prot · G609100 · 1982-12-31 00:00:00 — I den nya lagenom kyrkliga kommuner är grundtanken den att man så långt det går skall görakyrkliga kommuner jämställda med borgerliga kommuner, dvs. ge dem ökadsjälvständighet och ökat svängrum. Jag yrkarbifall till reservationerna 12 och 14. 51 () replik: I raden av frågor kring det kommunala arbetethar vi våra positioner. Det är inte så lätt att övertyga varandra. Att jag tartill orda nu beror på att stäUde en fråga direkt till mig. Både och jag fanns med ikonstitutionsutskottet, när den nya kommunallagen antogs. var dåordförande, och utskottet hade borgerlig majoritet. Vi är väl helt på det klaramed de svårigheter som fanns beträffande den särreglering som man fickfastställa för . Man är nu beredd att försöka lösa en del av problemen ochnå en bättre enhetlighet. Därom är vi nog överens, och jag.Men då är det väl lämpligt att man även ser på de proportionella valen utan attbryta ut den frågan i förväg. Jag tror att är så praktisk atthan inser detta. 52 () replik: Jag skulle mycket väl kunna ta till mitt hjärta och säga att det här är en direkt fortsättning på detresonemang som vi förde i . Jag villminnas att både och jag då var anhängare av tanken på att maninte skulle ha några särbestämmelser för . Men det som gör mig orolig och det som bekymrar mig djuptär att när socialdemokraterna avstyrker vår motion, som vill slå vakt omminoritetens rätt, ger man inte ett enda ord på vägen i sitt yttrande. Mansäger ingenting om betydelsen av minoritetens rätt i den kommunala demokratin iStockholm. Man talar bara om att det naturligtvis vore att avskaffavissa särbestämmelser, men om minoritetens rätt säger man ingenting. Det är en brist i densocialdemokratiska skrivningen i utskottet. Det är å andra sidan ett bevis föratt vi tydligen här står ensamma i fråga om att hävda minoritetens rätt iStockholms kommunfullmäktige. 53ELISABETH (): I /82:53behandlas förslagen beträffande kommunala styrelse som avgivits avkommunalrättsutredningen. Utredningens förslag har fått en olycklig utformningvad beträffar två institutioner i som har och länge har haft storbetydelse för en effektiv politisk ledning i . Det gäller som niförstår borgarrådsberedningen och drätselnämnden. Förslagen behandlas också ien motion av och . Vid utskottsbehandlingen har och folkpartietsrepresentanter framhållit att särregleringen i av den kommunalastyrelsen har lång hävd. sade alldeles att detta var ettinte särskilt tungt vägande skäl. Det var bara ett av skälen. Det viktigasteskälet, , är att det är en effektiv arbetsform till båtnad förpolitiken i . Iremissyttrande har under bred enighet avvisat förslaget om avskaffandeav nämnda institutioner. Bara vpk har sagt nej, alla andra partier har sagt jaoch viU behålla den rådande ordningen. Därför, , är det tydhgenjag som talar även för företrädare i från den härtalarstolen . Utskottets majoritet anser det inte önskvärt medsärbestämmelser i så stor utsträckning som gäller, säger man och utgår frånatt regeringen under den fortsatta beredningen prövar olika möjligheter för attförena särbestämmelser för med större enhetlighet i kommunallagen.Därmed avstyrker majoriteten motionen. Risk för att förlorarborgarrådsberedningen resp. drätselnämnden, två väl fungerande institutioner,föreligger alltså klart, herr talman. Vi reservanter har svårt att förstå att ett avskaffande avStockholms särbestämmelser på något sätt skulle kunna ligga i andra kommunersintresse. Kan verkligen det politiska arbetet i kommunerna landet runt främjasav att inte får behålla borgarrådsberedningen och drätselnämnden äveni fortsättningen? Eller skall enhetligheten drivas för sin egen skull? Vi hoppas verkligen att skallundvika en så olycklig utveckling, och jag yrkar bifall till reservation 5- ikonstitutionsutskottets betänkande 1982/83:21. 