prot · G60945 · 1982-12-31 00:00:00 — Det kan ifrågasättasom infe valkretsindelningen i vissa fall har ännu större effekt än t, ex, en3-procentsspärr. Jag kan inte reda ut detta matematiskt, men jag har en känsla av atf def finns vissa platser där man får ännustörre fröskeleffekfer genom valkretsindelningen. Effekterna blir i varje fallmycket negafiva för parfier som är jämt fördelade över en kommun med mångavalkretsar. Där får man infe etf uttryck för folkviljan, eftersom parfiernainfe bUr representerade i den kommunala församlingen, Tricksandet medvalkretsar och införandet av nya sådana har gjort att vårt parfi, som ju är etflitet parfi och som har att kämpa med dessa valkretsar, harslagits ut ur kommunala församlingar där def fidigare har varit representerat.Detta kan infe vara demokratiskt. Vi kräver därför atf man skall införa ett valsystem medfasta valkrefsmandat och utjämningsmandat vid val i kommuner som är indelade ivalkretsar. Utskottet hänvisar, som vanligt, fill fidigare behandling avfrågan. Med fidigare behandling menas att man infe har kunnat få fill ståndnågon enighet kring vpk-förslagen. Men jag kan se att fill def aktuella betänkandet har fogat ett särskilt yttrande, där de i princip tarupp det som vi kräver i vår mofion. Samma tankar finns alltså inom moderatasamlingspartiet. Vi får hoppas att utskottet kan enas kring endemokrafisk reform på defta område. Jag försfår att man inte har kunnat nåenighet om vpk:s förslag, vilket man säger är en nödvändighet, men jag kan inteacceptera att de kommunala församlingarna infe ges möjlighet att spegla detfaktiskt avgivna antalet röster för varje parfi. Vi vill förändra dekonstitutionella förhållandena på många vikfiga områden, och jag har nämntnågra. Jag yrkar nu bifall fill reservafion 12 av , Vissa författningsfrågor m. m. AnL 61BIRGER HAGÅRD (m): Jag har fill utskottets betänkande fogat ettsärskilt yttrande för atf markera min sympati för en mofion av Berfil Fiskesjöm.fl, angående arbetsformer. Det gäller enkannerligen frågorna omvårval och budgetårets förläggning. Som universitetslärare i statskunskap har jag i 20 årnaturHgtvis haft anledning atf teorefiskt syssla med arbetsformer.Nu, herr talman, har jag också fått vad man kanske kankalla för en prakfisk arbetslivsorientering. Det har i och för sig inteförändrat min bild, möjligen har bilden blivit något dystrare än jag tidigaretyckte att den var. Arbetsformerna i måste ses i ett störresammanhang. Ytterst är det fråga om effektivitet och status, även omdet kanske inte gäller just dess betydelse. Betydelsen kan vara avhängig avbefogenheterna och av det parlamentariska läget. Men både betydelse och statuskan också hänga samman med viljan att nå överenskommelser och lösningar. Jagtror att parfikäbbel i varje fråga sannolikt infe stärker betydelse,infe heller dess status, . Det påstås infe sällan att status är låg. Förnågra dagar sedan kunde vi i en av våra större fidningar läsa etf uttalande aven känd kolumnist, som betecknade detta hus som dårarnas paradis. Detta uttryckär kanske mer 4 prolokoU 1982/83:456 Vissa författningsfrågor m. m. roligt än relevant, Def är knappast något paradis, Å andrasidan har jag infe heller funnit denna församling dåraktigare än någon annan idetta land, I stället representerar sannolikt ett gott tvärsnitt avsvenska folket. status är bl, a, beroende avriksdagsledamöternas ställning, deras integritet och deras möjligheter atfkunna arbeta effekfivt. Av betydelse för sfäUningen och för integriteten ärsjälvfallet deras möjligheter att helhjärtat kunna ägna sig åt riksdagsarbefet.Må def fillåfas mig aft göra en randanmärkning, herr falman, och det är att dendåliga ersättning som riksdagsledamöterna uppbär här i - som f, ö,fillhör de sämst betalda parlamentarikerna i hela Europa- sannolikt infeförbättrar möjligheterna att kunna arbeta effekfivt. Möjligen skadar def ocksårekryteringen. Historien är full av exempel på att de samhällssystem som inferimligt ersätter sina beslutsfattare