prot · G609162 · 1982-12-31 00:00:00 — Den har vägt samman ennäringspolitiskt progressiv syn med ett kulturpolitiskt ansvar, något som jagtycker att vi borde kunna ha förtroende för och kunna följa. Ur kulturpolitisk synpunkt är det naturligtvis viktigt atfvi delfar i debatten och att debatten förs i samråd mellan de olika utskottenhär i och andra instanser i samhället som på olika sätt kan varaberörda av utvecklingen. 182EVA (vpk): Vi har tekniken över oss - men vem skallstyra tekniken, ? Är det så att säga vi som skall styratekniken? Är det arbetarrörelsen som skall styra tekniken? Vad är detta förpassivitet, om jag får fråga? Här accepterar man att allt multinationellt bara välleröver oss. Tyvärr, säger man, får vi acceptera det här, för vi har tekniken öveross. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (en nordisk felekommunikationssatellit) Utskottets hemställan bifölls med292 röster mot 16 för reservation 1 av . Mom. 2 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 3 (finansiering av satellitprojekt) Utskoffefs hemställan bifölls med 214 röster mot 91 förreservation 2 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. 16 § Klinisk läkemedelsprövning Föredrogs socialutskottetsbetänkande /83:35 om klinisk läkemedelsprövning (prop. 1982/83:122). 183 INGA (vpk): I anslutning till proposition 122 har vpkväckt en mofion, nr 2242, och i den har vi bl. a. tagit upp följande ändringarav regeringens förslag. I proposition 1982/83:122 föreslås atf bestämmelserna omkliniska läkemedelsprövningar tas in i läkemedelsförordningen. Genom deftaskärps kraven på prövningarna. Det föreslås också att samfliga kliniskaläkemedelsprövningar skall genomgå etisk granskning. Detta förslag är ett stegpå vägen mot att fä bättre kontroll över läkemedel och läkemedelsindustrin, mendet är infe alls tillräckligt långtgående. Vpk har tidigare mänga gånger krävtett förstatligande av hela läkemedelsindustrin. Detta krav blir alltnödvändigare atf förverkliga. anser att nu gällande anmälningsförfarandeför kliniska prövningar bör ersättas med ett ansökningsförfarande, dvs. ettförfarande där en prövning infe får påbörjas förrän har lämnatsitt tillstånd. Genom ett sådant ansökningsförfarande får befogenhetatf avslå ansökningar som inte uppfyller kraven pä dokumentation ochförsöksplanering och som infe heller är tillfredsställande motiverade.Regeringen anser atf det räcker med nuvarande anmälningsförfarande. Vpk delar bedömning i detta fall ochföreslår att anmälningsförfarandet utbyts till ett ansökningsförfarande. När det sedan gäller frågan om samtycke sägs det ipropositionen att i kliniska prövningar, som inte har samband medsjukdomsbehandling, skall kravet på samtycke gälla utan undantag. Men när detgäller prövningar som görs i samband med sjukdomsbehandling finns det inteanledning, enligt proposifionen, atf lika strängt upprätthålla kravet pä ettobligatoriskt medgivande från patienten. Enligt vpk:s synsätt är detutomordentligt vikfigt att medgivande, samtycke, ges i samtliga fall.Medgivande skall vara obligatoriskt, menar vi. I fråga om medvetslös patient,barn och omyndigförklarad patient menar vpk att anhörigas eller förmyndaresmedgivande skall inhämtas. Utskottet tycker atf det räcker med ettanmälningsförfarande. Vpk vill ha en härdare kontroll avläkemedelsprövningarna. Jag yrkar därför bifall till den vpk-reservation som ärfogad till utskoftsbetänkandet och där vi anger att vi inte vill ha ett anmälningsförfarandeutan ett ansökningsförfarande. När det sedan gäller frågan om samtycke är utskottetsskrivning ganska bra. Utskottet framhåller mycket klart - jag citerar frän s.7-8 i betänkandet - att "det är synnerligen viktigt att man i allasituationer strävar efter att informera såväl den berörda pafienten som - ompatienten inte har förmåga aff själv fa ställning till frågan - hans näraanhöriga om den tilltänkta behandlingen och