prot · G60986 · 1982-12-31 00:00:00 — I den proposition (prop.1980/81:201) som lades fram av den dåvarande borgerliga regeringen pågrundval av betänkandet tog man upp endast några få av utredningens förslag.Riksdagen beslutade i enlighet med propositionen (JuU 1981/82:13, rskr 54). Reglerna om bl. a. häktning och anhållande behöver enligtmin mening bringas i bättre samklang med den nutida synen på brott ochbrottsbekämpning. De begränsade ändringar som trädde i kraft den 1 januari1982 kan inte sägas ha minskat reformbehovet. Både häktning och andrapersonella tvångsmedel har så kännbara verkningar för den enskilde att detmåste krävas starka skäl för att sådana åtgärder skall få tillgripas. Som jag har anfört i budgetproposifionen (1982/83:100 bil.4) har medeltalet inskrivna personer i häkten under den senaste treårsperiodenökat med . Speciellt besvärlig har häktessituafionen varit i södraSverige och i . På grund härav har nya häktesplatser fåttinrättas både i polishus på olika orter och vid kriminalvårdsanstalter. En fortsatt ökning av beläggningen på häktena är oroande,eftersom möjligheterna att inrätta ytterligare platser är begränsade. Enminskad användning av häktning och anhållande skulle förbättrabeläggningssituafio-nen vid häktena och därmed också förhållandena förpersonalen och de intagna. Jag anser att bestämmelserna om bl. a. häktning ochanhållande bör ses över på nytt, i syfte att man skall så långt möjUgt begränsaanvändningen av dessa tvångsmedel utan att samhällsskyddet försämras ellereffekfiviteten i brottsutredningen och lagföringen minskar. Arbetet med attförbereda en sådan översyn pågår tillbaka i . Jag kommer att föreslå regeringen att ensärskild utredare fillkallas för att göra översynen. Direktiven för dennaöversyn är i det närmaste färdiga. Översynsarbetet bör fill stor del kunna grundas påhäktningsutredningens betänkande samt på remissvaren och de synpunkter somfördes fram under riksdagsbehandlingen av den tidigare berörda propositionen.Vissa av utredningens förslag till åtgärder för att minska användningen avtvångsmedel anser jag i likhet med många remissinstanser vara alltför långtgående.Men andra förslag är sådana att de bör kunna läggas till grund för lagsfiftningefter överarbetning. Som jag ser det bör betydande förbättringar kunna uppnåsgenom ändringar av häktningsreglerna framför allt i de fall då det finns riskför fortsatt brottslig verksamhet. Vidare bör vissa ändringar göras iförfarandereglerna för att åstadkomma kortare anhållande- och häktningstider.Det är också angeläget att man prövar något nytt alternafiv fill häktning sominte innebär frihetsberövande. För att förhållandena för personal och intagna väsentligtskall kunna förbättras krävs inte bara att den nuvarande trenden ibeläggningsutvecklingen bryts utan också att nya häktesplatser kan tas i bruk.En viss byggnadsverksamhet pågår kontinuerligt för att öka de häktadesmöjligheter till s. k. samsittning, arbete, studier, motion ochfritidsverksamhet. F. n. utförs sådana arbeten vid häktena i , Karlstadoch . Om översyn av vissa regler om frihetsberövande Omöversyn av vissa regler om frihetsberövande 30 HANS (): Jag tackar justitieministern för det positiva och utförliga svaret. Jagvill uttrycka min tillfredsställelse med att justitieministern kommer attföreslå regeringen en särskild utredare för att göra en översyn avbestämmelserna om bl. a. häktning och anhållande. Det är viktigt att dennaöversyn skall ske i syfte att så långt möjligt begränsa användningen av dessatvångsmedel, utan att samhällsskyddet försämras eller effektiviteten ibrottsutredningen och lagföringen minskar. Det är angeläget att denna översynbedrivs så skyndsamt som möjligt. Den ökande beläggningen på häktena är, somjusfitieministern framhållit, oroande. Enligt tillgängliga prognoser förväntasdenna utveckling fortsätta . hardärför med rätta understrukit nödvändigheten av att snabba åtgärder vidtas föratt de växande problemen skall kunna . Beläggningenvid ett flertal häkten har under vissa perioder översfigit antalet platser.Exempel på detta är , där beläggningsprocenten 1981 var 110 %.