och tjänstemän lever farligt. Vad gäller själva effektiviteten kan en åtskillnad görasmellan inre och yttre arbetsformer. Till de inre hör bl, a, det skådespel somåhörarna på läktaren får bevittna när riksdagsledamöterna väller in fillvoteringar och därmed ser sina arbetsdagar slitas sönder. Enligt vad som harförsports kommer det att förbättras i detta hänseende. Frågan om förbättrade arbetsformer i fogs upp avförfattnings-utredningen, som 1963 föreslog atf budgetpropositionen skulleavlämnas och att arbetet i över huvud tagetskulle spridas ut jämnare över året. Ordföranden efterlyste vadhan kallade def strömlinjeformade riksdagsarbefet, I grundlagberedningenföreslog representanter för , och val på vårenoch att budgetpropositionen skulle framläggas vid början av påhösten, 1973-1975 kopplade konstifufionsufskotfet samman frågan om vårval ochbudgetår. , och folkparfiet krävde en utredning. därefter blev klar med sitt arbete såg man på frågan ombudgetåret utan att anlägga några konstitutionella synpunkter. /76har egentUgen ingenfing posifivt hänt i den här frågan. Fram och fillbaka harman hänvisat fill sambandet mellan vårval och budgetår, där vårval alltsåskulle innebära atf budgetåret blir liktydigt med ett kalenderår. F, n, sitter en arbetsgrupp i konsfitufionsutskottet ochen kommitté inom som just tittar på grundlagsfrågorna.Men ingendera tar upp frågan om arbetsformer i hela dess vidd. Påden punkten har reformarbetet uppenbarligen avstannat. Jag har starka sympatier för de tankar som förs fram i denaktuella motionen, men def är möjligt aft andra lösningar än vårval ochförändring av budgetåret kan stå fill buds. Mycket har faktiskt hänt under detsenaste decenniet beträffande arbetet i , men mycket kan också blibättre. Under alla omständigheter är def önskvärt att se över arbetsformerna,så att vi får etf modernt arbetande och effekfivt parlament. Här har förekommit en diskussion mellan olika företrädareom vederbörande skall betecknas som konservativ eller infe. Låt mig, sombetecknar mig själv som konservafiv, få erinra om att lösenordet förallt författningsarbete självfallet måste vara det som en av konservatismensklassiska förgrundsgestalter, , en gång myntade: Def gäller atfreformera för atf bevara, I övrigt, herr falman, ber jag aft få instämma i deyrkanden som förts fram av , AnL 62 (vpk): Vad är de medborgerUga fri- ochrättigheterna? Många tror aft det är vad som står i grundlagen. Andra uppfattardem som etf slags system av spelregler, som alla eller åtminstone de flesta ärinriktade på att följa. Så är def emellerfid infe. De demokrafiska fri- och rättigheterna bestäms aUtid genommaktkamp. De har aldrig getts människorna ovanifrån. Man har allfid fåttfillkämpa sig dem, Def är den sociala maktkampen som avgör deras innehåll ochderas själva existens. Både ur den objekfiva utvecklingen av samhälletsstrukturer och ur de subjekfiva intressena hos härskande maktgrupper kan därförstiga tendenser, som hotar rättigheterna, Def kan ske också i helt olika typerav samhällssystem. Detta är en ständigt pågående process. Det är därför inte allfid avgörande vad som står i lagaroch konstifufioner. Den gamla tyska Weimarförfaftningen hade etf oerhört stortoch detaljerat räffighetssysfem. Men långt innan nazistparfiet hade blivit enpolifisk kraft, var detta räftighetssysfems innehåll statt i upplösning. Bakgrundenvar de sociala och maktpoUfiska strukturerna i det tyska samhället, har i sin grundlag länge haft stadganden omyttrande- och tryckfrihet. Men under det sattesrättigheterna fill stor del ur spel. Kommunistiska tidningar fick intebefordras, hundrafals hem blev utsatta för husrannsakan, radikalasocialdemokrater, kommunister och syndikaUsfer placerades i specialläger undermilitär administration. På papperet fanns rättigheterna kvar. Man bara infebrydde sig om dem, Def var vikfigare aft stå väl med makthavarna i , Deffanns etf överordnat politiskt syfte, och detta bestämde det fakfiskainnehållet i rätfigheterna. Maktkampen