efterhöra deras uppfattning. Ävenom det är praktiskt svårt att inhämta samtycket eller nä kontakt med deanhöriga bör försök härtill göras om det infe framstår som heltmeningslöst." Vidare säger man på s. 8 atf "det är nödvändigt attförsöka införskaffa samtycke i alla de fall detta är praktiskt oeh tidsmässigt möjligt.Detta är vikfigt inte minst av hänsyn till allmänhetens förtroende för hälso-och sjukvården." Vi har därför, herr talman, inteansett det nödvändigt att följa upp mofionen med en reservation i denna del. 184 (): Det betänkande som vi nu behandlar har enmycket allvarlig och tragisk bakgrund. Behovet av kliniska prövningar innanläkemedel godkänns blev nämligen uppenbart efter Neurosedynkatastrofen i börjanav . Då införde dåvarande medicinalstyrelsen bestämmelser om kliniskaläkemedelsprövningar. Dessa bestämmelser har fyllt sitt syfte. Vi har sedandess i stort sett varit förskonade från läkemedelsskador av större omfattning. Men allting kan bli bättre. Det är därför bra atf dessabestämmelser nu skärps och förs in i läkemedelsförordningen. Det är angelägetatt kan följa och påverka den kliniska prövningen. Det ökarsäkerheten och underlättar den statliga granskning som föregår registrering avläkemedel. Innan en klinisk läkemedelsprövning får ske måste denskriftligen anmälas fill . har då päsig för att granska och ingripa om den tilltänkta prövningen visar sig illaunderbyggd eller onödigt riskfylld. kan också förbjuda enpågående prövning, om det skulle framkomma något som mofiverar det. Varje framställning om klinisk prövning måste vidaregranskas av en forskningsefisk nämnd, sOm skall avge ett yttrande. har alltså de möjligheter som kan krävasför att ingripa om det skulle visa sig påkallat. Att därutöver kräva - så somsker i reservationen från vpk - ett formellt tillståndsbeslut är onödigtformalistiskt. Det skulle kunna betyda onödig byråkrati utan atf någon ytterligaresäkerhet vinns. Jag yrkardärför avslag på reservationen. Pä övriga punkter är utskottet enigt. Jag vill emellerfidunderstryka vikten av de mycket strikta bestämmelserna för pafientens samtycke.Det är självfallet svårt för en patient att sätta sig in i syfte och mening meden prövning och bedöma skaderisker. Det är emellertid vikfigt att patienten hardet avgörande inflytandet över prövningen. Huvudregeln skall därför varasamtycke från patienten. Prövning på friska personer får aldrig ske utan samtycke.För barn krävs vårdnadshavarens samtycke, och för omyndigförklarade ellerpersoner som värdas utan samtycke enligt gällande lagar får prövning över huvudtaget infe ske. När det rör sig om sjuka personer kan det ibland varapraktiskt omöjligt att inhämta samtycke. Här kan kravet på samtycke ställas motbehovet aff använda ett ännu icke registrerat läkemedel för atf lindra ettsjukdomstillstånd som kräver snabb behandling. I ett sådant fall bör ingetabsolut hinder föreligga att utföra klinisk prövning. Men det får inte räckamed att det är svårt att inhämta samtycke eller kontakta anhöriga. Dessaundantag från skyldigheten atf inhämta samtycke måste gälla enbart situationerdå det ter sig meningslöst på grund av patientens sjukdomstillstånd. I propositionenbehandlas slutligen förhällandet mellan läkemedelspröva- ren och huvudmannen. Det är en fråga som enligtföredragande statsrådet parterna får reglera själva. Utskottet instämmer i denbedömningen. När proposifionen skrevs pågick emellertid överläggning mellanläkemedelsindustrins organisationer och härom. Sedan desshar ramöverenskommelser träffats mellan läkemedelsindustri ochLandstingsförbundet, medan motsvarande överiäggning med de utländska företagensorganisationer infe ännu givit resultat. Enligt vad utskottet inhämtat skall dessa överläggningarnu återupptagas. Utskottet anlägger inte några synpunkter påöverenskommelsernas materiella innehåll, men anser att avtal bör komma tillstånd för hela läkemedelsindustrin sä att likvärdiga förhållanden gäller. Detär därför vår förhoppning atf de återupptagna kontakterna mellanLandstingsförbundet och de utländska läkemedelsföretagens organisationer lederfram till en överenskommelse inom en snar framfid. Jag yrkar bifall till socialutskottetshemställan i betänkande 35 och avslag pä reservationen. 