prot · G609109 · 1982-12-31 00:00:00 — Det finns dessutom anledning för att efteren göra en uppföljning och genom stickprov eller på annat sättförsäkra sig om att hanteringen med N-2 har upphört. Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på fråga 1982/83:347 om fördelningen av statsbidrag tillhjälporganisationer inom nykterhetsvården har frågat socialministernefter vilka grunder fördelningen av statsbidrag till hjälporganisationer inomnykterhetsvården sker. Om fördelningen av statsbidrag till hjälporganisationerinom nykterhetsvården Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. I sin fråga konstaterar bl. a. att för Filantropisk Verksamhet har tilldelats ett bidrag pä . av för innevarande budgetår, medan andrahjälporganisationer har fått betydligt större belopp. fördelar bidrag ur anslaget Bidragtill organisationer m. m. till kommuner och organisationer som ägnar sig åtrehabilitering av alkohol- eller narkotikaskadade personer m. fl. Bidrag fåravse såväl pågående verksamhet som försök med nya vård- och behandlingsmetoder.Vid sin bedömning av ansökningarna om bidrag beaktar socialstyrelsenverksamhetens kvalitet och omfattning samt behovet av bidrag. I första handutgår bidrag för öppen verksamhet. beslut om bidrag till för innevarande budgetår har överklagats hos regeringen. Ärendetbereds f. n. i . Innan regeringen har tagit ställning idetta besvärsärende är jag inte beredd att närmare diskutera frågan om bidragtill stiftelsen. 88FILIP (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag skall inte spilla tid på att informera statsrådet omLP-stiftelsens verksamhet. Detta arbete är tillräckligt välkänt ochrespekterat. Får jag bara i förbigående understryka att jag tror attdet inte finns någon organisation - varken statlig, eller frivillig -som nått och når så godaresultat i sitt arbete som just . Detarmin uppfattning, men jag vill för den skull inte förringa andraorganisationers arbete på detta område. I min fråga till socialministern efterlyser jag besked omefter vilka grunder som statsbidraget till hjälparbete bland alkoholisterfördelas. Av statsbidraget på 3 milj. kr. Jag såg i en tidning att en tjänsteman på socialstyrelsenförklarade den här njuggheten med att har en förhållandevis godekonomi, medan andra organisationer är fattiga. Detta är socialstyrelsenshuvudargument, bidragsgivare har gett . Statsrådet är också inne på samma tema när det gäller fördelningen avbidrag - det är behovet av bidragen som skall vara avgörande. Jag tycker att detta är ett häpnadsväckandeståndpunktstagande. Det betyder enkelt översatt att om inte ochpingströrelsens medlemmar så troget och i en sådan omfattning offrat av sinaegna beskattade pengar till verksamheten, skulle möjligheten till störrestatsbidrag öka. Här aktualiseras en viktig principiell fråga. Jag vill ställaden som följdfråga till statsrådet. Skall en verksamhet som bedriver ett landsomfattandesamhällsnyttigt socialt arbete och som huvudsakligen finansierar sitt arbete medekonomiskt stöd från många s, k, vanliga människor straffas med attstatsbidraget till Det vore intressant att få svar på denna fråga. Jag vet att statsrådet och jag har olika syn på den härverksamheten. Socialdemokrater har en övertro på samhällsstyrda verksamhetersom finansieras via statsbudgeten, och jag tror mer på det frivilligaorganisationsarbetet. råkar jag känna statsrådet ganska väl, ochjagar glad för det. Jag vet att det döljer sig en vänlig och hygglig människabakom den socialdemokratiska statsrådsfasaden. Därför är jag intresserad av attfå veta statsrådets personliga uppfattning när det gäller fördelningen. Tyckerinte statsrådet att det är bedrövligt att man straffar LP-stiftelsenssympatisörer och bidragsgivare genom att strypa statsbidraget? Om fördelningen av statsbidrag till hjälporganisationerinom nykterhetsvården Jag ber att få tacka för devänliga orden. Jag tycker att också är en vänlig och hyggligmänniska. Jag tror inte att vi har några delade meningar när detgäller värdet