och samhällsförhållandena avgör sålundarättigheternas verkliga innehåll. Finns def då skäl aft uppmärksamma detprakfiska skyddet för de medborgerliga rättigheterna i ? Ja, fru falman,enhgt vår mening är det berättigat. En djupnande ekonomisk och social krisframbringar tendenser och strävanden, som i längden kan förändra rätfighetssystemefsinnehåll - om vi infe erkände detta, vore vi dåliga på aft lära av 1900-taletshistoria. Och även eljest finns i ett samhälle allfid sociala krafter ochmaktcentra, benägna att se fill att rättigheterna inte blir besvärande förderas intressen. Låt mig ge några exempel, för atf visa påproblemets natur, I klassisk fryckfrihefsrätt finns en princip omofficinernas frihet. Den innebär aft myndigheter infe får tränga sig in påredaktioner, infe forska i Vissa författningsfrågor m. m. Vissa författningsfrågor m. m. vem som skriver vad. Gentemot myndigheterna svarar denansvarige utgivaren ensam, I svensk tryckfrihefspraxis har denna principgenombrutits. Det skedde i samband med IB-affären, Efter den är det i praxisfillåtef att göra något som det varit grundlagssfiffarnas mening att man infeskulle göra. Förändringen är en försämring av def tryckfrihetsrättsliga läget.Manipulationen företogs för aft man skulle få fillfälle aft döma människor somman annars inte skulle kunnat döma, Def var en avsikfiig förvrängning av fri-och räffighefernas innehåll. Tryckfrihetsförordningen är också ett överordnat lagsystemoch en exklusiv straff- och processrätt, Def betyder aft fryckfrihefsbrott barafår behandlas enligt tryckfrihetsförordningens system. Man får infe döma sådanabrott både som fryckfrihefsbroff och som vanliga brott. Man får heller infemanipulera saken genom atf dela upp samma brott i flera moment och åtala demefter olika lagsystem, Def sistnämnda strider inte bara mottryckfrihetsförordningen utan också mot . Likväl är det numera i fasfiagt, afttryckfrihefsrätfens exklusivitet har genombrutits och atf det är fillåtef aftdela upp brott på sätt som förbjuder. Det skedde därför attregering och höga ämbetsmän ville skydda etablissemanget från legal krifik,ville skydda en minister som suttit och ljugit i TV. Man manipulerade därföratf man ville ha folk dömda, som man annars riskerade aft infe kunna döma,eftersom bedömningarna normalf är mer liberala i tryckfrihetsprocesser än ibroffsbalksprocesser och naturligtvis skall så vara. Eftersom parfier med undantag av oss godkändeproceduren, fick vi alltså ett undergrävande i den delen av rätfighefssysfemefsinnehåll. Def blev en sorts bekräftande av atf lagar skall tolkas som def förtillfället passar makten att tolka dem. Den nu avsomnade borgerligaregeringen genomdrev en utvidgning av det straffbara området förspioneribrott. Dittills hade spioneri varit något som enbart kunnat hänförasfill den i litet mer strikt mening militära sektorn. har däremotoffentliggörande av alla upplysningar som hänför sig fill vad som kallastotalförsvaret kommit att riskera atf räknas som spioneri. Totalförsvaret omfattar etf oerhört vidsträckt område avcivila verksamheter. Det finns praktiskt taget inga offentliga civilaverksamheter som inte är inrangerade i totalförsvaret och får enförsvarspoUfisk roll i händelse av ett beredskaps- eller krigsläge. Utvidgningen av def straffbara området - som alltså skallgälla även under normala, civila, fredliga förhållanden - riskerar aftomöjliggöra normal insyn och normal kritik av vikfiga civila verksamheter, Qmjag t, ex, krifiserar missförhållanden inom en myndighet och nämner konkretaexempel därpå, riskerar jag att beskyllas för atf avslöja sådant som är avbetydelse för totalförsvaret. Och det är väldigt mycket som kan vara avbetydelse för totalförsvaret. En medborgare som gör sådana avslöjanden vetheller infe rikfigt var gränsen går, vad som kommer att bedömas såsom varandeav betydelse för totalförsvaret eller infe. Hur defta verkari praxis är helt ufiämnat åt åklagare och domare, Def straffbara området harblivit stort och