prot · G609164 · 1982-12-31 00:00:00 — Från inte minst regionalpolitisk ochsysselsättningspolitisk synpunkt är det därför angeläget att de kommunalaverksamheterna kan bedrivas i ett kommunalekonomiskt klimat som ger förutsättningarför en långsiktig planering. Det är därför anmärkningsvärt hur nonchalantregeringen har behandlat kommunsektorn. När socialdemokraterna var iopposition anklagade man Fälldinregeringen för konfiskation av kommunernaspengar och dålig framförhällning och bristfälliga besked till kommunernaom ekonomiska förutsättningar. Men det var i alla fall inte sämre framförhållningfrån den dåvarande regeringen än att kommunerna kunde fastlägga sinalångtidsbudgetar. Men, herr talman, hur ser läget ut när vi har ensocialdemokratisk regering som säger sig vilja värna om kommunernashandlingsfrihet? Som handläggningen av de kommunalekonomiska frågorna harskötts under denna vår har den lämnat mycket övrigt att önska. När regeringen lade fram sin budgetproposition i januarifanns ingen vägledning för kommunsektorn, utan man hänvisade till den särskildaproposifionen om de kommunalekonomiska frågorna. När den propositionen komvisade det sig atf det inte heller i den fanns mycket substans. I stort settföreslog man ett riktat stöd till särskilt utsatta kommuner och landsting föratt hälla tillbaka skattehöjningar. Dessutom skall indragningen avskafteunderlaget för fysiska personer upphöra fr. o. m. Det skulleinnebära en finansiell förstärkning på . I själva verket gälldedenna indragning endast 1983. Det är då fel att tillgodoräkna kommunerna 1miljard kronor, som regeringen och utskoffsmajoriteten gjort. I övrigt hänvisade man i proposition 90 till attytterligare åtgärder inom kommunsektorn skall komma ikompletteringspropositionen. Ja, när den kom fanns heller inte mycket till vägledningför kommunerna. Regeringen bygger i stort sett hela sin politik, närdet gällerkommunsektorns ekonomi , på sin förhoppning att inflafionen skall kunnapressas ner till . En mer realistisk bedömning av inflationen under 1984pekar dä snarare pä . Det-skulle innebära att den beräknade förbättringenpå för kommunernas finanser, jämfört med KEA-kalkylen,begränsas till . Men inte nog med detta; nu har regeringenägnat sig ät ytterligare tuvhoppning som ställer den kommunala planeringen päända. Helt plötsligt har man gått ifrån sin i propositionen föreslagna strategiatt kommunsektorns ekonomi skulle förbättras, om man finansierarmarginalskatfereformens andra steg med höjda energiskatter i stället för medarbetsgivaravgifter. i elfte timmen har man kommit överens med vpk att istället temporärt höja arbetsgivaravgiften . Vad innebär det förkommunerna? Det rör sig för dessa om en indragning pä ca ,som också talade om. Först drar man in dessa medel, sedan skall manbetala ut 250 milj. kr. för tidigarelagda arbeten inom kommunsektorn. Vad ärdetta för rundgäng? All denna ryckighet från regeringens sida har gjort attmånga kommuner och landsting inte har kunnat upprätta nägon långtidsbudget isin kommunala planering. Detta kan få mycket olyckliga konsekvenser ute ikomrtiunerna, med bl. a. stora skattehöjningar som följd. I och med uppgörelsen mellan regeringen och vpk om höjdaarbetsgivaravgifter urholkas ytterligare trovärdigheten hos regeringenskommunalekonomiska politik. Sammanfattningsvis kan'man konstatera att den kommunalaekonomin varken i kompletteringspropositionen, i budgetpropositionen eller iden Kommunalekono-iniska frågor, m. m. Kommunalekonomiska frågor, m. m. särskildapropositionen om kommunalekonomiska frågor har fått en behandling motsvarandedess betydelse. Få konkreta besked har getts som kunnat underlätta denkommunala planeringen. När besked lämnats har det antingen varit sent -särskilda stödet - eller i form av lappkast - höjda arbetsgivaravgifter. anser att kommuner och landsting i denna situationmåste göra omprioriteringar, effektivisera och hushålla bättre med tillgängligaresurser. Verksamheten måste delvis ges en ny inriktning. Ansvaret, för att enomprövning kommer till stånd ligger i första hand på kommunerna själva. Vi icentern avvisar bestämt hårda centralstyrningar genom ökad detaljreglering avkommunernas verksamhet eller lagfäst skaftesfopp, som förordar. Denmoderata kommunalpolitiken kan man beteckna som "den som har mycket skallmer vara givet". Nej, det måste vara sä att det större ansvaret för denekonomiska utvecklingen, som kommunerna måste fa på sig, i stället mästeförenas med större frihet att använda resurserna för den enskilda kommunen ochmedborgaren. Detta var mofivet för det arbete som utfördes av den tillsattastat-kommungruppen. Staten skulle medverka till atf skapa likvärdig ekonomiskgrundval