prot · G609158 · 1982-12-31 00:00:00 — Vad gör arbetsmarknadsministern på den här punkten, ochvad tänker ni göra för att sänka trösklarna för de många ungdomar som sökerarbete och som vill ha ett jobb, som vill känna att de behövs? Jag är fulltmedveten om den diskussion som varit här tidigare med anledning av arbetsmarknadsutskottetsoch utbildningsutskottets betänkanden, men jag tycker ändå att den här fråganbör ställas. Jag skall inte vidga debatten till den ekonomiskapolitiken, men jag måste lämna ett par kommentarer till formuleringari interpellationssvaret. Den första punkten gäller devalveringen, som regeringenhänvisar till. Devalveringen är ju en av de bärande åtgärderna i regeringensekonomiska politik. Man skall då också komma ihåg att devalveringen som sådaninnebar att plötsligt hade att betala tillbaka ytterligare 22 miljarderkronor bara genom den åtgärden. Det krävs alltså ganska mycket av uppgång ochexport från det svenska näringslivets sida för att ta igen det som man förloradebara med själva åtgärden. Det är ett helt års bytesbalansunderskott pånuvarande nivå - så kan man också uttrycka saken. Den andra punkten gäller inflationen, som delvis är enföljd av devalveringen. Det viktiga i detta sammanhang är den relativa inflationeni - när man alltså ser vårt land i förhållande till våra närmastekonkurrentländer. Man kan säga att vi "halkat upp" i inflationsligani västvärlden till följd av devalveringen. Därmed försämradesockså vår konkurrenskraft. Den tredje punkten som rör den ekonomiska politiken:Arbetsmarknadsministern säger sig ha "svårt att förstå talet om attregeringspolitiken inte ger det nödvändiga utrymmet iför offensiva ochvaraktiga åtgärder mot arbetslösheten". Jag antar att detta är ett svarmed utgångspunkt i vad anförde i sin interpellation. Härräcker det, tyckerjag, att hänvisa till finansministerns uttalande iStockholms-Tidningen . Följande fråga ställdes: "Detinnebär en efter svenska förhållanden fortsatt hög arbetslöshet? "Vi ser inga möjligheter att ta ner arbetslösheten.Möjligen kan den bli lite lägre än . Det beror på faktorer som inte gåratt avgöra och som vi inte har kontroll över. Det totala offentliga underskottet är 55 miljarderkronor." - Här avses uppenbarligen den konsoliderade offentliga sektorn.-"Och här måste gapet mellan offentliga utgifter och inkomsterslutas." Att det finns ett samband mellan å ena sidan hur mycketpengar man har att röra sig med i statens affärer och den offentliga sektornoch å andra sidan arbetsmarknadspolitiken och möjligheterna att satsa där - detborde vara en självklarhet för alla. Till sistett citat: "Om arbetslösheten och den sociala nedrustningenskulle valrörelsen handla , det var huvudlinjen." Detta citat är hämtat ur Mitt i Tiden. Det gäller ettinsidereportage av . Artikelrubriken lyder betecknande nog "Sävanns väljarna". Det vore tråkigt om ert vidlyftiga tal om er förträffligasysselsättningspolitik skulle falla i glömska, såsom det framfördes sombudskap i valrörelsen. Det är bl. a. därför, antar jag, som velat påminna er om de mänga ganska vidlyftiga formuleringar som ni användeföre valet. Vi kan bara lova att aktivt påminna om de förväntningar som ni dåväckte. Detta är en alltför viktig fråga för att glömmas bort. Det är därförsom den här debatten måste fortsätta. Om åtgärder mot arbetslösheten 93BENGT WITTBOM (m): Myten om socialdemokratins speciella förmågaatt klara sysselsättningen slogs egentligen sönder . Desom då följde utvecklingen kommer ihåg att då gick arbetslösheten i topp - ochinte ens en socialdemokratisk regering kunde hantera den. , herr talman, stårvi inför samma situation, när verkligheten tränger sig på och slår undan deglada parollerna. Trots socialdemokraternas löfte om motsatsen har läget påarbetsmarknaden försämrats månad för månad sedan maktövertagandet. De storaförväntningar som var knutna till det socialdemokratiska maktövertagandet har inte infriats. Arbetsmarknadsministerns påstående i sitt svar pä ThorbjörnFälldins interpellation, att " vi har inte heller förespeglat någon attvi skulle kunna lösa problemen pä " mäste klinga falskt i Om åtgärder mot arbetslösheten öronen på alla dem som i valrörelsen tog del av de storavalannonserna från arbetarrörelsen. Vi minns väl, , densocialdemokratiska valrörelsen där slopade karensdagar, värdesäkrade pensioneroch återställd arbetslöshetsförsäkring i annonserna stod sida vid sida medlöftet om full sysselsättning. Där fanns inga förbehåll om prioriterade löften;de framstod alla som likvärdiga. Det är utifrån dessa utgångspunkter somsocialdemokratin har skapat de stora förväntningarna. Dä är det också utifråndessa samma utgångspunkter ni får finna er i att bli kritiserade för sveket.Det råder , efter ert första riksdagsär i regeringsställning, inget tvivelom att löftena om full sysselsättning inte ens tillnärmelsevis har kunnatuppfyllas. Verkligheten har nämligen satt sin fot i vägen. Nej, herr talman, sysselsättningsläget har tvärtomförsämrats månad för månad. Det har blivit färre och färre riktiga jobb ochfler och fler arbetslösa. Hur man än räknar kommer man fram till sammaslutresultat. Jag skall visa en overhead-bild här ikammaren på hur utvecklingen har varit. Bilden visar att den öppnaarbetslösheten, med undantag för en ovanligt mild januari, legat högre än undervarje motsvarande månad föregående år. Den visar att AMS-paketen med konstladekortsiktiga beredskapsarbeten har runnit i en stark ström och att, trotsmiljardrullningen till AMS, den öppna arbetslösheten är rekordhög. Trots rekorddevalveringen, en fortsatt ökning av antaletoffentliganställda utöver vad ekonomin egentligen tål, en uppåtgåendekonjunktur, lägre räntor, fallande oljepriser och, som jag sagt,rekordanslag till AMS är läget pä arbetsmarknaden utomordentligt dåligt. Denna helt odiskutabla utveckling har skett med bl. a.arbetsmarknadsminister som ansvarig - samma politiker somvid flera tillfällen öppet ställde sig bakom anklagelsermot borgerligheten för att den medvetet drev en arbetslöshetsskapande politik.Nu har vi en socialdemokratisk regering, men arbetslösheten fortsätter bara attväxa. Frågan till är självklar. Driver den socialdemokratiskaregeringen medvetet en arbetslöshetsskapande politik, eller är det så, vilketligger närmare till hands att tro, att regeringen helt enkelt inte har någonsamlad strategi för att klara sysselsättningen? Att försöka urskilja en klarlinje i regeringens politik är inte lätt, och den resulterar i en radfrågetecken. Frågetecken nr 1; Stolta deklarationer om att det är regeringensavsikt att helt och fullt satsa på tillväxt inom näringslivet framstår som ettpropagandanummer utan verklighetsförankring när det ställs mot den faktisktförda ekonomiska politiken. Intill dags dato har regeringen genomfört en långrad åtgärder som långsiktigt höjer kostnaderna för näringslivet och somförsvårar nyföretagande och investeringar. Löneskatterna har höjts,avdragsbegränsningar har införts, inflationsskyddet i skatteskalorna harurholkats. Vi har fått vattenkraftsskatt, skärpt förmögenhetsskatt, skärptarvsskatt, skärpt gåvoskatt, skatt på videobandspelare, hyreshusavgift,utdelningsskatt, återinförd dubbelbeskattning och sänkt skattereduktion påskattesparandet. Nu i dagarna höjer socialdemokraterna återigen löneskatten. höjda kommunal- och landstingsskatter, höjd oljeskatt,höjd elskatt, höjd bensinskatt, båtskatt, straffsskatt på småhus, löntagarskattoch sä småningom en ny sorts skatt, kallad proms. Alla dessa kostnader för näringslivet är långsiktigtkvarstående; devalveringseffekterna däremot är inte bestående över tiden.Skatte- och avgiftshöjningarna resulterar självfallet i försämradkonkurrenskraft och fortsatt utslagning av riktiga jobb, vilket borde vara självklartockså för socialdemokraterna. Och jag frågar: När tänker regeringen göraverklighet av allt sitt tal om att satsa på näringslivet och sätta in åtgärdersom i verklig mening sänker kostnaderna och ger förutsättningar för flerriktiga jobb pä arbetsmarknaden? Frågetecken nr 