prot · G609161 · 1982-12-31 00:00:00 — Vityckte att det var en betydande framgång när förslaget i denforskningspolitiska propositionen gick igenom. Det innebar ju attutbildningsbidragen för doktorander fr. o. m. anknötstill den högsta nivån för utbildningsbidrag för arbetsmarknadsutbildning plusytterligare . Forskningsanslag, m. m. Nr 161 förändringen hälsades med stortillfredsställelse både på studerandehåll och Onsdaeen den P fackligt håll. river regeringen upp det härbeslutet 1 : 1Q03 genom att föreslå en sä låg höjningav utbildningsbidragen att dessa i relation fill utbildningsbidragen inomarbetsmarknadsutbildningen sjunker till den Forskningsanslag "' "gällde före . I vår partimotion går vi självfallet emot den härförsämringen och menar att bör uttala att utbildningsbidragen skallhöjas sä att de motsvarar den övre gränsen för utbildningsbidragen tillarbetsmarknadsutbildningen, plus den här ytterligare tian. I reservation 5 iutbildningsutskottets betänkande 31 följs partimotionen upp. Det är förvånandeatt den socialistiska majoriteten vill göra den här försämringen. Påstuderandehäll har man också noterat att vpk finner det förenligt med sinaintressen att hjälpa socialdemokraterna att få igenom den här försämringen. Jag ser med tillfredsställelse att utbildningsministern ärnärvarande i kammaren, och jag vill rikta ett par frågor till henne, som gällerjust utbildningsbidragen. Varför rev niupp det här viktiga principbeslutet om utbildningsbidragen? Kan ni tänka eratt ompröva er inställning igen och inta en mer generös hållning? Ni var faktiskt så sent som för ett är sedan med påfolkpartiförslaget att genomföra den här viktiga förbättringen. Jag vill faktiskt också rikta en fråga till vpk, vars hållninghar förvånat väldigt många studerande. Ert ställningstagande innebär ju, somjag nämnde, att ni hjälper socialdemokraterna att fä igenom den här försämringenför de forskarstuderande. Varför, vpk:s företrädare i denna debatt, sviker nipå detta sätt forskarstuderandena? I reservation 5 slår vi fast att forskarutbildningen utgören strategiskt mycket viktig del av den svenska forskningen. Vi säger att detär inom forskarutbildningen som förutsättningarna för den svenska forskningensframtid avgörs. Har man den grundsynen är det självklart att man också villmedverka till att hålla utbildningsbidragen pä en tillräckligt hög nivå.Resultatet blir ju annars att svårigheterna att rekrytera doktorander tilltar.De svårigheterna har varit uppenbara under många är. Det förlorar vårt samhällepå. I regeringsställning var det strävan atthålla en balans mellan stödet fill teknisk och naturvetenskaplig forskning åena sidan och till humanistisk och samhällsvetenskaplig ä den andra. Vi menadei vår partimotion att denna balans inte helt upprätthålls av den nuvaranderegeringen. Frän sida stöder vi självfallet satsningen pä tekniskoch naturvetenskaplig forskning. Men vi vill dessutom öka satsningarna också päden humanistiska och cen samhällsvetenskapliga forskningens område. Basresursernaför de humanistiska och samhällsvetenskapliga fakulteterna bör därföröka, menar vi, med 1 milj. kr. för vartdera fakultetsområdet, 12 utöver vad regeringen föreslagit.Denna ytterligare förstärkning bör främst användasför att öka antalet tjänster pä mellannivå. Vidare bör anslaget tillhumanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet öka med 3 milj. kr. mer änvad regeringen föreslagit. Tyvärr är vi från sida ensamma om att förordade här ytterligare förstärkningarna inom humaniora och samhällsvetenskap. Ireservationerna 9, 13, 15 och 29 följer vi i utskottet upp vår partimotion. Från sida motionerade vi också om inrättandeav en professur i religionspedagogik i . Vi noterade att UHÄ i sinanslagsframställning anförde att en professur i religionspedagogik sedan mångaår är det högst prioriterade utbyggnadsförslaget inom teologisk fakultet. Ävenbakom denna motion ligger grundsynen att den högre utbildningen och