prot · G60917 · 1982-12-31 00:00:00 — Om man intekan finna former att inom en författningsmässig ram begränsa statensskuldsättning, äventyras de värden författningen skall slå vakt om, ochi förlängningen även författningen själv. Jag började med att apostrofera regeringsförklaringen,och jag vill nu återgå till vad statsministern där sade om att "skapabalans i vår ekonomi och minska behovet av lån i utlandet". Om jag intehörde fel tänkte sig t. o. m. att avskaffa underskottet iutrikesaffärerna - en uppgift värdig en svensk . En analys som den förutvarande franske konseljpresidentenRaymond Barre redovisade av den franska vänsterregeringenshitfillsvarande fögderi utefter linjer, som i mångt och mycket liknar demregeringen här föreslår, ger knappast några förhoppningar om att de iregeringsförklaringen uppställda målen i detta hänseende skall infrias,snarare tvärtom -tyvärr. Verkligheten kommer kanske att fortsätta att vara OlofPalmes fiende. Den fjärde och sista punkten i regeringens krisplan lyder:"att bekämpa inflationen". I det avseendet har man inte börjat såbra. har vårt östra broderfolk lyckats bättre med sin ekonomiskapolitik än vi. Kanske sammanhänger det med vad den tidigare statsministern, nurepubUkens president, framhöll vid det nordiska nafionalekonomiska mötet iHelsingfors : "Samtliga sektorer inom den ekonomiska poUtikenmåste därför i första hand sluta upp kring målet att hejda inflationen, trotsatt arbetslöshetsgraden ligger på och håller på att sfiga." Vi kan alla vara förtvivlade över att den tekniska ochekonomiska samhällsutvecklingen obevekligt tycks leda till att allt färremedborgare kommer att behövas för meningsfulla arbetsuppgifter. När arbeteblivit en bristvara har det som andra bristvaror stigit i människorsuppskattning. Låt oss ta fasta på det och försöka ändra nomenklaturen här ilandet. "arbetare" och "tjänsteman" är ord somtalar om uppgiften. "Löntagare" är inget bra ord, och såvitt jagförstår nästan unikt för svenskan: ett begrepp för fackliga förhandlare meningenting som man kan vara stolt över. "Sysselsättning" är ett annattvivelaktigt ord. Allting kan ju vara en "sysselsättning": lösakorsord, sficka vantar och spela fia med knuff. Vad människorna vill och vad vimed alla krafter - gemensamt - måste försöka få till stånd är nyttiga arbeten,verkliga jobb om ni så vUl, inte bara nöja sig med "sysselsättning"mer eller mindre för sysselsättningens egen skull. , herr talman: länge jag tillhört dennakammare har jag känt ett särskilt ansvar för befolkningsfrågan ochfamiljepolitiken. Jag har haft glädjen att få medverka i en gemensammanifestation i denna sak vid vårriksdagen 1978, och jag har förföljt en radsocialministrar med frågor om varför man ser så litet prakfiska resultat av denambition, om vilken fem parfier här var ense, utan att få annat än svävande ochundvikande svar. har vi de begärda undersökningarna och utredningarna,och kan man inte huka sig längre. Både och senast JohanLybeck - i , Perspektiv på budgetunderskottet -harframhållit den ogynnsamma fördelningspolitiska effekten av så storabudgetunderskott som vi nu har dragit på oss, men ännu mer på våra barn ochbarnbarn, som kommer att få överta betalningsansvaret i den utsträckning viinte själva kan avveckla låneskulderna. Den socialdemokrafiska regeringen inrymmer åtskilligaförnuftiga och handlingskraffiga personer. Det ursprungligen socialdemokrafiskaframtidsstudiesekretariatet har genom ett antal parlamentariska metamorfoseravkönats och tUl slut inplacerats i den kö av autonoma delegationer, förmedelstvilka forskningsrådsnämnden förverkUgar valrörelsens IKEA-annons omfolkpartiet: "Litet av varje mellan 5:- och 25:- kronor". harIngvar