att uppföras under rubriken . Vi reservanter menar att motionen börbifallas och anslaget föras upp under denna rubrik. Jag yrkar bifall tillreservation 11. 85 (): I försvarsutskottets betänkande nr 9 behandlas under punkten 9 anslagetFrivilliga försvarsorganisationer m. m. samt ett nytt förslagsanslag benämntVissa nämnder m. m. inom det militära försvaret. Jag tänker i mitt anförandenågot kommentera de här två anslagsposterna. Såväl1978 års försvarskommitté som försvarsutskottet underströk inför förra åretsförsvarsbeslut betydelsen för totalförsvaret av de frivilligaförsvarsorganisafionernas verksamhet. Dendåvarande försvarsministern tillsatte också efter förslag från försvarskommitténen utredning med uppgift att se över förmånssystemet för frivilligtjänstgöring. Kommittén har antagit namnet frivilligförmånskommittén (FFMK). I budgetpropositionen1982/83 anför överbefälhavaren, och jag citerar: "Frivilhgverksamhetenär så betydelsefull att den även i fortsättningen kommer att prioriteras. Storuppmärksamhet behöver ägnas åt rekrytering såväl av medlemmar som fillutbildning." Ibudgetproposifionen föreslås att anslaget under F 16. m. räknas upp till 64,3 milj. kr. Det skulle innebära att för budgetåret1983/84 ungefär lika stora resurser ställdes till frivilligorganisa-' tionernasförfogande som under innevarande budgetår. Nufortsätter intresset för frivillig försvarsverksamhet att öka. Fleraorganisationer anmäler ökat medlemsantal och ökning av verksamhetsvolymen. Motbakgrund av detta och statsmakternas stora uppskattning avfrivilligorganisationernas verksamhet har ett helt enigt försvarsutskott påöverbefälhavarens inrådan beslutat föreslå ett i förhållande till budgetpropositionenmed 5 milj. kr. förhöjt anslag till frivilliga försvarsorganisafio-ner. Somframgår av utskottsbetänkandet avses den här ökningen av anslaget inte ökautgifterna för det mihtära försvaret, eftersom regeringen föreslås beakta dettai samband med prisregleringen för budgetåret. Närdet gäller anslaget F 18, Vissa nämnder m. m, inom det militära försvaret finnsen reservation, nr 11, från de tre borgerliga partierna. I reservationenföreslås bifall fill mofion 1982/83:1789. Imitt tycke är den här reservationen helt onödig. I sak är ju majoriteten ochreservanterna helt ense, nämligen att . skall ställas till hemvärnetscentrala förtroendenämnds förfogande för de uppgifter som angivits i motionen.Åsiktsskillnaden gäller från vilket anslag pengarna skall utgå. Visocialdemokrater vill i likhet med överbefälhavaren att pengarna skall utgåfrån anslaget B 1. Arméförband: Ledning och förbandsverksamhet. Chefen förarmén är också beredd att ställa de här medlen till förfogande från dettaanslag. Reservanterna däremot vill att medlen utgår från anslaget F 18 och såatt säga öronmärkes. Jag yrkar avslag på reservation 11 och bifall fill hemställan iförsvarsutskottets betänkande nr 9 i dess helhet. 86EVERT (); Det finns två huvudmotiv för att säganej till JAS 39 : dels kostnadsaspekten, dels de mihtärpolitiskaövervägandena. Vårt beslut , liksom beslut den 4 juni1982, med borgerlig majoritet i , binder oss för en militärindustriensatsning av enorma mått som sträcker sig långt in . Få av oss här ikammaren kommer att som riksdagsledamöter få bära kostnadsansvaret. Beslutet gäller framför allt den yngre generationen, varav många inte ens harrösträtt . I första hand gäller bindningen fram fill , medanungefär hälften av beslutet kräver en fortsättning . Hur dyrt JAS 39 bhr vet vi inte. Ramen är 24,9milj. i prisläget februari 1981.1 dag lär väl ramen vara omkring 30 milj.kr.