2: Ett slag framstod det som omregeringen, inkl. , vunnit insikt i att höjdaarbetsgivaravgifter och skatter slår ut riktiga och lönsamma jobb. Sä sent som stod här ikammaren och konstaterade att regeringens beslut att inte ikompletteringspropositionen föreslå höjda arbetsgivaravgifter var en viktig delav regeringens offensiv mot arbetslösheten. görsocialdemokraterna upp med kommunisterna och återigen höjsarbetsgivaravgifterna. Min fråga är självklar: Hur många riktiga jobb kommeratt slås ut pä grund av den kovändningen, ? Frågetecken nr 3: Regeringens politik drabbar dubbelt hårtden privata tjänstesektorn. Den har inga möjligheter att kompensera sig fördevalveringens effekter. Här slår devalveringens kostnadshöjningar direkt motde riktiga jobben. Dessutom måste den privata tjänstesektorn naturligtvis ocksåbetala alla andra kostnadsökningar som socialdemokraterna drivit igenom och somjag just räknat upp. Min fråga är: Hur många riktiga jobb går förlorade inomden privata tjänstesektorn, arbetsmarknadsministern? Frågetecken nr 4: Regeringen tycks både vilja och intevilja öka sysselsättningen i den offentliga sektorn. Striden om detta är encentral del av motsättningarna i det numera så berömda "rosornaskrig" i kanslihuset. Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Är deteller är det inte den offentliga sektorn som skall ordna de nya jobben under1980-talet? Frågetecken nr 5: Den kontinuerligt växandeungdomsarbetslösheten föranledde häromsistens industriministern gä ut och rekommendera arbetsmarknadens parter att starta försöksverksamhetmed lägre ingångslöner för ungdomar. Arbetsmarknadsministern tog omedelbartavstånd frän detta uttalande och förnekade ivrigt att lägre ungdomslöner skullehjälpa till att öka antalet jobb för våra ungdomar. Industriministern vägradesenare att i en frågestund i ge klart besked om var regeringenegentligen står i denna viktiga fråga. Min fråga till är:Anser eller anser inte regeringen att höga ingångslöner för våra ungdomar är enav de viktigare orsakerna till den skyhöga ungdomsarbetslösheten? Bilden av en regering som saknarsysselsättningspolitisk strategi och som är djupt oenig inbördes framstår allttydligare. Om åtgärder mot arbetslösheten förhäller sig sä har vi fått klart för oss under ertförsta riksdagsår i kanslihuset. Medan regeringen grälar internt växerarbetslösheten, och vi kommer allt längre från målet arbete åt alla. Regeringens arbetsmarknadspolitik antar också alltmerformerna för vad man i dagligt tal brukar kalla tillfällig handel med kortavaror. Den som inte vet vad det innebär kan jag upplysa om följande: När manhandlar med korta varor erbjuder man ena veckan kunderna kalsonger och undertröjoroch säljer dessa tills de är slut för att gå över till t. ex.kostymer och byxor - allt till lågt pris på grund av att man kunnat köpa uppvarorna billigt på grund av konkurser, bränder och andra tillfälligheter. För regeringens del är det inte undertröjor och kalsonger.För regeringens del är det ena veckan oförändrade arbetsgivaravgifter - nästavecka höjda arbetsgivaravgifter, ena stunden ett växande antaloffentliganställda - nästa stund inga nya jobb i den offentliga sektorn, ena dagensänkta ungdomslöner - motsatsen, ena veckan satsningar på fler jobb iindustrisektorn -fortsatt minskning av antalet industrijobb, förevalet löfte om full sysselsättning - efter valet rekordarbetslöshet. Skillnaden mellan handlarens och regeringensförutsättningar är, herr talman, att hela utgångspunkten för tillfällig handelär just att tillfälligheternas spel utnyttjas, medan en regering som harmålsättningen att förbättra läget på arbetsmarknaden och få fram fler riktigajobb inte kan klara sig utan en samlad strategi, som långsiktigt lägger fastinnehållet i sysselsättnings- och arbetsmarknadspolifiken. Regeringens ansträngning att infria vallöftetom full sysselsättning grundar sig på en föråldrad uppfattning om arbetsmarknadspolitikensmöjligheter i en krisekonomi. Den arbetsmarknadspolitik som bär Anna-GrétaLeijons