tydUgen fått befälet över en ny och händigare think-tank istatsministerns omedelbara närhet. Jag har genom lärt mig uppskatta en ärlig och ofördärvad människa-kanske t. o. m. Utet luttrad iopposifion-och jag vädjar till honom, och de utmärkta kvinnor han har omgivitsig med, att ta tag i befolkningsfrågan, på det principiella planet, och setill att någonfing blir gjort. Om, som det står i regeringsförklaringen,bördorna skall fördelas efter bärkraft - och det kan man väl inte säga så mycketom - fundera då på om inte skatten borde fördelas efter hur många som skallleva på. inkomsten, dvs. skatt efter försörjningsbörda! Om den möjlighetenkunde öppna sig vore det kanske inte omöjligt att inte bara jag utan kanhändaockså förste vice talmannen på numera vanligt sätt kundetillbringa en underbar natt med och hans närmaste medarbetare. För även om man måste föra en kärv politik bör man - ochinte minst vi moderater - i alla fall försöka göra det med ett varmt hjärta. AnL 75HUGO (): Den allmänpolifiska debatten har i storomfattning kommit att handla om ekonomi och sysselsättning. Oron för en tilltagande arbetslöshethar kommit till uttryck inte minst hos talare som i sina dagliga kontakter medsin egen region, sin hembygd, påminns om de här problemen. Detär med utgångspunkt i en djupt rotad ideologisk grundsyn som det nuvaranderegeringspartiet trevande söker efter lösningar på samhällsproblemen av . Dagensdebatt i denna församling har klargjort att hotet om kollektiva löntagarfonderkänns lika överhängande som under den gångna valrörelsens hetaste duster.Ingenting har framkommit under dagens debatt som visar att socialdemokraternaär beredda att tänka om när det gäller debatten och innehållet beträffandederas förslag till kollektiva löntagarfonder. Socialdemokraternaslöntagarfonder har ibland, av socialdemokratiska talare, presenterats mer ellermindre som lösningen på de flesta problemen i vårt samhälle. Fondernaanses av förespråkarna vara lämpliga för att dämpa lönekraven, för att minskalöneglidningen, för att få ned inflafionstakten, för att höja lönsamheten, föratt öka investeringarna, för att få fram bättre investeringar och en meraframåtsyftande planering i företagen, för att öka sparandet samt för att dämpaavkastningskraven. Inte minst hör man ofta talas om att fonderna skall lösalokala sysselsättningsproblem. Man säger också att löntagarfonderna är avseddaför en samordnad näringspolitik och mycket annat. Menvi vet allesammans att det yttersta syftet med förslaget till löntagarfonderinte alls är att vi skall få fram riskvilUgt kapital. Nej, det handlar omvilket samhälle vi vill ha, om vi skall skapa en ny överhet, om vi vill låtakollektiven ta makten över både företag och människor. Omman som Hberal klart och entydigt avfärdar en utveckUng mot ett socialistisktsamhälle, så har man också enligt mitt sätt att se på saken skyldighet att gesvar på frågan: Vad vill folkparfiet ha i stället för fonder? Vårt svar blir:Folkpartiet ställer sig bakom en reformerad marknadsekonomi. Detta innebär bl.a. att i stället för löntagarfonder måste vi stärka marknadsekonomin. ex. få mer av konkurrens. Det måste bli lättare när det gäller att startaföretag, när det gäller effekfivare kapitalmarknader och skattefondsparandet.Det är åtgärder som behövs för att vi skall få fart på ekonomin. Genom reformersom gör det lönsammare att arbeta och att satsa kapital i näringslivet kanföretagen utvecklas bättre än med kollektiva löntagarfonder. Den region, den bygd, som jag närmast representerar brottas med mångaproblem i fråga om sysselsättning. har på ett talande sättberört det här området och sagt sanningens ord om situationen i är ett av de län som