oklart, och dess definition är omöjlig att utläsa av lagen, Idetta kan ligga ett kraftigt undergrävande av yttrande- och tryckfriheten. När lagändringen genomfördes, röstade bådesocialdemokraterna och vpk emot. Det är aft hoppas att den nya regeringen intehar glömt denna sin tidigare posifion. Ytterligarenågot exempel, för illustrafionens skull, på detta problem. På en tunnelbanestation i skall polisen avhysaen grupp bråkiga ungdomar. På stationen väntar en ung flicka på att åka hem.Hon har ingenfing alls med de övriga ungdomarna aft göra. Hon lider av enögonåkomma och bör infe onödigtvis vistas ute i kylan. Polisen kräver att honskall lämna stationen. Hon invänder att hon skall resa med ett annalkande tågoch hänvisar också fill sin ögonsjukdom. Icke förty körs hon inte bara ut utanblir dessutom tvångsvis förd till polissfafionen, där hon hålls kvar i flerafimmar utan aft hennes föräldrar underrättas. I gällande bestämmelser står aft polisen har befogenhetaft avvisa människor från offentUga platser. Def är obestridligt - den måste såha. Men def står att detta bara skall ske med de medel situationenkräver. Denna andra passus är i praktiken upphävd, JO godkände polisensförfarande, och godkände JO:s agerande - emot vpk;s invändningar. Hädanefter gäller alltså atf vem som helst kan få finnasig i vilka orimliga befallningar som helst och att befogade och hyfsatframförda invändningar grundar rätt för polisen att anhåUa människor, kvarhålladem i timtal utan atf de ens delges misstanke om något brott. Man frågar sig: Om defta nu skall bli godtagbar praxis,vårär då habeas corpus-principen, var är då medborgarens trygghet till person? Inom medborgarrättens områden förekommer en rad andraviktiga praktiska problem. De reella ramarna för mötesrätten har blivitsnävare, t, ex, genom att mark ägs av konsorfier i vilka kommunerna ärdelägare. Denna ägandeform gör att vad som är offentlig plats inskränks och attmötesfriheten i prakfiken bestäms av t, ex, chefen för ett köpcenter. Också delokala myndigheternas begrepp om vad lagen om församlingsfrihet innebär bordesynas något närmare, enligt vår uppfattning, Def uppseendeväckande fallet frånHalmstad, som vi hade uppe i samband med diskussionen om JO-berättelsen, hadeju inte blivit uppmärksammat -åtminstone infe här i kammaren - ifall infekpml(r) hade påtalat def. Jag har med dessa strödda och osysfemafiskamen också ganska osympafiska exempel velat visa att frågan ommedborgarräffighefer-nas verkliga innehåll infe är någon fråga man skall varesig leka med eller nonchalera. Det utredningsarbete utskoffef hänvisar fill,och som vi naturligtvis erkänner är positivt, sysslar dock infe med praktiken,med maktkampen ute på fältet mellan olika intressen, utan def rör sig på ettmer formellt och abstrakt plan. Men def är ju infe i första handformuleringarna saken gäller, utan hur dessa formuleringar fillämpas, förvridsoch får sitt Vissa författningsfrågor m. m. Vissa författningsfrågor m. m. reella innehåll ändrat i olika sociala situafioner. Som en smula ironiskt framstår t, ex, atf utskottethänvisar till ett beslut från , enUgt vilket man skulle habefäst rätten att fa del av offentligt ADB-raaterial och göra detta anonymt, IverkUgheten var detta beslut en inskränkning av anonymitetsräffen, vilket vihävdade vid den debatten, eftersom def infördes en rätt förmyndigheten att efterforska den sökandes idenfitet för aft pröva om rätt tillinsyn förelåg. Utskottet framställer här det som är en inskränkning såsomvarande en utvidgning, Def är en intressant illustration till hur olikameningar man kan ha och till att här faktiskt föreUgger ett problem. Kan manbättre illustrera vari problemet med fri- och räffighefernas innehåll består?Kan man tydligare visa hur berättigat vpk:s krav är att frågan skall föras framtill en prakfisk undersökning om vad som i verkligheten håller på att hända, istället för atf den bara seglar omkring i den något abstrakta värld som bestårav riksdag, regeringskansli och sammanträdesrum