av och andra frivilliga organisationersverksamhet. De betyder ofantligt mycket i detta sammanhang. När säger att det rör sig om 3 milj, kr.vill jag bara säga att bidrag.sgivningen /83 för den löpandeverksamheten - det är detta som gäller - är . har och bedriver ett mycket viktigtrehabiliteringsarbete. Staten har på olika sätt gett ekonomisktstöd. Den får statsbidrag till ett inackorderingshem för alkoholmissbrukare iJärbo, och den har också fått ett statligt ränte- och amorteringsfritt lån på 1milj. för upprustning av stiftelsens anläggning Nålen i . Som jag sade förut vill jag inte ge mig in på någonvärdering av beslut när detta ärende ligger som ettbesvärsärende i . Jag vill bara understryka att det är myckethård konkurrens om dessa pengar. Det är många organisationer som söker bidrag.Jag kan bara nämna att förra budgetåret var det sammanlagt 16organisa-tionersom ansökte om totalt nära . Men hade då bara . att fördela.Det är alltså konkurrens om pengarna. Det är också så att flertalet av de organisationer som härhar sökt har fått oförändrat bidrag. Det är några få som har fått ökat bidrag. Det är dessutom så att inte ansökt om något bidrag /82. Det kan därför inte sägasatt man har skurit ned bidraget. 90FILIP (): Min följdfråga står fortfarande obesvarad. Jagvet sedan gammalt att det är mycket svårt att få ett statsråd att deklarera enpersonlig uppfattning. Fru statsrådet dribblade bort själva sakfrågan. hade begärt ett statsbidrag på . och fick 120 000kr. Det finns organisationer av liknande art som fått betydligt mera änLP-stiftelsen. Om beredskapslagringen av engångsmaterial försjukvårdens behov Motivetför denna fördelning - som jag i min fråga framställt som njugghet från denstatsbidragsbeviljande myndighetens sida - är att stiftelsen inte är i så stortbehov av bidrag. Man använder detta som huvudargument för att inte ge mera. Dettycker jag är häpnadsväckande. Många människor bidrar med egna, beskattadepengar och finansierar därigenom mer eller mindre verksamhet.När stiftelsen sedan begär statsbidrag får den betydligt mindre än liknandeorganisationer. Det är det jag har velat ta upp till diskussion. Min fråga påden punkten har jag inte fått något svar på. sade att jag dribblar bortsakfrågan. Jag har ju sagt att jag inte ger mig in i en diskussion om densakliga behandlingen, eftersom det här är ett besvärsärende isocialdepartementet. sade att man inte alls fått så mycketsom man har begärt. Det är ju ingen organisation som får det anslag den begär.Det sker alltid prutningar, beroende på att det är många välmotiveradeansökningar som skall tillgodoses inom det här anslaget. vill jag säga att jag tror att det ärointressant för kammaren att höra olika statsråds personliga uppfattning. tidigare sade är det ju regeringens uppfattning som skallvara gällande. Vi skall inte stä här i kammaren och tillkännage någrapersonliga uppfattningar. 92 (); Jag tror att det kommer att ha sin betydelseatt jag har väckt den här frågan, eftersom statsrådet kommer att följa den isocialdepartementet. De argument som jag här har framfört tror jag har slagitrot i statsrådets inre. Jag har funnit och finner det orimligt att man hänvisartill att verksamheten bedrivs på en ekonomisk bas som inte tarvar så mycketpengar från statsmakternas sida. Jag hoppas i varje fall på välvilligbehandling i . Överläggningen var härmed avslutad. 18§ Svar på interpellation 1982/83:73 om beredskapslagringen av engångsmaterielför sjukvårdens behov har frågat mig om jaguppmärksammat att de av beviljade medlen för uppbyggnad av lager avförbrukningsmateriel inom sjukvården ännu inte börjat utnyttjas. Hon harvidare frågat mig om jag vidtagit någon åtgärd för att den kanske allvarligastebristen inom svenskt totalförsvar skall kunna åtgärdas, dvs. att de avriksdagen beviljade pengarna också börjar användas för inköp av materiel tillsjukvården. Regeringen uppdrog åt statens förhandlingsnämnd den 8 mars1979 att förhandla med sjukvårdshuvudmännen om deras medverkan i hälso- och