toppar arbetslöshetssiffrorna. Inte minstär ungdomsarbetslösheten besvärande. I centralorten har man någorlundakunnat upprätthålla sysselsättningen. Däremot är problemen stora ochdjupgående i orter som , , , ochSkinnskatteberg. I denna för stål-, gruv-och skogsindustrin svåra kris i har socialdemokrater och kommunister ochinte minst under den senaste valrörelsen strött ut löften, vilket skapat heltorealistiska förväntningar om framtiden inom de här krisbranscherna i vårt län. Budskapet har ofta varit enkelt och otvetydigt: Får vi ensocialdemokratisk regering och kollektiva löntagarfonder, då skall problemenbli lösta. Bruken, gruvorna och skogsindustrin skall åter börja blomstra och geökad sysselsättning. Löftena och överhuden har säkert haft sin inverkan på valutgången.Nu har socialdemokraterna regeringsmakten. Låt oss få höra frånregeringspartiet hur Bergslagens stål-, gruv- och skogskris nu skall lösas meden sociaUstisk politik. Jag har lyssnat fill industriministern . Det finns ingenting i hans anförande som kan tolkas så att han villge ett hopp om en allvarUgt menad omprövning när det gäller en nedläggning avASSI-anläggningen i . Cirka 400 anställda är berörda, och detgäller den i kommunen i särklass största arbetsplatsen. Nej, skall sysselsättningssituationeni kunna förbättras på ett mer markant sätt måste en i verklighetenförankrad och trovärdig politik få sin möjlighet att visa vad den kan. Men vilar hotet om kollektiva löntagarfonder som en förlamande hand överinvesteringsviljan, inte minst när det gäller de mindre företagen. Det är motden bakgrunden som man vill vädja till socialdemokraterna: kravet påkollektiva löntagarfonder. Det skuUe vara det bästa tänkbara sättet attstimulera företagen fill nyinvesteringar. Receptet för att få fart på och svenskt näringslivär inte löntagarfonder och ökade pålagor i form av skatter på företag och på dearbetande människorna. Bara ett fritt näringsliv ger den livskraft i ekonominsom behövs för att vårt land skaU kunna arbeta sig ur krisen. Jag vill vädja: Låt oss tillsammans - alla vi som jobbarhär i -skapa goda arbetsmöjligheter för både små och stora företag.Låt oss gemensamt satsa på en reformerad marknadsekonomi. Jag är helt övertygadom att detta är den enda riktiga vägen att vandra om det svenska näringsUvetäven skall lyckas med att skapa de ekonomiska resurser som är heltnödvändiga om vår välfärd skall kunna försvaras. Jag vill avsluta mitt inlägg med att uttaladen förhoppningen att när regering och riksdag - menförhoppningsvis - tar ställning till frågan om tiU vilken ort ilandet statens energiverk skall lokaliseras, då bör beskedet bli: . Jaganser att de skäl som anförs för lämplig lokaliseringsort för energiverkettalar för en lokalisering just fill . Men, herr talman, till den fråganhar jag anledning att återkomma . AnL 76 THUREJADESTIG (s) replik: Låt mig börja med att instämma i HugoBergdahls anförande i den del som gäller framtida lokalisering. säger att socialdemokraterna i Västmanlandslän regionalpolitiskt har gått ut med överbud och en löftespolitik vad gällerASSI-anläggningarna i och tiUtron till Vad vi socialdemokrater har gjort är att nogafölja och den tillsatta arbetsgruppens arbete. Och vi har kunnatkonstatera att de argument som har förts fram för att iSkinnskatteberg skall vara kvar har varit mycket starka. Det har vi följt upp ivår regionalpolitiska debatt. Vi är väldigt besvikna över industriverketsutredning och över arbetsgruppens bristande objektivitet när det gäller attbedöma boardfabri-kernas framtid. Vi tror nämligen på . Om detär övertro eller överbud och löftespolitik, ja, då är vi beredda att takonsekvenserna av det. Vi möts i av mycket