för utredningar? Jag övergår nu till frågan om lobbyföretag,är alltså en form av affärsverksamhet, avsedd för aft bedrivapolitisk påverkan på opinioner och myndigheter. Verksamheten bedrivs för derasräkning som har råd atf betala för den, Lobbyföretagen fillhör de snabbast växandeaffärsverksamheterna i landet, vilket redan i sig är anmärkningsvärt,Lobbyföretagen rekryterar folk som har tjänstgjort inom högre förvaltning. Dehar lyckats påverka riksdagsbehandlingen i flera vikfiga frågor-1, ex, när detgäller bestämmelserna rörande direktverkande el och frågan om privatisering avverksamheten på teleområdet. Men är då inte lobbyföretag ett exempel på fri åsiktsbildningsom man infe bör ingripa mot? Här stöter vi återigen på frågan om dedemokratiska fri- och rätfighefernas innehåll. Redan en av den klassiska demokratins ideologer, , hävdade att friheten allfid stod i samband med den sociala maktensfördelning. Präglad av den 1700-falsmiljö i vilken han hade vuxit upp, menadehan att friheten förutsatte etf samhälle av små egendomsägare, alla någorlundajämlika. Men om då samhället är av etf helt annat slag, om koncentrationen avekonomisk makt stadigt tilltar och de ekonomiska resurserna är mycket ojämntfördelade? Ja, då blir situationen naturligtvis annorlunda. Slutsatsen blir attfriheten riskerar atf undermineras om möjligheterna att utnyttja den är mycketolika fördelade. Frihet förutsätter jämlikhet. Den principfråga som uppstår gäller hur fri- ochrättigheternas innehåll påverkas när det i allt större utsträckning blirmöjligt att med köp och pengar fillgodogöra sig dem. Hur blir det med pressensfrihet om lobbyföretag systematiskt börjar samarbeta med tidningsföretag ochköpa upp sida efter sida i vissa fidningsutgåvor? Hur blir def med vanligamedborgares och för den delen också folkrörelsers situation när lobbyföretaganställer f, d, höga förvaltningstjänstemän och reserverar deras kompefens fördem som har råd att köpa lobbyförefagens tjänster? Och vad blir följden ommeningsbildning- eni börjar påverkas av utländska lobbyföretag, representerande främmandestatsmakters eller mulfinafionella företags intressen - intressen som kan gå utpå aft styra svensk opinion och svensk politik? Noghade det mot bakgrund av dessa frågor varit på sin plats med litet mer avförutseende innan en sådan utveckling överfiyglat oss, Def är också på sinplats aft i den principiella diskussionen klarlägga atf åsiktsbildningensfrihet är en fråga om människornas frihet, Den är inte - som påstås i vissanyUberala teorier - en fråga om pengarnas frihet. Om åsiktsfriheten relaterastill människans ekonomiska köpkraft, är def fakfiskt etf tecken på atf frihetenhåller på att undergrävas. Mot bakgrund av dessa synpunkter yrkar jag bifall till reservationerna5 och 6, Vissaförfattningsfrågor m. m. Underdetta anförande överfog förste vice falmannen ledningen av kammarensförhandlingar. AnL 63 (): Def har blivit tradifion i riksdag aft diskuteramedlemsanslutningen till det socialdemokrafiska partiet. Vi socialdemokratervälkomnar denna debatt. Varje gång den förs visar def sig attfackföreningsrörelsens intresse för medlemskap i vårt parfi ökar. Samarbetetmellan fackföreningsrörelsen och def socialdemokrafiska partiet är av mycketgammalt datum, Def är ideologiskt betingat, och def växte fram som en historisknödvändighet. Man insåg fidigt inom den svenska arbetarrörelsen atf degrundläggande målen när def gäller frihet, jämlikhet och broderskap inte enbartkunde förverkligas genom den fackliga kampen. Den politiska kampen framstod somminst lika nödvändig för att man skulle kunna förverkliga de grundläggandeidealen för etf rättvisare samhälle. När man diskuterar samarbetet mellan fackföreningsrörelsenoch socialdemokrafin får man således aldrig glömma bort att def är folket utei de fackUga organisationerna som grundade def socialdemokratiska partiet föraft polifiskt kunna företräda sina medlemmars intressen, Polifisktstår socialdemokrafin för precis samma grundläggande