Överbeläggningen har framför allt drabbat Stockholms- och Skåneområdena.Överbeläggningen har lett till kraftigt ökade kostnader för utredningsarbeteoch medfört att poliser och advokater har fått sätta till oproportionerligtlång tid för att kunna hålla kontakt med de häktade, som själva givetvisdrabbats värst av den rådande situationen. Dealternativ som står fill buds är att minska beläggningen eller att skapa flerhäktesplatser. I nuvarande situafion krävs att båda utvägarna tillgrips, mendet viktigaste sättet att förbättra situationen är att minska antalet gripna,anhållna och häktade. lade fram sitt förslag redan 1977.Åtskilliga av utredningens förslag skulle ha kunnat genomföras långt tidigare.Föregående borgerliga regeringar har ett ansvar för denna onödiga tidsförlust. Densom är misstänkt för brott är i princip berättigad att behandlas som oskyldigtill dess fällande dom meddelas. Häktninginnebär ett allvarligt och djupgående ingrepp i den personliga integriteten.Den fysiska och psykiska isoleringen påverkar starkt den som är häktad. Senaretids forskning har visat att effekterna av en häktningsvistelse innefattarpsykosomafiska problem, koncentrationssvårigheter och person-lighetsmässigaförändringar. Överbeläggningeni häkten och arrestlokaler har lett till ett hårdnande klimat, som görfrihetsberövandet än mer kännbart. Möjlighetentill häktning eller andra frihetsberövande tvångsmedel måste vara begränsadtill situationer där det är nödvändigt att fillgripa frihetsberövande åtgärdermed hänsyn till mycket starka allmänna intressen. Det är främst kravet påeffektivitet och samhällsskydd under och i lagföringen som skall beaktas. Jaghar i min interpellation pekat på fall där anhållande och häktning kanbegränsas eller avskaffas. Anhållande och häktning bör i huvudsak reserverasför grövre brottslighet. Häktning sker i alltför stor utsträckning vid förment risk för fortsatt brottslig verksamhet.Häktning är som regel inte erforderlig då påföljden kan förväntas blikriminalvård i frihet. I dessa sammanhang kan nämnas att av de häktade ungefären fjärdedel döms till villkorlig påföljd. Reglerna bör bli betydligt mera restriktiva då det gälleratt häkta ungdomar. Det är uppenbart att en alltför låg grad avbrottsmisstanke godtas för anhållande. av de anhållna åtalas inte. Detär inte nödvändigt att, som nuvarande regler ger möjlighet till, anhålla enmisstänkt då häktningsskäl saknas. anhålls utan att häktningsskälföreligger. En bidragande orsak till den nuvarande alltför högahäktningsfrekvensen är att effektiva och realisfiska alternativ fill häktesaknas. Häktning kan i ökad utsträckning ersättas med tillsyn och kontroll. Förde mest svårkontrollerade fallen bör övervägas att inrätta speciellatillsynshem med särskilda fillsynspersoner. I sitt svar har justitieministern inte berört tvångsmedletgripande. Ca 70 000 personer förs till polisen som misstänkta förbrott. Av dessa är cirka hälften gripna av polis. Särskilt anmärkningsvärt äratt av de gripna blir frigivna, trots att bestämmelsen om gripandeförutsätter att anhållandeskäl föreligger. Detta betyder att gripande av alltatt döma används i alltför stor utsträckning. Det är värdefullt att justitieministern poängterar att detbör åstadkommas kortare anhållande- och häktningstider. Det behövs för att vipå ett bättre sätt skall kunna uppfylla internationella konventionskrav. Då detgäller anhållande och häktning är vi med hänsyn till de kännbara verkningar somdessa tvångsmedel har för den enskilde inne på ett område där rättssäkerhetenbehöver förbättras. Det bör övervägas i den kommande utredningen om offentligaförsvarare skall utses på ett fidigare stadium eller så snart en person blivitanhållen. Även om regeringen avser att föreslå minskning av antaletnämndemän vid vissa mindre brottmål, borde det övervägas om man även vidhäktningsförhandlingen inför domstol bör införa ett begränsatlekmannainflytande. Det