Denna fråga har också behandlats av . Enligtden ansvarsprincip som har angett försvarsbeslut(1981/82:102 bil. 5, FöU 18, rskr 374) bör lagring och omsättning av såväl förbrukningsmaterielsom varaktig sjukvårdsutrustning så långt möjligt ske hos sjukvårdshuvudmännen. godkände regeringen en överenskommelse mellanförhandlingsparterna om en försöksverksamhet med beredskapslagring av förbrukningsmaterielhos fyra landsting under tiden april 1981-maj 1982. Regeringen godkände den 17juni 1982 att försöksverksamheten förlängdes till . Parternahar därefter enats om att försöksverksamheten skall fortsätta längst tillutgången av . I proposition 1981/82:102 bil. 5 anförde dåvarandestatsrådet : "En preliminär utvärdering av försöksverksamhetenvisar att lämplig teknik för upphandling av särskilt krifiska produkter ärtilläggsavtal till resp. sjukvårdshuvudmans redan existerande upphandling." Den nuvarande regeringen ställde medeltill förfogande för en utredning genom Spri om förutsättningarna för sjukvårdshuvudmännensmedverkan i beredskapslagringen av s. k. varaktig sjukvårdsutrustning.Uppdraget kommer att redovisas . Förhandlingarna mellan statens förhandlingsnämnd ochLandstingsförbundet är inriktade på att få till stånd ett principavtal omberedskapslagring av förbrukningsmateriel och sjukvårdsutrustning. Minförhoppning är att dessa förhandlingar skall resultera i en överenskommelseinom en relativt snar framtid. Jag har här i framhållit attjag anser det angeläget att hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskapförbättras. Jag vill här erinra om att ansvaret för dessa frågor fram tilloktober 1982 låg på dåvarande statsrådet . Den nuvarande regeringen har vidtagit vissa åtgärder föratt förbättra försörjningsberedskapen. Den har av de medel som riksdagenanvisat för sjukvårdsmateriel ställt medel till förfogande föratt möjliggöra en inhemsk tillverkning av injektionssprutor för engångsbruk ochför uppdatering av ett riksregister över förbrukningsmateriel. I deprogram-planeanvisningar för övrigt totalförsvar som regeringen meddelade den17 skall särskiltredovisa förutsättningar för att begränsa beredskapslagringen avsjukvårdsmateriel genom en ökad användning av flergångsprodukter ochåteranvändning av engångsprodukter. Åtgärder har således vidtagits och kommer även ifortsättningen att vidtas för att förverkliga försvarsbeslut i vadavser hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap. Om beredskapslagringen av engångsmaterial försjukvårdens behov Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Om beredskapslagringen av engångsmaterial försjukvårdens behov 94KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar statsrådet för svaret.Man kan, herr talman, ha olika skäl för att ställa frågor ellerinterpellationer. är det för att kunna kritisera regeringen, ibland föratt kritisera en företeelse, ibland för att visa på ett problem, ibland för attskaffa sig kunskap i en särskild fråga, ibland är det därföratt vi som ärpolitiker vet att politik inte bara aren fråga om att vilja, det är också enpedagogisk fråga om att tjata. Låt mig från början säga att det är främst detre sista motiven som har föranlett min interpellafion den här gången. Jag minns faktiskt att jag hade ansvaret förde här frågorna som hälsovårdsminister. Det behöver inte GertrudSigurdsen erinra mig om. Jag skall däremot gärna medge att när jag hade hennesuppdrag tyckte jag att just den här delen av det ansvarsområdet kanske gav migde största bekymren. Detta är inte en politisk fråga som ger några storarubriker. Viär inte ens oense om hur vi tycker att det skall vara. Oppositionoch regering liksom de statliga myndigheter som är inblandade har sammauppfattning. Den uppfattningen är att sjukvårdens lager av förbrukningsmaterielär så dåligt att detta område kanske är totalförsvarets svagaste länk. Sverigekan klara månaders och års avspärrning och ändå ha viktiga förnödenheter på deflesta områden där det krävs. Men på ett område har vi definitiva problem, ochdet