185INGA (vpk) replik: tyckte att vpk-kravet attersätta anmälningsförfarandet med ett ansökningsförfarande var formalistisktoch onödigt. Men det är inte bara vpk som i detta sammanhang vill ersättaanmälan med ansökan - tycker också så; man vill ha en bättrekontroll över de kliniska läkemedelsprövningarna. bedömer genom ett ansökningsförfarande får bättre kontroll över dessa angelägenheter.- Jag vill göra det förtydligandet för . 186 () replik: Också det föreslår kan juvara formalistiskt! Det är den bedömning som regeringen och utskotfsmajoritefeni det här fallet har gjort. Det är fullt betryggande att harmöjlighet att gå in och granska, pröva och förbjuda en klinisk prövning, om detgäller någonting som visar sig vara dåligt underbyggt. Atf invänta ett formelltbeslut också i de fall man inte har någonting att invända ter sig onödigtformalistiskt - det kan man undvara. 187 i (m): Tillåt mig att på föga mer än en minut göraen kommentar till lagtexten pä s. 11 i detta betänkande. Man gör inte undersökningar på människor, möjligen avmänniskor. Det riktigaste är atf man undersöker människor, patienter ellerförsökspersoner, med avseende på ett eller annat, exempelvis blodtryck,synskärpa, läkeme-delseffekfer och biverkningar. Därför är den pä s. 11 ibetänkandet återgivna 14 a § språkligt otymplig. Kammaren kan inte nu ändraden, men jag ber att få skicka med protokollet ett förslag till bättre lydelse,till den verkan det hava kan: "14 a § Med klinisk läkemedelsprövningförstås i denna förordning en undersökning av upptagningen, fördelningen,omvandlingen och utsöndringen av ett läkemedel eller en registreradfarmacevtisk specialitet, som ges till patienter eller försökspersoner, samtav de effekter och eventuella biverkningar som därvid kan iakttagas,eller under förloppet av en undersökningsperiod." Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (anmälningsförfarandet) Utskottets hemställan bifölls med290 röster mot 16 för reservationen av . Mom. 2-5 Utskottets hemställanbifölls. 17 § Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden Föredrogs socialutskottets betänkande 1982/83:36 omutbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden. 188INGA (vpk): I betänkandet nr 36 behandlas tvä motioner avvpk. Den ena gäller barnhälsovården. En utredning inom har 1979 presenterat ettförslag om mödra- och barnhälsovårdens innehåll och organisafion inför1980-talet. Utredningen föreslår att mödra- och barnhälsovården samt sjukvårdenför blivande mödrar och barn integreras i primärvården. bör deftaenligt utredningen gälla också för skolhälsovården. På sä sätt kommer vårdcentralernas allmänläkare att övertabarnhälsovården. För att få tid hos en barnläkare kommer det att krävas remissfrån allmänläkaren. Förslaget innebär också att barnavårdscentralerna mer ellermindre kommer att upphöra. Bakom denföreslagna omorganisationen ligger den numera välbekanta Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden familjeprincipen,som innebär atf en och samma läkare eller sjuksköterska skall sköta en familj.Den häller på att leda till djupgående förändringar inom barnhälsovården. Ingethar ännu kommit fram som talar för att dessa förändringar är fill fördel förvåra barns hälsovård. Barnavårdscentralerna har hitfills haft en unik ställninginom sjukvärden. Verksamheten har en klart förebyggande inriktning. Enligt dennya hälso-och sjukvårdslagen skall även primärvården i övrigt ha enförebyggande målsättning. Men det är långt kvar innan primärvården fårpatienterna på ett så tidigt stadium att den kan "plocka upp" sinakommande