forskningenskall förstärkas inte bara när det gäller teknik och naturvetenskap utan ävenpä andra områden, som humaniora, samhällsvetenskap, juridik och teologi. Trotsatt det fanns en enskild socialdemokratisk motion i frågan lyckades vi inte iutskottet få majoritet för en beställning av denna professur. I reservation 10utvecklas argumenten för en professur i religionspedagogik. Förstärkta forskningsresurser är viktiga för att höjakvaliteten i forskningen. Men också andra åtgärder behövs. Ett av de störstahindren för en effektiv forskningsverksamhet är den nuvarandetjänsteorganisationen. En genomgripande förändring av denna förbereddes av dentidigare regeringen på basis av lärartjänstutredningensförslag. Den svenska tjänsteorganisationen uppvisar ju påhögskolans område vid en internationell jämförelse stora brister. Utomlands harman inte den här strikta uppdelningen i tjänster avsedda för forskning ochutbildning och tjänster avsedda helt eller företrädesvis för utbildning som vihar i . En utgångspunkt för en reformerad tjänsteorganisation börvara att ta bort den hittillsvarande stela uppdelningen i forskartjänster ochicke forskartjänster. Vetenskapligt kvalificerade lärare på olika nivåer börfä möjlighet att forska. Detta leder också till en bättre undervisning - det ärvår övertygelse. Det här får inte innebära att de vetenskapligt högstkvalificerade lärarna, professorerna, skall få sämre möjligheter till forskning.Tvärtom bör innehavarna av ordinarie och extraordinarie tjänster som professorgaranteras ett utrymme i sin tjänst för forskning och annan vetenskapligverksamhet. Vi menar att inom högskolan bör, i huvudsakligöverensstämmelse med lärartjänstutredningens förslag, finnas - förutom tjänstersom professor - en tjänstekategori, där doktorsexamen eller motsvarandekompetens utgör behörighetskrav, oeh en tjänstekategori där behörighetskravetär genomgången grundläggande högskoleutbildning. Därutöver bör inom högskolanfinnas dels tjänster som forskarassistent, dels vissa lärartjänster förspeciella ändamål, nämligen tjänster som adjungerad professor, utländsk lektoroch nordisk lektor. Forskningsanslag, m. m. Forskningsanslag, m. m. Vi för även i vår partimotion fram, att den pedagogiskautbildningen av lärare inom högskolan är otillräcklig och behöverförbättras. Vi menar att den frågan också bör uppmärksammas i samband med dentjänsteorganisatoriska reformen. I reservation nr 8 menar vi tillsammans med utskottetsmoderater och centerpartister, att partimotion bör bifallas avriksdagen. Också i reservation nr 3 går samtliga icke-socialistiskaföreträdare i utbildningsutskottet på ett bifall till partimotion.Den fråga som tas upp i den reservationen gäller utländska forskare, som är iSverige för forskning. I partimotionen tar vi upp problemet att många utländskaforskare tvekar inför att bosätta sig i i syfte att ägna sig åtforskning. Anledningen är att de anser att de svenska forskararvodena ikombination med våra skatter gör en vistelse här alltför ekonomiskt olönsam.Det är viktigt för det svenska forskarsamhället att kunna arbeta i nära kontaktmed forskare i andra länder. Det förutsätter bl. a. att utländska forskare kanlockas att arbeta i under längre eller kortare perioder. Därför är detangeläget att se över de hinder, bl. a. skattemässiga, som kan avhällautländska forskare frän att arbeta här. Vi menar i motionen att en sådanöversyn bör göras skyndsamt och förslag till eventuella åtgärder redovisas iden forskningspolitiska proposition som är aviserad . Tyvärr fickvi i utskottet inte med oss socialdemokrater och kommunister pä den här linjen.Däremot går utskottets moderater och centerpartister också på folkpartietspartimotion. Reservationerna 1 och 2 har även stöd. Ireservation 1 pläderas för en överföring av medel från sektorsorgan tilluniversitet och högskolor. I reservation 2 tas den viktiga frågan om hur manskall höja forskarutbildningens meritvärde upp. Detta är den sista stora debatten