prot · G60974 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:74 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 13 § Allmänpolitiskdebatt (forts, från prot. 94BÖRJE (): I tidigare finansplaner har angivits att ettav de centrala målen för den ekonomiska politiken är regional balans. Någonsådan formulering återfinns inte i den finansplan som regeringen förelagtriksdagen inför /84. Visserligen har finansministern i ett frågesvar -vilket jag fick ta emot, då frågeställaren fått förfall - redovisat att hanbläddrat i industridepartementets bilaga till regeringens budgetpropositioninför /84 och att han därvid funnit en formulering som skullekunna styrka att han minsann tänkt "regionalt". För en glesbygdsrepresentant är det oroande attfinansministern fått regeringen i övrigt att skjuta över ett i tidigarefinansplaner angivet mål, nämligen regional balans, från finansplanensövergripande formuleringar till ett ämne för industripolitiken. Regional balans är mycket mer än industrisysselsättning.Det är fråga om hela nätverket av samhällsinsatser för att skapa godaförutsättningar för kommuner, näringsliv och enskilda medborgare i alla delarav landet. Den regionala balansen kan förbättras om åtgärder vidtasfrån samhällets sida, t. ex. genom att statlig verksamhet decentraliseras. Menden regionala balansen kan dess värre försämras, om regeringen inte tar tillvara de fillfällen som ges att t. ex. vid inrättandet av nya statligaverksamheter förlägga sådana till orter utanför storstadsområdena. Jag vill nämna ett näraliggande exempel. Varför inte passapå att förlägga det nya statliga till någon ort utanför ?I en motion från socialdemokraterna i föreslås förläggning avenergiverket till detta län - mitt hemlän. Det är bra. Jag har dock en känslaav att det är fråga om spegelfåkteri. Hur starka påtryckningar har minasocialdemokra- tiska östgötakamrater utövat på det ansvariga statsrådetför att verkligen få förlagt till ? Vi förväntar ossatt all planering avbryts som pågår och som syftar till en fast etableringav och energiforskningsnämnden till . Jag är tyvärr övertygadom att det kommer att krävas en utomordentligt energisk insats från dessamotionärers sida. Förslaget är givetvis värt alla östgötariksdagsmännens stöd.Men alla förstår väl att det som behövs är regeringens stöd, om energiverketskall kunna förläggas till . Det är det stödet som jag förväntarmig att socialdemokraterna i Östergöfiand skall utverka hos regeringen. I en motion om säkerställande av forskningsresurser tillutveckling av vattenbruk har jag och tredje vice talmannen värt stora importbehov av fisk och fiskprodukter. I viss månsammanhänger det nuvarande förhållandet med den mycket splittrade organisationsom fiskerinäringen fortfarande uppvisar. Jordbruksnäringen kritiseras ofta föratt vara alltför starkt organiserad och för att i vissa avseenden inta nära nogmonopolställning. Fiskerinäringen borde nog, trots allt, ha tagit åtminstonelitet lärdom av jordbruksnäringen. Då hade säkert fler av fisketsförädlingsindustrier funnits kvar i landet. Nåväl, arbete för främjande avfiskerinäringen pågår, och det är bra. Men vad har då tankarna på en ny näringmed vattenbruk att göra? Jo, denna nya näringsgren, vattenbruk, kan med fördel iliten skala idkas i glesbygd och i skärgårdsområden, och den kan på så sättgynna småföretagsverksamheten. Men för att få räntabla investeringar ierforderliga förädlingsindustrier behövs mycket av samordning och samverkandessa små presumtiva vattenbrukare emellan. Det torde behövas någon form avstimulansbidrag och kreditgarantier från sainhällets sida för att man skallkunna åstadkomma denna samordning och ge skjuts åt en önskvärd utveckling. I en annan motion som väckts har jag pekat på behovet av samordning mellan investeringsbidragoch lån från utvecklingsfonden i olika län. De två stödformerna kan varaaktuella vid start av t. ex. vattenbruk. Ett problem är dock att bestämmelsernaför investeringsbidraget och bestämmelserna för