prot · G60916 · 1982-12-31 00:00:00 — Alltså: När och var talade socialdemokrater påledande håll om att vi kunde förvänta oss en standardsänkning? AnL 46LILLY () repHk: Jag skall först ta frågan om värdesäkringenav pensionerna. Vi har sagt att löftet om värdesäkring av pensionerna liggerfast och att vi skall uppfylla det. Man kan naturligtvis diskutera om det ärrimligt att värdesäkringen också skall gälla för pensionärer med den högstaATP-inkomsten. Vi kommer också att med pensionärsorganisationerna ta upp endiskussion om på vilket sätt pensionärerna framöver kan vara med i arbetet föratt förbättra den svenska välfärden. Det är inte sant som påstår att vi ivalrörelsen lovade ökade resurser på alla möjliga områden. Men det är nogriktigt att många socialdemokrater sade att den dagen då vi har fått påfötter igen och fått ekonomin i balans skall vi börja återställa resursernaefter de neddragningar på alla möjliga områden som de borgerliga regeringarnagjorde i sin åtstramningsiver. Och så var det hyrorna igen. Hyrorna har stigitoacceptabelt under de här sex åren. Men det kan ni väl inte skylla påsocialdemokraterna? Vi har ännu inte suttit i regeringsställning en månad, ochändå begär att vi på en gång skall kunna göra någonfing åt hyrorna.Varför har ni inte gjort någonting själva då ni har suttit iregeringsställning? Det är som hyrorna har stigit såotroligt mycket. Det är riktigt att hyrorna stiger mer på grund avdevalveringen, men den var nödvändig, och det är ofrånkomligt faktum att ni, omni hade fått regeringsmakten igen, också hade varit tvungna att göra endevalvering. Jag har redan sagt att vad vi nu kan göra är att för de mestutsatta grupperna försöka lindra effekterna av devalveringen. frågade om den 2-procentigavolymökningen på den offentliga sektorn. Det var precis detta som jag uppehöllmig vid i mitt anförande. Jag sade att det inte skall råda någotmotsatsförhållande mellan den offentliga sektorn och näringslivet. En2-procentig volymökning på den offentliga sektorn är f. ö. inte särskilt mycket med tankepå de behov som fortfarande finns och de långa köer som finns när det gälleräldreomsorgen och barnomsorgen. Den 2-procentiga volymökningen räcker inte tillsärskilt mycket mer, men dessa två områden menar vi skall prioriteras. Tredje vice talmannen anmälde attKnut anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. AnL 47ERIK HOVHAMMAR (m): Dagens debatt har rätt myckethandlat om regeringens kraffiga devalvering. Låt mig då först konstatera att dedevalveringar som gjordes under de borgerliga regeringarnas tid syftade tillatt återställa en del av svenskt näringslivs konkurrenskraft efter den storalöneexplosionen och de stigande löneskatterna . GenomHagaöverenskommelser och kostnadsstegringar hade vi prissatt oss urkonkurrensen om inte devalveringarna gjorts. När den nya socialdemokrafiska regeringen tillträdde varsituafionen helt annorlunda. Vårt relativa kostnadsläge hade förbättrats ochinflafionstakten hade dämpats. Visserligen var vår kostnadsnivå fortfarande högmen dock inte så orimlig i relation till omvärldens. Det var i detta läge dennya regeringen slog fill med en rekorddevalvering med starkt stigande statsskuld,starkt ökande ränte- och amorteringskostnader för utlandslånen, starkt växandeinflation och ökad utslagning av många mindre och medelstora företag som följd. En devalvering är motiverad för att motverka alltför dyraavtalsuppgörelser. Kan man inte hålla tillbaka de inhemska kompensationskravenför devalveringen, är det ingen nytta med den, även om vissa företag under enövergångsperiod kan dra nytta av den. I en situation, då det svenska kostnadsläget visserligenfortfarande är högt men då avståndet till andra länders kostnadsnivå krympt, ären devalvering bara ett försök att dumpa svenska produkter påutlandsmarknaderna och i konkurrens med importvaror. Det finns stor risk föratt sådan prisdumpning föranleder motåtgärder från andra länder. Den svenskadevalveringen har fått hård kritik från