brett förankradfolklig tilltro till att , vid objektiv bedömning, har väldigtgoda förutsättningar att överleva den strukturrationalisering som den härtillverkningsindustrin står inför . AnL 77 () replik: Vi är helt eniga, , när detgäller intresse och vilja att jobba med de här problemen, ickeminst i fråga om ASSLs anläggning i . Vi är också frånfolkpartiets sida mycket besvikna över det mycket orealisfiska sätt på vilketindustriverket, enligt och i , hargjort den här utredningen på. När det gäller överbuden, , kom de framunder valrörelsen och under valdebatterna i . Det var icke minst enav parfivänner - även han riksdagsman - som aktivt deltog iöverbudsgivningen. Vad som sedan är överbud och löften i en valdebatt kan manalltid tvista om och diskutera vidare om. AnL 78 () replik: Låt mig få notera attvi från de politiska partierna i delar uppfattningen vad gällerbedömningen av . AnL 79GUNHILD (): För ett län som är en aktivregionalpolitik av den största betydelse. En nödvändig förutsättning för detgotländska näringslivet är goda och rättvisa fastlandskommunikationer. Framtill har beslut om transportstöd tillGotlandstrafiken varit gällande, vilket inneburit att taxesättningen baseratspå det faktiska avståndet mellan hamnarna, att Gotlandsfärjorna utgjort denlandsväg vi aldrig kan få. Förändringen innebar att följdetransportrådets förslag om att en enhetstaxa skulle införas och att avståndetmellan och fastlandet är , vilket är riktigt när det gällerNynäshamn, medan det till bara är . beslut idecember innebar ett oacceptabelt avsteg från den"vägprincip" som varit gällande tidigare, och detta kan vi urrättvisesynpunkt aldrig godta. regeringenhar förståelse för att kommunikationerna är vår absoluta livsnerv och räknarmed att regeringen kommer att lägga fram förslag om en återgång till defidigare systemet för beräknande av kostnaderna för färjetrafiken. Jag hoppasockså att den synen får genomsyra arbetet med det nya avtal som skall tecknasmellan staten och Rederiakfiebolaget . Under1970-talet har betydande satsningar gjorts från statens sida för att Gotlandskulle få en med det övriga någorlunda jämförbar standardutveckUng.Detta har skett dels med generella bidrag, dels med riktade åtgärder. Inteminst för de areella näringarna är det mycket viktigt att dettaregionalpolifiska arbete får fortsätta i syfte att man skall kunna bibehållaåtminstone den nuvarande sysselsättningen inom jordbruket men också inom denmoderna förädlingsindustri som till stor del med statligt stöd byggts upp föratt kunna ta emot jordbrukets produkter och förse det med förnödenheter. Gotlandsnäringslivsstruktur avviker markant från riksgenomsnittet. De areellanäringarna sysselsätter av den yrkesverksamma delen av befolkningen.Lägger man till de som är sysselsatta inom förädlingsledet,finner man att det innebär att nästan en fjärdedel av befolkningen har sinutkomst från denna näringsgren. Trots viss risk för överprodukfion i landetfinns ur arbetsmarknadssynpunkt starka regionalpolifiska skäl för att Gofiandicke kan tillåtas att drabbas av generella produktionsbegränsningar. Förutomatt lönsamheten vid åtskilliga jordbruksföretag allvarligt skulle försämrasvid eventuella produktionsbegränsningar skulle också den direktasysselsättningseffekten, mätt i årsverken, minska. Enligtjordbruksdepartementets utredning Översyn av vissa frågor rörandejordbruksprisregleringen visar vissa beräkningar, att vid proportionellnedskärning över hela landet skuUe för del ske en minskning medhundratalet årsverken i enbart primärproduktionen. Effekterna i leverantörs-och transportleden såväl som inom förädlingsledet bedöms bli av minst sammaomfattning. Alltså rör det sig här om