utvecklingsfondensfinansieringsverksamhet inte medger en kombination av investeringsbidrag ochlån från fonden. En förenkling härvidlag kan ha betydelse för företag i mångakommuner. För del kan nämnas min hemkommun samt ochMotala kommuner och vidare skärgårdsområdet. För dessa kommuner och områden harlänsstyrelsen i beslutat att ge investeringsbidrag. Det här är några regionalpolitiskafunderingar, knutna till konkreta orter och förhållanden. Exemplen kundemångfaldigas och hämtas från skilda håll i värt land. Det är av väsentlig betydelse att i riksdagsarbetet ochvid beslut i de stora övergripande budgetfrågorna och lagstiftningsärendenasöka behålla en levande bild av den verklighet där besluten skall omsättas imänniskors verksamhet. Under de år dåfolkpartiet har haft ansvaret i har föreningslivet ien del kommuner fått möjlighet att via närradion berätta om sin verksamhet fören radiolyssnande allmänhet i orten. F. n. finns närradion etablerad i 34orter. I sänds närradio från Radio och Sionkyrkan. Det är enutomordentligt bra och programmässigt varierad sändningsverksamhet. Ifolkpartiets partiprogram hävdas att närradion borde få byggas ut i helalandet. Förutsättningen är givetvis att ett antal föreningar går saraman i ennärradioförening. Det förefaller inte som om socialdemokraterna ville stimuleraen sådan utveckling, och det får vi kanske tills vidare finna oss i. Men vadsom är viktigt är att de som har satsat på närradion som ett framgångsrikt sättatt föra ut skilda organisationers och samfunds budskap får regeringensuttalade stöd för fortsatt verksamhet. Jämsides med att närradioföreningarna får statsmakternasuttalade stöd för fortsatt och utökad verksamhet är det av betydelse att deavgifter som de sändande föreningarna skall betala för sändningstillstånd ochsändningstid inte höjs. Det lär vara så, att man inom regeringskanslietöverväger en viss omarbetning av avgiftssystemet. Får jag skicka med enförhoppning om att det inte blir fråga om höjningar. Det är f. n. relativtstora ekonomiska och personella satsningar på ideell grund inärradioverksamheten.' I en intervju i tidningen sadestatsrådet att han ansåg närradion vara en bra modell, välanpassad till folkrörelsernas behov. Statsrådet är folkrörelseman,och jag när en stark förhoppning om hans förståelse och stöd för närradion, förde samfund, organisationer och orter som har sändningar, liksom för framställningarom etablering av närradio på nya orter. Jag vill framhålla ytterligare en sak i dettasammanhang. Pingstförsamlingen i har önskemål om att också få sändanär-TV från sin verksamhet. Det är en mycket frimodig satsning. Den satsningenbör mötas med tillståndsgivning från regeringens sida. 95BARBRO i (s): I kvällssändning förra onsdagenförekom en mycket positiv rapport. Det handlade om utvecklingen i ett företag,AB i . är ett helägtdotterföretag till ASEA sedan 15. år tillbaka. Här har man under de tre senasteåren kunnat öka antalet anställda med ca 500 personer. Dennatillverkningsindustri inom verkstadssektorn har genom ett omfattande projekt-och planeringsarbete kunnat utveckla sina produkter, hitta nya produkter atttillverka och tack vare en utmärkt marknadsföring kunnat vidga sin produktion.Tidigare var busstillverkningen ett viktigt inslag. är däckskranar,bandvagnar och tunnelbanetåg det som fabriceras mest. En del av efterfrågan på yrkeskunnigt folk inomverkstadssektorn kunde t. ex. omgående få tillgodosedd genom att taöver ett hundratal arbetare från det nedlagda MoDo Mekan. Det var en storfördel att få yrkeskunnigt folk så snart. Men en stor fördel var det också attalla från MoDo Mekan kunde erbjudas en nyanställning. I övriga fall är det just bristen på arbetstillfällen somär det avgjort största hindret för att nå trygghet och valfrihet påarbetsmarknaden i . De mest oroande förändringarna sker inom vår basnäringskogsindustrin men också inom byggnadsverksamheten. Vår byggsektor förutspåddesen arbetslöshet denna vinter på i vissa länsdelar. Den ligger nu på 19 %.De friställda