utlandet. har devalverat, ochNorge har vidtagit vissa andra ekonomiska åtgärder, som syftar fill attmotverka den svenska rekorddevalveringen. De nordiska länderna hör till våraviktigaste handelspartners. I regeringsdeklarafionen sades det att vi villvidareutveckla de bestående, nära och omfattande förbindelserna med våranordiska grannar. Devalveringen var sannerligen ingen utveckling avförbindelserna utan precis tvärtom. kommer, som sagt, under en viss tidsperiodatt tjäna på devalveringen. Men andra drabbas mycket hårt. Många företag harunder senare år tagit upp utlandslån för långsiktiga investeringar. ökasdessa företags räntekostnader och amorteringar. Men inte nog med det. Skuldbördanhar över ökat . Det betyder att många småföretag ellermedelstora företag med litet eget kapital blir skyldiga att träda i likvidation,om de inte kan öka det egna kapitalet. Jag frågar: Hur många kan det ? Jagkan som exempel nämna att ett medelstort företag, som jag väl känner, som intearbetar på export men som har en helt dominerande ställning inom sitt område,genom devalveringen gjorde en kursförlust på i runt tal . Deutomlands lånade pengarna hade gått fill investeringar, och företaget har enhypermodern och mycket fin teknisk utrustning. Efter devalveringen harföretaget måst varsla 20 man, och dess ekonomiska situation är i dagsynnerligen brydsam. På ungefär samma sätt förhåller det sig för flera hundramindre och medelstora företag. De kan helt enkelt tvingas att gå i Ukvidation.Det är den nakna sanningen. I regeringsdeklarafionen sades det att de små och medelstora företagenutgör en viktig del av det svenska näringsUvet, och det är ju helt korrekt.Industriministern, som är närvarande här, har gjort sådana antydningar isenare anföranden. Men det är dock dessa företag som hårdast och snabbastdrabbas av regeringen första regeringsåtgärd. Vi kan väl också emotsehögre kommunalskatter, när kommunerna skall återbetala sina utlandslån.Stockholms socialdemokratiska finansborgarråd har ju redan reagerat. intervju i förklarade statsrådet att regeringen medvetet tar en standardsänkning för svenska folket. "Vi vill visa att vi prioriterar den svenska industrin", sade han.Jag tar för givet att uttalande är djupt uppriktigt menat, mendå måste jag tyvärr också konstatera att socialdemokratin efter sina vallöftenom "svängrum i stället för svångrem" nu demonstrerat sin förloradetrovärdighet. Man kan nämligen stärka näringslivets konkurrenskraft utan attdra åt svångremmen så hårt att hela svenska folket kvider. Skallkonkurrenskraften återvinnas, måste kostnaderna pressas ner, och det kanstatsmaktema göra genom en ordentlig sänkning av löneskatterna. En sådan åtgärdhade varit en välbehövlig injektion för svenskt näringsliv utan att vi skullebehöva drabbas av de nationalekonomiska förluster som devalveringen innebär iform av ökande utlandsskuld, ökande ränte- och amorteringskostnader för dennaskuld, ökande transportkostnader, ökande oljekostnader, ökande priser på förbåde människorna och näringslivet nödvändiga importvaror osv. Jagvet att det från socialdemokratiskt håll sägs att ökande vinster förnäringslivet kommer att utlösa kompensationskrav från löntagarorganisationerna.I och för sig finns det väl ingen anledning att anta att de till följd av devalveringenoch den kommande momshöjningen stigande levnadsomkostnaderna för svenska folketskall vara lättare att svälja bara för att man klart säger ifrån att regeringenmedvetet vill sänka människornas standard. Före valet ville ju socialdemokratininte ens acceptera den standardsänkning som skulle innebära. Påsocialdemokratiskt håll tror man att man skall kunna minska kompensationskravenbara genom att överföra en del av de framgångsrika företagens vinster tillnågra fonder. Men löntagarna får ju inte mer i plånboken bara för att vissaföretag får mindre vinster, vinster som kanske är 8 protokoll1982/83:16-17 tillfäUigaoch som annars skulle kunna användas för offensiva investeringar.Kompensationskraven kommer