prot · G609109 · 1982-12-31 00:00:00 — Denna frågas handläggning tycker jag också vittnar omdåliga kommunikationer mellan departementet och . Jag skall välinte anklaga för detta, eftersom hon är ganska ny pådetta område, men jag skulle ändå önska se en viljeinriktning att något skallhända på detta område. Jag tycker inte att man kan acceptera en segdragning avdenna fråga, så att det tar innan kvinnors rätt förverkligas. Jag hoppasatt inte heller accepterar detta. Det enda som jag tycker är bra i statsrådets svar är densista meningen, där framhåller: "Jag kommer att medfortsatt uppmärksamhet följa utvecklingen och informera härom. "Det är ju positivt, men jag tycker ändå inte att det räcker. Det hackas ju påkvinnorna för att de föder för få barn, men jag tror också att kvinnor runt omi landet börjar bli otåliga över att de inte får den smärtlindring som de harrätt till. Om smärtlitidring vid förlossning I mitt interpellationssvar sade jag bl. a.att det kvarstår svårigheter att rekrytera anestesiologer, framför allt till sådanasjukhus som inte är region- eller undervisningssjukhus. Detta är nämligen, IngaLantz, en förutsättning för att man skall kunna tillgodose önskemålen om eneffektiv smärtlindring vid förlossning. En förutsättning är då att denöverenskommelse om solidarisk läkarförsörjning som 1979 träffades mellanLandstingsförbundet och får avsedd effekt. Visserligenhar antalet vakanta tjänster minskat , men fortfarande kvarstårbetydande vakansproblem, framför allt då det gäller, som jag sade,anestesiologtjänster utanför region- och undervisningsområdena. Jag beklagar om läkares och klinikchefers attityder inverkan som säger. Jag hoppas att det inte förhåller sig så.Som jag sade i mitt svar visar en sammanställning av uppgifter somsocialstyrelsen inhämtat att sjukvårdshuvudmännen har prioriterat åtgärder isyfte att uppfylla önskemål om smärtlindring för kvinnorna. Deåtgärder som har vidtagits berör dels organisationen av förlossningsvården,dels personaltillgången inom förlossningsvården, dels utbildning avpersonalen, dels också anskaffning av teknisk apparatur. Tyvärr innehåller redovisning ingauppgifter om hur många kvinnor som på grund av brist på resurser inte har fåttden smärtlindring som de begärt. har dock genom det medicinskafödelsemeddelandet kunnat konstatera att användningen av de mer avanceradesmärtlindringsmetoderna ökat märkbart . Det kannaturligtvis vara svårt att beräkna behovet av den mer effektiva tekniskasmärtlindringen, och för vissa kvinnor är säkert den psykoprofylax som ges inommödra- och hälsovården och föräldrautbildningen tillräcklig. Enligt vad somsagts mig finns det också kvinnor som särskilt förvissar sig om att det inteskall ges någon smärtinjektion som de inte har bett om. upprepar också frågan om den handbok om de härproblemen som hon menar skall komma ut. Jag kan bara svara att råd ochanvisningar är under utarbetande, och jag hoppas att de snart skall bli klara.Det blir sedan i första hand klinikcheferna som får svara för att berördpersonal får del av de här anvisningarna. Men det är också så, , attden vetenskapliga Om smärtlindring vid förlossning \ utvecklingen under arbetets gånghar motiverat ytterligare översyn av expertgruppens slutsatser. Det skallemellertid inte bli någon mycket omfattande översyn som jag tycker Inga Lantzfråga ger en antydan om. Avslutningsvis vill jag erinra om att hari uppdrag av regeringen att följa utvecklingen. Själv kommer jag naturligtvisockså att följa utvecklingen. efterlyste min viljeinriktning. Jagvill än en gång försäkra att jag skall hålla informerad i denna frågasom jag, i likhet med , tycker är mycket viktig för kvinnorna. 