är mer än dubbelt så många som i januari 1977trots den milda vintern. Knappast något län i landet är så beroende avskogsindustrin som . Och knappast något har drabbats så hårt avstrukturomvandlingen i branschen. Vi har förlorat mer än 7 000arbetstillfällen . Den senaste nedläggningen skeddevid NCB:s fabrik i , där mer än 600 personer fick gä den 30 juni1982. Våra skogsindustrier är i hög grad exportinriktade.Devalveringen var en behövlig stimulansåtgärd, som underlättar möjligheten attsälja. Men även råvarutillgången är en viktig faktor. Eftersom produkterna frånvår skogsindustri har en så utomordentlig betydelse för landets handelsbalans,är det mycket viktigt att vi får fram skogsråvaror till acceptabelt pris. Enökad vidareförädling av träprodukter inom länet och landet skulle också bidratill vidgade säljmarknader. För transporten av råvaror och sedan färdiga produkter ärett regionalt transportstöd som också omfattar sjötransporter nödvändigt. Enannan frän både energi- och miljösynpunkt betydande transportled för skog ochsysselsättning i norra länsdelen är ett industrispår mellan ochÖrnsköldsvik. Ett positivt beslut om att färdigprojektera och bygga dettaindustrispår skulle både underlätta transporter och tillföramånga dagsverken. Vi hälsar med stor tillfredsställelse dearbetsmarknadspolitiska åtgärder som den socialdemokratiska regeringen beslötom . I investeringsprogrammet tillfördes 45 milj.kr. för objekt som vägar, broar och mindre kraftverk. Vi har inom länet storaprojekt som t. ex. utbyggnad, vägbygget Sörberge-Torsboda - den s.k. och skogsindustrins utbyggnad, som kunde ge sysselsättningunder längre tidsperioder, om de var möjliga att genomföra. Andra exempel ärgenomfarten i och en ny bro över i . var antalet anmäldaarbetslösa 7 150, vilket motsvarar av arbetskraften. Arbetssökande var 11900 personer. Men de beredskapsåtgärder som genomförts i harändå hållit fillbäka antalet arbetslösa. Vi kunde ge ytterligare 260 personerberedskapsarbete . Detta är fler än i något annat av de sjuskogslänen. Men antalet lediga platser var så litet som 315. Detinnebär att vi har 23 arbetslösa per ledig plats mot ca 18 i hela landet. För kvinnorna, och i synnerhet de unga kvinnorna, är lägetmycket prekärt. Arbetsmarknaden i har av tradition varitmycket industriinriktad och därigenom haft hög manlig dominans. områden där kvinnor fått sina jobb har varit och är fortfarandevårdsektorn, handeln och administrativt arbete. Många av dessa arbetstillfällenhar funnits att få hos kommun och landsting. I sjukvård, barnomsorg ochäldrevård behövs arbetskraft. Här behövs de som tack vare våra utmärktavårdyrkesskolor har skaffat sig utbildning för arbetet inom den gemensammasektorn. Det är väsentligt att få använda sin yrkeskunskap och dessutomuppfatta värdet av att behövas för samhällets verksamhet. Låt mig göra ett frankt påstående: Alla vimänniskor har någon form av skor på våra fötter. Vi har många skor hemma i vårgarderob. Vi har vissa skor i helgdagssammanhang, andra i arbetet. Somligabehöver riktigt kraftiga skor i sitt arbete, med stålhätta, gummisula osv. I mitt län har det senaste varslet om arbetsnedläggningkommit just från en skoindustri, nämligen Skokompaniet i . Underperioden mellan och hade sex andraföretag varslat tillsammans 75 personer. Därtill kommer denna skoindustri medsina 33 anställda. Den milda vintern har inverkat negativt på försäljningenav grövre vinterskor och kängor. Men den har även medfört mindre slitage avarbetsskor, eftersom färre sliter på dem . Flera av länets skoföretag måstesnabbt få statliga stödbeställningar för att inte ytterligare personal skallfriställas i vår. Det är synnerligen angeläget att yrkeskunnig arbetskraft kanfå behålla sina arbeten - dels av beredskapsskäl, dels för attskofabriksar-betarna skall behålla sitt yrkeskunnande. I ett läge med svag sysselsättning på flera håll i landet,som jag exemplifierat från , är de insatser somarbetsmarknadspolitiken kan göra av största vikt. Förbättringen