-men då har man fått pruta på några plan för att så att säga med skohornetfå in de övriga i ramen. Reserverna för en eventuell utveckhng av planet ärockså utomordentligt små. Att det återstår en del framgår av att det ibudgetpropositionen begärts ett anslag på några hundra miljoner för utvecklingav planet. Det är alltså inte färdigt ännu, och jag misstänker att kostnadernakommer att stiga ytterligare. Vi kan manövreras in i en tvångssituafion somingen av oss i ett sådant läge kan komma ur. Sedan kommer frågan att uppstå om hur många plan vi skallha . Här hör man oUka siffror. Om detta vore det inte så mycketatt säga, om inte skulle kräva ett visst antal plan för att dethela över huvud taget skall bli ekonomiskt försvarbart per styck. Här menar jagatt ett licensfillverkat plan skulle ge oss mycket större flexibilitet. I detta sammanhang har två argument förekommit. Det enahandlar om att det gäller att tillverka ett svenskt plan. Sanningen äremellertid att det inte är något svensktillverkat plan. Ca en tredjedel ärimporterad. Och ett licenstillverkat plan kan innebära lika mycket avsvensktillverkade delar -det beror helt enkelt på hur avtalen utformas, hurlångt man når på den punkten. Detta kan alltså inte vara något huvudargument. Det andra argumentet gäller vår neutralitet. Omneutraliteten är beroende av ett nationellt tillverkat plan, då kan många andraländer som kallar sig neutrala inte vara det - få har ju egenflygplansfillverkning. Och eftersom detta plan av många anses som det sistasvensktillverkade flygplanet, skulle dessutom den svenska neutraliteten intekunna gälla fram . Ett tredje argument är sysselsättningen. Här är, som vivet, sanningen den att en satsning inom militärindustrin ger färre jobb än ensatsning på civil produktion. Varje krona som används till civila uppgifter arbete. Jag tror i själva verket att försvarsutskottets förslag är ett resultat av det militärindustriella komplex som talade omnär han avgick. Och SIPRLs chef fillade att det också finns ettvetenskapligt-byråkratiskt komplex. Allt detta har naturligtvis varit verksamti det här fallet. Man kan också säga att utvecklingen har tvingat fram ettbeslut. Det är svårare - det medges - att stoppa detta plan än det varför tre kvarts år sedan, dvs. Hade tolv ledamöter från deborgerliga partierna då markeratsin tveksamhet och röstat med den socialdemokratiska reservationen, hadenaturligtvis läget varit ett annat . Men från den kanten hördes inte ettknyst. Ingen frisinnad och ingen annan heller hördes av. När jag här har pläderat för en större flexibilitet berordet också på att jag tror att JAS 39 binder så mycket pengar att det kanbli svårt att kombinera försvaret med nya vapen. Vi hör omubåtsförsvaret. Det är bara ett tecken på vad som kan komma. Detta gällernaturligtvis också kombinationen inom luftförsvarets ram. I vårt försvarspohtiska resonemang intar värnplikten encentral ställning. Från demokrafisk utgångspunkt är värnplikten oerhört viktig.Om vi helt eller delvis riskerar värnplikten, är priset alldeles för högt. Detkan också innebära flera tusen årsarbetare och därmed öka arbetslösheten. Vi befinner oss i en utomordentligt allvarlig ekonomisksituation. Själv känner jag oro för de sociala reformer vi så mödosamt harbyggt upp i vårt land. Vi har inte obegränsat med pengar, vi har i självaverket stora utlandsskulder och ett budgetunderskott som går utöver allt vad vihar kunnat tänka oss fidigare. Försvarskostnaderna har ju inte någon speciellbudget, dess värre, som inte behöver vägas in i den allmänna ekonomiskabedömningen. Tilldetta, herr talman, vill jag foga några ytterligare synpunkter. Först och främst vill jag framöver se att anslaget tillfredsarbetet ökar. Detta kan vara oberoende av JAS Gripen-beslutet, men det ärhelt nödvändigt att opinionen för nedrustning, social rättvisa och fred drivsmed stor intensitet. Från socialdemokratins sida har vi krävt 1 %c