100INGA (vpk) replik: upprepade att det fattasanestesiologer. Om denna uppgift är riktig - den strider i så fall mot denuppgift som lämnades i socialutskottet - blir det ju att börjafrån början igen. Då är det segare än någonsin, för i så fall har det tagitmycket att avhjälpa bristen på anestesiologer. Jag vet inte vem man skall lita på och vilka uppgifter manskall sätta tilltro till. säger att det finns tillräckligt medpersonella resurser och att det inte råder någon brist på anestesiologer, ochsocialutskottet hänvisar fill attityder bland de enskilda klinikcheferna ochsjukhusförvaltningarna. Om det verkligen är så, tycker jag att det ligger ettstort ansvar på regeringen att trycka på och förändra de atfityderna. säger att det är svårt att beräknabehovet av effektiv smärtlindring. Men det har man ju gjort. Jag började arbetamed den här frågan långt innan jag hamnade i . Jag arbetadeutomparlamenta-riskt, via egen erfarenhet av svåra förlossningar. När jag börjadehär tror jag det var av kvinnorna som fick effektiv smärtlindring.Sedan var man uppe i , och . Det går ju med snigelfart! Deberäkningar man har gjort som jag har haft de här siffrornaframför mig visar att behovet av en effektiv smärtlindring är mycket stort. Upptill hälften av alla kvinnor skulle behöva det, men långt ifrån så mångaerbjuds det. Sedan är det klart att kvinnorna själva skall få bestämma.De få procent kvinnor som säger att de vill föda med den smärta som kommer attuppstå skall naturligtvis få göra det. Man skall naturligtvis inte tvinga pådem lindring. Men alla de kvinnor som inte får sin rätt tillgodosedd måste fådet. Det är hög tid att förverkliga detta beslut. är under utarbetande, säger statsrådet. Menexpertgruppen för handboken hade ju sitt slutsammanträde ! Jagförstår inte den här krångliga ordningen. sägs det en gång till att detskall göras en översyn. Men om slutsammanträdet har hållits och om det bara ären redaktionell bearbetning kvar, borde ju handboken kunna publiceras ganskasnart, såvitt jag förstår. Det är därför jag har ställt den här frågan. Det har betydelse om en sådan här handbok kommer ut sompåtryckning mot de attityder som tydligen finns hos olika sjukvårdshuvudmän ide här frågorna, som en markering av att någonting skall hända för de kvinnorsom efterfrågar en effekfiv smärtlindring. Anf.101 (): Jag har med intresse tagit del av den debatt som har hållits i ämnetsmärtlindring vid förlossning. Jagtycker att kanske gör det litet för tekniskt för sig när hon går ini statistikuppgifter om smärtlindring vid förlossning. Förlossningsprocessenvarierar naturligtvis oerhört mycket kvinnor emellan, och även behovet avsmärtlindring under förlossningens gång kan variera oerhört mycket. Denuppfattning jag har fått är att smärtlindringen har sin stora betydelse, mendet gäller inte enbart den tekniska smärtiindringen. Jag hälsar medtillfredsställelse raderna i statsrådet svar om att andra sakerockså spelar stor roll. Hon pekar på föräldrautbildningen. En kvinna som är välförberedd inför en förlossning har en större förmåga att klara av den smärtasom en förlossning innebär. Detta förberedelsearbete och den inställning filldet väntade barnet som kvinnan har är alltså av stor betydelse för hur honsedan upplever sin förlossning. Detär klart att vi måste trycka på för att få en förlossningsomsorg som är vad denborde vara. Men jag tror inte att vi kan hitta någon statistik som så småningomkommer att visa att av alla kvinnor får smärflindring, för behovet ärinte av den arten. Förlossningens gång är inte heller alltid av den arten att manhinner med att lägga de blockader som behövs. Takten i förlossningsarbetetvarierar alltså väldigt mycket. Åandra sidan har vi också ett krav på att man skall kunna få förlösas ihemmet. Pendeln har svängt åt det hållet. Jag tror också att antalet kvinnorsom kräver att få slippa alltför mycket teknisk och steril utrustning ökar. Devill se en annan bild i förlossningssalen. Förberedelsen med psykoprofylax ärhär ett hjälpmedel, föräldrautbildningen ett annat. Kvinnorna känner trygghetinför förlossningsarbetet - de vet vad det innebär. Det gör att de klarar avdet på ett bättre sätt. Detfinns också praktiska svårigheter på sjukhusen. Eftersom vi vill attförlossningarna skall kunna ske så nära hemmet som möjligt, kommer en delkvinnor till små sjukhus, med små möjligheter att ge smärtlindring dygnet