54SVEN-ERIK () replik: utnämnde sig tilltalesman för i . Hon har deltagit i utskottetsbehandling och borde faktiskt ha läst de motioner som utskottet har behandlat.Den motion som ligger till grund för reservation i utskottet äravgiven av och , ganska kända centerpartisterfrån . Sedan kan man inte dra någon annan slutsats av ElisabethFleetwoods anförande än att det för hennes del, för del ochtydligen även för fler personers del är viktigare att man får behålla glansenoch skimret av borgarrådsinstitutionen än att man ger minoriteten dessdemokratiska rättigheter. 55 () replik: Jag tror att det klart framgick att det varde effektiva arbetsformerna som var anledningen till att isitt remissvar talade för ett bibehållande av den ordning som gäller. De två centerpartisternas namn är väl kända för mig. sade i sitt anförande att han inte förstod varför intekonstitutionsutskottet gjort rent hus med särbestämmelserna för . Détvar på den punkten jag yttrade mig. Jag tycker det är märkligt attcenterpartisterna i har så litet stöd av ikonstitutionsutskottet. Anf.56 () replik: Till det sista kan jag säga att det kanske beror på att jag i över 30år har umgåtts med kommunalpohtiker från alla län och praktiskt tagetalla kommuner och att jag därför hört vittnas om att man kan bedriva etteffektivt kommunalt arbete utan att ha en borgarrådsinstitution. Anf.57 () replik: Jag har inte påstått att man inte kan bedriva effektivt politisktarbete utan borgarrådsberedning. Men eftersom det nu är så att man i Stockholmskommun anser sig göra det med denna existerande borgarrådsberedning kan jaginte finna någon anledning att i enhetlighetens namn avskaffa densamma. 58 (vpk): Kommunala frågor är vidsträckta. Det upplever vi inte minst underdagens debatt. Det har diskuterats mycket om kompetens ochdemokratifrågor, och det är vad jag tänkte ta upp här. Vpkhar lagt fram en motion om en lex . Vi frågar oss där om barnens rättskall heta pengar. Om medborgarrätt skall heta pengar. Vi tvingas konstateraatt detta tyvärr är ett faktum. Detborde inte vara så i ett rättssamhälle. Det borde inte vara så i ett samhällesom kallar sig demokratiskt. vågar många människor inte hävda sina demokratiska rättigheter av risk föratt det kommer att kosta dem skjortan eller kjolen. Det tycker vi ärupprörande. Vi tycker att i ett rättssamhälle måste medborgarna, de enskildaindividerna, kunna göra sina röster hörda. Man måste få möjlighet att driva ettmål i domstol utan att behöva riskera att bli skyldig tusentals . Vimenar att vår motion om en lex har ett allmängiltigt intresse. Den utgårvisserligen ifrån en trafikpolitisk fråga, men den har vidare dimensioner. Denhar helt enkelt en prejudicerande karaktär. Dettycker nu uppenbarligen inte kommunpolitikerna i . Man säger attbarnen tog en kalkylerad risk. "Där ser ni hur det går om man springer iväg och stämmer kommunen" - ett citat frän stadsjuristen i ochdåvarande socialborgarrådet , socialdemokraterna. Dettaär som , barnens jurist, sagt - en häpnadsväckandebarnfientlighet. Men det är också en häpnadsväckande rättsfientlighet, och detär ovärdigt en rättsstat och ovärdigt riksdag om man låter dettapassera opåtalt och inte bifaller vpk:s motion i detta fall. Vadär det vi har krävt? Först och främst har vi krävt att skall uttalasig för en lex , innebärande att barn och andra svaga grupper, däriblandt. ex. pensionärer, skall kunna driva mål utan att riskera att förlora storasummor. Det har t. ex. i vissa fall skett att barn har berövats sina förstaarbetsinkomster, som de hade jobbat ihop till . Frågan har delats upppå två utskott, nämligen Vi återkommer därför till ärendet om här ikammaren. Vad säger då utskotten? Ja, denna fråga har tydligenberörts tidigare, och man är uppenbarligen också oroad över den. Den beredsinom , säger jusfitieutskottet, men har det gåttdirektiv till den utredning som har att behandla den att man skall se till attsamhället inte belastas med ytterligare pengar. Det gäller i det här fallet 5milj. Jag tycker, herr talman, att 5 milj. kr. för att ge de svagagrupperna i samhället rätt att kunna driva den här typen av prejudicerande målär en försvinnande liten summa, mot bakgrund av att vi vet att