är traditionell 1960-talspolitik med skattehöjningar ochAMS-miljarder. Ingen hänsyn tas till det växande budgetunderskottet, till detallt högre skattetrycket, den offentliga sektorns snabba tillväxt eller dedjupa strukturproblem som finns i näringslivet. Antalet beredskapsarbetenfillåts öka fill sä höga nivåer att det är omöjligt att skaffa frammeningsfulla projekt. Gränsen för vad som är möjligt att uppnå med sådanaarbeten är passerad för länge sedan - det borde också regeringen förstå. Men,herr talman, socialdemokraterna har en formidabel tilltro till vad AMS kanåstadkomma. AMS får inte kritiseras. Verksamheten får inte ifrågasättas, trotsatt både och egen internrevision i klartext talat omatt verket i stort sett saknar effektiva metoder och system för styrning,uppföljning och kontroll. har därutöver ien rapport visat att AMS har en rekordstor frånvaro bland sin personal. Minfråga till är: När tänker regeringen se till att vi får eneffektiv arbetsmarknadspolitisk administration, som effektivt kan klarakonjunkturarbetslösheten och förmedla jobb till de arbetssökande? Den konjunkturberoende arbetslösheten är, herr talman,dock bara en begränsad del av vår totala arbetslöshet. Mänga har blivit ellerriskerar att bli arbetslösa på grund av strukturproblemen i ekonomin och inäringslivet. mycket stor grupp består av arbetslösa ungdomar. Attstrukturberoende arbetslöshet och ungdomsarbetslöshet inte varaktigt kanbekämpas med kortsiktiga AMS-insatser borde vara självklart också förregeringen. Den strukturberoende arbetslösheten måste angripas medåtgärder som ökar rörligheten i ekonomin. Detta budgetår kostade det ca 35miljarder kronor att hålla konkursmässiga företag under armarna oeh att skapakonstlad sysselsättning via AMS och genom i bred mening arbetsmarknadspolitiskainsatser. Det motsvarar i sänkta arbetsgivaravgifter. Var och enbegriper vad en sådan sänkning av arbetsgivaravgifterna skulle betyda försysselsättningen. har inte regeringen visat något som helst intresseför att försöka minska strukturarbetslösheten genom att långsiktigt växla överdessa väldiga resurser till målmedvetna satsningar med generella stimulansertill enskilda och företag. Min fråga blir: Avser regeringen över huvud tagetatt gripa sig an den strukturella arbetslösheten ? Också ungdomens problem kan lösas, om vi är beredda attangripa de underliggande orsakerna. Ett lärlingssystem, efter österrikiskmodell, avpassat till våra krav på kvalitet i yrkesutbildningen kan bygga nyabroar mellan skola och arbetsliv och minska ungdomsarbetslösheten. Näringsutbildningpå bred bas är en betydelsefull del i moderata samlingspartiets samladestrategi för att minska ungdomsarbetslösheten och därmed också den totalaarbetslösheten. Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Varför avsvärjer sigregeringen alla de möjligheter som ligger i en bred satsning pålärlingsutbildning? Jag har, herr talman, i mitt anförande ställt sammanlagtnio frågor till arbetsmarknadsministern. Alla dessa nio frågor är i olikasammanhang här i kammaren ställda tidigare. Arbetsmarknadsministern säger isitt interpellationssvar att det finns en samlad strategi för sysselsättnings-och arbetsmarknadspolitiken. För oss som inte har fått svar på vårafrågor och som inte riktigt har insett i vad den samlade strategin består voredet klargörande om arbetsmarknadsministern tog tillfället i akt och så här iden sista skälvande riksdagsveckan klargjorde för oss hur regeringens strategiser ut. Om åtgärder mot arbetslösheten 94MARTIN (): Jag har begärt ordet i denna debatt av tvåskäl. Det ena är avsnittet om satsningen pä inhemska energikällor, förvisso enviktig sysselsättningsfråga. Men med anledning av dagens länga debatt här ikammaren om det ämnet lägger jag i likhet med den frågan åtsidan. Det andra skälet är avsnittet i interpellationen om enavstannande regionalpolitik. I det sammanhanget vill jag med statistik fränThorbjörn och mitt gemensamma hemlän påvisa hur utvecklingen har varitdär under de år vi har