runt.Jag tror att den trygghet som ligger i att i denna situation kunna ha kontaktmed nära och anhöriga kanske överväger den smärta som kvinnorna under enkortare period eventuellt måste uppleva. Jagtror inte att sjukvårdshuvudmännen på något vis för en strid mot kvinnorna idessa frågor och därför eftersätter kvinnosjukvården och smärtlindringen, utandet ligger nog på ett helt annat plan. Det finns också nackdelar ismärtlindringsarbetet. Viskall naturligtvis fortsätta att kämpa, så att vi får en god förlossningsvård.Men det är minst lika viktigt att vi kämpar för en bra föräldrautbildning. Denfungerar inte tillfredsställande i alla landsting. Det förlossningsarbete somannars upplevs som smärtsamt kan kanske med en god föräldrautbildning upplevaspå ett annat sätt. Det har nog också betydelse för hur det väntade barnetkommer att omhändertas. Samhället har ett stort ansvar för att se till att debarn som föds också blir väl omhändertagna. 6Riksdagens protokoll 1982/83:109-110 Om smärtlindring vid förlossning 102 INGA (vpk): Det är inte första gången som jag hör KarinIsraelssons synpunkter i denna fråga. Hon har tidigare visat litet intresse föratt ge kvinnor effektiv teknisk smärtlindring, så det förvånar mig inte att hontar till orda i den här debatten och för fram synpunkterna en gång till. Hon säger att jag gör det för tekniskt för mig. Det tyckerinte jag. Jag anser att man skall använda de låga siffror som visar hur dåligtutbyggd den effektiva smärtiindringen är och hur skandalöst dåligt riksdagensbeslut har förverkligats. Vi skall väl ändå, , förverkliga dettabeslut? Jag börjar faktiskt tvivla på om hon anser det. Även om det tar 20 årskall vi väl infria det löfte som vi har gett till kvinnorna om att de underförlossningsarbetet skall få den hjälp de behöver? Det är sant att det - det sade jag också tidigare - ärviktigt med. en psykologisk förberedelse. Det finns olika undersökningar ocksåom detta. Den som mest har utrett de psykologiska förberedelserna är nogElisabeth Lagercranz, som har redovisat hur viktiga de är. Men man kan inteersätta det ena med det andra. Vi behöver både en psykologisk förberedelse,psykoprofylax, och ett skyddsnät i form av tekniska smärtlindringsmetoder föratt garantera kvinnorna rätten till en smärtfri förlossning. Det är märkligt att man, när det handlar om kvinnor ochderas sjukvård och hälsovård, anför sådana argument som att det finns småmöjligheter på de små sjukhusen och att det föreligger en mängd andra hinderför att smärtlindringen skall kunna byggas ut. Det är bara falska alibin föratt inte göra någonting, för att inte tillförsäkra kvinnorna denna rätt. Vissthar man i andra sanimanhang även på små sjukhus möjligheter att bedöva patienter.Jag kan inte inse att det skall vara så oerhört svårt att förverkliga beslutetom smärtlindring vid förlossning. Det handlar om en rättighet. Jag har använt ordet skandal i denna debattoch i tidigare debatter i samma fråga, men jag tycker att det är skandalöst attdet har tagit att komma på väg, när av kvinnorna behöverdenna hjälp. Det går med snigelfart, vilket borde vara genant försocialutskott, riksdag och regering. 103KARIN (): Jag känner visst, , varmt för dekvinnor som drabbas negativt av en chockartad upplevelse i samband med enförlossning, där de kanske också nekas smärtlindring. Men jag tror att det ärundantagsfall. I det stora hela får kvinnor den smärtlindring som är möjlig atterbjuda i olika skeden av förlossningsarbetet. Vi måste naturligtvis påtala närdet inte fungerar på detta sätt, det är riktigt. Vi måste se till att få en godförlossningsvård. Det ena utesluter inte det andra, utan vi måste jobba sidavid sida med en god utbildning och goda förberedelser inför förlossningsarbetet.Vi måste också se till att sjukvårdshuvudmännen ger resurser till detta. Jag harupplevt både mans- och kvinnosjukvård, och jag kan inte påstå att männen behandlas mycket bättre i sina smärtsituationer medde manliga sjukdomarna, utan de bedöms också efter de allmänna resurser somfinns. Det