prot · G609146 · 1982-12-31 00:00:00 — Därför tycker de nog att det skall vara tillåtet att fåha ett litet skelett i sin garderob i stället för att behöva ta ut det tillallmänt beskådande. Sedan vill jag säga att jag är helt övertygad om attregeringens och min grundsyn gällande frihetsbegreppet skiljer sig åt. Jag förmin del tror att frihet faktiskt kräver att vi har ett begränsat antalpolitiska beslut, och att den politiska marknaden är begränsad i förhällandetill övrig marknad. Får vi en dominans av politiska beslut, blir det en mycketliten grupp som kommer att bestämma. Hur det kan gå i förlängningen kan manläsa i boken , som visar vad en mycket stark politisk marknad kanleda fill. Vad gäller frihet tror jag faktiskt inte att det är de somär välbeställda, de som är starka - ni brukar kalla det resursmässigt starka,fast jag tror att även den styrkan är fördelad mycket mer än ni tror - somkommer att få de största problemen. Bostadsbidrag utgår väl inte till dem somär resursmässigt starka? Och det var ju dessa som skattecheferna villekontrollera. Nej, jag tror att man skall vara försiktig, så att maninte ställer till tråkigheter . På den punkten tror jag vi är överens. Om den statliga kontrollen av medborgarna 40 i (m): I väntan pä några interpellationssvar sommera berör mitt eget intresseområde har jag lyssnat till den här debatten. Jagfinner att justitieministern i sitt svar talar om de enskildas rätt som kanhärledas ur grundlagen. Jag skulle vilja fråga justitieministern - utan att jagtror att han skall behöva befara några komplikationer från konstitutionsutskottet- om justitieministern i detta sammanhang kan ge sin tolkning beträffande 2kap. "Varjemedborgare är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat Han är därjämte skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakanoch liknande inträng ." "liknande intrång" möjligen har någonting medden här saken att skaffa? Först vill jag bara säga till jag har tagit del av uttalanden i olika sammanhang. Om jag nuinte har uttalat mig klart , har det funnits tillfällen då han kanske intehar varit så mycket klarare heller. Det är ingen kritik, för detta är, som jagsade redan frän början, mycket svåra frågor, där man måste göra en avvägningkonkret i varje särskilt fall och där man lätt hemfaller åt generella ochallmänna uttalanden av mera programmatisk art. En sak vill jag slå fast. Om det är så att man från MargitGennsers parti inriktar sig just pä att skydda friheten för de starka och intetillräckligt Om den statliga kontrollen av medborgarna beaktardet som jag har tryckt pä, nämligen det krav på frihet för de små somtillgodoses genom olika slag av fördelningspolitiska beslut i denna kammare - iså fall går det en skiljelinje mellan oss på den punkten. Och det är en mycketallvarlig skiljelinje i så fall. Jag är hemskt ledsen, i , men jagvågar inte ge mig pä en omedelbar och snabb tolkning av den där bestämmelsen igrundlagen. Jag har sådan respekt för grundlagen att jag vill vara alldelessäker innan jag uttalar mig i någon sådan fråga. 42MARGIT (): Jag tycker faktiskt att det finns en delprinciper som man bör kunna hålla fast vid och som man också kan uttala sittstöd för. Det finns inte så många, men det där med personlig integritet, att fåleva sitt liv efter eget huvud - utan att störa sina medmänniskor- är väldigtviktigt. Det är det som ligger i det liberala rättssamhället. Jag blev mycket ledsen då jag hörde säga att vimoderater strävar efter frihet för de starka, inte de svaga. Jag trodde inteatt jag skulle få höra sådan demagogi. I mitt inledningsanförande sade jag:Kanske skulle vi just inrikta oss på att hjälpa dem som verkligen har det svårti vårt samhälle, i stället för att ur röstmaximeringssynpunkt framför alltvärna om dem som ligger något över dem som har det verkligt svårt. Jag läste härförleden en artikel om bostadspolitik iTiden, där det sades att värnandet om dem som har det verkligt svårt, deverkligt svaga - samhällets olycksbarn - egentligen var någonting förmoderater, medan man borde sikta in sig på de andra i samhället. Det varfaktiskt vad som stod i denna artikel. Jag blev väldigt förvånad, för jag haraldrig sett det i sådan klartext. Jag hoppas att vi slipper den där typen avdemagogi. Det är klart att vi vill värna om dem som har det svårt, men man kanvärna om dem på olika sätt. Det är i fråga om medlen - inte målen - som viskiljer oss åt. Jag vill faktiskt upprepa: Vi kan diskutera medlen, men dä börinte några moraliska värderingar komma in i bilden. Målen kan nog däremot varaganska likartade. 