borde vara möjligt att så snart det statsfinansiellaläget medger införa förslagsvis två nämndemän vid sidan av juristdomaren vidhäktningsförhandling. Jag hoppas att direktiven till den särskilda utredareninte skall bli alltför begränsade, utan att det även skall.ges möjlighet tillatt pröva de här berörda frågorna. Justifieministern framhåller att en vissbyggnadsverksamhet pågår konfinuerligt för att man skall kunna öka de häktadesmöjligheter till s. k. samsittning och till arbete, studier, mofion ochfritidsverksamhet. Utöver de byggnadsarbeten som f. n. utförs på enstakaplatser behövs förbättringar av befintliga lokaler i åtskilliga andra häkten.Det finns exempelvis häkten där det saknas gemensamhetsavdelning, vilket gördet svårt att skaffa arbete åt de häktade. Förpersonalen utgör överbeläggningen ett svårt problem från arbetsmiljö- Om översyn av vissa regler om frihetsberövande Om översyn av vissa regler om frihetsberövande Det är psykiskt påfrestande för tillsynspersonalen attvistas i överfyllda avdelningar. Problemet förvärras av att oskolad ochoerfaren arbetskraft har måst anställas. Dessa frågor måste särskiltuppmärksammas i den kommande utredningen. Det behövs en bättre insyn vid våra häkten. Den kanåstadkommas genom att instrukfionen för övervakningsnämnderna ändras så, attövervakningsnämnd åläggs att, där det finns häkte inom verksamhetsområdet,göra besök vid häktet i syfte att skaffa sig kännedom om förhållandena i häktetsamt i övrigt verka i enlighet med vad som gäller för kriminalvårdsanstalt. Sammanfattningsvis vill jag säga att jag ärnöjd med jusfitieministerns svar. Den inställning han gett uttryck för är ettklart framsteg när det gäller att genom fortsatt reformarbete åstadkommaförbättringar på detta vikfiga rättsområde. 31ANITA (): Jag tänker beröra personalsituationen påallmänna häktet här i . Vi vet att sjukskrivningen bland personalen är mycket hög.Detta har de fackliga organisationerna påpekat för . Vi vet att59 % av de anställda är . Arbetsförhållandena är mycket påfrestande,och det leder fill svårartade konflikter. Jag tror inte att det behövs personalförstärkningar, utanatt det behövs en övergripande översyn av gällande häktningsbestämmelser. Denöverbelastning som råder drabbar inte bara de frihetsberövade - den drabbarockså personalen mycket hårt. Vad som verkligen behövs är också enfungerande personalpolitik. På allmänna häktet här i har det flera gångergjorts påståenden om rasism bland personalen. Jag vet att en person haromplacerats. Dessa frågor är ju av mycket känslig art. Var går gränsen mellankritiska åsikter i fråga om vår invandrarpolitik och rasism? Var gränsen än gårmåste vi med alla tänkbara medel förhindra invandrarhets och rasism. skrev personalorganisationen fillgeneraldirektör för att göra uppmärksam påde problem som finns på allmänna häktet. Jag vill citera ur ettbrev som , avdelning 2301, skrev den 22 oktober 1982till personalbyrå: "Avdelningen tar fullständigt avstånd från rasism ochandra ismer som kan vara aktuella i sammanhanget. Vi vill att en omfattandeundersökning angående Allmänna häktets personalpolitik genomförs. var detpåstådd rasism. I går var det påstådd misshandel. Vi vill en gång för alla få det genomgånget vad detegentligen är för fel på Allmänna häktet i . Våra medlemmar lider av att det är på det här viset.Kriminalvårdsstyrelsen måste ta sitt ansvar för kriminalvårdsverkets störstaarbetsplats." Efter kontakten med facket är jag övertygad om att ettbättre samråd mellan ledningen och personalorganisationerna måste komma fill stånd.Olika typer av agerande utan samråd är alltför vanligt. Vad personalen kräverär arbetsro, en rej äl ledning och en konsekvent personalpolitik .Detta skullenaturligtvis gagna både häktade och anställda. Slutligen, herr talman, är jag glad över att justitieministernkommer att föreslå regeringen att tillsätta en utredning. Jag hoppas att mansnabbt skall komma fram till åtgärder så att det blir lugn och ro vid allmännahäktet i . Om översyn av