haft borgerliga regeringar. kunde vi i glädja ossåt en liten men dock ökning av befolkningen med ca 500 personer. Om åtgärder mot arbetslösheten borgerliga regeringstiden har länet förlorat2 500 personer, därav under de tvä nära 2 000 personer.Detta kan dä jämföras med storstadslänen. har under samma århaft en befolkningstillväxt av 56 000 personer. Inom länet avspeglar utvecklingen samma tendens. De storatätorterna och kustbygden har behållit sin dragningskraft, ochbefolkningsminskningen har drabbat inlandet och de mindre tätorterna i förstahand. Utvecklingen med i regeringsställning har gått tvärtemot deförväntningar som väckte under sin storhetstid . Arbetslöshetssiffrorna i länet har ökat från ett medeltalpå 3 750 till i medeltal 5 950 . Av varselstatistiken kanvi se hur varslen ökat brant , främst i byggnads- ochverkstadsbranscherna. Under den senaste månaden har antalet varsel dockminskat, och länsarbetsnämnden redovisar nu en klar förbättring. I interpellafionen säger attsmåföretags- och regionalpolitiken avstannar. Det är fel. Den har stått stillalänge, men vi kan nu börja hoppas att den åter kommer i gång. Ärdet något vi i skogslänen har lärt oss under deborgerliga åren, är det hur beroende vi är av en frisk samhällsekonomi. När deekonomiska förutsättningarna försämras, som de gjort under dessa år med enborgerlig regering, då drabbas de svagaste regionerna först. Vi måste vända denekonomiska utvecklingen uppåt igen, om regionalpolitiken skall lyckas. börjar vi ändå fä samstämmiga vittnesbörd om attutvecklingen är på väg att vända. Skogsindustrin, därsågverken för det mesta är typiska småföretag, är i ett klart uppgängsskede ochinvesteringarna på det området börjar ta fart igen. Som jäg sagt, kanvi nu också glädja oss åt att företagen varslar i mindre omfattning och attlagda varsel återtas. börjar nu köra i repris sina gamla politiskaslagord och utspel när det gäller regionalpolitiken.Jag har bl. a. observerat att i går emot en höjningav flyttningsbidragen. Jag vill dä bara erinra om att även regeringen flyttningsbidragen, första gången i sin första budgetproposition 1977. Jag vill passa på att ställa en fråga till ;Hur ser på flyttningsbidragen? Vad är det för skillnad mellan denhöjning av flyttningsbidragen som gjordes 1977 och den höjning som är aviseradi budgetpropo-sifionen 1983? 95IRIS (): När jag tog del av , blev jag förvånad och undrade över hans frågeställning och vadsom låg bakom. När vi förra gången, alltså 1932, för över 50 är sedan, tog överefter borgarna, möttes vi av en stor arbetslöshet. Likaså gjorde vi nu borgerligt styre. Likheten var slående. Vi står vid ett liknandeuppbyggnadsskede som vi gjorde 1932. Rätten till arbete och rätten tilltrygg standard mäste sättas före anspråk pä allmänt höjd levnadsstandard.Sädana anspråk kan tillgodoses först när vi genom vårt arbete och vårproduktion förmår försörja oss själva. Som statsrådet säger i sitt svar, vann vi valet på vårtprogram . Det program vi presenterade väljarnahåller nu på att genomföras, men det krävs uppoffringar av oss alla. Den socialdemokratiska regeringen hade inte suttit mer vid regeringsmakten förrän den presenterade åtgärder för att uppfyllade löften som vi socialdemokrater givit de arbetslösa i valrörelsen.Arbetsmarknadsministern gav ut ett sysselsättningspaket på nära fyra miljarderkronor. Men utan en regering som vågar ta ett rejält tag för att hejda vagnen iutförslöpan hade det barkat vidare rätt mot avgrunden. Mot denna bakgrund är det närmast patetiskt att höraborgarna beskärma sig - de som haft ansvaret för attbudgetunderskottet växte och växte och arbetslösheten ökade och ökade, för attpriserna steg och steg, och som inte kunde visa någon utväg. I regeringsdeklarationen , när borgarnatillträdde, stod att läsa: Regeringen skall föra en politik för sysselsättningoch boende i alla delar av landet. Men anser att det gjordes?Det märktes i varje fall inte. I regeringsdeklarationen sades: Regeringenser som sin uppgift att bekämpa