43 i (m): Jag har respekt för eftertänksamhet. Jagföreslår att justitieministern, när han har tänkt färdigt, svarar mig direkt,utan omgång över protokoll. Överläggningen var härmed avslutad. 11 §Svar på interpellation 1982/83:124 om ersättningen vid intrång i fiske genommilitär verksamhet har frågat jordbruksministernhur regeringen tänker ordna ersättningsfrågan dels som gått, dels förframfiden när det gäller den militära verksamheten i . Han har ocksåfrågat om regeringen tänker pröva den militära verksamheten i enligtmiljöskyddslagen och i vattendomstol. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Den militära verksamheten i är betydande. Dettaberor dels på att flera av försvarsmaktens fredsförband är lokaliserade tillområdet, dels på att bl. a. bedriver omfattandeprovningsverksamhet där. Verksamheten är ett visst hinder för fisket i sjön,och den för även med sig vissa andra miljömässiga problem. Verksamheten äremellertid nödvändig för vårt försvars utveckhng, och den kan inte utanorimhga kostnader flyttas till andra områden. Dessa skulle f. ö. i så falldrabbas av samma problem som finns i . Om en myndighets verksamhet skulle kräva tillstånd av etteller annat slag, är det inte regeringens utan myndighetens sak att söka sådanttillstånd. Jag för min del har svårt att se vad en sådan prövning som BertilJonasson efterfrågar skulle leda till. Som jag har framhållit måstefredsförbanden ha tillgång fill övningsområden och ny materiel utprovas om vårtmilitära försvar skall kunna behålla sin styrka i förhållande till omvärlden.Från förvarets sida har man vidtagit flera åtgärder för att göra olägenheternaför yrkesfisket så små som möjligt. Jag vill bl. a. peka pä att man fortlöpandeprövar möjligheterna att samordna den militära verksamheten bättre i syfte attkoncentrera den till begränsade tidsperioder. Rätten till ersättning för intrång i fiske på grund avmilitär verksamhet regleras f. n. i regeringsbestämmelser . Enligtdessa bestämmelser betalas ersättning av statsmedel till fiskare som helteller delvis försörjer sig på fiske, om militär verksamhet hindrar fiskarenfrån att bedriva fiske inom det område där han vanligen fiskar. Om militärverksamhet bedrivs mera regelbundet inom ett område och därvid hindrar fisket iavsevärd mån, betalas ersättning i princip bara till den som utövat fiske inomområdet innan den militära verksamheten började bedrivas där. Denna begränsningav rätten till ersättning gäller för flertalet fiskare i . I den senaste budgetpropositionen uttalades attersättningarna för intrång i fiske i borde förbättras med hänsyn tillden mycket omfattande militära verksamheten där. Medel beräknades också förviss retroaktiv ersättning, medan de framtida kostnaderna då inte kundeberäknas med tillräcklig säkerhet. För /84 borde kostnadernaenligt propositionen därför täckas med prisregleringsmedel. Sedan har beslutat i enlighet medbudgetpropositionen ankommer det på regeringen att meddela nyaersättningsregler för det militära Om ersättningen vid intrång i fiske genom militärverksamhet Om ersättningen vid intrång i fiske genom militärverksamhet intrångeti fisket i . Beredningen av detta ärende pågår inom regeringskansliet.Jag är nu inte beredd att i detalj redovisa hur ersättningsfrågorna skalllösas för framtiden. Kretsen av ersättningsberättigade fiskare bör dock vidgastill att omfatta de licensierade yrkesfiskarna som fiskar i sjön. Redan ipropositionen