avarbetslöshetsersättningen, höjningen av KAS, utbyggt utbildningsstöd etc. ärbetydelsefullt. Utökningen av antalet beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildningen är kanske a och o för vissa unga människor . Här är det en förutsättning att parterna påarbetsmarknaden är med på dessa insatser. har det varit så, ochparterna har ställt upp bra. inträder ett något mer pressat läge: Omkommuner och landsting måste fortsätta att banta sin sysselsättning och sparaäven på redan fastställda personalbudgetar, då kommer de fackligaorganisationerna att bli mer benägna att säga nej också till t. ex.beredskapsarbeten. På samma sätt är det pä den statliga sidan. Avgörande nu är alltså att vi måste undvika att görasådana besparingar som ensidigt drabbar sysselsättningen. Om personal friställskan man inte heller räkna med någon enighet om att tillsätta ungdomar elleräldre pä beredskapsarbeten. Staten har ansvaret för arbetsmarknadspolitiken, ochsamverkan mellan stat, kommun, landsfing och det enskilda näringslivet är härav största vikt, med bäde den lokala och den totala arbetsmarknaden somarbetsfält. Vi har outnyttjad kapacitet både i industrianläggningar och i frågaom arbetare. För finns under resten av detta århundradeinget alternafiv till skogen som huvudbas för den industriellasysselsättningen. länets kvarvarande skogsnäring ges en säker och positivutveckling, saknas alla möjligheter att klara sysselsättningen. Däremot gällerinte motsatsen, att det räcker med att klara skogen - därtill är problemen iövrig industri alltför stora. Här vill jag hänvisa till den motion som visocialdemokratiska ledamöter från avlämnat under denallmänna motionstiden. Låt mig endast nämna att även i Örnsköldviksområdet harstaten sitt ansvar som allmänt ansvarig för den sysselsättningspolitik somskall ta följderna av nedläggningen av NCB i . Och för delär statliga investeringar helt nödvändiga. kanVästernorrlands län komma upp emot 8 000 arbetslösa, och det är mer än vitidigare haft. 3 300 i beredskapsarbete och 1 500 i arbetsmarknadsutbildning -siffrorna kan inte öka ytterligare detta år. Sorn jag nämnde i inledningen av mitt anförande har viockså positiva inslag i vår arbetsmarknad. i Örnsköldsvikvar ju ett sådant exempel. Merparten av deras produktion har komnnuner och statsom beställare och består i huvudsak av produkter som används inom kommunikationoch transporter. Energikostnaderna har stor betydelse för den industriellautvecklingen, särskilt inom den energiförädlande industrin som år väl företräddi vårt län. Elektrisk energi utgör där ofta råvara i storleksordningen 20-50 %av förädlingsvärdet. Energi är en norrländsk resurs, som kan fåregionalpolitisk betydelse om en lämplig prissättning sker. Vi behöver enregionalpolitiskt motiverad prisnivå på elektrisk energi för Norrlandslänen. Dåkan en utveckling också av energiförädlande verksamhet, som elektrolytisk ochelektrokemisk industri, bli möjlig. Därutöver behövs det just nu i länet investeringar - helstnågon eller några större investeringar. Utslaget i senaste valet visar attmänniskorna har tilltro till vår nuvarande regering som en garant försysselsättningen - tilltro och stora förväntningar. 96SIGRID (): Trafikpolitiken kan vara ett led isträvandena till regional balans. Trafikpolitiken kan också vara ett allvarligthot mot en orts eller bygds överlevnad. Det stora behov vi har av att kunnaförflytta oss mellan olika platser och att kunna transportera gods av olikaslag gör trafikpolitiken väldigt viktig i dagens samhälle. Jämfört , , närmånga flyttade till större tätorter, har strömningarna nu vänt, och många somser en möjlighet att flytta tillbaka eller att flytta till mindre orter gördet. Boendemiljön har stor betydelse bl. a. ur social synpunkt. Men ett meraspritt boende kräver en satsning på kollektiva trafikmedel. Det kan tyckas blikostsamma satsningar på trafikområdet. Men om man härmed kan minska kostnadersom man annars får på andra områden och som kanske medför problem ochsvårigheter