ca 200 årsverken. Gotlandär kanske det län i det här landet som är bäst lämpat för trädgårdsodling. Föratt vi skall kunna behålla nuvarande sysselsättning inom de areella näringarnaär det viktigt att trädgårdsnäringen ges möjligheter att expandera, men fördetta krävs alltså regionalpolitiska stödåtgärder. Vidtidigare tillfällen då regionalpolitiken varit föremål för behandling i dennakammare har vi från pekat på vikten av att lokaUseringsstöd kan utgåför uppförande av växthus enligt samma villkor som gäller för kommunalaindustrilokaler, och jag hoppas att regeringen vill medverka till att en sådanöversyn av bestämmelserna för lokaliseringsstöd kommer fill stånd. Jagnämnde tidigare att näringslivsstruktur är markant avvikande frånriksgenomsnittet. Industrins andel av sysselsättningen utgör ,vilket endast är hälften jämfört med övriga riket. antalet anställda inom tillverkningsindustrin under senareår är mycket allvarlig, och främst har Ericssonkoncernens neddragning varitkännbar. Förändringarna i elektroindustrin kommer med all sannolikhet attbetyda att antalet anställda vid begränsas till knappthälften av vad den en gång byggdes för- kanske runt 600 anställda. Även om manfrån både företagsledning och fackklubb, från kommunen, utvecklingsfonden ochStatUga länsmyndigheter jobbar intensivt med ohka alternativ till sysselsättning,är situationen ändå ganska dyster. Däremot har vi en någorlunda bärkraftig småindustri, somunder senare har fått möjligheter att undergå vissförnyelse vad gäller bl. a. utrustning, produktutveckling och marknadsföring.För att man skall kunna fortsätta den utvecklingen är emellertid fortsattastödåtgärder i form av exempelvis konsultinsatser en förutsättning. Turistnäringens fortsatta utveckling på är ursysselsättnings- och servicesynpunkt mycket angelägen. Under de senaste årenhar en oroande stagnation registrerats dels vad gäller totala antaletbesökande, dels den tid besökarna stannar på ön. Man kan spekulera om orsakernatill detta, men det har säkert sin betydelse att vi har många små anläggningarmed relativt låg standard - de är helt enkelt omoderna. Det är därför mycketangeläget att, genom olika informafions- och fortbildningsinsatser inom branschen,skapa ökade insikter om nödvändigheten av att förbättra konkurrenssituation. är inte längre ett självklart turistmål, även omstora delar av regeringen är sommargotlänningar. Med detta sistnämnda i minnehar jag goda förhoppningar om förståelse för behovet av regionalpolifiskainsatser även på detta område. SlutUgen viU jag då göra regeringenuppmärksam på centrala läge som bas för havsforskning och övrigtforskningsarbete inom vattenbruksområdet. Från ochlänsstyrelsen har man avsatt medel för sådan forskningsverksamhet och ser detsom angeläget att en sådan lokalisering kommer till stånd i syfte bl. a. att geeffekter på sysselsättningen. Sammanfattningsvis är alltså behovet av kraftfulla ochsamlade regionalpolitiska satsningar på stort. Prognoserna pekar på enstagnation eller nedgång inom de flesta näringsgrenar på 1980-talet.Industrisysselsättningen fortsätter att minska, medan förhållandevis få, omens några, nya arbetstillfällen kommer att skapas inom offentliga sektorn. Denbegränsade regionala arbetsmarknaden i kombination med den begränsadeindustrisektorn förstärker problemen på arbetsmarknaden. Bristen påarbetstillfällen beräknas till ca 2 1990, sannolikt tidigare, en procentuelltlägre sysselsättningsgrad än i riket i övrigt. Det är en situafion vi får levamed om inget annat sker, och detta vill jag alltså göra regeringen uppmärksampå. Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vidmorgondagens sammanträde. Nr 17 9 § Kammaren åtskildes .