säkerligen att kvarstå. Kanske finns det risk förvilda strejker på sina håll. FrånLO hotades det för inte så länge sedan med pohtiska strejker. Några sådana blirdet naturligtvis inte tal om , med tanke på syskonkärleken mellan LO ochregeringspartiet. VUda strejker råder LO dock inte på. F. ö. är det juanmärkningsvärt att de pengar som enligt de socialdemokratiska planerna skalltas från för fillfället framgångsrika företag - kanske tillfälligtframgångsrika på gmnd av devalveringen men kanske snart drabbade av utländskamotåtgärder - skall överföras till andra expansiva företag. Det blir ju bara enjonglöruppvisning, ett bollande av vinstmedel från det ena expansiva företagetfill det andra. Det bollandet kostar pengar och det är en uppvisning i poUtiskjonglörkonst, men det ger ingenting åt någon. Tillden ekonomiska filosofi som är utmärkande för socialdemokraterna hör- det vetvi sedan gammalt - skattehöjningar. Många kommuner kommer vid nästa årsbudgetarbete att tvingas höja skatterna, dels på grund av att utlandslånenvuxit, dels på grund av att löneskatterna, som med ett förskönande uttryckkallas arbetsgivaravgifter, kommer att höjas, liksom vissa sociala kostnader. Redanföre valet sade den socialdemokratiska ledningen ifrån att den hellre villehöja momsen med än tillämpa . Det är bara ett exempel påhur man vill växla ut besparingsåtgärder mot skattehöjningar. Att i nuvarandeläge höja momsen är föga välbetänkt. Momsen är ett utmärkt instmment för attutjämna konjunktursvängningar. Det innebär att man i medefterfrågeöverskott skall höja momsen för att bromsa överkonsumtion medan man,när man inte har efterfrågeöverskott utan en fallande efterfrågan, kan sänkamomsen för att stimulera till ökad ekonomisk akfivitet. Regeringengör precis tvärtom. Sätter man in indirekta skatter när efterfrågan är liten,blir resultatet bara sämre efterfrågan, högre priser och högre inflation.Handeln kommer att drabbas, och den drabbas också av devalveringen. Det ärockså finansminister mycket medveten om. I ett uttalande om devalvering,som han gjorde i fidningen år 1977-jag hade gömt den tidningen,av oUka anledningar- sade han: "Inom handel och servicenäringar och inomtypisk hemmamarknadsindustri skulle konkurserna komnia tätt och arbetslöshetenbreda ut sig. Vi skulle få uppleva vad som egentligen menas medstmkturomvandUng." Menefter har devalvering tydligen blivit den högstasocialdemokratiska visdomen. Över huvud taget är det markant hursocialdemokratin ändrat tonläge efter valdagen. Före valet talade framståendesocialdemokrater och den socialdemokratiska och fackUga pressen om hur knapertdet blivit under de sex borgerliga åren och hur mycket löntagarna förlorat iköpkraft. utmålades som ett samhälle vid katastrofens rand, och dettatrots att tillhör världens rikaste länder med rekordförsäljning avexempelvis videoapparater och liknande, mindre nödvändiga varor. har detblivit ett annat ljud i skällan. skall man, för att använda . Petersonsord, medvetet sänka standarden för svenska folket. heter det att allagrupper skall acceptera uppoffringar. Har eller någon annansocialdemokratisk politiker efter sagt ett enda ord om"svängmm"? Jag är helt på det klara med att vi alla måste görauppoffringar, men jag tycker att det är ganska ynkligt att socialdemokraternavar mot alla uppoffringar före valet och kritiserade de borgerliga regeringarnaför deras försök att vrida utvecklingen rätt. Socialdemokraterna vann valet på sitt löfte att göra slut påarbetslösheten. Man försökte ge de borgerliga regeringarna skulden för denarbetslöshet vi har. I själva verket är de svenska arbetslöshetssiffrornamycket låga internationellt sett. Det borde kanske vara en tankeställare förden socialdemokrafiska regeringen att vi , alltså underden socialdemokratiska tiden, hade en nästan lika hög arbetslöshet. Vårarbetslöshet var internafionellt sett hög. Vi hade emellertid då en högkonjunktur,och det gjorde att arbetslösheten kunde minska. har vi inte denna godavärldskonjunktur. Efterfrågan