ekonomiskabrottslingar samfidigt har alla möjligheter att fiffla och kostar samhälletinte bara 5 milj. kr. utan hundratals miljoner . Det andra krav som vi ställt i vår motion är att enersättning av statsmedel skall kunna utgå till Birkagårdsbarnen, eftersomärendet är av principiell natur. Det kravet skall, såvitt jag förstått, tas uppi justitieutskottet , och jag hoppas att det där kommer att behandlaspositivt. Vad vi nu har att ta ställning till ikonstitutionsutskottet är den del som föranleddes av vad stadsjuristen iStockholm skrev i en artikel i . Honframhåller där att enligt kommunalrättsliga principer och stadgad praxis fårkommunen inte lämna ekonomiskt stöd åt enskild eller obehörigen gynna någrakommunmedlemmar framför andra. - Underförstått kan alltså enligt stadsjuristenen kommun inte medge eftergifter ens i fall av prejudikatintresse. Vid engranskning av kommuns agerande i det här fallet tycker jag att dettauttalande framstår som helt absurt, och som stockholmsbo och skattebetalareblir jag förgrymmad. Jag skall alltså med skattemedel betala en kommunskostnader för att driva ett mål mot de barn som verkligen kämpar för en bramiljö. Jag skall pröjsa för att kommunen skall kunna fortsätta en politik sominnebär att barn tvingas gå i strypkoppel längs väggarna och inte kunnautforska sin närmiljö. Jag skall tvingas betala för att de skall bo mer ellermindre i en gaskammare och därtill bli drabbade av bullerskador. Detta är intebara en rättsskandal, utan det är, som framhåller, också enmotsvarighet till BT . Rent rättsligt lät kommunen barnen troatt tingsrätten skulle få pröva både frågan om en begränsning av trafiken ochbegäran om skadestånd. Barnen och deras föräldrar lade ner inte utan också oerhört mycket arbete på att få fram ett heltunikt material om bl. a. luftmätningar, ett material som sedan använtsvetenskapligt i skilda sammanhang. Men sedan börjar, efter , manipulationernafrån kommunen. Det manifesteras i stadsjuristens uttalande i . kan man fråga sig vad det egentligen står ikommunallagen. Om jag har förstått och de jurister somjag har talat med rätt, finns det absolut ingenting som hindrar en kommun frånatt medge eftergift för Ifostnaderna i ett fallsom detta. Tvärtom borde det-vara önskvärt att så Nr 100 sker. Detär, herr talman, inte bara stockholmare som väljer barnen framför bilarna ochsom önskar få se att medborgarrätt inte heter pengar. Det är inte baramänniskor som kämpar för miljöfrågor och rättsfrågor utan också många andra. Eftersomrättsläget, som vi framhåller i vår reservation 4, tydligen är oklart - jagtycker dock att det är solklart - skulle jag vilja ha ett klart besked frånutskottets ordförande. Finns det något hinder för en kommun att medgeeftergifter för kostnaderna i denna typ av mål? Med detta vill jag, herrtalman, yrka bifall till reservation nr 4. Sedanskall jag helt kort ta upp det litet märkliga att i en replikfår angripa och dessutom ställa frågor till en riksdagsledamot som inte harrätt att gå upp i replik. talade om vårdnadsersättningen ochvar kritisk mot vad bl. a. sade här . Jagvill upprepa vad sade, nämligen att de borgerliga driver sinlinje om vårdnadsersättning. Vi från vpk;s sida tycker att det är viktigare slår vakt om den kommunala barnomsorgen, som vi vet rustas ned. Istället för att införa vårdnadsersättning borde enligt vår mening staten gå inoch ta över kostnaderna, i första hand personalkostnaderna, och på längre siktse till att barnomsorgen byggs ut. Vi vet att det är många barn som stårutan dagisplats. Att i detta fall tala om valfrihet är rent nonsens. Anf.59 () replik; Det var bra att jag får tillfälle att ställa samma fråga till EvaHjelmström. Anser att den nuvarande fördelningen av kostnaderoch förmåner i vad gäller barnomsorgen i kommunerna är väl förenlig medrättvise- och likställighetsprinciperna? Anf.60 (vpk) replik: Jag har själv stått i kö för en daghemsplats. Då börjar maninte diskutera huruvida det finns någon valfrihet eller huruvida det skall varalikställighet eller inte. Vi vet att de flesta barnen här i landet inte harnågon möjlighet att få den kollektiva barnomsorg som vi eftersträvar. Anf.61 () replik: illustrerar utifrån sinegen erfarenhet de orättvisor som vi vill bidra fill att avskaffa. 