finns inget hat mot kvinnor eller någon uppfattning att kvinnormåste ha det svårare, utan det är helt enkelt sjukvårdens resurser som interäcker i alla sammanhang. Det kan också vara brister hos den behandlandepersonalen som gör att man inte förstår hur människor reagerar i olikasituafioner och hur hårt smärtupplevelser egentligen tar. En utbildning pådetta plan tror jag kan vara till hjälp. Vi behöver komplettera smärtlindringen med andra bitar.Där har föräldrautbildningen och psykoprofylaxen en mycket viktig uppgift attfylla, och vi måste alltså jobba med båda dessa bitar. Det skall inte varanågot ställningskrig mellan dessa. Jag tror inte att enbart teknisk utrustninghjälper, utan det behövs även en psykologisk reserv för att kunna komma tillrätta med de problem som finns inom förlossningsvården. Om smärtlindring vid förlossning Överläggningenvar härmed avslutad. 20 § Enligt inkomna läkarintyg var den 22 mars-den 30 juni, sjukskriven ytterligare den 29 mars-den 24 april och , sjukskriven ytterligare under fiden den 1 april-den 31 maj. Erforderliga ledigheter beviljades. vice talmannen anmälde attJan Hyttring (c) fr. o. m. skulle tjänstgöra som ersättare förKarl-Eric samt att () och () ävenfortsättningsvis skulle tjänstgöra som ersättare för resp. AllanEkström. 21 § Anf. Jag får meddela att utsänds till ledamöterna enstencilerad sammanställning varav framgår vilka dagar motioner sist får väckasmed anledning av de propositioner som avlämnas t. o. m. . 22 § Anmäldes och bordlades Proposifionerna 1982/83:98Statsmyndigheternas inlåning av konstverk 1982/83:125Förslag om filläggsbudget III till statsbudgeten för budgetåret 1982/83 1982/83:147 Vissa varvsfrågor, m. m. 1982/83:151Byggnadsforskning m. m. 1982/83:153 Ändrade regler om förvärv avhyresfasfigheter m. m. Nr 109 23 § Anmäldes och bordlades 25 mars1983 1982/83:2249 av m.fl. Vissa ändringar ifråga om markvillkoret samt den produktionskostnadsan- passade belåningen i samband med statliga bostadslån m. m. 1982/83:118) 1982/83:2250 av m. fl. Rikflinjer förJAS-projektet (prop. 1982/83:119) \9i2/i'i:225\ a\ m. fl. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 1982/83:130) 24 § Anmäldes och bordlades betänkanden1982/83:32 Vissa anslag för /84 inom verksamhetsområde (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:34Anslag för /84 till m. m. och fillstaflig lokalförsörjning (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:23Förverkande av knivar m. m. till förebyggande av våldsbrott 1982/83:89) 1982/83:24 Anslag fill domstolsväsendetm. 1982/83:100 delvis) 1982/83:25Vissa konsumenträttsliga frågor 1982/83:28Vissa konkursräftsliga frågor 1982/83:14 Samordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet 1982/83:3) 1982/83:15 ADB-frågor inomsocialförsäkringen 1982/83:12Anslag fill Vägväsende (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:16Anslag fill Luftfart (prop. 1982/83:100 delvis) betänkande 1982/83:25 Hälso- ochmiljöfarliga varor 1982/83:28 Fortsatt cementprodukfion i Degerhainn 1982/83:17 Anslag fill vissa energibesparande åtgärderinom bostadsbestån- 84 det m. m. 1982/83:100delvis) 1982/83:18Planväsendet (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:19Fastighetsbeteckningsreformen 1982/83:20 Lantmäteri- ochkartväsendet (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:21 Anslag till centralnämndenför fasfighetsdata (prop. 1982/83:100 delvis) 25§ Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1982/83:99av M/5 Åsling (c) till finansministern om beskattningen av villaboendet: De nuvarande reglerna för beskattningen av en- ochtvåfamiljsfastigheter, den s. k. villaskatten, beslutades av underhösten 1980. De förändringar av intäktsschablonen som då genomfördes varföranledda av de kraffiga höjningar av taxeringsvärdena som väntades genom 1981års allmänna fastighetstaxering. Schablonintäkten skulle fortsättningsvis beräknasenligt följande skala: 450 000 - % 600 000 - . Dessutom höjdes det extra avdraget fill ,och garantibeloppet sänktes till av