avförsvarskostnaderna. Jag önskar att vi får en årlig utveckling den närmastefiden fram emot detta mål. En annan fråga gäller alternativ fill militär produkfion,dvs. Här är utskottet svagt i sin skrivning, och jag yrkarbifall fill vår motion 2250, yrkande 2, som innebär en beställning, att industrinsenast 1987 skall redovisa en plan för omställning till civil produktion - medtanke på att detta är den sista "svensktillverkade" plan som vi skallröra oss med, om vi fattar det här beslutet . Här vill jag tillfoga, att det också är nödvändigt attarbeta fram en nedrustningsplan. Detta arbete syftar till att vi skall ha enplan färdig när man internationellt kommer fram till en nedrustning. En sådanplan kan också utgöra en påtryckning på det internafionellanedrustningsarbetet, som ju sannerligen går trögt men som inger ossförhoppningar om framtiden. Till slut en reflexion. Här har staten tillsammans medindustrin satsat stora belopp för att arbeta fram en avancerad produkt. Detborde kunna ske även i andra industriella frågor, och vi bör söka oss framefter dessa hnjer inom andra områden. Inom , som jag närmast representerarhär , har vi hävdat att de samlade försvarskostnaderna bör minskas.Civilförsvaret och det ekonomiska försvaret bör ökas. Det betyder att detmilitära försvaret måste minskas så mycket att vi ändå får en minskning när detgäller det totala försvaret.Vi har en utveckling åt det hållet, och jag hälsar det med glädje, men detbehöver ytterligare understrykas. Jag befarar nämligen att JAS 39 kommer att läggahinder i vägen för en framtida utveckling i denna riktning. Eftersom vi urmilitär synpunkt inte behöver fatta ett beslut - det har vitsordats frånflera håll - borde vi kunna använda fiden fram fill 1987 till att ta en nyomgång och förbereda en annan fördelning av de ohka försvarsdelarna. Jag yrkar alltså, herr talman, bifall fill motion 2250,yrkandena 1 och 2. I detta anförande instämde i (s). 87 PER () replik: De uttalanden som här gör omJAS-projektet och hur det har handlagts av både hans partikamrater och ossandra i försvarsutskottet innebär mycket hårda omdömen. Det är också, som jagtycker, mycket illa underbyggda omdömen. Vi har på ett utomordenfligt ingåendesätt granskat projektet. Det är ett stort projekt, det är vi också medvetna om- sett ur försvarets synpunkt, sett ur säkerhetspolitikens synpunkt, sett ursvensk allmän synpunkt. När nu regeringen, även den socialdemokratisk, har lagt enproposition, som innebär att man ansluter sig i stort till det beslut riksdagenfattade , tycker jag att det - efter den grundliga utredning som hargjorts - är förvånande att anser sig ha sakkunskap att heltutdöma projektet. 88 i (c) replik: har på ett skickligt sätttagit upp just de invändningar som i den offentliga debatten riktats motJAS-projektet. En del av dem grundar sig, enligt min uppfattning, påmissuppfattningar. När det till att börja med gäller kostnadssidan låter 25miljarder väldigt mycket. Men då skall man veta att det är fråga om 18 budgetarpå ca 20 miljarder vardera, dvs. totalt ca 400 miljarder. Och det gäller alltså25 miljarder av 400 - och det är i det sammanhanget kostnaden skall ses. Sedan blir jag något förvånad när föreslårett licenstillverkat plan. Jag är också förvånad över att han säger att detskulle kunna ge ungefär lika mycket jobb som . Det är mycketrikfigt att vi ur försvarets synpunkt skulle ha kunnat fattat beslutet någotsenare, men sanningen är att vi då inte hade haft något alternativ när detgäller att försöka få det gjort i . Det skulle nämligen ha inneburit attvi hade måst lägga ned svensk flygplansindustri med 11 000 anställda - och detvar inte huvudsyftet med planen, utan det är försvarspolitiska skäl som är detviktiga. Men då hade endast alternativet med