prot · G60945 · 1982-12-31 00:00:00 — Ioch för sig är det inte så konstigt aft vpk är emot kollektivanslutningen. Jagsade i mitt inledningsanförande aft detta är doktrinärt befingat, Leninisfernavar ju emot kollektivanslutningen. Kan påminna sig attarbeiderpartiet i uteslöts ur Komintern, därför att det vägrade attavskaffa kollektivanslutningen? Vad var skälet? Jo, skälet var atf var motståndaretiU kollektivanslutningen. Han ansåg att det var orimligt. Han menade atf manskulle ha ett elifparti. Vi vill ha ett massparti. Det är i allra högsta gradförenligt rried kollektivanslutning. Försvara gärna, Lars-OveHagberg, och elifparfief! AnL 84 (vpk) replik: Jag skulle vilja säga att nu blir det ännu värre. hamnar vi ännulängre bort. Jagskall inte försvara något elitparti, , tvärtom. Dessutom ärjag infe heller allierad med borgarna i den här frågan. Det har jag klartredogjort för, Aft framställa ett sådant påstående är dålig debatteknik ochvisar på en total nonchalans beträffande ansvaret för arbetarrörelsen. Det ärinte hedrande för socialdemokraterna aft ha en talesman som inte seriöst kanskilja på vad som är uttryck för omtanke om arbetarrörelsen och uppfattningarsom infe är det. Sedantycker jag att och socialdemokraterna kunde fa litet lärdomfrån öst. Jag tänker då på Solidaritet, Nog är def bestickande, , att Solidaritet framsprang ur det förhållandet att den gamlafackföreningen var stafsbunden och parfibunden och ville stå fullständigt frifrån parti och stat. Ni stöder dem - där! Jagåker inte runt mellan fackföreningarna. Jag behöver inte göra det. Jag tillhören fackförening, och där stannar jag. När vi skall ta ställning där, vill viatt vår fackförening skall vara fri och obunden från parti och stat. Det är juvad det handlar om. Jagskall bara, fru falman, fa ett exempel, nämligen skogsarbetarnas framgångsrikaaktion för månadslön. När de gjorde den aktionen sade de: Vi enas mothuvudmotsfåndaren. Vi riktar slaget mot arbetsköparna, - Och de hade framgång isin kamp. De byggde upp sin verksamhet på parfipolifisk obundenhet, och därförkunde de få alla med i aktivt arbete. Det är det som är grunden förfackföreningarnas kamp, för den dagliga infressekampen mot kapitalet. Skullede ha haft kollektivanslutning och parfipolifiska bindningar hade de inte nåttframgång med sin kamp. Då hade de bUvit stjälpta. De hade spelat motståndaren ihänderna. Det är den omsorgen, , som jag tycker att ledandesocialdemokrater borde beakta mer än vad som sker. Jag anser aft om ni tog bortkollektivanslutningen skulle socialdemokratin bli starkare från basplanet. Jagskulle hälsa def med glädje, eftersom jag tror aft hela arbetarrörelsendärigenom skulle bli starkare. Förste vice talmannen anmälde aftKurt anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik, AnL 85 (): När jag lyssnar till den här debatten tyckerjag ätt socialdemokraterna hade betydligt sakligare företrädare tidigare. Jagvill nämna , , och ,som har deltagit i de här debatterna och som, enligt min uppfattning, har haften mycket sakligare syn än har på dessa frågor -trots att vihade olika uppfattningar. Vi tvingas nu än en gång debattera den förhatligakollektiva anslutningen av fackliga medlemmar till det socialdemokratiskaparfiet. Socialdemokraterna kunde ha undvikit denna för dem så förnedrandekollektivanslutnings-debatt genom aft avskaffa kollektivanslutningen tillpartiet. Men det är def socialdemokrafiska partiet som skall tainifiafivet. Det är löjligt att ni skyller ifrån er på fackföreningarna - ominte det socialdemokratiska parfiet längre far emot medlemmar genomkollektivanslutning kan ju inte heller någon sådan ske. Det borde väl stå klartäven för socialdemokrater. Socialdemokraterna hävdar att kollekfivanslutning är enfacklig angelägenhet och inte en polifisk - men kollektivanslutning är ochförblir en politisk angelägenhet. Jag har egen erfarenhet av just kollektivanslutning. Jaghar talat om detta förr, men def finns anledning att upprepa def. Jag villnämligen göra en jämförelse