taxeringsvärdet. Dessaförändringar ledde till att ökningen av villaskatten kraftigt begränsades. Fören fastighet där taxeringsvärdet fördubblades från , fill 400 000 kr.innebar beslutet en förhindrad skatteskärpning med . Det fanns en bredpolifisk enighet om den intäktsskala som beslutades, 300 röster mot 17, vidavgörandet i kammaren. utredning, fastighetstaxeringskommittén, som låg fill grund för beslutetgenomfördes omfattande studier av kostnadsutvecklingen för olika boendeformer.Det var därvid framför allt kapitalkostnaderna som kommittén ansåg det vararelevant att jämföra. Resultatet av studien ledde fram till det förslag till nyintäktsskala som kommittén lade fram. Det innebar att villaägarensskattekostnad till följd av det nya taxeringsvärdet ansågs kunna öka , vilket var lika med den ökning som övriga boendeformer hade genomgått. Ikommittén, som även innehöll en socialdemokratisk ledamot, rådde enighet omdetta förslag. Undersenare tid har i massmedia och även här i framkommit attbostadsministern är av den uppfattningen att villaboendet är orättvist gynnatav gällande skatteregler. För att råda bot på detta avser regeringen att läggaförslag om införande av en småhusavgift, vilket i praktiken är en skatt på I debatten har nämnts att den s. k. avgiftenskall utgå på taxeringsvärdet oavsett fastighetens belåning. Jag vill mot bakgrund av det anförda ställa följandefrågor till finansministern: Avserregeringen att förelägga förslag som förändrar beskattningen avvillaboendet? Om så ärfallet, vilka skäl talar för att den villabeskattning som en i stort sett enigriksdag beslöt om 1980 inte är lämpligt avvägd också ? 1982/83:100av () till finansministern om beräkningen av det s. k.basunderlaget för forsknings- och utvecklingsavdrag: I 3 § lagen (1973:421) om särskiltforskningsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt stadgas hur det s. k.basunderlaget för forsknings- och utvecklingsavdraget skall beräknas. Avdragskall sålunda göras för erhållna bidrag för FoU-arbetet och för "intäkterpå grund av avyttring eller upplåtelse av resultat av sådant arbete".Lagrummet fick sin nuvarande lydelse genom beslut (prop.1981:70, SkU 1981/82:24). Emellertid har bestämmelsen medfört en olycklig effektgenom sättet att beskriva hur det s. k. basunderlaget för avdraget skallberäknas. Grunden är alltid de på visst sätt avgränsade lönekostnaderna förFoU-ändamål, som uppräknas med faktorn 2,5. Till detta skall läggas vadföretaget lämnat i bidrag för FoU-arbete och kostnader för förvärv avFoU-resultat utifrån. Problemet vållas av orden "eller upplåtelse",som inte tidigare fanns i lagtexten, och som alltså lades till genom 1981 årsbeslut. Enligt föredraganden i propositionen skulle tillägget endast innebäraett förtydligande av redan gällande rätt, varför saken inte väckte någon störreuppmärksamhet vid det tillfället. har emellertid ett antalavgöranden i skattedomstolarna - senast i kammarrätten i den 30december 1982- visat att propositionsuttalandet saknar stöd, och att tilläggetmedfört en betydelsefull, icke avsedd materiell ändring. Konkret gäller frågan hur svenska företags intäkter avlicenser och liknande från dotterbolag i utlandet och från utomstående företagskall behandlas. Med den nya lagtexten, som skall tillämpas första gången vidårets taxering, förefaller det klart att underlaget för forskningsavdragetskall reduceras av sådana intäkter, vilket alltså inte tidigare skett. Föråtskilliga svenska företag med framgångsrik utlandsverksamhet kan effektenberäknas bli en drastisk minskning av avdragsunderlaget. Eftersom ett årslicens- och royaltyinkomster motsvarar många års upplåtelser av FoU-resultatkan det t. o. m. lätt inträffa att avdragsunderlaget helt försvinner med detnya beräkningssättet. Och detta beror då alltså inte på att det svenskaföretagets FoU-arbete stagnerat, utan på att licensintäkterna ökat snabbare. Att den ändrade formuleringen skulle få sådanalångtgående verkningar hade man pä inget sätt meddelat, och j ag tror inteheller att någon