för människor, måste det vara motiverat med dessa satsningar påvägar och kommunikationer. Enutveckling av näringslivet och ett utnyttjande av landets totala resurser framstår som angeläget i och med dagens höga arbetslöshet.Flera småföretag är en utväg ur landets svära läge. Om dessa företag villetablera sig i olika delar ute i landet, måste det anses positivt. Kravet påatt det skall finnas transportmöjligheter måste vi försöka leva upp till. Skogens betydelse för landets ekonomi är vi väl medvetnaom. Denna näringsgren har de allra största kraven på vägstandard ochkommunikationsmedel. Virke och olika virkesprodukter fraktas på alla våra vägaroch står också för en stor del av järnvägens godstransporter. Orn vägkvalitetenförsämras ökar transportkostnaderna, och det är allvarligt när skogsindustrinär i en ekonomiskt pressad situation. Med utgångspunkt i dessa synpunkter vill jag draslutsatsen att ett land i regional balans har större möjligheter att utnyttjasina resurser och skapa dét bästa välståndet. Trafikpolitiken måste alltsåfrämja denna målsättning, ätt nä regional balans. Det är viktigt att trafikpolitiska besliitfullföljs. Till stora delar ligger det också fast i budgetpropositionen, men påett område skiljer det sig, och det gäller Bidrag till drift av enskilda vägar.En stor nedskärning, en besparing på 75 milj. kr., skall genomföras. Dettainnebär att bidraget till enskild väghållning fr. o. m. 1984 skall utgå av en beräknad kostnad i stället för som f. n. . Denna nedskärningbetyder för ett län som , som i jämförelse med andra län haren storandel enskilda vägar, ett med 4,5 milj. kr. De värmländska kommunerna kommer att belastas med atttäcka upp dessa statsbidragsnedskärningar, och frågan är om alla kommuner kanbära detta. Om kommunen prioriterar bidraget till enskilda vägar, får kanskeandra viktiga kommunangelägenheter stä tillbaka, exempelvis barn- ochäldreomsorg. Kommuner med redan hög kommunalskatt får troligen höja denna. Mankan inte riskera att vägstandarden blir alltför låg, och till driften av mindrevägar kommer också förbättringar av broar m. m. för att inte besvärliga hinderskall uppstå. Det kan nämnas att flera kommuner i inte alls täckerresterande kostnader för väghållningen. De människor som bor utefter en enskildväg får då högre egna utgifter för att kunna komma ut till allmän väg. Farhågor har uttryckts för att vägar kan komma attavstängas för allmän trafik. Blir statsbidraget lågt, avstår man hellre fråndetta och tar hela kostnaden för driften själv, med avstängning som följd.Centern har i en trafikpolitisk motion motsatt sig nedskärningar av bidragettill drift av enskilda vägar och i stället föreslagit att bidraget till driftav kommunala vägar och gator inte skall höjas så kraftigt som föreslås. Dennafördelning måste vara riktigare. Det är redan dåligt ställt med vägstandarden på mångavägar där virkestransporter går, och därför är det ännu allvarligare omanslagen ytterligare skärs ned. Om virkestransporter förhindras, leder det tillsämre sysselsättning både i skogsbruket och i dess industrier. Vissasynpunkter i budgetpropositionen ger anledning till oro. att underhållet måste eftersättas pä det trafiksvagavägnätet - enskilda vägar uppgår till av den totala våglängden. Medan enoförändrad satsning på det trafikstarka vägnätet förordas, vilket är bra,förordas en minskad satsning på de trafiksvaga vägarna, trots att mankonstaterar att det innebär ökade transportkostnader. Det ställs också störrekrav på trafikanterna. Ordspråket att snålheten kan bedra visheten rinner osöktupp i tankarna. Jag skulle vilja uttrycka förhoppningen att det stämmer tilleftertanke, men man kan tyvärr befara att det nu kommer att föras entrafikpolitik som leder oss tillbaka till den fid när flyttlassen skulle gåtill stora orter och tätbefolkade regioner. Järnvägarna bör enligt mening utgöra stommen itrafiknätet. De är miljövänliga och energisnåla. har påjärnvägsområdet, utöver att vi föreslagit en allmän upprustning av