är sjukvårdens förbrukningsmateriel. För många människor är krig främst enfråga om vilka vapen eller flygplan vi behöver för att skydda oss mot anfall.Problemet är faktiskt bra mycket större. Det är av stor betydelse för bådecivilbefolkning och militär att hälso- och sjukvården kan fungera vid krig. Ochsjukvårdens problem under krigstid är helt andra än Bangkokinfluensa ochinseminationer. Det finns inte anledning till någon större oro för att vi inteskulle ha tillräckligt med platser eller personal för vård, men vården krävermer än så. Den kräver också materiel. I god ordning har vi nu också börjat försöka lösa dettaproblem genom att har anvisat medel till lagring. Men tyvärr har jagfått uppgiften att det ännu inte har gått att använda de pengarna, därför attde förhandlingar som krävs mellan staten och inte har letttill något resultat. säger statsrådet att hennes förhoppning äratt dessa förhandlingar skall resultera i en överenskommelse "inom enrelativt snar framtid". sade attstaten under det här året skall kunna träffa ett principavtal i frågan. använder uttrycket relativt snar framtid vore jag tacksam attfå veta vad som har hänt i praktiken, eftersom jag uppfattar det som en störreoptimism om resultat än vad som låg i svaret . Jag har en fråga till. I slutet av svaret säger att åtgärder "kommer även i fortsättningen att vidtas för attförverkliga försvarsbeslut". Vilka åtgärder utöver dem som harredovisats planerar man att vidta? Av inledning fick jaguppfattningen att det egentligen inte var för att kritisera regeringen som honhade ställt sin interpellation. Politik är också en fråga om att tjata, sadeKarin Ahrland, och det var därför som hon hade ställt interpellationen. Jag sade i mitt svar att det pågår ett mycket omfattandearbete för att förstärka sjukvårdens materielberedskap. Jag skulle för egen delha varit mycket glad om detta arbete hade kommit längre. Jag har dock haftansvaret i departementet för dessa frågor i bara ungefär . Detförhandlingsarbete som började och som har pågått har KarinAhrland haft ansvaret för den längsta tiden. Jag tror att vi är överens om att det är väsentligt attcentrala myndigheter och sjukvårdshuvudmännen kan bedriva ett långsiktigtplaneringsarbete. Jag vill i det sammanhanget passa på att erinra om attriksdagen försvarsbeslut med anledning av en motion från bl. a.socialdemokraterna fastställde en femårig ekonomisk ram för bl. a. anskaffningav förbrukningsmateriel. Den dåvarande mittenregeringen ville bara anvisa entvåårig ram, vilket jag tycker var beklagligt. Jag har sagt att min förhoppning är att ett principavtalmellan staten och landstingen om sjukvårdshuvudmännens medverkan iförsörjningsberedskapen skall komma Enligt de uppgifter som jag harfått räknar man med att det skall komma . Även om detskulle föreligga en viss försening, bör det vara möjligt att med detförberedelsearbete som görs av m. fl. snabbt hämta in denförsening som kan ha uppstått. Om beredskapslagringen av engångsmaterial försjukvårdens behov 96KARIN AHRLAND (fp): Det är riktigt att jag inte var ute efter attkritisera regeringen i den här frågan, och alltså inte heller statsrådetSigurdsen. Vi har ganska många skäl att kritisera regeringen, men i det härfallet riktar sig, som vet, den kritik som jag ännu inteuttalat emot . På vår fid i regeringen varLandstingsförbundets främsta företrädare inte särskilt samarbetsvilliga medtvåpartiregeringen. De ägnade mera av sin tid åt att bekämpa regeringen än attverkligen sköta sin främsta uppgift, sjukvården. De borde vara merasamarbetsvilliga nu när det finns en socialdemokratisk hälsovårdsminister attförhandla med. Jag har ännu inte fått klart för mig om det verkligen ärnågra resultat på gång. Det är detta som oroar mig. Jag noterar emellertid medglädje att säger "". Därmed kanjag bara säga att jag hoppas att jag slipper ta upp frågan igen. Överläggningen var härmed avslutad. Om smärtlindring vid förlossning 19 § Svar på interpellation 1982/83:81 om smärtlindringvid