mellan min egen erfarenhet och def som sade i sitt anförande. Han sade bl, a,: Reservationsrättens praktiskainnebörd är att ingen kan kollekfivanslutas mot sin vilja, - Jag skrev ned detordagrant under hans anförande. Jag tycker aft bör ta reda på faktainnan han säger detta, Def hände för etf antal år sedan att man i min avdelriingsrepresenfantskap - 25 i - bestämde atf man skullekollektivansluta hela avdelningen fill socialdemokrafiska parfiet, Irepresenfanfskapet satt av fackföreningens medlemmar. Saken hade intemeddelats medlemmarna i förväg. De övriga medlemmarna hade infe möjlighet attnärvara. Man beslöt alltså med några nej-röster och övervägande ja-röster blanddessa som utgjorde av medlemstalet atf ansluta 6 300 kamrater filldef socialdemokratiska parfiet utan att de var fillfrågade. råkade det ju också bli så att jag som moderatriksdagsman blev kollektivansluten till socialdemokraterna genom det härbeslutet, Qch hur många andra som var lokalt engagerade i olika parfier och somgenom defta beslut blev anslutna till socialdemokraterna mot sin önskan vet jaginfe, men det var kanske många. Även tillfällighet fick jag efter några månaderögonen på det här och ringde fill socialdemokrafiska parfiets lokalapartiorganisation och frågade om man där hade mitt namn i medtemsförteckningen?Då fick jag svaret: Vi får bara reda på antalet medlemmar från fackföreningen,vi fär Vissa författningsfrågor m. m. Vissaförfattningsfrågor m. m. Resultatet blir alltså aft parfiet inte vet vad medlemmarna heter och aftmedlemmarna intevéf aft de har blivit medlemmar genom beslut av andra. Mantalar ibland om att koUektivansliitning ger medinflytande för dekollekfivanslufna. Men hur kan någon få medinflytande som inte ens själv vet omaft han har blivit medlem? Och hur kan parfiet ge medlemmarna möjligheter fillinflytande när man inte ens vet vem man skall skicka kallelser fill, eftersomman inte vet deras namn? Det faUer ju på sin egen orimlighet. Detär detta man skall se i relafion fill vad sade om att ingenkan kollekfivanslutas mot siri vilja. När jag hör det här tänker jag på atf vibefinner oss så kolossalt nära , som bok handlar om, närsanning är lögn och lögn är sanning. Deflesta fackföreningsmedlemmar får alltså infe reda på etf beslut omkollektivanslutning. Det är i många fall bara represenfantskapets ledamöter ochde medlemmar som de talar med personligen som har reda på beslutet, såvida interepresenfantskapets ledamöter tar upp frågan i andra sammanhang. Ochhur informeras invandrarna? De har infe en aning om hur def gårtill i i det här sammanhanget. Def är ju nästan bara i som mantiUämpar kollektivanslutning. Vi hörde att man tillämpar systemet i Norge.Man har också tillämpat en avart av kollektivanslutningen i och påIrland, men icke i något annat land, såvitt jag känner fill. Varför skall manbara fillämpa kollektivanslutning i dessa länder? Varför skall löntagarna iSverige inte själva anses kunna fatta beslut om huruvida de vill fillhöra etfparti eller infe? Enligten opinionsundersökning uppgav av samfiigaLO-medlemmar atf de fillhörde något politiskt parti. Många av dem fillhördealldeles säkert andra politiska partier än det socialdemokrafiska. Defta ärganska avslöjande med tanke på att av fackföreningsmedlemmarna vid deftillfället var kollekfivanslufna, Def visar ju hur oerhört många som infekänner fill det här. Argumentenför koUekfivanslutningen har skiftat . Argumentet frånsocialdemokraterna var aft arbetarna saknade rösträttoch föreningsrätt, öch att man därför behövde koUektivanslutningen, Det varkanske riktigt. Det säger jag rent ut. Bl, a, hade den synenpå frågan, aft när arbetarna fick rösträtt och föreningsrätt, skullekollektivanslutningen definifivt upphöra. Men det är nu snart etf halvt sekelsedan båda dessa krav uppfylldes. kommer nya skäl. Ettargument framfördes 1967 vid debatten i , sade då bl,a,: "Frågan om kollekfivanslutning är i mycket hög grad - def kan manaldrig komma ifrån - en fråga om finansiering av politisk