patienter så som sker vid barnavårdscentralerna. Att barnhälsovården behövs och efterfrågas visar uppgiftenom atf barnavårdscentralerna far emot av alla nyfödda. Det förhällandetatt är ett av de länder som har den lägsta barnadödligheten kan tillstor del tillskrivas den goda vården vid barnavårdscentralerna. Om barnavården integreras i den allmänna primärvården,finns det en klar risk för atf den förebyggande verksamheten kommer bort. Detföreligger också risk för kvalitetsförsämring, om primärvårdsansvaret förbarnen förs över på allmänläkarna. Deras utbildning i barnmedicin ärotillräcklig. Endast av deras fyraåriga utbildning omfattarbarnmedicin. Barnläkarnas likaså fyraåriga utbildning omfattar studieri barnmedicin. Visserligen ingår det i förslaget en utökning av allmänläkarnasutbildning i barnmedicin, men jämfört med specialistkompetensen är detta heltotillräckligt. Det är också vikfigt att komma ihåg att en större ökning avutbildningen i ämnet barnmedicin skulle gå ut över nägon annan del avallmänläkarnas utbildning. Bakom förslaget att slopa den särskilda organisationen förbarnhälsovården ligger givetvis tanken atf man snabbt skall kunna tillgodoseprimärvärdens behov av allmänläkare. Primärvårdens behov av distriktsläkaremåste tillgodoses, men det får inte ske på barnhälsovårdens bekostnad. Utskottet delar inte vpk:s oro inför den framtidabarnhälsovården. Den förändrade organisationen torde inte innebära enkvalitetsförsämring av vården, heter det på s. 21 i betänkandet. Det tror jag,och min oro för det delar jag med bl. a. mänga barnläkare. Familjeprincipen är helt oprövad, och vetenskapliga dataeller undersökningar som talar för att den innebär några fördelar för vårabarn i barntäta områden finns inte redovisade. Varken de allmänläkare som förordarden eller har ännu kunnat peka pä några vinster eller fördelar.Ändå gär förändringarna mycket snabbt vidare. Ett barnhälsovärdssystem som dettagit decennier atf bygga upp förändras pä några fä är, och ingen vet om detsker till det bättre. Det borde nu vara tid atf åtminstone stanna vid deförändringar som redan hunnit göras och utvärdera dem. En utbyggnad avprimärvården borde infe automatiskt behöva innebära förändringar ibarnhälsovården. Samma förändring kommer atf drabba mödrahälsovården, medåtföljande kvalitefsförsämringar. Vad jag inte försfår är att man nu vill slåsönder en väl fungerande organisation. Utskottet hänvisar till att det tids nogkommer att finnas derätta läkarna inom både mödra- och barnhälsovården. Jag tycker inte att man kanlåta sig nöja med detta. Den andra motionen, 924, tar upp det alltför gamla kravetpå rätt till smärtlindring vid förlossning och en bättre psykosocialmödrahälsovård. Det vore att kvinnors rätt till smärtlindringförverkligades nu , för så länge är det sedan fattade sittprincipbeslut i denna fråga. av kvinnorna får effektivsmärtlindring, trots atf över hälften skulle behöva få det. Varför fullföljs inte beslut? Vid en hearingsom socialutskott, med företrädare frän , hade idenna fråga framkom att de personella resurserna nu fanns.Det råder alltså infe längre någon personalbrist, inte ens pä anestesiläkare,inom förlossningsvärden. Att smärtlindringen ändå är så dåligt utbyggd på mångahåll förklaras av att olika sjukhus har olika attityder till att gesmärtlindring. Det är alltså olika sjukhusledningar och olika chefsläkare vidvissa sjukhus som bromsar beslut om att tillförsäkrakvinnorna den hjälp de behöver i form av en effekfiv smärtlindring. Detta ärett orimligt förhällande och mäste ändras. Det finns, som jag tidigare sade, planer på att överförabarn- och mödrahälsovården till primärvärden. Dessa planer måste stoppas. Mödrahälsovårdenär väl utbyggd i vårt land och når sä gott som alla gravida kvinnor.Mödrahälsovårdens organisatoriska uppbyggnad och tillgängen på specialisfufbildad personal gör vården av gravida kvinnor och