förordades, som nämnts, att ersättning skulle betalas också förförfluten tid. 45 (): Jag vill först tacka försvarsministern försvaret pä min interpellation. Som försvarsministern har redogjort för gällerersättningslagen för yrkesfiskare . beslutade även attsärskilda fiskeskydds-nämnder skulle inrättas, vilkas huvudsakliga uppgift äratt innan övning företas avge yttrande rörande övningens från fiskesynpunktlämpligaste förläggning och rum samt beräkna de ekonomiska skador somövningen kan förmodas förorsaka. Nämnderna skall även avge förslag tillersättningar till fiskare. Tyvärr har detta inte fungerat . Ingasammanträden har hållits. Sedan riksdagsbeslutet fattades har övningsverksamheten iVättern kraftigt intensifierats. Enligt uppgift skulle man 1960 ha haft 600övningar. Sedan har antalet ökat, och 1981 hade man 900 övningar. Förbanden har i strid med riksdagsbeslutet vid vissatillfällen godtyckligt utbetalat ersättning. Vi vet inte heller vilka som harerhållit ersättning. har i anledning avriksdagens beslut om licensiering av yrkesfiskare begärt attersättningsgrunderna skall ökas. Försvarsministern redogör för tillvägagångssättet efter1964. Det synes i de delarna överensstämma med riksdagsbeslutet.Försvarsministern säger vidare: "I den senaste budgetpropositionen uttalades attersättningarna för intrång i fiske i borde förbättras med hänsyn tillden mycket omfattande militära verksamheten där. Medel beräknades också förviss retroaktiv ersättning, medan de framtida kostnaderna dä inte kundeberäknas med tillräcklig säkerhet. För /84 borde kostnadernaenligt propositionen därför täckas med prisregleringsmedel." Detta är, vad jag kan se, förslag frän den gamlaregeringen och jordbruksminister . Jag vill här säga att det är bra attden nya regeringen har följt upp de förslagen. Efter det att harfattat beslut i frågan skall detta riksdagsbeslut följas upp. Försvarsministern säger: "Redan i propositionenförordades, som nämnts, att ersättning skulle betalas också för förflutentid." Då vill-jag slå fast att övningsverksamhet har skett utan attersättning utgått enligt riksdagsbeslutet. Detta måste nu ske. Reglering avgamla ersättningskrav måste ut . Närförsvarsministern pekar på behovet av övningar vill jag starkt ifrågasättaom inte mycket av dessa övningar kan ske på befintliga skjutfält på land.Detta skulle väl också kunna förbilliga övningarna, vad jag kan förstå. De miljömässiga problem som skjutövningarna medför ärbetydande. När då försvarsministern beträffande dessa problem menar attregeringen inte har med detta att skaffa - det är förbandens sak att sökatillstånd - gör försvarsministern det lätt för sig. Eftersom flera förband övar inom samma område torde ensamordning av prövningen vara högst nödvändig. Försvarsministern måste se tillatt denna samordning kommer till stånd. Det är viktigt. Därigenom kan antaletövningstillfällen minskas och därmed kan intrång och uppkomna skador starktbegränsas. Skulle en stark begränsning kunna genomföras kan ocksåskadeersättningarna nedbringas högst väsentligt. Försvarsministern menar att en prövning av miljöfrågorna ivattendomstolen ej skulle vara nödvändig. Jag anser det vara angeläget ävenför försvaret att utröna hur ansamlingen av övningsmateriel och skrot påverkaroch förändrar bottenstrukturen. Jag anser vidare att det är angeläget att klarlägga vilkaämnen som förekommer i övningsmaterielen och hur dessa påverkar ekologin isjön. Detta är givetvis av värde för fiskarena, men även förandra kring sjön boende och inte minst för friluftslivet är det en stor fråga.Jag tycker nog att försvarsministern bör ge med sig i detta hänseende, och jagställer då frågan: Inser inte försvarsministern att är en av våraviktigaste insjöar och att miljön på allt sätt bör skyddas? Detta kan inte varaintresselöst för dem som utövar provskjutningarna. Om konstgjord befruktning, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på interpellation 1982/83:113 om konstgjord befruktning, m. m. har ställt