under dettariksmöte pä forskningens och den högre utbildningens område. Jag vill därförhelt kort kommentera den på hela forsknings- och högskoleområdet fördaregeringspolitiken under det första socialdemokratiska regeringsåret efterförra årets val. Som jag sade i början pä det här anförandet tycker vi fränfolkpartiets sida att det är bra att regeringen fullföljer den förraregeringens politik att satsa ytterligare på forskningen. Men - vi är kritiskatill att man försämrar när det gäller utbildningsbidragen för doktorander. Ochvi är kritiska till att man inte har satsat ytterligare på humanistisk ochsamhällsvetenskaplig forskning. Vi beklagar också, att regeringen inte harföljt centrala förslag om att höja studiemedelsbeloppetfrän till av basbeloppet. Vi har med oro och förvåning sett på regeringens turer närdet gäller politiseringen inom högskolan. Vi beklagar att man i endepartementspromemoria har lyft fram alternativ som innebär en majoritet avallmänföreträdare i högskolornas styrelser, som man bevararregionstyrelserna. Frän sida, det har vi klargjort flera gångertidigare, kommer vi att motsätta oss alla sådana förslag. redan väckt stark kritik inom högskolan. Man protesterarpå studerandehäll med all kraft. i är skrev också professor om förslagen i Stockholms-Tidningen. Han karaktäriserar förslagen omändringar i högskolestyrelsernas sammansättning och promemorians förslag som"onödiga och olyckliga". Jag har tagit upp frågan om universitets- ochhögskolestyrelsernas sammansättning därför att den verkligen har medforskningen och forskningens frihet att göra. Styrelserna fattar ju förforskningen utomordentligt viktiga beslut. Verksamhetsföreträdarna skall hamajoritet, och regionstyrelserna bör försvinna - det är värt förslag när detgäller de här frågorna. Vi är också mycket kritiska från sida tillsocialdemokratiska signaler när det gäller antagningen till högskolan. Det harockså med forskningen att göra. Vi har gång pä gång slagit fast att den s. k.direktandelen bör öka och att viktade betyg bör införas. Vi har också som endaparti motsatt oss de nedskärningar som socialdemokraterna har föreslagit avantalet platser inom högskolan. Vi beklagar att pä den punkten harslagit följe med socialdemokraterna. Ett minskat antal platser i högskolanleder ju till en ökad betygskonkurrens och till att det blir än svårare attkomma in på högskolan. riskerar mindre ämnen att drabbas särskilthårt. Det har betydelse för rekryteringen till forskarutbildningen. Det har hänt under det här attregeringen inte har fått igenom sina förslag pä utbildningsområdet. Det harhänt pä skolområdet när det gäller förslagen om syo-konsulenterna, där mantvingades kompromissa med vpk. Det har också hänt på högskoleområdet. Vitycker att det är bra att utbildningsutskottet gav regeringen bakläxa när detgällde längden på ekonomutbildningen och på den personaladministrativa linjen.Nu förlängs de linjerna med . Det kommer också forskningen till godopä sikt. Beträffande sjöbefälsutbildningen blev utbildningsministern övergivenav sina egna. Kvar bakom regeringen stod endast folkpartister och moderater påden punkten. Det har alltså hänt en hel del här i . På mänga punkterhar korrigeringar skett. en sammanfattning, herr talman: Det är bra attregeringen fortsätter den förra regeringens satsningar på forskningsområdet. Iövrigt finns inte så mycket positivt att säga om den socialdemokratiskahögskolepolitiken. Någon kraftfull, genomtänkt högskolepolitik har sannerligeninte regeringen fört. Signaler om ökad politisering, minskningen av antalethögskoleplatser och försämringen av utbildningsbidragen för doktorander -integör det att de verksamma inom universitet och högskolor hoppar jämfota avglädje precis! Det är t. o. m. svårt att hitta socialdemokrater inom högskolansom tycker att den socialdemokratiska högskolepolitiken är särskilt lyckad. I reservationerna 1, 2, 3, 5, 8, 9, 10, 13,15 och 29 fiiins alternativ utvecklat. Jag yrkar