vissa regler om frihetsberövande 32LISA (): Låt mig inledningsvis säga att jag helt ochfullt delar bekymmer över de problem som finns på allmänna häkteti - problem som beror inte bara på den stora bristen på platser förhäktade och anhållna utan också på motsättningar, svårigheter för personalen,svårigheter med samarbetet. Men jag vill gärna till protokoll fåfoga att upprepade gånger har diskuterat dessaförhållanden och att man senast beslöt filisätta en utredningom förhållandena på allmänna häktet i . Utredningen, som består av trerepresentanter för kriminalvårdsverket och tre representanter för de berördafackliga organisationerna, har börjat sitt arbete. Vi hoppas att vi på denvägen skall få bukt med de missförhållanden som med rätta har påtalats. Anledningen till att jag har begärt ordet, herr talman, äratt jag befinner mig i en situation som jag inte har varit med om fidigare. Jaghar vid flerfaldiga tillfällen, både här i kammaren och privat,haft resonemang om häktningsutredningens förslag och om möjhgheten att se demförvandlade till en konkret lagstiftning. Jag har talat med moderaten , jag har talat med . Och jag kan byta ut verbet tala motdiskutera, för vi har verkligen diskuterat. Jag vill nu notera att vi i den nyaregeringen har fått en justitieminister som har tagit upp dessa frågor utifrånprincipiella, rättvisemässiga synpunkter. Detta har inte skett tidigare. Det var ganska typiskt att när vi äntligen fickpropositionen 201 vid 1980/, lades förslagen fram utan några somhelst principiella resonemang. Den ansvarige justitieministern att om man genomförde utredningens förslag, skulle det innebäraatt intresset av samhällsskydd och effektivitet i lagföringen i alltför höggrad skulle sättas åt sidan. Och detta skriver en justifieminister som hartagit del av de remisser som avgavs till fängelsestraffkommitténs betänkande.Man var visserligen- som även tydligen är, här , kanske medviss rätt - litet osäker i fråga om tillvägagångssättet. Åsikterna var i varjefall motstridiga. Man höll med om att det av utredningen redovisade materialetger belägg för att de straffprocessuella tvångsmedlen i tillämpningen användspå ett sätt som inte motiveras med hänsyn till samhällsskyddet och kravet påeffekfivitet i lagföringen. Om översyn av vissa regler om frihetsberövande Utredningens förslag, som medför en begränsning avtvångsmedlen när det gäller den mindre allmänna kriminaliteten men - och dettavill jag stryka under - inte innebär minskade möjligheter att användatvångsmedel vid den allmänna brottsligheten, har accepterats och godtagits avde motstående intressen som utredningen givit uttryck för, av de flesta tungaremissinstanserna, riksåklagaren, hovrätten över och ,, , brottsförebyggande rådet, Sverigesadvokatsam-ftind, LO och TCO. Trots detta lade den borgerliga regeringen fram ettförslag utan några som helst principella motiveringar och dessutom ett förslagsom saknar stöd både i utredningsmaterialet och hos remissopinionen. Det varett förslag som vi från socialdemokrafiskt håll i justifieutskottet ansåg attvi inte kunde acceptera. Vi väckte en stor och genomarbetad motion, där vi heltenkelt yrkade avslag på hela propositionen. Vi visste att den skulle avslås,med en rösts övervikt från den borgerliga sidan här i kammaren, men viuttryckte ändå en förhoppning att hos regeringen skulle begära ettförslag till ändringar i gällande lagstiftning i syfte att begränsaanvändningen av frihetsberövanden i straffprocessen och att detta förslagsnarast skulle föreläggas . har vi fått löfte om detta av justitieministern, ochdet är vi mycket glada för, liksom för den principiella motivering som liggerbakom beslutet att tillsätta en särskild utredningsman. Jag kan också fillfoga, vilket vi också tryckte myckethårt på i den socialdemokratiska reservationen till justifieutskottetsbetänkande / 82:13, att de förslag som lades fram och som antogs avriksdagen inte på något sätt innebär de reella och verklighetsnära alternafivsom ändå finns till anhållande och