följande frågor till socialministern: Avserregeringen att vidta åtgärder för att begränsa verksamheter med konstgjordbefruktning i avvaktan på pågående utredning? Är regeringenberedd att, med hänsyn till de knappa forskningsresurserna, ta initiativ genomgripande diskussion om dessa resursers användning på de iinterpellationen berörda områdena? Interpellationenhar överlämnats till mig för besvarande. Artificiell insemination och provrörsbefruktning inrymmermånga etiska och juridiska problem. En särskild utredning (Ju 1981:04) överväger dessa frågor.Ett delbetänkande om artificiella inseminationer kommer att läggas fram tidigtunder Om konstgjord befruktning, m. m. I utredningens slutbetänkande, som beräknas bli klart under senarehälften av , kommer bl. a. provrörsbefruktning att behandlas. I gen-efikkommittén (S 1981:03) behandlas bl. a. vilkaetiska normer som bör gälla för forskning på embryon och för genmanipulationmed mänskliga könsceller. Kommittén räknar med att kunna överlämna sittbetänkande . Lagiitskottet behandlade mofioner omlagreglering av verksamheten med arfificiell insemination. Utskottet anförde isitt betänkande (LU 1981/82:24) bl. a. att det saknas skäl för att i avvaktanpå resultatet av utredningsarbetet förbjuda verksamheten med artificiellinsemination. Jusfifieministern har också i svar på två frågor iriksdagen om insemination förklarat att det pågående utredningsarbetet enligthans mening inte bör föregripas. Jag delar denna uppfattning. Också när detgäller provrörsbefruktning bör resultaten av de utredningar som jag har nämntavvaktas, innan några åtgärder vidtas. Provrörsbefruktning har bedrivits som forskning.Socialstyrelsen har i skrivelse till sjukvårdsförvaltningmeddelat att styrelsen inte har något att invända mot att provrörsbefruktningfortsättningsvis bedrivs som klinisk försöksverksamhet. Styrelsen förutsätteratt verksamheten begränsas till stabila parförhållanden, att samtligabefruktade ägg implanteras hos kvinnan samt att styrelsen halvårsvis får rapportom verksamheten. Jag delar uppfattning att det är angeläget atten bred diskussion förs om dessa frågor. Såväl juridiska som efiska, socialaoch ekonomiska konsekvenser måste analyseras. anordnade en konferens omprovrörsbefruktning. I konferensen deltog representanter för bl. a.forskningsetiska kommittér, , medicinska forskningsrådet, demedicinska fakulteterna och de fackliga organisationerna. Under hösten 1983kommer en uppföljande konferens om provrörsbefruktning att anordnas avsocialstyrelsen. Betänkandet om artificiella inseminationer kommer attsändas ut på remiss . Jag har också erfarit att gen-etikkommittén avser attpublicera ett fakta-och diskussionsunderlag om de etiska aspekterna påanvändning av hybrid-DNA-tekniken och andra näraliggande tekniker på människor. Mot bakgrund av vad jag här har redovisat anser jag attdet inte finns behov av ytterligare initiafiv från regeringens sida för att fåtill stånd en diskussion inom området. Hälso- och sjukvården står inför allt hårdareprioriteringar. Forskningsresultaten inom t. ex. provrörsbefruktning har redanlett till krav på resurser för en mer reguljär tillämpning. Det är angelägetatt en dialog sker mellan forskare och sjukvårdshuvudmän på ett tidigt stadiumoch.helst innan sådana Jag avser att ta upp en diskussion om frågor av detta slag inom dennyligen inrättade hälso- och sjukvårdsberedningen. 47 INGA (vpk): Jag skall först be att få tacka för svaret påmin interpellafion. Människan har byggt upp ett storttekniskt kunnande, som förändrat världen - på gott och ont. En aktuellteknikfråga är hur vi skall utnyttja gentekniken, den nya tekniken att förändraarvsanlagen med. Hur skall vi bära oss åt för att bara dra nytta av den? Skallvi avstå från viss kunskap därför att den kan ge negativa effekter? Håller den tekniska och genetiska forskningen på attövermanna mänskligheten? Får vi kanske kunskap som vi inte behöver ha och somförsätter oss i konfliktfyllda, absurda valsituationer? tids