arbetslösheten. Att skapa regional balans ocharbetstillfällen i alla delar av landet är dessutom ett viktigtfördelningspolitiskt mål. Anser OlofJohansson att detta gjordes? Det märktes i varje fall inte. I regeringsdeklarationen konstateradeden borgerliga regeringen att sysselsättningen i i internationelltperspektiv är mycket hög. Jag konstaterar att den dåvarande regeringen hadegivit upp hoppet om målsättningen för regional balans eller polifik försysselsättning och boende i alla delar av landet. En liten påminnelse till. I regeringsställning sade alltidThorbjörn : I andra länder har man större arbetslöshet än i . Detvar ett standardsvar. Man sade också att det var som "förregionalpolitik". Men vad ledde den till? Arbetslösheten ökade ju iskogslänen under regionalpolitik. I minskadebefolkningsmängden med 429 personer . Vi miste 2 722industrijobb under tid vid makten. berördes8 250 personer, av de industrisysselsatta i länet, av någon form avvarsel. Det är ingen lätt uppgift arbetsmarknadsministern har, ochsom det också sägs i interpellationssvaret kommer med stor säkerhet läget påarbetsmarknaden att vara hårt ansträngt framöver. Men det finns möjligheter att tillvarata de naturresursersom finns inom landet och som kan tillföra ytterligare stimulans försysselsättning, service Om åtgärder mot arbetslösheten Om åtgärder mot arbetslösheten och näringsliv i berörda områden. I Los, finns och nickel och vanadin iJärvsö och , för att nämna några fyndigheter. Dessa orter är starktundersys-selsatta, och varje arbetstillfälle som kan skapas är oerhörtvälkommet. Här finns utvecklingsmöjligheter - men utvecklingen kommer ej av sigsjälv. Ett exempel från min egen hemkommun är att tack vare de 9 milj.kr. i lokaliseringsbidrag som den socialdemokratiska regeringen tillsköt tillBoliden , så kom guldbrytningen i Enäsen i gäng och därmed kunde man ge sysselsättningtill en annars undersysselsatt kommun: I arbetsmarknadsutskottets betänkande 1982/83:23 erinrasom tidigare beslut att Norrlandslänen skall prioriteras vidlokalisering av statliga verksamheter. Detta har vi norrlänningar med tacksamhetnotefat och förväntar oss att sä också sker. Den kommunala expansionen är nödvändig - det ser vi påbehovet av barn-och äldreomsorgen. Där finns också kvinnornas arbetsmarknad. Ominte barnomsorgen fungerar, kan det bli problem att ta emot en erbjudenanställning. Därför hälsar vi med tillfredsställelse att 2-procentsmålet stårfast. 96LARS ULANDER (s); Skälet-till att jag anser mig ha anledningatt gä in i denna debatt är interpellantens antydningar om de borgerligaregeringarnas förträfflighet i arbetslöshetsbekämpningen. Det bör räcka, herrtalman, att peka på utvecklingen av ungdomsarbetslösheten. De olikaregeringarna har kommit pä den ena lösningen efter den andra. skulle en ungdomsgaranti lösa problemen.Sedan fattat beslut om detta, grundat på en proposition om garantiför ungdomar att få arbete, praktik eller utbildning, steg arbetslösheten förungdomarna. En annan åtgärd, som inte minst hårt harpropagerat för, är att arbetsgivarna skulle få rätt att provanställa ungdomar.Det skulle ge en mängd arbetstillfällen. Siffran varierade under resans gång.85 000 nya arbetstillfällen nämndes. I varje fall 10 000 ungdomar skulle fåjobb, sades det också. är detungdomslöner som skall rädda sysselsättningen. dessa diskussioner har förts har situationenförvärrats och arbetslösheten ökat. Det kan inte med bästa vilja i världenpratas bort att den tillträdande socialdemokratiska regeringen flck överta enarbetslöshet på 176 000, varav 85 000 ungdomar. Jag har gått igenom de senaste årens debatter omarbetsmarknaden. Vad som slår en är den uppgivenhet som de borgerligaregeringarnas företrädare ger intryck av. Det var sämre i utlandet. Det varvärre 1972. Vi har inga pengar. Den framåtsyftande politiken saknades, om manbortser från dimbildningar av typ provanställning. De förslag som skall beslutas i riksdagenär, tillsammans med de satsningar som har gjorts, av en helt annankaliber än de vi