är överallt låg, och vi har ingen hjälp att väntaav devalveringen. Detär mycket oroande när regeringsdeklarationen talar om skärptförmögenshetsbeskattning. Många mindre och medelstora företagare kan ha enganska stor nominell förmögenhet, men denna ligger i regel bunden i företagetoch är alltså närmast att betrakta som ett arbetsredskap. Höjs företagarensförmögenhetsskatt, måste han ta ut mer ur företaget för att klaraskattehöjningen. Varje sådan åderlåtning tappar företaget på blod. Tyvärr liderstora delar av den mindre företagsamheten av blodbrist, och varje ytterligareåderlåtning är farlig och leder till ökad arbetslöshet - en sak som regeringennogsamt borde beakta. TUlsist, herr talman: politik erinrar mig om en teckning avThorwald Gahlin som jag såg . Han ritade två gubbar, av vilkaden ene hade ett papper i handen. Texten under bilden löd: när jag har ertnamn på kontraktet är det kanske ett par saker jag måste säga er. AnL 48 IndustriministernTHAGE : Socialdemokraterna övertog regeringsmakten i ett för svensk industriytterst allvarligt läge. Vårt land har under de sex gångna åren upplevt enindustriell nedgång av stora mått, en nedgång som undergrävt själva basen förvälfärd, för jobb, för trygghet. Jag skall ge några exempel. Industriproduktionenhar utvecklats svagare än i något annat jämförbart land. Den fortsätter attsjunka och ligger nu års nivå. Orderingången minskar, såväl frånhemmamarknaden som från utlandsmarknaden. Så har de svenska företagen förloratmarknadsandelar och hamnat på efterkälken. Sysselsättningenförsämras i snabb takt. Antalet lediga platser blirmindre. Så har oron och osäkerheten spridit sig i svenska hem. Så har allt flersvenska ungdomar kastats ut i arbetslöshet. Industrins investeringar har sjunkit kraffigt.Investeringsvolymen har minskat med en tredjedel, och nedgången fortsätter. Såhar satsningarna uteblivit; de insatser som skulle ge ossmorgondagens produkfion och arbetstillfällen gjordes aldrig. Sådanär aUtså situationen för svensk industri. Det var detta som densocialdemokratiska regeringen övertog av de borgerUga.De gångna sex åren blev sex förlorade år för svensk industri. Attgå vidare på de gångna årens polifik skulle slutligt undergräva Sverigesställning som industrination. Därmed skulle förutsättningarna för jobben,välfärden och tryggheten slutligt rubbas. Dettaär bakgmnden till att den nya regeringen på ett genomgripande sätt nu lägger omkursen för svensk ekonomi och för svensk industripolitik. Det främsta målet äratt hejda nedgången i svensk ekonomi, att ta ur krisen. Det är enarbetsuppgift som kommer att kräva stora ansträngningar och ta lång fid. Denkommer att kräva insatser från aUa parter i det svenska samhället. Tyregeringen betraktar det som ett faktum att lika litet som svenska företag kannå en positiv utveckling i konfrontation med löntagare och samhälle, lika Utetkommer regeringen att lyckas i konfrontation med svensk industri, med svenskaföretag. svåra problem fordrar samförstånd och samarbete. Dennagrundläggande uppfattning kommer att genomsyra den socialdemokrafiskaindustripolitiken. Medden första åtgärden - devalveringen på - har vi anvisat vägen. Genom dettabeslut och genom regeringens fasta föresats att se till att effekterna avdevalveringen inte äts upp i den kommande avtalsrörelsen har svensk industrifått en rejäl förstärkning av konkurrenskraften, både på exportmarknaderna ochpå hemmamarknaden. Genom beslutet har svensk industri fått en påtagligmöjlighet att öka sin slagkraft, expandera, återta förlorade marknadsandelaroch muta in nya områden. Jag ser beslutet om devalveringen som startskottet fören rejäl uppgång i industriinvesteringarna, startskottet för en ny kraftfullsatsning inom svensk industri. Jagser också beslutet om devalveringen som en utmaning till industrin, därtill entvåfaldig utmaning. Detär, för det första, en utmaning till ansträngningar för att öka den egnaförsäljningen. Men det är också, för det andra, en utmaning till att