utlandsköp varit kvar- och jag har mycket svårt att förstå att vill medvetet försättasig i totalt beroende av t. ex. den nuvarande Reagan-administrationen. iknätpåNATO-styrkorna,vilket ett sådant beslut skulle innebära. Därför är Nr 132 detviktigt att beslutet blev fattat. Jag beklagar att utgår den att licenstillverkning skulle kunna vara ett alternativ. Anf: 89EVERT () replik: Det är självklart att det har skett enpolifisk bedömning. Jag vill säga det som en replik till utskottets värderadeordförande. Men jag har varit med och följt utvecklingen från den tidpunkt dåman anslog pengar fill utveckling av ett nytt plan, och jag vet att det helahar arbetat sig fram. Till slut kommer man till en situation då man måste fattabeslut - och det är klart att det är ett militärindustriellt komplex somfungerar här. Det kan man inte komma ifrån. Det betyder inte att det inte ocksåhar gjorts en polifisk bedömning - och jag har naturhgtvis all respekt för den. i tog upp frågan om desvensktillverkade planen. Men vi behöver inte nu fatta beslut om hur vi skallha det på den punkten. Men jag är också medveten om - vilket jag förmodar attalla är - att man måste tänka sig ett importerat plan, om vi inte får det iLinköping fillverkade JAS-planet. Det måste i så fall vara ett licenstillverkatplan. Vi kommer att stå inför den situationen i nästa omgång - men det är ingetnytt i sammanhanget. Det väsentliga i sammanhanget, menar jag, är att vi därigenomskulle bli mycket mindre beroende av antalet plan. är av denkaraktären att vi måste ha en stor serie för att priset per styck skall kunnaförsvaras. Sedan bara en liten reflexion: Jag tycker att det är felom enbart försvarsutskottets ledamöter skall få delta i debatten. Även om jaginte är så kunnig som Per eller andra i försvarsutskottet, har jagföljt frågan ganska väl. Men jag kan naturligtvis inte säga annat än att jag ärlekman. 90MAJ-LIS LÖÖW (s): Jag är en av de tolv socialdemokrater som imofion 2250 yrkat att skall uppskjuta beslutet om ett eventuellt nyttflygplanssystem fill 1987. Det innebär att vi yrkar avslag på proposition1982/83:119. Vår första utgångspunkt för ett uppskjutande av beslutetär att det av militärpolitiska skäl inte är nödvändigt att redan nu fattabeslut om vilket flygplanssystem som skall ersätta . Det andra skälet är att vi fortfarande tycker att detfinns så stor militärpolitisk, teknisk och ekonomisk osäkerhet att frågan omett nytt flygplan skulle vinna på att diskuteras i samband med 1987 årsförsvarsbeslut. Vi har i vår mofion redogjort för våra invändningar, ochjag skall bara mycket kort beröra dem här. Den första gäller ekonomin. Vi har att fatta detta besluti då osäkerheten om den ekonomiska utvecklingen här i landet är störreän . Möjligheten att satsa behövliga resurser prövas noga på varjeområde. Detta måste också gälla försvarskostnaderna. Även om man nu anser sig kunna visa att JAS ryms inom deekonomiska ramar som gäller för pågående försvarsbeslut, vet vi litet om vilkaramar som blirmöjliga för nästa försvarsbeslut.- Vi anser inte att man kan binda sig pådetsätt som sägs i den till propositionen fogade analysen. Där konstateras attett beslut om JAS förutsätter att statsmakterna är beredda att tilldelaförsvaret i stort sett oförändrade resurser. Vi binder också stora delar avförsvarsbudgeten. Inte minst har vi påmints om att det ocksåmåste finnas utrymme för flexibilitet, för oförutsedda händelser, inomförsvarsramarna. Den andra invändningen gäller tekniken. Vi har bl. a.påpekat att det rör sig om en oprövad motor, och även analysen säger att"säkerheten i motorutvecklingsprogrammet är mycket svår attöverblicka". Den tredje gäller den militärpolitiska bedömningen, somockså hänger ihop med den snabba tekniska utvecklingen.