verksamhet. Man bördärför se denna fråga i relafion fill hur de polifiska partierna över huvudtaget finansierar sin verksamhet." NilsKellgren såg alltså detta enbart som en fråga om atf få pengar till defsocialdemokratiska parfiet. Tioår senare, 1977, sade i en debatt: "Jag tvekar inte aftsäga att det räcker inte för socialdemokrafin atf få parfistöd, - - - Jag villinte ett ögonbUck förneka betydelsen av det, men låt mig ändå göra klarf aftdef räcker inte för atf finansiera verksamheten," Här har både och med fio årsmellanrum deklarerat samma sak: Det är pengarna man vill åt. Jag menar att detär en skam när medlemskap heter pengar, när man tilltvingar sig medlemmar föratt komma åt deras pengar. Vivet atf socialdemokratiska parfiet snyltar på fackföreningsrörelsen på mångasätt, t, ex, genom att många fackUga förtroendemän använder arbetsfid fill attarbeta för socialdemokraterna, genom att man använder fackförbundspressen somspråkrör för socialdemokrafiska parfiet, genom att man får fackföreningar ochförbund att anslå stora summor pengar till parfiet, pengar som medlemmarnaavsett skulle användas för facklig verksamhet. Men det räcker inte med defta;man fortsätter utsugningen genom aft försöka koUektivanslufa allt flerfackföreningar till socialdemokrafiska parfiet, Profitinfresset har tydligeninga som helst gränser. Man kan bara för att få mer pengar fill parfiet trampapå de mänskliga rättigheterna när def gäller att själv bestämma sin parfifillhörighetoch behålla valhemligheten. Reservationsrätteninfördes , För aft förhindra att 1909 brötalla förbindelser i fråga öm kollektivanslutningen beslöt 1908 årssocialdemokrafiska parfikongress atf fillåta atf fackligt anslutna fick rättatt anmäla reservafion mot kollektivanslutningen fill det socialdemokratiskaparfiet. Detär alltså från början ett socialdemokrafiskf beslut på en partikongress aft manskall fillåfa kollekfivanslufna aft reservera sig mot medlemskap i detsocialdemokrafiska partiet, Reservafionsrätten har, konstaterar jag igen,införts av def socialdemokratiska partiet och inte av fackföreningsrörelsen. Närfackföreningsmedlemmar som har borgerliga eller kommunistiska sympatierreserverar sig mot beslut om kollektivanslutning, sker detta infe på grund avstadgar i def förbund dé fillhör utan genom beslut av den organisafion, dvs,def socialdemokrafiska partiet, som de infe vill fillhöra, mofion i första kamrriaren 1934 - alltså en motion - står defmed anledning av kollektivanslutningen: "Påsocialdemokratiskt håll försvaras koUekfivanslutningen under hänvisning delstill def historiska sambandet mellan fackföreningsväsendet och det socialdemokratiska partiet, Att ett missförhåUande är historiskt grundat utgör självfalleticke något mofiv fördess bevarande. Endast för en doktrinärt radikal åskådningkan en sådan onaturlig konservatism fe sig acceptabel," Jag kan heltinstämma i detta. Detstår vidare på en annan sida i samma mofion, att "man påsocialdemokrafiskf håll som ett försvar för kollektivanslutningen anför, attmotståndarna till densamma inom fackföreningarna höra hemma i de Vissaförfattningsfrågor m. m. Vissa författningsfrågor m. rn. antidemokratiskabolsjevikpartierna, fill vilka inga demokratiska hänsyn behöva tagas,- ", Så var det då. Vi har under senare årtionden allt starkareupplevt att socialdemokraterna infe anser sig behöva ta några demokrafiskahänsyn till vare sig kommunister eller borgerligt röstandefackföreningsmedlemmar. Ändå är def så att de borgerliga parfiernas andel inomLO-förbunden nu är ganska stor. Enligt en undersökning, gjord för något årsedan, förklarar sig av de LO-anslutna beredda att rösta medmoderaterna. Med tanke på atf parfiet hade sådana framgångar i valet kan manförmoda att siffran vid valfillfället var ännu högre. Men socialdemokraternaanser tydligen atf man infe behöver visa hänsyn till någon som har avvikandemening gentemot socialdemokraterna, I regeringsformens 2 kap, 2 § sägs bl, a,: "Varjemedborgare är gentemot det allmänna skyddad mot tvång