övervakningen av fosfretsutveckling mycket bra. Det finns uppenbara risker för försämringar inommödrahälsovården, om denna uppgår i primärvården. Mödra-ochbarnhälsovårdscentralerna skall enligt vpk:s mening även fortsättningsvis haden särställning de har inom hälsovården. Därmed inte sagt att mödrahälsovården inte kan bli bättre.Fortfarande är det mest somatisk vård som ges fill kvinnorna, medan denpsykosociala vården är knappt tilltagen. Varje mödravårdscentral bör hatillgäng till psykolog- och kuraforsfjänsfer. Vid besöken påmödravårdscentralen måste god tid anslås för den psykologiska förberedelseninför föräldraskapet och förlossningen. I en nyligen publicerad forskningsrapport"Barnfamiljer i behov av stöd. Vad kan mödra- och barnhälsovårdengöra?" som gjorts av konstateras att behovet avpsykosocialt stöd är stort bland blivande och nyblivna föräldrar. Därför börman anlita merpsykologhjälp, heter det bl. Man menar i denna rapport attjust personalen vid mödra- och barnhälsovården har störst möjlighet attupptäcka föräldrarnas behov av stöd. Man menar också att med ett utökatpsykosocialt stöd ökas den förebyggande verksamheten. Utskottet avstyrker vpk-motionerna, med motiveringar somkan sammanfattas sä här: Det blir nog bra med de förändringar som är på gång.Någon anledning till oro finns infe. Man utgår från att det uppställda måletnär det gäller smärtlindring snart skall uppnäs. Det vore ju . Jag yrkarbifall fill vpk-reservationerna i detta betänkande. Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden 189MARIA (); Till socialutskottets betänkande 1982/83:36om utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden har vpk fogat fyrareservationer, vilka redogjort för i sitt anförande. Jag skall inskränka mig till att ta upp de frågor ibetänkandet som reservanten berör, eftersom utskottet är enigt om skrivningen iövriga frågor. Innehållet i såväl motionen om barna- och mödravård sommofionen om psykosocialt stöd inom mödravården och rätten till smärtlindringvid förlossning har under en följd av år debatterats frän denna talarstol. I mofionerna 735 och 924 av m. fl. framförskrifik mot att den särskilda organisationen med mödra- och barnavårdscentraleravses upphöra och atf hälsovården för mödrar och barn i stället blir integreradi primärvården och således läggs under vårdcentralerna. Som utförligt redovisade frän denna talarstolfinns det risk för en kvalifetsförsämring, om primärvårdsansvaret förs över påläkare för allmänmedicin. Men i allmänna råd om hälsovård förmödrar och barn inom primärvården framhålls "att den intensifierade ochriktade hälsoövervakningen, som skall bedrivas, förutsätter att antaletvidareutbildade läkare ökar såväl inom gynekologi och obsfefrik som inom pediatrikinom primärvården". har beräknat att det i mitten av1980-talef kommer atf finnas 400-450 läkare med specialistkompetens ibarnaarens sjukdomar. Dessa läkare behövs inte för barnklinikernas slutna ochöppna sjukvård och är sålunda disponibla för tjänstgöring i primärvärden.300-350 läkare med specialistkompetens i gynekologi och obsfefrik torde vidarevara disponibla för tjänstgöring i primärvärden. Utskottet anser mot bakgrund av vad jag här har redogjortför att en integrering av hälsovården för mödrar och barn till primärvårdeninte kommer att innebära en kvalifetsförsämring i vården. Jag vägar tvärtompåstå atf det rent av kan bli en förbättring. Vårdcentralerna har ju vid behovtillgäng till de stora sjukhusens resurser. I vpk-motion 924 om ökad satsning pä psykosocialt stödinom hälsovården för mödrar anför aff det är mest somatisk vård somkvinnorna ges inom mödrahälsovården, medan den psykosociala vården är knappttilltagen. Utskottet har så sent som i ett betänkande år 1982framhållit angelägenheten av aff en utökning av den psykosomatiska vården inommödrahälsovården kommer till stånd så snabbt som möjligt. Även i deftabetänkande understryks