bifall till dereservationerna. Forskningsanslag, m. m. Forskningsanslag, m. m. 5 (vpk): Forskningen, som den ser ut i värt samhälle,aren del av både universitetsmiljön och den industriella, produktivaverksamheten i landet. Men forskningen har en vidare dimension. Den innebärockså kunskapssökande utanför laboratorier, seminarierum och fabriksmurar. Den,övervägande delen av forskningen är nyttoinriktad, mendet rör sig om en nytta som inte i första hand är bestämd av människors behovutan av ett fätal mäktigas profitintressen. Forskning är följaktligen inteenbart och inte ens huvudsakligen det rena förnuftets utveckling i en fri ochöppen atmosfär, utan först och främst är det en verksamhet som är knuten industristruktur under kontroll av mäktiga finansgrupper. Forskningens inriktning är också starkt knuten till denideologi och kultur som präglar den här industristrukturen. Exempelvis bidrarforskningsorga-nisafionens uppbyggnad och den kraftiga övervikten av manligaforskare till att bevara den manliga dominansen över forskningens inriktningoch innehåll. Forskningen har inte på något avgörande sätt gått i täten för enförändrad syn på kvinnan eller av de rådande könsrollsmönstren ute i samhället.De inbrytningar som de kvinnliga forskarna och kvinnoforskningen trots alltlyckats göra är snarare ett resultat av den allmänna kvinnokampen ute isamhället. De är snarare ett resultat därav än av den vetenskapligaobjektivitet och det kritiska kunskapssökande som sägs prägla forskningen. Forskningen är en viktig produktivkraft, som germöjligheter att påverka samhällsförhållandena inom de flesta områden, även omforskningen naturligtvis inte i sig bestämmer samhällsutvecklingen. Exempelviskan kopplingen forskning-teknologiutveckling frigöra skaparkraft till mänsklighetensfromma, men den är nu hämmad av den inriktning forskningen får genom de storaekonomiska intressen som den tvingas underordnas. Här kan framväxten av enoffentlig sektor möjliggöra begränsningar av kapitalets makt över forskningensinriktning. Vid sidan av den till synes nyttiga forskningen finnsockså en skenbart onyttig forskning. Ur ett inskränkt nyttoperspektiv och urett inskränkt akademiskt perspektiv hamnar humaniora och teologi först iskottgluggen, men forskning är något mycket mer och mycket viktigare. Det är enverksamhet som försöker bryta nya vägar, skapa nya uppfinningar och tankar, sommedverkar till att förändra vår världsbild och vår bearbetning av naturen ochav oss själva som mänskliga varelser i samhället och naturen, som kan skapainnovationer, som ibland ger upphov till teknologiska framsteg och nyindustriell produktion men som ibland för vetenskapen till gränslandet motkonst och fantasi. Rätten att tänka det otänkbara har vanligen setts som endel av den akademiska friheten. I praktiken har denna rätt endast förunnats ettfåtal högt uppsatta vetenskapsmän och deras s. k. sanningslidelse. En viktig uppgift för arbetarrörelsen är att genom sinpolitik pä alla områden ha som mål att ge alla och envar denna rättighet atttänka dessa tankar. utgör forskningen pä mångaområden en viktig del av dynamiken i det utvecklade kapitalistiska samhälle somvi lever i. Den är därigenom viktig för profitintressenas framtid, för fråganom överlevnad eller destruktion, men också för arbetarklassen och de folkligakrafterna och för deras möjligheter att styra och påverka samhällsutvecklingeni en önskvärd riktning. Grunden för nya röns möjlighet att bära frukt, grunden förde levande människornas möjlighet att få ta del av och utvecklaforskningsresultat är bl. a. beroende av människornas möjlighet till liv i fredoch liv vid god hälsa. kommunisterna har tagit fasta på dessa tvågrundvillkor och fill motionerat i dessa frågor. Med anledning av vårmotion 194, i vilken vi förordar åtgärder för stärkande av fredsforskningensställning vid de svenska universiteten, föreslär utskottet att riksdagenbemyndigar regeringen att inrätta en professur i freds- och