att giva till känna sinåskådning i politiskt, reUgiöst,kulturellt eller annat sådant hänseende eUer att tillhöra Man skall alltså vara skyddad mot tvång atf tillhörapolitisk sammanslutning eller mot tvång att tillkännage sin åskådning. Jag kaninte finna annat än aft kollektivanslutningen, som den tillämpas, vid mångatillfällen strider mot denna paragraf. Trots att lagen ger skydd mot atttvingas tillhöra polifisk sammanslutning så biter socialdemokraterna huvudet avskammen och fortsätter aft koUektivanslufa moderater och andra till defsocialdemokrafiska partiet. har vid åtta tillfällen uttalat atfkollektivanslutningen skall upphöra. Vilken annan sammanslutning som helst iSverige som blev utsatt för en sådan framställning skulle naturligtvis redanvid första eller andra tillfället ett sådant beslut fattades vidta åtgärder föraft följa def. Men så icke socialdemokraterna. De anser sig tydligen stå överbåde lagar, riksdag, sunt förnuft och vanligt folkvett. Infe ens def förhållandetatt framstående socialdemokrater har menat att kollektivanslutningen aren skamhar förmått tränga igenom denna självgodhet. Att allt fler fackföreningar nu börjat reagera motkollektivanslutningen och andra former av förmynderi är dock etf hälsotecken,Def börjar uppstå en kris mellan sossarna och fackföreningsrörelsen på mångahåll därför att socialdemokraterna är i skriande behov av både medlemmar ochpengar, medan fackföreningsmedlemmarna blir alltmer ointresserade av att skaffadessa medlemmar och pengar. Man börjar tydligen på fackligt håll alltmer ledsnapå socialdemokraternas utnyttjande och utsugning av den fackliga rörelsen. Men varför hänger sig socialdemokraterna i fastvid kollektivanslutningen, när den knappast förekommer i något annat land ochnär riksdag så har sagt ifrån atf man vill att den skallupphöra? Menar socialdemokraterna aft just arbetare måste stå underförmyndare, och varför? Varför får infe svenska arbetare full rätt att självabestämma sin parfianslutning? sade ett par rätt märkliga saker i sitt anförande. menar att def är de lokala fackföreningarna som skallbesluta om sina egna angelägenheter, Def tycker jag är riktigt. Men def måsteändå finnas vissa gränser för hur långt man får gå. Annars skulle vi parallelltkunna säga att en man har rätt att slå sin husfru, eftersom mannen skall fåbesluta i sina egna angelägenheter. En annan organisation skall ha rätt atfbesluta atf medlemmarna skall få prygla varandra, för de har rätt atf besluta isina egna angelägenheter. Skall man fillämpa def här påståendet på det sättet?Det finns ju dock vissa gränser för hur långt man får gå, . Sedan har ändå KurtOve mage atf säga atf han är stolt över kollektivanslutningen, I endebatt sade , när han försökte försvara denna företeelse, attförsta förutsättningen för atf man vill ansluta sig till etf parfi bör väl ändåvara att man gillar dess polifik. Och det är riktigt. Han anslöt sig alltså isak till vårt resonemang, som kritiserade kollektivanslutningen , Om manansluter sig till parfiets politik, ansluter man sig frivilligt och behöverinte tvingas därfill. Många framstående socialdemokrater talar om fred ochfrihet, men den freden och den friheten skall tydligen bara gälla i andraländer. Fackföreningsmedlemmar som är oliktänkande i skall tydligenäven i fortsättningen vara polifiskt fredlösa, och friheten aft själv väljapolitiskt parti skall tydligen infe vara accepterad. Låt var och en självbesluta om sin egen partitillhörighet, slufa med utsugningen avfackföreningsrörelsen - def vill jag starkt framhålla! sade att socialdemokraterna är ett masspartioch aft kollektivanslutningen därför är rikfig. Konsekvensen skulle väl då bliatt man beslöt att koUektivanslufa hela svenska folket, fy då blev defverkligen etf massparti. Vill ha det så? Det finns, fru falman, mycket att säga om denna snuskighefsom heter kollektivanslutning. Men jag vill till slut yrka bifall fillreservafion 2 av m. fl. Vissa författningsfrågor m. m. AnL 86KERSTIN (): riksdag beslöt atf