ökainköpen från andra svenska företag. Möter svensk industri dessa utmaningar,blir devalveringen det första steget för att sätta fart på , för attvända utvecklingen rätt igen. Regeringen avser att följa upp hur svenskindustri, svenska företag, drar nytta av devalveringens effekter. En särskildstudie skall göras kring vilka säljinsatser som görs, hur utrymmet förprissänkningar utnyttjas och reaktioner hos såväl säljare som köpare i övrigt.Jag har därför uppdragit till statens industriverk att vid sidan avövriga studier av devalveringens effekter som görs särskilt studera dennafråga. Studien skall påbörjas , arbetet ske snabbt och en rapportvara klar före nyåret. Men det första steg som devalveringen utgör måste följas av en Låt mig, herr talman, i fem huvudpunkter sammanfatta deriktlinjer som stakats ut i regeringsdeklarationen och socialdemokraternaskrisprogram: Denförsta huvudpunkten är ett framtidsinriktat investeringsprogram. Kanske är det närdet gäller investeringarna, industrins satsningar , somutvecklingen är allvarligast. Den nya regeringen ser det som en nödvändighetatt öka industrins investeringar. Det är ett av de främsta nationellaintressena att vidga och bygga ut vårt lands industriella bas. Sker inte det,degraderas till en andra klassens industrination. Genomdevalveringen har grundvalen lagts. Men det är också nödvändigt med direktinvesteringsstimulans. Därförkommer regeringen att lägga fram ett investeringsprogram där framförallt tre områden pekas ut. Detär energiområdet, där det är nödvändigt att skapa resurser för investeringar isyfte att ersätta olja och spara energi liksom att stimulera kommunernasinvesteringar. Det är på transport- och kommunikationsområdet, där resurserkommer att sättas in på vägunderhåll, nya vägar, broar, vagnar och lok till SJUksom på kollektivtrafiken. Dessa förslag kommer på bord.Och det är på bostadsområdet, där behovet av ombyggnader, reparationer ochfillbyggnader skall mötas med särskilda åtgärder. Dettaär tre områden där behoven är stora och där insatser är motiverade av enbartdet skälet. Men det är också tre områden som har utomordenthgt stor betydelseför produkfionen i svensk industri. Genom insatserna ökar beställningarna,stiger kapacitetsutnyttjandet, och behovet och viljan att investera kommer attfölja med. Tillsammansmed åtgärder för att stärka hemmamarknaden och ett utvecklat samarbete mellanindustrin och staten utgör ett framtidsinriktat investeringsprogram den förstahuvudpunkten i den socialdemokratiska regeringens industripolitik. Denandra huvudpunkten är lika självklar: En kraftig satsning på teknisk forskningoch utveckling. Vi vet alla att det var genom en framsynt och kraftfullsatsning på teknisk forskning och utveckling som framåtskridande frånett fattigt jordbmksland till ett av världens högst utvecklade industriländervar möjligt. Vimåste på nytt samla oss fill en satsning på forskning och utveckling, för attåstadkomma den förnyelse som krävs för att stärka näringslivetskonkurrenskraft. Detförutsätter målmedvetna insatser såväl inom industrin som från staten ochkanske framför allt en samverkan mellan staten och industrin. Vi måste med förenadekrafter satsa på utveckling av ny teknik och nya produkter och skapa ett klimatsom gynnar kreativitet och innovationer i företagen, vid våra högskolor ochforskningsorgan och för enskilda uppfinnare. Regeringenär därför beredd till åtgärder för att stärka vårt industriella ochteknologiska kunnande, för att stärka vår tekniska forsknings- och utveck- Sådanaförslag kommer också, herr talman, att föreläggas . Mensamtidigt som vi gör dessa satsningar på forskning och utveckling är detviktigt att vi inte låter förhoppningar och förväntningar på en snabb utbyggnadav ny framtidsindustri leda till en snabb aweckling av våra basnäringar. Därförär en utveckling av basnäringarna vår tredje huvudpunkt. Jaghar i denna kammare givit varningar för signalerna om att visnabbt skulle kunna överge malmen, stålet och skogen. Vi har frågat