konfliktforskningvid i från . Det är ett steg i rättriktning, och jag välkomnar det. Förslaget stöds av socialdemokraterna,, vpk och . Vad som däremot oroar är reservationiidenna fråga. Men den kanske är ett utslag av viljan fill minskat inflytandefrån politiker när det gäller forskningspolitikens inriktning. Det andra grundvillkoret gäller människans möjlighetertill god hälsa. Här är arbetsmedicinen en viktig faktor. Vi anser att det börfinnas en fast organisation för arbetsmiljöforskning vid samtliga universitetoch högskolor där det finns medicinsk eller teknisk fakultet. Det är viktigtatt skapa kontinuitet i forskningsarbetet på arbetsmiljöområdet. Vi anser atten väg härtill kan vara de åtgärder som vi har föreslagit i vår motion. frågade mig varför jag harvalt att inte gå pä den borgerliga reservationen när det gällerutbildningsbidrag fill doktorander. Vpk kritiseras ofta för ekonomisktlättsinne. Men det är naturligtvis inte fråga om ekonomiskt lättsinne utan omprioriteringar. Det är likadant i detta fall. Vi har valt att ge ett störreantal studerande utbildningsbidrag i stället för att gå på den borgerligareservationen, som innebär att flera hundra studerande undantas möjlighetentill utbildningsbidrag. Jag ber att få yrka bifall till reservationerna16, 23 och 26. Forskningsanslag, m. m. 6JÖRGEN () replik: Jag beklagar mycket att vpk har gjort dennaprioritering. Så sent som ställde sig kommunistertillsammans med socialdemokrater bakom den viktiga principen att ökautbildningsbidragens nivå. Det var ett beslut som man på studerande- ochforskarhåll fann utomordentligt bra. på länge fick man ettrejält lyft, pä länge fick man rejäla möjligheter attrekrytera studerande som skulle kunna göra en bra insats inom forskningen. Hadeni vidhållit er uppfattning , hade vi kunnat se till att majoriteten ocksåi år hade sagt nej till försämringar av den nivå som den icke socialistiskaregeringen föreslog. Jag beklagar att ni valde att göra upp med socialdemo- 2 protokoll 1982/83:161-162 Nr 161 kraterna om försämringen. Jag vetatt de studerande också beklagar det. Onsdagenden i Vpk:s företrädare talar om rätten att tänka det otänkbara.Ja, ' , den rätten har vii vårt land. Den rätten har forskarna, och den rätten skall vi vara utomordentligt aktsamma om. I rader av länder, i Forskningsanslag kommunistiska diktaturer och i andra diktaturer, finns inte den rätten. ffi ffi Därför skall vi akta oss för atttala förklenande om den. Det är viktigt att slå vakt omforskarnas frihet. Man skall undvika att kritisera det som gäller i . Det gjorde , och jag beklagar också det. 7 (vpk) replik: Förhållanden i andra länder trodde jagdiskuterades i olika utrikespolitiska debatter. Jag trodde att vi skullediskutera forskningspolitiken och dess inriktning här i kammaren . 8 () replik: Vi har ägnat snart åtforskningspolitiken. Det skadar inte att höja 'blicken ibland och jämföra medsituationen i andra länder. Det skadar inte att jämföra med situationen i ettantal kommunistdiktaturer, där man förföljer forskare som har en annanuppfattning än regimen. Det är angeläget att slå fast en och annan gång även ivårt parlament att forskarnas rätt att tycka och tänka vad de vill är viktig.Tyvärr har de inte den rätten i så väldigt många länder. Jag tycker att det hörtill en forskningspo-litisk debatt i riksdag 1983 att säga detta. 9 (vpk) replik: Det är precis detta som jag har pekat pä imitt anförande. 