utvidgaden kommunala rösträtten till utländska medborgare som varit kyrkobokförda ilandet före valet. Därigenom fogs ett viktigt steg iutvecklingen mot fullständiga demokratiska rättigheter för de invandrare som ärvarakfigt bosatta i landet. De nya reglerna tillämpades i1976 års val fill kommun, landsting och kyrkofullmäktige. Deltagandet i valetblev högre än vad som förufseffs. Vid de följande riksmötena val har visocialdemokrater, i partimotioner eller utskoffsmofioner, med första namn, begärt atf en parlamentarisk utredning tillsätts med uppgiftaft utreda frågan om rösträtt vid riksdagsval för invandrare utan svensktmedborgarskap liksom andra åtgärder för att underlätta invandrares deltagandei de politiska beslutsprocesserna. Dessa motionskrav har hitinfills avslagitsav borgerliga riksdagsmajorifefer. Inte heller tillmötesgick man krav på enparlamentarisk utredning för atf sammanfatta och utvärdera skilda studier av Vissaförfattningsfrågor m. rn. invandrarnas deltagande ival öch politiskt arbete. Visocialdemokrater vidhåller vårt tidigare ställningstagande om invandrarnasrösträtt. Vieftersträvar aft skapa jämlikhet mellan invandrare och svenska medborgare. Desom flyttar tiU vårt land och varaktigt bosätter sig här bör så långt def ärmöjligt ha samma rättigheter och skyldigheter som svenska medborgare. Därförvar det i det.här avseendet ett viktigt steg som togs med beslut omkommunal rösträtt för dessa invandrare. Detär därför en rättvis och logisk utveckling att ge dessa invandrare möjlighetatt delta i riksdagsvalen. Var def i besvikelsen aft inte fullt ut få utövapoUfisk rösträtt som valdeltagandet sjönk års kommunalval till 1979års? För många invandrare innebär rätten att delta i val ett förtroende.Sålunda föregicks primär- och sekundärkommunala val av intensivastudier i svenska samhällsfrågor i studiecirklar och samverkanskurser. Frågorsom behandlas och beslutas i är i många fall av lika stor betydelseför varaktigt bosatta utlänningar här i landet som för svenska medborgare. Attden uppfattningen har fått en bredare anslutning i vårt land framgår juexempelvis av atf invandrare gavs rösträtt vid folkomröstning ikärnkraftsfrågan, efter samma regler som gäller vid kommunala val. Någranegafiva konsekvenser av denna utvidgning av rösträtten har infe försports ochfiden synes nu mogen för en sådan utvidgning av rösträtten även fillriksdagsval. Naturligtvis skall då alla de bestämmelser som gäller förgrundlagsändring iakttas. Avden anledningen och då vi är medvetna om att det finns principiella ochprakfiska frågeställningar att lösa vill socialdemokrafin tillsätta en bredparlamentarisk utredning. Detär ytterst beklagUgf atf de borgerliga parfierna vill hindra en sådanutredning. Mångainvandrare har av olika skäl infe möjlighet atf utöva rösträtt i sittursprungliga hemland. De kan inte rösta vare sig i def gamla landet eller i detnya landet. De har inte möjlighet att påverka politiken på riksnivå vare sig isitt gamla hemland eller i sitt nya hemland. Def är förhållanden som vi börgöra insatser för aft rätta fill genom att knyta rösträtten till vistelselandvid varakfig bosättning. Meddef anförda och mot bakgrund av de erfarenheter som finns från kommunala valber jag atf få yrka bifall fill utskottefs hemställan under punkt 13. AnL 87 (): Låt oss börja med atf konstatera att de flesta invandrare faktiskt harrösträtt i riksdagsval. De har blivit svenska medborgare och åtnjuter då -oberoende av tidigare nationalitet - alla de rättigheter som fillkommer svenskamedborgare, självfallet också rösträtt. Def är viktigt att hålladetta i minnet. Den aktuella debatten handlar om de invandrare som inte vill eller i vissa fall infe kan blisvenska medborgare. har mycket generösa bestämmelser vad avser förvärvav svenskt medborgarskap. Som redan påpekats avkortades kvalifikafionsfidenfrån tre fill för medborgare från de nordiska länderna och från sju för övriga utländska medborgare. Få länder torde ha lika generösabestämmelser. Ett land måste kunna