oss: Varfinns detta nya, som direkt kan ge tiotusentals människor jobb, som kan räddaorter och regioner? Sanningen är att dessa projekt inte finns. Därförmåste utvecklandet av nya verksamheter ske parallellt med att vi tar till varaoch utvecklar befintliga resurser och industrier. Det viktigaste skälet för attslå vakt om och utveckla den befintliga industrin är självfallet dess egnautvecklingsmöjligheter. Låt mig åter ta två exempel. Det första gäller skogen. Skogsindustrinoch har gått miste om miljarder i exportintäktertill följd av att avverkningarna i skogsbruket varit för låga. har och dyr råvamimport tvingats fram. Tusentals arbetstillfällen har i onödangått förlorade som resultat av råvarubristen. Många orter runt om i vårt landhar drabbats hårt. Företagen har till följd av råvambristen känt osäkerhet, ochinvesteringar har skjutits . Regeringenhar redan inlett arbetet med åtgärder för att öka avverkningarna. Det sker ien särskild arbetsgrupp inom industri- och jordbruksdepartementen. I god tidinför nästa awerkningssäsong kommer förslag om en ny skogspolitik, syftandetill ett bättre tillvaratagande av resurserna i skogen, att föreläggasriksdagen. Skogsindustrinhar också i övrigt stora utvecklingsmöjligheter, som jag menar ännu inte tagitsfill vara. En stor del av skogsindustrins produktion levereras som insatsvarori form av massa och trävaror till förädlingsindustrier i andra länder.Skogsindustrin i måste satsa på en ökad vidareförädling. Densocialdemokratiska regeringen kommer att inrikta poHtiken på att stimulera tilloch underlätta sådana satsningar. Det andra exemplet gällergmv- och mineralindustrin. Härfinns betydande utvecklingsmöjUgheter. Vi får inte låta de stora svårigheternaoch de väldiga problemen på järnmalmsområdet förleda oss till att inte satsa pånya områden. Vi tror på mineral- och gruvområdets utveckUngsmöjligheter och ettbrett kunnade som vi som industrination inte har råd att avstå från attutnyttja. Vikommer från regeringens sida att inleda arbetet med ett investerings-och utvecklingsprogram för gruv- och mineralindustrin. I det arbetet skall bådede anstäUda och företagen inbjudas att delta. Vårsatsning på det här området kommer att inledas redan i den ekonomisk-poUtiskaproposition som regeringen lägger fram för , därförslag kommer att framläggas om två särskilda ett för Norr- och och ett för Nr 16 Densocialdemokratiska regeringen kommer således att slå vakt om och satsa på en utvecklingav våra basindustrier. Denfjärde huvudpunkten är satsningen på de små och medelstora företagen. De är avstor betydelse för sysselsättningen och kanske framför allt för denindustriella förnyelsen. Jag kan gott tänka mig att bland dagens små företagfinns de som en gång kommer att vara framtidens stora företag vid sidan omVolvo, , Elektrolux, ASEA, , AGA och de övriga. små företagen finns ett stort utrymme för flexibilitet och nytänkande. I vårindustripolitik kommer vi därför att lägga stor vikt vid att underlätta de småföretagens utveckling. Låtmig säga att det allra viktigaste för de små företagen är den omläggningav den allmänna ekonomiska politiken och näringspolitiken som redan harinletts. Men till detta krävs också riktade insatser. Där tror jag att jag äröverens med småföretagarna och deras organisationer. Regeringenkommer att inleda ett arbete som skall resultera i ettutvecklingsprogram för de små företagen. Regeringen kommer därför att inbjudarepresentanter för dem för att diskutera problem, lösningar ochutvecklingsmöjligheter. Dessaöverläggningar, som skall påbörjas redan före årsskiftet, kommer att varagmnden för utarbetandet av konkreta åtgärder för att främja de små ochmedelstora företagens utveckling. TiU slut, herr talman, denfemte punkten: En bättre regional balans. Vikan se tillbaka på en period med successivt försämrad regional balans.Skogslänens andel av landets befolkning har minskat sedan mitten av 1970-talet.Industrisysselsättningen i skogslänen har minskat i snabbare takt än i övrigalandet.