medicinskaoch genefiska forskning ger etiska problem, bl. a. i samband med konstgjordbefruktning, embryoimplantation, experiment med levande , kloning,fosterdiagnostik, DNA och transplantationer. DNA är ett verktyg för att studera arvsmassan, men dentillåter också omflyttning av arvmassan. Det är fråga om hur man tillämpar tekniken.Det är detta som är kontroversiellt. Skall denna omflyttning få göras ostört? Den moderna gentekniken, framför allt hybrid-DNA-tekniken,ställer oss inför många etiska problem. Att DNA-hybrid införs i bakteriecellerkan vi kanske acceptera, om det innebär att vi får bättre och billigareläkemedel. Men var skall vi sätta gränsen? Skall vi sätta den vid förändring avarvsmassan i mänskliga könsceller eller vid införandet av främmande DNA imänskliga celler över huvud taget? Skall vi tillåta förändring av celler ilevande djur eller inte? Det här är svåra och viktiga frågor. Visst låter detju lockande att kunna ge en diabetiker nytt DNA, så att hon eller han själv kanproducera sitt insulin. Med hjälp av genetisk ingenjörskonst kan man modifieraarvsmassan. Genom att förena önskade gener kan man åstadkomma superintelligentaledartyper, tjänstvilliga kvinnor och arbetsbin. Ja, , menframfiden ligger väldigt nära! Fascismens beteende ligger inte långt bort i detförflutna. försäkrade flera nobelpristagare i Stockholmmed anledning av hybrid-C>NA-tekniken att det aldrig skulle bli aktuellt medgenmanipulafion med mänskliga könsceller, med arvsmassan. pågår sådanforskning runt om i världen. Det låter otäckt när ordföranden i gen-etikkommittén,, säger att gentekniken också kan - man säger inte skall -användas för att förbättra människosläktets egenskaper, t. ex. i fråga omintelligens. gäller det grundforskning och förändring avbakteriers arvsmassa. gäller det förändring i djurs och växtersarvsmassa och diagnostik för djur, växter och människor. Detta ger etiska,sociala och humanitära aspekter. Det går ju att gå in i människansarvsmassa och ställa diagnos. I övermorgon gäller det förändringar i människansarvsmassa, dvs. Det är troligt att den mänskliga genkartan ärfullständig senast Om konstgjord befruktning, m. m. Om konstgjord befruktning, m. m. Också mera näraliggande frågor väcker tanken om vad somkan vara rätt och riktigt att prioritera och värna om. Det finns 100 000 s. k. ofrivilligt barnlösa familjer ivårt land. Många av dessa familjer längtar efter att få egna barn, och medprovrörsbefruktning kan detta bli möjligt. 800 familjer står i kö förprovrörsbefruktning. Åtminstone ett barn har i vårt lands kommit fillpå detta sätt. För världen i övrigt är siffran 50. Det är svårt att nå äggetvid rätt tidpunkt, och bara till lyckas man plantera tillbaka ägget ilivmodern. Sedan är det ännu svårare att få ett fullgånget . Metoden är tidsödande och dyrbar. Av 100 kvinnor som fåttett befruktat ägg inplanterat är det bara en som blivit gravid. Ännu pågår intei vårt land konstgjord "odling" av människoägg. Harprovrörsforskningen blivit gynekologernas egna hjärttransplantationer? Skallalla som vill föda provrörsbarn också få göra det? Hur långt skall forskningenpä detta område få drivas? Är det vettigt att använda dyrbaraforskningsresurser till detta, då det finns stora och mer angelägnaforskningsuppgifter inom hälso- och sjukvården? Det har redan ställts förslagom att permanenta verksamheten med konstgjord befruktning vid Sahlgrenskasjukhuset i . I de flesta samhällen är människans reproduktionfortfarande en uteslutande privat angelägenhet. Genterapi och fosterdiagnostikkan leda till ett ifrågasättande av denna princip. har det varit såatt föräldrar anfingen accepterat det barn de gjort eller också bestämt attinte föda det. Genetisk rådgivning, som möjliggörs genom fosterdiagnostikensframtida utveckling, och utsikterna att kunna göra genterapeutiskaingrepp pä äggcells- eller fosternivå håller på att utöka föräldrarnas ansvar. Genom en förfinad fosterdiagnostik kan vi också väljavilket slags människor som skall födas. kan