10 (): Per började med att säga att han togsig friheten att framföra några mera allmänna synpunkter på forskning och högreutbildning. Han motiverade det med att det var den enda möjligheten att ta uppsådana frågor under den här sessionen. är det inte alldeles nödvändigt att diskuteraforskningen varenda session. Tvärtom kan man väl säga att avsikten med deforskningspolitiska propositionerna var att vi skulle kunna spara de större,mera principiella och allmänna forskningspolitiska diskussionerna till varttredje år, i anslutning till att den regering som sitter lägger fram en sådanproposition. Men jag förstår att det kan vara lockande för Per Unckelatt föra fram mera allmänna synpunkter. Jag är inte alldeles övertygad om attdet var enbart därför att dagens debatt är enda chansen att göra det i kammarenden här sessionen. kommer det för mig en dikt av somlyder ungefär sä här: Den talegåva har 1 av många anses stor och rar. Man tror att ingen kan i konsten högre stiga, men sakensart jag bättre vet, ty allhans tungas färdighet är blotten oförmögenhet att kunna tiga. Det finns, tycker jag, ingen anledning att nu gå in på forskningspolitisk debatt. Vi har som sagt gjort upp procedurer för hurdet skall gä till. Jag tänker därför inte ta upp särskilt mycket av det PerUnckel sade, men jag kan inte underlåta att bara registrera de ständigt återkommandeflosklerna om att forskningens frihet hotas så fort det kommer några nyaförslag om ändring av organs sammansättning osv. Jag tycker att Per borde studera forskningenshistoria litet grand och titta på hur olika förslag, som energiskt och högljuttmotarbetas, är väldigt bra. Det finns mycket näraliggandeexempel på det, Per . Titta som sagt litet grand på detta, innan ni brerpå för mycket på den här punkten. Det imponerar i varje fall inte på mig - säpass länge har jag varit med i den forskningspolitiska debatten. Floskler om att PM:en från departementet syftar till entotalpolitisering av universiteten, att politikerna inte skall tillåtas bliallenarådande och att man hotar hela tanken med de fria universiteten. Det äregentligen häpnadsväckande att det skall sägas från talarstol. Det finns naturligtvis många andra sakområden änforskningen som är viktiga här i , men när man nu ändå resonerar omforskningen, borde man kunna ägna någon tanke åt det vi brukar tala om somforskningens metodik och forskningens etik. tog också tillfället i akt i slutet avsitt anförande att komma in på en mera allmän debatt, sedan han hade gåttigenom reservationerna. Han slutade schvungfullt med att säga att han saknadeen kraftfull och genomtänkt forskningspolitik från regeringens sida. JörgenUllenhag borde ju mer än andra, eftersom han har varit en av papporna tillsystemet med forskningspolitiska propositioner, veta att rätt tidpunkt för attgöra just de här kraftfulla och genomtänkta forskningspolitiska uttalandena ärnär man lägger fram en ny forskningspolitisk proposition. Vi har alla varitöverens om när ungefär den skall läggas fram, nämligen 1984, och vi är inte därän. Dä är det . Jag tycker alltså att har varit ute litetgrand för tidigt med detta. När man granskar den samladereservationsbilden hittar man 31 reservationer, och av dem är 8följdreservationer. Jag konstaterar att flera av reservationerna egentligen ärav det slaget att de innehåller krav pä områden som är föremål för beredning inågon form, och det ger mig anledning till några korta inledande reflexioner. Det har sagts från andra håll också, men jag.kan väl fäslå fast att det var mittenregeringen som lade fram den förstaforskningspolitiska propositionen . Som sade var vi istort sett överens om metodiken och procedurerna för att ta fram den och ocksåom fortsättningen. Den socialdemokratiska regeringen fullföljer nu hela denprocedur som vi var överens om. Forskningsanslag, m. m. Forskningsanslag, m. m. Några av de här riktlinjerna kandet kanske ändå vara anledning att erinra om. En var ju att man skulle läggafram en proposition vart tredje är, och sedan skulle man göra prioriteringar iden för framåt. Man skulle vidare koppla in högskolor,forskningsråd och sektorsorgan i förberedelsearbetet, vilket också har gjorts.Därmed har den socialdemokratiska regeringen fullföljt uppläggningen. Sektorsorganen skulle ange sina prioriteringar, ochhögskolorna skulle bl. a. på grundval av det se efter, vilka resurser debehövde i form av personal, lokaler och material. Sedan skulle högskolor ochforskningsråd också i övrigt ange sina prioriteringar.