häktning. Just dessa praktiska, reellaalternativ måste fram. F. ö. vill jag bara trycka på det som om gripande. Man får icke glömma bort att reglerna för gripande måsteses över. I varje fall måste detta tillvägagångssätt bringas i närmare samklangmed lagstiftarnas ursprungliga mening, eller också måste det på något sätt formulerasklarare och skarpare i lagstiftningen. Häktning, anhållande och gripande är tre lika vikfigaingripanden att se över. skulle jag bara vilja fillfoga en sak fill detsom jusfifieministern sade om att vissa åtgärder som utredningen föreslog varalltför långtgående. Vi diskuterade det ingående i den socialdemokratiskautskottsgruppen medan vi formulerade vår motion, som alltså också baserade sigpå utredningens ståndpunktstaganden. Vi fann att vi icke i detalj kunde föra framutredningskraven; även vi begärde överarbetning och förslag. Vi gjorde det avdet skälet - och jag tror att man måste anlägga den synpunkten på den härfrågan - att man började skriva direktiven för häktningsutredningen redan islutet av . började utredningen sitt arbete. Såvitt man kanbedöma var förhållandena då - i varje fall ytligt sett - något lugnare än de äri dag. Det var också andra bedömningarsom låg till grund för att vi 1973 fick lagen om behandling och vård inomkriminalvårdsanstalterna. Det är möjligt att förhållandena då inte var andra än deär , men vi kände i varje fall inte till dem. Varken polis eller åklagarehade då samma resurser som . Därför måste man i det historiskaperspektivet säga att de direktiv som skrevs och de förslag som lades fram avden ursprungliga häktningsutredningen baserades på förhållanden som rådde förtio och inte pä de förhållanden som råder . Lika väl som det här i kammaren har röstats igenom rättmånga ändringar i lagen om vård och behandling inom kriminalvårdsanstalt trorjag att man måste se över häktningsutredningens förslag och ställa dem irelation till verkligheten . Men i huvudsak bör de kunna genomföras, ochjag tror att vi äntligen kan gripa oss an med de problem som under alla dessaår har varit svåra och besvärande. Man får inte betrakta gripande, häktning och anhållandesom ett självständigt tvångsmedel. Det måste alltid sättas i förhållande tillprinciperna om den mänskliga integriteten. Jag vill betona att när de härförslagen genomförs - även jag hoppas att det kommer att ske snart - kommer deticke att minska våra möjligheter att ingripa mot den verkligt stora och grovabrottsligheten. Däremot kommer vi att väsenfiigt kunna mildra för andra, ochjag hoppas att vi kan skapa verkliga alternafiv fill den häktes- ochanhållansvistelse på häkten som vi har . Om översyn av vissa regler om frihetsberövande När det gäller kraven på snabba resultat avden här utredningen kan jag från början klargöra, att enligt direktiven, som förhoppningsviskommer att kunna antas av regeringen på regeringssammanträdet ,skall den här utredningen vara klar och lägga fram sina förslag senast den 1april . Det är en tidsbegränsning som jag anser vara nödvändig,eftersom det här är angelägna åtgärder som måste vidtas. Jag kan förkorta debatten genom att säga att jag på mångaväsentliga punkter ansluter mig till vad både , och har sagt. När det gäller allmänna häktet i är det medtillfredsställelse jag konstaterat att tar itu med dehelt oefterrättliga förhållanden som råder på allmänna häktet i . Jag vill bara säga ett par saker med anledning av vad HansGöran och även var inne på. Jag tror att vi i första handhar ett intresse av att skydda oss mot brott av allvarligare slag, och denbedömningen bör ligga till grund även när vi skall se på vilka häktningsgrundersom vi skall ha. Det kan inte vara motiverat att tillgripa ett så ingripandetvångsmedel som häktning i de fall då brottsligheten är av mindre allvarligart. Vi kan konstatera att den används i alltför stor utsträckning vidbrott av mindre allvarlig art. En sådan tillämpning av häktningsgrunden ärenligt min mening inte förenlig med de principer som ligger till grund för vårnuvarande Om översyn