för den kommunala verksamheten i alla delar av landet. Först då kankommunerna ge medborgarna en i princip likvärdig service till samma pris. Det är också av den anledningen som vi från ifinansutskottet har föreslagit att det särskilda riktade stödet fill kommunernapå 300 milj. kr. Likaså vill vi ökaskatteutjämningsbidraget med 230 milj. kr., i stället för det stöd till fastatjänster i kommuner och landsting som föresläs av regeringen ochutskoffsmajoriteten. vill bygga vidare på skafteutjämningssystemet,vilket är en förutsättning om vi skall uppnå likvärdiga förhållanden mellanolika kommuner och landsting i landet. ökar den kommunala självstyrelsengenom denna rnetod. Åtskilligt har gjorts för attge kommunerna ekonomiska arbetsförutsättningar. Reformsträvandena har varitsärskilt markerade . Skafteutjämningsbidragen ökade från 2,5miljarder kronor 1976 till ca 1982. Trots dessa i och försig förtjänstfulla reformer inom den statliga skatteufjämningen kvarstår storaskillnader mellan kommunernas skattekraft. Det måste därför vara mycket angelägetatf finna rafionella former för statsbidragen till kommunerna. De speciella statsbidragen uppgår till uppåtca . anser att en etappvis omfördelning av resursertill skatteutjämningssystemet bör komma till stånd. Genom att de speciellastatsbidragen successivt trappas ner och motsvarande resurser förs över tillskatteutjämningssystemet, kommer vi att kunna uppnå en ökad utjämning avskattekraften. kommer alla kommuner att erhålla statsbidragen genomskatteufjämningen. Enligt uppfattning måste utjämningen gä så långt,attdet är enbart skillnader i den kommunala servicen som avgör hurstora skillnaderna i utdebitering och avgifter blir. Målsättningen med den kommande kommunalaskatteutjämningsutred-ningen måste vara atf kraftigt minskautdebiteringsskillnader enligt de principer vi frän lagt fram. Med detta yrkar jag bifall tillreservafionerna 2, 7,11,12,16, 17, 21 och 23 i finansutskoftets betänkande 45. 96 (): Den kommunala expansionen har under ett antalär gått för snabbt. Resurserna har inte räckt till. En viktig uppgift i denekonomiska politiken är därför att bromsa expansionstakten. Detta är en avförutsättningarna för atf vi skall kunna arbeta oss ur de obalanser som densvenska ekonomin lider av. Vi i har sagt, att expansionen måstehällas i volymtillväxt. Vi har vidare sagt, att den offentligakonsumtionen måste hällas fillbaka. Detta sammantaget innebär att en betydande del avbesparingarna i vårt budgetalternativ, med nettobesparingar på totalt 10miljarder kronor, lagts på den kommunala sektorn. Den teknik vi föreslår för denna besparing är prövad med framgångför de kyrkliga kommunerna. Den innebär att kommunerna själva fär finansieraden kommunala skatteufjämningen i förhållande till sin ekonomiska styrka. Vi föreslår att en avgift på tas ut på hela detkommunala skatteunderlaget. Av dessa pengaråtergår 1 miljard fill landstingskommunerna för att jämställa dem med primärkommunernanär det gäller skatteinkomster från juridiska personer, dvs. Den här utjämningen har sin bakgrund i föregående årsbesparingar i den kommunala sektorn. beslöt ju då att dra in helaskatteinkomsten från juridiska personer för landstingen mot attprimärkommunerna fick behålla av denna skafteinkomst. Anledningen till denhårdare behandlingen av landsfingen var naturligt nog att de hade en klartstarkare ekonomisk ställning än primärkommunerna. föreligger inte dennaojämlikhet på samma sätt. Därför menar vi i att alla kommuner skallbehandlas lika. Såväl primärkommuner som landstingskommuner får behålla avskafteinkomsterna från de juridiska persoiierna. Detta är infe minst viktigtmot bakgrund av atf landstingen har ansvar för sjukvården och den ökadebelastning denna får genom det större antalet äldre vi får . Det politiskt intressanta är att den socialdemokratiskaregeringen har bibehållit besparingstekniken vad gäller de juridiskapersonerna. Kammarens ledamöter minns säkert vilka formuleringar som användesmot förra årets riksdagsmajoritet när det här beslutet togs. Man var inteaktsam omorden, som brukar mana till . Det var stöldoch konfiskation av kommunernas tillgångar. Ett är senare accepterar man Kommunalekonomiska frågor, m. m. Kommunalekonomiska frågor, m. m. förslaget.Det är en av de många helomvändningarna i den socialdemokratiska politiken. För att bistå primärkommuner och landsfing som drabbassärskilt hårt av den kommunala besparing vi föreslår på netto 2 miljarderkronor, föreslär vi också, herr talman, liksom regeringen, en extra resurs på200 milj. kr. Med detta ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 3, 9, 13, 19 och 24. 