förlossning har frågat mig dels vad regeringenämnar göra för att förverkliga beslut om att tillförsäkra allakvinnor rätten till en effektiv smärtlindring vid förlossning, dels vilkainitiativ jag tänker ta för att en av handbok omsmärflindring vid förlossning skall distribueras till berörd sjukvårdspersonal. Regeringen har i beslut uppdragit åtsocialstyrelsen att kontinuerligt inhämta, sammanställa och redovisa uppgifterom utvecklingen och planerna inom de olika sjukvårdsområdena i fråga omresurser för smärtlindring vid förlossning samt att följa forskningen inomområdet och fortlöpande informera sjukvårdshuvudmännen m, m. Jag har i åretsbudgetproposition informerat om att i en lägesrapportden har redovisat uppgifter om utvecklingen inom de olikasjukvårdsområdena fram t, o, m, 1980, I rapporten konstateras att enförbättring har skett totalt sett över landet vad avser möjligheterna atterbjuda smärtlindring vid förlossning. Sjukvårdshuvudmännen har prioriteratåtgärder i syfte att uppfylla önskemål om smärtlindring fill allakvinnor. Tillgången på personal inom förlossningsvården har förbättrats.Fortfarande kvarstår dock svårigheter att rekrytera anestesiologer framför allttill sådana sjukhus som inte är region- eller undervisningssjukhus. Genom det s. k. medicinska födelsemeddelandet fårsocialstyrelsen fortlöpande information om bl. a. antalet förlossningar och desmärtlindringsmetoder som använts vid varje förlossning. Uppgifterna visar attanvändningen av de mer effektiva smärtlindringsmetoderna ökat de senaste åren.1977 gavs t. ex. epiduralanestesi (ryggbedövning) vid av förlossningarnaoch 1981 vid . Det är dock inte bara den tekniska smärtlindringen somhar betydelse och som efterfrågas av kvinnorna. Inom flertalet landstinganordnas föräldrautbildning inom mödra- och barnhälsovården. I dennautbildning ingår bl. a. förlossningsförberedelse med besök påförlossningsavdelningen, information om förlossningens förlopp, andnings- ochavslappningsövningar m. m. Enligt vad jag har inhämtat håller f. n.på med en översyn av de nuvarande anvisningarna om smärtlindring vidförlossning. Med hänsyn till den tekniska och medicinska utveckling som skettsedan dess behövs en genomgripande översyn. Det är ett omfattande arbete. Någonfärdig "handbok" föreligger ännu inte. Avsikten är att de nyaanvisningarna skall ges ut som allmänna råd av och skickas uttill sjukvårdshuvudmännen. I den nya påbyggnadsutbildningen för barnmorskor, somstartar , kommer utbildning att meddelas om bl. a. utvecklingen avmetoder för smärtlindring vid förlossning. Av vad jag har anfört framgår att en utveckling skett ipositiv riktning när det gäller möjligheterna att erbjudasmärtlindring vid Jag kommer att med fortsatt uppmärksamhetfölja utvecklingen och informera härom. 98 INGA (vpk): Först skall jag be att få tacka för svaret. fattade beslut om att allakvinnor som ville få kvalificerad smärtlindring under sin förlossning ocksåskulle få det. beslut har inte efterlevts. är det fåkvinnor förunnat att få riktig hjälp när de svåra smärtorna under förlossningensätter in. fick av kvinnorna paracervikalblockadoch epiduralanestesi. Pudendusblockaden, som man ger i allra sistaskedet avförlossningen, gavs till . Undersjälva värkarbetet fick såledesknappt av kvinnorna effektiv lindring mot smärtorna. Hur stor smärta en kvinna känner under en förlossning ärförstås mycket skiftande. Men de undersökningar som man har gjort på områdetvisar att omkring hälften av kvinnorna känner s. k. outhärdlig smärta - denterm som används för att ange smärtstorlek. Men det finns också undersökningar som visar att upp till83-85 % av kvinnorna har det outhärdligt svårt. Man kan fråga sig varför beslut inte följsefter väntan. Vid en hearing som socialutskott hade i dennafråga med företrädare för , framkom att depersonella resurserna fanns. Det har varit den stora bristen. Detråder alltså inte längre någon personalbrist, inte ens på anestesiläkare, inomförlossningsvården. Att smärtlindringen ändå är så dåligt