62 (vpk) replik: Dessa orättvisor bidrar man bäst fill att avskaffa genom att se fillatt staten går in och tar över ansvaret för, som jag sade tidigare, i förstahand personalkostnaderna för barnomsorgen. Men på skall man se tillatt barnomsorgen också byggs ut, så att den verkligen kan omfatta allaförskolebarn här i landet. 63 i (m): har i sitt betänkande1982/83:21 avstyrkt en motion av och om"stad" som benämning på vissa tätorter. Vid 1976/tillät jag mig att motionera omatt skulle lagfästa en rätt för sådana städer som före 1971författningsenligt benämndes städer att fortfarande få använda beteckningen"stad". Det dåvarande ville inte vara med pådetta men framhöll -liksom dagens konstitutionsutskott har gjort - att det intefinns något hinder för kommun, som så önskar, att även fortsättningsvis användabeteckningen "stad" i sädana fall då detta icke har någonkommunalrättslig betydelse. Eftersom utskottsuttalanden i ärenden, sominte är uppenbart kontroversiella och föranleder voteringar, sällan tilldrarsig massmedias och därmed allmänhetens och de kommunala beslutsfattarnasuppmärksamhet, har jag bara velat påpeka - till den verkan det hava kan - attdet faktiskt är fritt fram för städer att kalla sig "stad". Detta kanvara trösterikt att veta, särskilt för dem som med begreppet "kommun"i första hand förbinder de revolutionära styrelseformer som härskade i Parisåren och 1871. 64MARTIN (); I betänkande omkommunala frågor behandlas en motion, där vi motionärer kräver en lagändring isyfte att göra det möjligt att anordna telefonsammanträden med kommunalastyrelser och nämnder. Utskottet har på några rader avfärdat motionen och sägerbara att ur såväl principiella som praktiska utgångspunkter bör sådanasammanträden inte godkännas som underlag för kommunala beslut. Sakläget i den här frågan är det, som utskottet ocksåmycket riktigt redovisar, att kommunallagen inte innehåller något uttryckligtförbud mot telefonsammanträden. I rättspraxis har emellertid fastslagits attdessa sammanträden inte är lagUga, och beslut har undanröjts när överklagningarhar skett. Utskottet har också letat fram ett frågesvar avcivilministern, där även han intog samma ståndpunkt. Utan att mera i detalj gå in på sakfrågan kan man påvisaatt en hel del har inträffat på detta område under de senaste tio åren.Tekniken har utvecklats, och det finns nu helt andra möjligheter attkommunicera via telefon, både muhtiigt och genom utbyte av dokument. Såväl inomnäringslivet som inom organisationer används nu telefonsammanträdenrutinmässigt. På den statliga sidan används redan nu telefonsammanträden ävenför styrelsebeslut. Det är fullt lagligt att i en statiig styrelse hållastyrelsesammanträden, där en eller flera ledamöter deltar per telefon. Även pårättsväsendets område har en lagändring skett som möjliggör användning avtelefonen i rättegångsförfarandet. Vi motionärer anser att det är otillfredsställande att detinte finns enhetliga regler på detta område när det gäller olika sektorer avsamhället. Det kan uppstå förvirring om vad som är lagligt och vad som inte ärlagligt. frånmotionärernas sida hoppats på en mera noggrann genomgång av denna fråga än vadutskottsbetänkandet ger uttryck för. Frågan är faktiskt inte så marginell somden vid ett första påseende kan förefalla. Jag har inte något yrkande, men vi kommer att göraförnyade försök att få upp denna fråga till riksdagsbehandling. 