värderingar somfackföreningsrörelsen står för i den fackliga kampen. För de lokala fackligaorganisafionerna framstår därför den organisatoriska anknytningen till defsocialdemokratiska parfiet som helt naturlig och i högsta grad förenlig medderas syfte atf bäst tillvarata vikfiga medlemsintressen. Och jag vill tilläggaaft def är deras självklara demokrafiska rättighet att få göra defta. Jaghar, fru talman, gått igenom allt vad som har sagts i denna kammare under desenaste fio åren om formerna för anslutning fill det socialdemokratiskaparfiet, Def är på många sätt en mycket bedrövlig läsning. Genomgången visaratt de borgerliga ledamöterna infe förstått ett dyft av den värdegemenskap somfinns inom svensk arbetarrörelse. Detta är sannolikt också förklaringen fillatt de borgerliga alltid kommer fel i debatterna om formerna för anslutningtill polifiskt parfi. Vissa författningsfrågor m. m. Aft också kommunisterna hamnarsnett i diskussionen om formerna för anslutning till det socialdemokrafiskapartiet är måhända befingat av deras förkärlek att förfalla till doktrinärleninism och ett visst främlingskap för de värderingar som finns inom dendemokrafiska arbetarrörelsen. Oppositionens inställning till vårt partisanslutningsformer visar upp en mycket splittrad bild. , som är ettytferlighefsparfi i många frågor - så också i denna - kräver lagstiftning motkollektivanslutning fill poUfiskt parti såväl direkt som indirekt. Vad som numenas med def sistnämnda vet de måhända knappt själva. Folkparfiet och centernhar förenat sig i en gemensam reservation och kräver som fidigare år ettuttalande från sida mot kollektivanslutning och önskar sarnfidigt enutredning i frågan. Vänsterparfiet kommunisterna går också emotkoUekfivanslutningen, dock utifrån andra utgångspunkter än de borgerligapartierna. Vpk anför i sin reservation att kollektivanslutningen hämmarfackföreningsrörelsens akfionsförmåga och strider mot demokratiska principer.Mycket skall man höra innan öronen trillar av. Vpk bör vara litet försikfigaremed att ta så stora ord i sin mun. Bilden av oppositionen är således mycket splittrad i diskussionenom kollektivanslutning. Det finns emellerfid en annan sida och en sak sommåhända t. o. m. är intressantare än kollektivanslutning fill politiskt parfioch där enigheten i tycks vara mycket stor. Def gäller riksdagsparfiernasinställning fill den lagsfiftning som föreslår, där samstämmighetenmellan dem är ganska stor. I den här frågan står ensamma. AUa andrariksdagsparfier avvisar åtminstone f. n. tanken på lagstiftning, och det gör de- vill jag påstå - på mycket goda grunder. borde enligt min mening engång för alla uttala atf man aldrig någonsin vill ha en lagsfiftning avmoderatmodell, en lagstiftning som kränker föreningsrätten. Vi som omhuldarföreningsfriheten kan kanske komma överens om aft göra någonfing åt detta ettkommande år. Def brukar hävdas i debatten att det finns delade meningarom anslutningsformerna inom arbetarrörelsen. Vi har aldrig förnekat detta, ochvi har därför varit, och är fortfarande, lyhörda för hur våra former föranslutning till parfiet skall kunna förbättras. Def pågår också en ganskaomfattande försöksverksamhet mnt om i landet. En arbetsgrupp inom partietarbetar intensivt med hithörande frågor. Avsikten är vidare att nästapartikongress, dvs. kongressen 1984, på nytt skall behandla frågan om formernaför anslutning till partiet. På en punkt råder det emellerfid fullständig enighet inomarbetarrörelsen, och def är aft de lokala fackföreningarna själva skallbestämma över sina egna angelägenheter. Det är ingenfing som vpk och deborgerliga parfierna skall besluta om i . Frågan omkollektivanslutningen - det vill jag understryka - är en angelägenhet för delokala fackföreningarna att själva besluta om. Etfförbud för de lokala fackföreningarna att fatta beslut om anslutning fill ettpolifiskt parfi skulle vara ett kraffigt ingrepp i den fackliga demokratin. något som definitivt inte hör hemma i ett samhälle av vårtyp.