avsiktligt kan ha önskat åstadkomma en sådan minskning av FoU- stimulansen för våra internationellt framgångsrikaföretag. Sakligt sett måste det vara felaktigt att jämställaupplåtelse av FoU-resultat genom licens eller liknande med en försäljning avett patent. En licensupplåtelse till ett annat företag måste i stället ses somett alternativ till att utnyttja resultaten i egen produktion. I själva verkettorde väl ofta de två handlingsvägarna förekomma parallellt: vissa marknadertillgodoses genom egen produktion, medan andra utnyttjas genom enlicensupplåtelse till dotterbolag eller annan. Det är ju välbekant att det iåtskiUiga fall inte är praktiskt möjligt för ett företag att enbart väljaalternativet egen produktion och försäljning. Oavsett hur stora intäkter som företaget kan få vid sinförsäljning av den egna produktionen i de delar den bygger pä FoU-resultatenreduceras aldrig forskningsavdraget. Det är alltså inte så att tanken skullevara att kommersiell framgång.i sig skall minska avdraget. Då bör inte helleravdragsreglerna vara sådana att motsvarande framgång genom licensupplåtelsebehandlas annorlunda. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga finansministern: Är finansministern beredd att föreslå en lagändring somupphäver denna olyckliga effekt för svensk industris forsknings- ochutvecklingsarbete? 1982/83:101av (vpk) till industriministern om verksamheten vidverkstadsföretagen : Två av de svenska ledandeverkstadsföretagen, Bahco och , har en omfattande tillverkning i Uppsalalän, i resp. och . Båda företagen har aviserat och ocksågenomfört betydande inskränkningar. Så har beslutat om nedläggning avsin verksamhet i , något som mycket hårt drabbar denna glesbygdskommun,där tillgången på arbeten inom verkstadsindustrin redan är mycket dålig. I denstora fabriken i har en viss förbättring av orderingången den senastetiden skjutit de största problemen något . Men i detta område avNorduppland har nedläggningen av stålverket i på ett katastrofalt sättförsämrat sysselsättningsläget. Bahco Verktyg i har besvärats avvikande marknader. Det har inte förbättrats av att företaget byggt fabriker iLatinamerika, som direkt kommer att konkurrera med den svenska tillverkningen.Nu har de varsel som lagts genomförts, vilket innebär att ett femtiotalarbetare och lika många tjänstemän avskedas. Verksamheten i minskashärigenom med i första hand . Mot bakgrund av svårigheterna när det gäller dessa storaföretags verksamheter i län vill jag fråga industriministern: Hur serindustriministern på utvecklingen inom ? Hur påverkarden utvecklingen fabrikerna i och ? 3, Hur bedömerindustriministern framfiden för Bahco Verktyg? 4, Hur påverkarBahcos satsningar i verksamheten i ? 1982/83:102 av PerIsraelsson (vpk) till industriministern om den industriella verksamheten iÖrebro län: län är ett bergslagslän mitt i vad somvanligen kallas för , Detta gäller givetvis inte geografiskt,men väl demografiskt. Länet är sålunda centrum för befolkningens fördelningöver landet. Länet har goda landkommunikationer, både på landsväg och påjärnväg. Det som saknas är en kusthamn, eftersom det rör sig om ett inlandslän. Detbefolkningsmässigt centrala läget och de goda kommunikafionerna borde kunnaleda fill att länet skulle ha betydligt mindre problem än många andra län. Såär emellertid inte fallet, även om det finns en del län som har det ännu värre.Länet är sedan gammalt ett industrilän. De traditionella bergslagsnäringarna -malmen, stålet och skogen - har spelat och spelar fortfarande stor roll inomlänets näringsliv. I detta ligger också att länet redan fått vidkännas svåraomställnings- och strukturproblem och framgent också kommer att få känna avdessa problem. Istatens industriverks rapport (SIND 1982:3) Var kommer krisen? söker man belysaden svenska industrins nedläggnings- och förnyelsebehov ,regionalt och branschvis. Man visar här på vilka stora förnyelseproblembergslagsregionen har . Man betonar betydelsen avatt industrin i får ökad konkurrenskraft genom produktivainvesteringar.