ställa krav på sina invånare. Medrätfigheter följer skyldigheter. För den som vUl påverka svensk rikspolifik ärdet ett rimligt krav att den personen också söker svenskt medborgarskap. Om rösträtten är skild från medborgarskapet kan man frågasig vad det senare kommer att få för innehåll. I praktiken inget alls! Vi skall infe glönima bort att vi i t. ex. har ettsamband mellan valbarhet till och medborgarskap. Hur skall vi lösaden frågan? Skall människor som har rätt aft rösta i svenska riksdagsval ocksåfå valbarhet fUl den svenska även om de infe är svenska medborgare?Eller skall vi på nytt börja skilja rösträtten från valbarheten? Med en ordning med rösträtt utan medborgarskap kommer viatt få en rad andra praktiska problem. Skall dessa människor få rösta både iSverige och i sitt hemland i riksdagsval? Detta kan infe vara rimligt.Kontrollproblem uppkommer, om man försöker tillämpa en ordning där det handlarom atf få rösträtt bara i det ena landet. Bör vi infe ha en likformighet mellan och andraländer vad gäller rätten atf rösta? Här om på något område borde väl fråganbehandlas i lämpliga internationella fora, innan beslut ensidigt fatfas frånsvensk sida. har vid flera fidigare tillfällen behandlatmofioner med krav på rösträtt för icke svenska medborgare i riksdagsval. Dessakrav har avslagits. Något nytt har icke framkommit som mofiverar ett ändratståndpunktsfagande. Om majoriteten verkligen vill ha en saklig debatt i fråganoch medverka till prakfiska åtgärder för atf utvidga rösträtten för denaktuella invandrargruppen, borde man ha tagit upp och deltagit i en diskussionmed de borgerliga partierna om eventuella ytterligare förändringar av förvärvav svenskt medborgarskap. Så har infe skett, och något intresse i denriktningen har vi infe märkt av. Mot den bakgrunden finns def anledning aft ifrågasätta vadsom ligger bakom den socialdemokratiska ståndpunkten. I stället för att söka engemensam lösning i en viktig grundlagsfråga - för en sådan handlar def om-försöker man nu driva igenom sin vilja ensidigt - mot den praxis, fru talman,som har utbildat sig här , atf när det gäller grundlagsfrågorskall vi uppnå största möjliga enighet, innan vi skrider fill beslut. Denprincipen vill man nu tydligen ändra på. Det kan naturligtvis få konsekvenseräven när det gäller andra grundlagsfrågor. Jag tror infe att detta gagnar saken, vare sig det gälleratf uppnå en hållbar prakfisk lösning eller def gäller atf öka förståelsen förinvandrarnas situafion. Vissa författningsfrågor m. m. 6 prolokoU 1982/83:45-46 Hade man verkligen varit intresserad av detta, skulle manha valt en annan F""" talman! Jag ber att få yrka bifall fiUreservafionen nr 14. Vissa författningsfrågor m. m. AnL 88KERSTIN () replik: De frågor som ställde tillhördet som jag i mitt inlägg kallade frågeställningar av principiell och prakfiskart, som def tillkommer en parlamentarisk utredning att belysa, utreda ochlösa. Däri ingår naturligtvis spörsmålen om dubbel rösträtt, dubbel valbarhetoch en synkronisering av rösfräffsreglerna länder emellan, I övrigt kan deffinnas fullt berättigade skäl för invandrare att infe ge upp sitt tidigaremedborgarskap för atf bli svensk medborgare, även om man har varit bosatt iSverige under lång fid och även om man har en mycket stark samhörighetskänslaoch lojalitet med-vårt land. Som jag framhöll i mitt första inlägg anser visocialdemokrater att rösträtten bör knytas fill visfelseland, Def finns däremotinfe några vägande skäl för att politiskt inflytande här i landet skall utövasav personer som saknar anknytning fill vårt land och för gott har bosatt sigutomlands men behållit sitt svenska medborgarskap, därför atf de -kanske för åtskilliga decennier sedan -har varit kyrkobokförda i vårt land. AnL 89ANDERS () replik: Låt oss nu inte blanda bort korten. Denutredning som begärs från socialdemokrafiskf håll handlar, om aft utreda hurfrågan om att ge rösträtt till invandrare i riksdagsval praktiskt skall lösas.Det handlar alltså om en klar beställning.