av vissa regler om frihetsberövande kriminalpolitik.Därför bör man i första hand ta upp frågan om recidivrisken som häktningsgrund.Jag menar att den andra häktningsgrunden, häktning på grund av flyktrisk ellerkollusionsfara, måste utredningen också se på. Där räknar jag med att man skallkomma fram till förslag som begränsar användning av häktning även på degrunderna. När det sedan gäller frågan om alternativ till häktninghar det riktats väldigt stark kritik under remissbehandlingen mot utredningensförslag om att inrätta särskilda hem för mera svårkontrollerade fall. På denpunkten vill jag klargöra från början att jag delar den uppfattning som harkommit fram ganska samstämmigt under remissbehandhngen. Jag menar att bådeprincipella och ekonomiska skäl talar mot en sådan ordning, alltså särskildahem för svårkontrollerade fall. Därför är det inte meningen att utredningenskall ta upp den frågan. 1 övrigt skall frågan om alternativ till häktningutredas helt förutsättningslöst. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Talmannen meddelade att till kammaren inkommitläkarintyg för , som var sjukskriven den 25 februari-den 28 mars. Erforderlig ledighet beviljades. Talmannen anmälde att () fr. o. m. skulle tjänstgöra som ersättare för UllaEkelund. 7 § Anmäldes och bordlades Proposifionerna 1982/83:95Förslag fill lag om ändring i lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband 1982/83:99 Ändring i lagen (1957:262) omallmän energiskatt 1982/83:104 Ändring i lagen (1976:661) om immunitet ochprivilegier i vissa fall, m. m. 1982/83:107 Ändring i trafikskadelagen(1975:1410) 1982/83:111 Viss följdlagstiftning fill hälsoskyddslagen1982/83:112 Förslag till lag om förbud mot nybyggnad av djurstallarför nötkreatur, svin och fjäderfä 8 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1982/83:2212av och 1982/83:2213 av och i m. m. (villkorlig frigivning ochkriminalvård i frihet m. 1982/83:85) 9 § Anmäldes och bordlades Konstitufionsutskottetsbetänkande 1982/83:19 Riktlinjer för säkerhetoch beredskap i (förs. 1982/ 83:10) 1982/83:26Besparingsåtgärder i statsförvaltningen (förs. 1982/83:8) 1982/83:30 Riktlinjerför den ekonomiska politiken och för budgetregleringen m. m. (prop.1982/83:100 delvis) 1982/83:18 Utvidgad uppgiftsskyldighet vid vissautlandsbetalningar m. m. 1982/83:73) 1982/83:19 Gränsskyddet för vissafiskvaror (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:23 Dubbelbeskattningsavtal mellan och (prop. 1982/83:81) 1982/83:14Tilläggsbudget IItill statsbudgeten /83 såvitt avser verksamhetsområde (prop.1982/83:101 delvis) 1982/83:15 Taxeringsfunkfionärers straffrättsliga ansvar1982/83:16 Anslag till jusfifiekanslern m. m. 1982/83:100 delvis)1982/83:17 Anslag till m. m. delvis) 1982/83:18 Översyn av lagen om TV-övervakning 10 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationer framställts den 18 februari1982/83:74 av () till justitieministern om lagrådsgranskning- konsfitufionsutskott konstaterade 1979 i sittdechargebetän-kande (KU 1978/79:30) att det blivit vanligt förekommande attlagrådsgranskningen påbörjats innan lagrådsremissen slutligt fastställts. Detnoterades att det inträffat att den preliminära granskningen avslutats innanförslaget fått sitt slutgiltiga innehåll. "I granskningspromemorian ges exempel på det avlagrådsutredningen beskrivna fillvägagångssättet. Utskottet har förståelse föratt detta kan ha vissa praktiska fördelar och ser heller inget hinder i attlagrådsföredragningen påbörjas innan lagrådsremissen hunnit tryckas. Detligger också i sakens natur, att man i detta skede kan göra formella ändringar,som i och för sig inte kräver några särskilda kommentarer från lagrådets sida.Däremot bör det enligt utskottets mening inte komma i fråga att väsenthgaändringar görs på detta sätt. Lagrådet är enligt regeringsformen ett iförhållande till regeringen självständigt granskningsorgan. Avsikten är såledesinte, att det skall tas i anspråk för uppgifter som bör fullgöras påberedningsstadiet i departementet.