65 (): Det här betänkandet behandlar bland mycketannat motion 2080 med som första namn. Det är en motionfrån . Motionen har behandlats i flera utskott under det gångnariksdagsåret. Anledningen till det är att motionen tar upp en ganska bredproblemställning. Det gäller frågan om ett utvidgat välfärdsbegrepp. Den tanke som vi för fram i motionen är att vår strävanefter en bättre välfärd inte bara skall gälla det ökade materiella välståndetutan att vi på ett bättre sätt än tidigare skall lyfta fram vad man kan kallaför livskvalitetsfrågor; Det gäller sådant som möjligheter till gemenskapmellan människor, samarbetsmöjligheter, möjligheter för människor att ta ansvarför och också påverka sin egen livsmiljö, rätten till en positiv ochstimulerande miljö, ren och frisk luft osv. Det är värden som kan vara svåraatt mäta, svåra att uttrycka i siffror, vilket vi gärna gör. Men icke destomindre är det av oerhört stor betydelse för vårt' välbefinnande, och jag kanskebör tillägga därmed också för vår ekonomi, att vi lyckas skapa ett samhälle somfungerar väl ur de här synpunkterna. En grundläggande förutsättning, som vi ser det, för ettsamhälle med en bättre livskvalitet är att besluten förs närmare människorna,att människor får större möjligheter att ta ansvar lokalt för sig själva, sinanärmaste och sin närmiljö, att människorna får större möjligheter att påverkaoch forma den miljö som de lever i. som var iregeringsställning uträttades åtskilligt i den riktningen. Vi fick bort enmängd specialregler som styrde kommuner. De statliga ämbetsverken bantadesåtskilligt. Det blev möjligt att dela alltför stora kommuner, möjligheten fillkommunala folkomröstningar infördes, och det blev lagligt möjligt att införakommunala lokala organ med beslutanderätt. Inte minst det senaste innebär attdet nu är möjligt i stora kommuner att ha lokala styrelser, kommundelsnämnder,som kan sköta de lokala angelägenheterna. Det är viktigt att vi slår vakt om de stora framsteg somgjorts på detta område och att vi går vidare med arbetet att decentraliserabeslutsfattandet, att skapa en fungerande lokal demokrati. Ett sätt att gåvidare kan vara att göra de lokala organen direktvalda, som har nämnts tidigarei den här debatten. Man kan utveckla den lokala självstyrelsen, inte bara ikommundelar utan också i bostadsområdena. Man kan uppmuntra kooperativverksamhet för att behovet av olika typer av service skall tillgodoses osv. Detär detta fortsatta utvecklingsarbete när det gäller att förbättra den lokalademokratin och människornas möjligheter att påverka sin egen livsmiljö och taansvaret för den som vi har tagit upp som en punkt i den här motionen. Det ärden som behandlats här. Utskottsmajoriteten hanterar dessafrågor med visst ointresse, vill jag påstå, men det finns reservationer som förupp de här tankarna. Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall til! dereservationer i betänkandet som står bakom. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (den kommunala kompetensen i fråga omvårdnadsersättning) Utskottets hemställan bifölls med 161 röster mot 121 förreservation 1 av m. fl. 12 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2 (den kommunala kompetensen i näringspolitiskafrågor) Utskottets hemställan bifölls med 159 röster mot 133 förreservation 2 av m.fl. Mom. 3 (begränsning av det kommunala serviceansvaret) Utskottets hemställan bifölls med 221 röster mot 72 förreservation 3 av m.fl. Mom. 6 (ersättning av kommunala medel för barnsrättegångskostnader) Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot 19 förreservation 4 av . 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 8 (kommunallagens särbestämmelser för Stockholmskommun) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 5 avAnders m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 9 (proportionella val av nämnder i ) Utskottets hemställan bifölls med 245 röster mot 47 förreservation 6 av och . Mom. 11 (särskild lagstiftning för kommunala bolag) Utskottets hemställan bifölls med 277 röster mot 17 förreservation 7 av . Mom. 14 (den kommunala demokratin) Hemställan Utskottets hemställan bifölls med 232 röster mot 61 förhemställan i reservation 9 av m. fl. Utskottets motivering, som ställdes mot den i reservation8 av m. fl. anförda motiveringen, godkändes genom votering med uppresning. Mom. 15 (kooperativverksamhet) Utskottetshemställan