det behovet, varför jag anser att reservationen är enöverloppsgärning. Vad slutligen gäller vpk:s reservation omsmärtlindring vid förlossning vill jag fästa kammarens uppmärksamhet pä attkrav därom har ställts från denna talarstol varje är . Utskottethar i sitt betänkande redovisat vad som skett pä detta område sedan1971, varför jag inte skall ta kammarens tid i anspråk och ännu en gängredogöra för det. Det finns, , inga motsättningar i utskottet närdet gäller kvinnornas krav om smärtlindring vid förlossning. Utskottetförutsätter, utan att behöva göra en särskild beställning hos regeringen, attregeringen och uppmärksamt följer utvecklingen. Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och därmed avslag pä de fyra vpk-reservationerna. 190 INGA (vpk): Mycket kort fill : Jag troratt vi kan vara överens om atf mödrahälsovården och barnahälsovärden såsom dehar varit uppbyggda organisatoriskt har fungerat väl och täckt behoven. Ingenhar klagat på den organisationen. Tvärtom har den rönt en väldig uppskattning. Vad jag inte försfår är varför man skall slå sönder en välfungerande organisation när man inte vet vart det leder. Jag befarar att detblir kvalitefsförsämringar därför att man missar bl. a. specialistkompetensennär det gäller barnläkare. Utskottet borde åtminstone ha uttryckt oro och sagt; Vistannar upp och gör en utvärdering på de ställen där man har hunnit göraden här omorganisationen. När det gäller smärtlindringen är det riktigt att vi hardebatterat detta krav , sedan jag kom med i . hardet framförts krav pä defta. Jag tycker atf det är pä tiden att det löfte somriksdagen gav kvinnorna, nämligen att garantera dem en effektivsmärtlindring vid behov vid förlossning, förverkligas. gär det med snigelfart. är det, som jagsade, av kvinnorna som får denna rätt förverkligad. Utskottet tyckeratt det sker en utveckling- man säger att användningen av epiduralanestesi harökat . Jag anser att en sådan ökning är oerhörtliten i förhållande fill de behov som finns. Jag tycker inte att det räcker medatt konstatera att man skall följa utvecklingen, när praxis ute på sjukhusenvisar att här behövs helt andra åtgärder för aff få fart pä denna utveckling,sä att kvinnorna får rätt till en effektiv smärtlindring. Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden 191MARIA (): Jag vill bara säga till atf viinte missar specialistkompetensen därför atf vi för över mödra- och barnavärdentill primärvården. Meningen är ju enligt att specialistläkarejust i barnaårens sjukdomar skall knytas till primärvärden. Vad gäller smärtlindring är vi överens om att det kanskegår i långsammaste laget. Men jag tror inte att vi får ytterligare en endaläkare, som kan ge denna bedövning, genom att vi ger regeringentill känna att vi vill ha det sä. Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden 192 INGALANTZ (vpk): svarar inte pä min fråga;Varför slår man sönder en fungerande organisation, den som vi har haft inombarnhälsovården och mödrahälsovården? Vad är det för vits med det, när den harfungerat så bra? Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (organisationen av mödrahälsovården) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 15 förreservation 1 av . 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2(barnhälsovården) Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 18 förreservafion 2 av . 4 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 3 (psykosocialt stöd inom mödrahälsovården) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 3 avMarie-Ann , bifölls med acklamation. Mom. 4 (smärtlindring vid förlossning) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 4 avMarie-Ann , bifölls med acklamation. Mom. 5-7 Utskottets hemställanbifölls. 18 § Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. 19 § Anf. Morgondagens sammanträde inleds med debatt om denekonomiska polifiken, m. m. 20 § Kammaren åtskildes .