SJ, fästsärskild uppmärksamhet vid de trafiksvaga bandelarna, eftersom dessaundantagslöst finns i mer glest befolkade områden. Att bevara dessa banormedför visserligen en kostnad för samhället, men det har stor regionalpolitiskbetydelse. Detta gäller såväl person- som godstrafiken. För småföretagen, somofta är den lilla ortens livsnerv, kan det ibland vara avgörande förlokaliseringen att det finns möjlighet att frakta gods på järnväg. Ettöverförande av även trafiksvaga bandelar till riksnätet vore regionalpolitisktsett värdefullt. Det är väsentligt att trafikpolitiska målsättningligger fast. Trafikpolitiken skall vara ett led i strävandena att uppnåregional balans. Anf.97 (): Liksom många talare före mig skall jag ägna mitt anförandeåt det egna länet och problemen där. Studerar man situationen i , vilket jag hoppaskammarens ledamöter kommer att göra i den kommande utskottsbehandlingen av demotioner som har väckts, visar det sig att vi har Norrlandsproblem också i"". Tyvärr är vi inne i en negativ utveckling, sommed rasande fart skapar problem som länet och kommunerna inte med egen kraftkan lösa. fanns 4 016 personer i länet somkvarstående arbetssökande, vilket var en ökning med 584.Blekinge hade därmed näst efter och den högstaarbetslösheten i landet. Därfill kan läggas antalet personer som berördes avarbetsmarknadspolitiska åtgärder, och stod 8 452 personerutanför den "ordinarie" arbetsmarknaden, vilket motsvarade avden totala arbetskraften. anger i sin prognos förbyggarbetsmarknaden i att av hela byggarbetskåren beräknasfå arbete . Svårast blir situationen i den västralänsdelen. Antalet arbetslösa på varje ledig plats var 37 i . Inget annat län hade ett så högt antal. länhade det näst högsta antalet, och för riket som helhet var antalet vid densenaste mätningen 18. Strukturen på länets industri göratt vi är mycket känsliga. Tillverkningsindustrin svarar för avsysselsättningen i mot i riket som helhet, medan servicesektornär betydligt mindre än i riket som helhet. Länets industri karakteriseras av att de flesta storaföretagen är s. k. filialföretag med administration, marknadsföring ochutvecklingsarbete förlagda utanför länet. Av industriarbetskraften är ca 75 %sysselsatt inom dessa filialföretag. Länets största industriföretag har minskatantalet anställda från ca 16 800 till ca 11 000. Det är en minskning på irunt tal 5 800 jobb, vilket motsvarar av de i industriföretagenverksamma. a. har Sölvesborgsvarvet och Ericssonfabriken i lagtsned, och det innebär 850 friställda. I , som har den högsta arbetslösheten med7,, har de största metallindustrierna , och Sanitär ABminskat med ca 1 200 arbetstillfällen . I berörs av omfattandestrukturförändringar, som slutligen kan komma att innebära friställningar av850 anställda. Närmast berörs Stålverksdivisionen med 260 anställda genomSSAB:s planer på att flytta tillverkningen av stålämnen för järnvägsräls fillNorrland. Facits har friställt 400 av sin personalstyrka på525, och risk föreligger att fabriken helt upphör. Den negativa befolknings- och sysselsättningsutvecklingeni är också till stor del en följd av nedskärningen i den statligasysselsättningen. Denna har minskat medan den iriket som helhet ökat . Särskilt kommun har drabbats avindragningarna inom den statliga verksamheten. har antalet anställdavid marinen och minskat med 2 300. Låt mig göra en annanjämförelse: har staten inom den militära sektorn iKarlskrona dragit in arbetstillfällen som motsvarar ett regemente vart femteär. Sysselsättningsminskningen vid marinen förefaller bli ytterligare 500årsarbeten /88, vilket är långt mera än de 225 som förutsattes i1982 års försvarsbeslut. Antalet anställda vid har minskat mednära 1 000. Uddcomb kommer att i slutet på 1983 ha minskat med 500 anställda. Det behövs - med hänsyn till den minskning som härredovisats - 2 000 nya statliga jobb till för att ersätta vad statendragit in enbart . Inte i någon annan kommun i landet harstaten plockat bort så många statliga arbetsfillfällen som i .