bifölls med 247 röster mot 44 för reservation 10 av . Mom.16 (åtgärder för att främja livskvalitet) Utskottetshemställan bifölls med 249 röster mot 45 för reservation 11 av . Mom.17 (kyrkokommunalt partistöd) Utskottetshemställan bifölls med 234 röster mot 59 för reservafion 12 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Verksamhetenvid vissa regionala alarmeringscentraler Mom.18 (det kommunala partistödet) Hemställan Utskottetshemställan, som ställdes mot hemställan i reservation 13 av m.fl., bifölls med acklamation. Utskottetsmotivering, som ställdes mot den i reservation 14 av ochSven-Erik anförda motiveringen, godkändes med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 13§ Verksamheten vid vissa regionala alarmeringscentraler betänkande 1982/83:20 om verksamheten vid vissaregionala alarmeringscentraler. 66 (vpk): Jag skall fatta mig kort, men det är ändå angeläget att göra ettkonstaterande eftersom verksamheten vid regionala alarmeringscentraler -ellerSOS AB, helt enkelt - berör väldigt många människor. Det gäller larmnumret 90000. Dethandlar om den enskildes integritet, som vi också hade uppe i den tidigarediskussionen om demokratifrågor och integritetsfrågor. Vi har från vpk:s sida -och det har man även från sida - ifrågasatt verksamheten vid dessaregionala alarmeringscentraler . Jag har själv ifullmäktig- och landstingsgrupper gjort studiebesök och sett hur verksamhetenfungerar. Men ursprunget till de aktuella motionerna, som behandlas ikonstitutionsutskottets betänkande nr 20, kommer från jourhavande präst,jourhavande kurator och dem som är närmast berörda. De tyckte att justintegritetsaspekten inte var tillräckligt tillgodosedd. Vi har i vår motion krävtatt reglerna som gäller för dessa alarmerings- 4Riksdagens protokoll 1982/83:100-101 Studie-och yrkesorientering i och gymnasieskolan centraler kompletteras ochförtydligas på en rad punkter. Det gäller en så enkel sak som att personer som avlyssnasbör få veta att samtalet spelas in. Det var ett krav. Vi har också framfört attsekretessbestämmelserna för personalen vid alarmeringscentralerna bör skärpas.Dessa bestämmelser är annorlunda än för personal som arbetar inomsocialvården, där tystnadsplikt gäller. Vi har vidare sagt att man borde seöver SOSAB;s verksamhet över huvud taget, t. ex. beträffande hur band ochliknande förvaras. Och vi har tidigare aktualiserat frågan om utbildning förpersonalen vid alarmeringscentralerna. Nuhar enligt vår uppfattning delvis tillgodosett vårakrav, inte minst i vad gäller den första punkten, om integritetsskydd för denenskilde, dvs. att den avlyssnade alltid skall få veta att samtalet spelas in. Samtidigtskriver utskottet att justitiekanslern skall se över verksamheten. Jagförväntar mig då att justitiekanslern verkligen kommer att företa en utredningoch se till att det blir ytterligare lagregleringar på det här området -dettror jag är nödvändigt . Jag har, herr talman,inget särskilt yrkande. 67 (): Den folkpartimotion som är aktuell i det här ärendet gäller enväsentlig integritetsfråga. Genom utskottsbetänkandet har frågan, anser jag,förts ett steg framåt - och det är bra. Iövrigt utgår jag från att kammarens ledamöter läser det särskilda yttrande somär fogat till betänkandet. Överläggningenvar härmed avslutad. 1982/83:22 Anslag tillStöd till politiska partier (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:23 Anslag tillAllmänna val (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:24 Anslag tillDatainspektionen (prop. 1982/83:100 delvis) Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. 15§ Studie- och yrkesorientering i och gymnasieskolan Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1982/83:16 om tjänstekonstruktionen m. m. för studie- och yrkesorientering igrundskolan och gymnasieskolan (prop. 1982/83:69). 68 (): När den nya läroplanen för trädde i kraft höstterminen 1980ersattes den praktiska yrkesorienteringen med praktisk arbetshvsorientering,som skall läggas ut och omfatta minst .