man med hjälp av fosterdiagnostikavslöja mer än 70 olika fel och skador hos ett . Kommer en rätt tillfosterdiagnostik att övergå i ett socialt tryck att på vissa indikafionerabortera under hänvisning till att lidande och vårdmiljoner kan sparasin? Frågor som inställer sig är: Vilket liv är värt att levas? Vems värderingarbestämmer egentligen? Vilka uppgifter skall forskningen ha i sammanhanget? Frågan om insemination med anonyma givare har under senaretid uppmärksammats både i vårt land och utomlands. Vid nio kliniker utförsinseminationer i vårt land, och två av dessa har tillgång till s. k. spermabankeller fryst sperma. inseminerades 1 800 kvinnor, och dettaresulterade i 200 graviditeter. Ingenstans i finns det någon lagstiftning somreglerar insemina-tionerna. Anonyma givare betyder faderlösa barn. Barnets rätttill att få reda på sitt ursprung, sin identitet, har helt kommit bort. Det äranmärkningsvärt att de etiska och psykologiska aspekterna på givarinseminationernavad gäller barnet fått så liten uppmärksamhet. pågåren ny utredning, som tillsatts sedan fingsrätt i en uppmärksammadrättegång befriat en man från alla skyldigheter mot det barn somhans fru fött efter insemination med sperma från en anonym givare.Inseminationsbarnen finns i ett laglöst rum. Man har tydligen sett hela fråganom inseminationerna som ett tekniskt-praktiskt problem. I själva verket handlardet om grundläggande existenfiella problem. En stor aningslöshet har styrt denna verksamhet.Läkarna har sett den som ett sätt att avhjälpa barnlöshet. Barnet självt haringen talan -förstås, eftersom det inte är fött . Det är de vuxnas lycka det handlar om. I ett samhälle därsnart allting handlar om individualism och konsumisrn kan man också på dettalättfärdiga sätt köpa sig eller skaffa sig ett eget barn. Den egna lyckanfixeras runt egna barn. Samfidigt finns det miljoner barn som behöver tas om hand.Det vore bättre att ta hand om de barn som redan finns i stället för att genomforskning utarbeta metoder för konstgjord befruktning för att tillfredsställavuxna människors längtan efter självförverkligande och odödlighet. Det är en rättighet att som vuxen kunna skaffa sig barn.Men det är också en rättighet för varje barn att ha föräldrar. Och det finnsgott om föräldralösa barn. De frågor som jag tagit upp i min interpellation äroerhört svåra och har många aspekter som man måste ta hänsyn till. Det ärfrågor som måste diskuteras noga - inte minst i politiska församlingar. Det ärockså bråttom med denna diskussion, eftersom utvecklingen går mycket fort. skall jag övergå till att diskiitera svaret på mininterpellation. Jag har frågat om regeringen tänker vidta några åtgärder föratt begränsa verksamheten med konstgjord befruktning vi väntarpå den sittande utredningens resultat. Jag har också frågat om regeringen ärberedd - med hänsyn till de knappa forskningsresurser som finns - att tainitiativ till en genomgripande diskussion om dessa resursers användning på deområden som jag berört i min interpellation. Jag kan konstatera att svaret på dessa två frågor är nej.Det tycker jag är tråkigt. Av svaret kan jag också konstalera att GertrudSigurdsen talar om alla utredningar som finns och vad som har gjorts ,vad lagutskottet har sagt och vad som komma skall i fråga om utredningar. Jagtycker att detta är en väldigt passiv hållning. Det verkar som om regeringenvore utan åsikter i de här frågorna. Även om de är komplicerade och svåra måsteman väl på regeringshåll ha tänkt över dem. Det verkar som om regeringen tänkerlåta utvecklingen rusa fram i sina egna banor. Som jag sade tidigare gårutvecklingen mycket fort på detta område. Det gäller att diskutera problemensynnerligen noga under hand. I svaret säger också att regeringen villha en bred diskussion. Men jag tycker inte att det svar som jag har fått är,ämnat att stimulera en sådan bred diskussion. Snarare får det till följd enstrypning av debatten eller i vart fall "locket-på" till dess attalla utredningar är avslutade.