utbyggd på mångahåll förklaras av att olika sjukhus har olika attityder till att gesmärtlindring. Det är alltså olika sjukhusledningar och olika chefsläkare vidvissa sjukhus som bromsar beslut , nämligen atttillförsäkra kvinnorna den hjälp de behöver i form av effektiv smärtlindring. Det är ettorimligt förhållande, och det måste ändras! I svaret säger att det har skett enförbättring totalt sett. Jag tycker inte att man kan säga det. Siffrorna visaratt av kvinnorna får den hjälp de behöver, men att skullebehöva ha effektiv smärtlindring. Det sägs också i svaret att sjukvårdshuvudmännen harprioriterat den här frågan. Men det tycker jag inte heller man kan anföra - medutgångspunkt i de siffror som finns. "Tillgången på personal inom förlossningsvården harförbättrats", står det i svaret. "kvarstår docksvårigheter att rekrytera anestesiologer." - Jag har fått andra uppgiftervia socialutskottet och via vid hearing i utskottet. Man sägeratt det nu finns tillräckligt med personal i det här avseendet. Sedan tar upp det förhållandet att detinte bara är den tekniska smärtlindringen som är viktig att tillgodose. Om smärtlindring vid förlossning Om smärtlindring vid förlossning ocksåandra inslag i smärtlindringen. Smärtor har inte bara en fysisk grund utanockså en psykologisk eller psykisk grund. ' Det sägsi statsrådets svar att föräldrautbildning med förlossningsförberedelse är avbetydelse i sådana fall, och det är'bra att den verksamheten byggs ut. Men detfår inte användas som ett argument mot att tillförsäkra kvinnorna den rätt dehar att få effektiv teknisk smärtlindring. Psykoprofylaxen är bra, men den äringen garanti för att smärtorna kan mötas när de sätter in i ett skede därkvinnans balans har rubbats. Många kvinnor har också vittnat om att de, trotsatt de använt psykoprofylax med allt vad det innebär i form av deltagande avmannen och förberedelser under många kvällar och eftermiddagar, kan drabbas avdetta. Därför är det viktigt att den tekniska smärtlindringen finns ibakgrunden. Beträffande handboken är det så, som också sägs istatsrådets svar, att har följt denna fråga i formav lägesrapporter, skrivelser och enkäter. Man tillsatte en expertgrupp våren1978 för att omarbeta cirkuläret , vilket också hade nr 69. Dennagrupp skulle utarbeta en och annan sjukvårdspersonal omaktuella smärtlindringsmetoder och dessas fillämpning. Avsikten med dettaexpertgruppsarbete var att den handbok som den skulle utarbeta skulle skickasut för att sfimulera till smärtlindringsverksamhet på de platser där denna ärdåligt utbyggd. Denna expertgrupp höll sitt sista sammanträde ,och har ingenting hänt med handboken, som har fått namnetFörlossningsförberedelse och smärtlindring vid förlossning. Statsrådet säger isitt svar att det skall ske en övergripande översyn och att någon färdighandbok ännu inte föreligger. Jag vill då fråga: Skall det göras en ny översyn?På säger man nämligen att denna handbok är färdig förpublicering. Det finns ett regeringsbeslut i frågan , och manlämnar nu beskedet att handboken varit under redaktionell bearbetning sedan1981. Om det här är en angelägen fråga, som jag tror att ocksåGertrud tycker, är det märkligt att dess behandling någonstans harkunnat stoppas upp. Det skulle behövas en påtryckning ute blandsjukhushuvudmännen i den här frågan. Inte skall det väl bli en ny övergripandeöversyn? Det har ju pågått en översyn , och dess resultat liggerklart för publicering, även om det skall bearbetas redaktionellt. Expertgruppenhar alltså tagit på sig för att redigera handboken. Är det så att när det gäller kvinnofrågor inom sjukvårdoch på andra områden man bara kan lägga dem åt sidan utan att det händernågonfing? Jag tycker att detta är en skandal. Det har gått tolv är, ochfortfarande får smärtlindring. Man kan kanske lägga till ett parprocent för utvecklingen , men det kommer absolut inte upp i denhundraprocentiga täckning som man har utlovat kvinnorna. Skall det ta attförverkliga ett beslut av när det gäller kvinnor och hälsovård?