97 (vpk): Under de borgerliga regeringsåren sökte manframställa verksamheten i kommuner och landsting som tärande päsamhällsekonomin. konsumtionsökning ställdes i motsats till enskildkonsumtion, som om den kommunala verksamheten inte berörde de enskildamänniskorna, vilket den ju gör i allra högsta grad. expansionframställdes som ett hot mot tillgången på arbetskraft i den privata industrin,när industrin i själva verket kastade ut arbetare och tjänstemän, ochkommunerna anställde människor som annars skulle ha förlängtarbetslöshetsköerna. De verkliga skälen till den expanderande kommunalaverksamheten har förtigits. Till stor del har expansionen skett som en följd avde krav på samhällsfunktioner som inte minst det privata näringslivet ställt.Det kan gälla skolor, kommunikationer, bostäder, barntillsyn eller andra förproduktionen nödvändiga ting. Likaså har man förtigit att den politik som förtspå riksnivå lagt ökade uppgifter på kommunerna. Inte minst gäller atttilltagande arbetslöshet och social utslagning ställt kommunerna inför svårauppgifter. Olika s. k. sparåtgärder riktade sig mot den kommunala sektorn. Enrad åtgärder vidtogs som försämrade förutsättningarna att bedriva en kommunalverksamhet som motsvarade de verkliga behoven. De kollektiva omsorgerna ikommuner och landsting tjänar i hög grad de svagaste i samhället. Därfördrabbas också de svagaste hårdast av den förda polifiken. Det har heller infe enbart varit fråga om ekonomisk felsynsom motiverat angreppen på kommuner och landsting. Högern har medvetet drivitkrav som syftar till att minska de kollektiva omsorgerna och främjaprivatisering. Den krassa högerpolitiken har kommit till klart uttryck. Till de mer uppseendeväckande attackerna mot kommunernahörde åtgärden att beröva kommuner och landsfing skatteunderlag, frän såväljuridiska som fysiska personer. Denna åtgärd blev också med all rätt hårt kritiserad av detnuvarande regeringspartiet socialdemokraterna. Därför ställdes förväntningar påatt den nya regeringen skulle upphäva de borgerligas beslut. Endast den del somgällde indragning av skatteunderlag frän fysiska personer vill regeringenåterlämna till kommunerna, medan beslutet om indragning av skatteunderlag frånjuridiska personer skall fortsätta att gälla. Det är inte svårt att hitta hårda omdömen fränsocialdemokraterna mot den borgerliga regeringens och riksdagsmajoritetensattack, men fortsätter man pä samma väg. Beskattningen av juridiska personer skall ses över, anserregeringen, och i avvaktan på detta vill man dra in pengarna till staten. Visstfinns behov av att se över denna form av beskattning. Den har verkat olika förkommunerna, beroende på var företaget haft sitt huvudkontor. Men det kan intevara nödvändigt att beröva den kommunala sektorn resurser under den tidöversynen pågår. Det enda rimliga är att återföra beskattningsrätten fill kommunernai avvaktan på utredningarna. Vi har från vpk i motioner också anvisat enmöjlighet atf redan nu skapa större rättvisa kommunerna emellan genom attfördela pengarna enligt fidigare gällande system och för stöd ätsvagare kommuner. Regeringen accepterar i alltför hög grad de borgerligassyn pä kommunerna. Detta fär allvarliga konsekvenser i flera avseenden. För det första minskar resurserna för den kollektivaverksamhet som arbetarrörelsen hårt slagits för och som främst gynnar de svagastegrupperna i samhället. För det andra motverkar denna politik den i andrasammanhang uttalade målsättningen att bekämpa arbetslösheten. Så länge kommuneroch landsfing kunde utveckla verksamheten skapades nya jobb, och det var i höggrad kvinnorna och ungdomen som kunde beredas arbete. är situationen denmotsatta. Beräkningar görs i kommunerna över hur stora personalminskningar sommäste till. Det leder både till försämrad social och annan service och tillökad arbetslöshet. Det finns också skäl att betona den kommunala sektornsroll i samhällsekonomin. Den är en motor. Omfattningen av de kommunalabeställningarna påverkar byggnadsverksamhet och industrisysselsättning i höggrad. Den politik som förts mot kommunerna, och som tyvärr i alltför hög gradtycks bli den socialdemokratiska regeringens linje, förvärrar den kapitalistiskakrisen och dess verkningar. vill kraftigt dämpa den kommunala konsumtionenoch talar om behovet av nolltillväxt i den kommunala sektorn. De vill begränsastatsbidragen till kommunerna ytterligare, göra indragningen av skatteunderlagetfrån juridiska personer permanent och total och införa kommunalt skattetak.Folkpartiet vill också begränsa den kommunala volymökningen och pläderar förökad avgiftsfinansiering och privatisering. klagade här över aff höjdaarbetsgivaravgifter drabbar kommunerna. Jag vill bara rikta på atf vpk framlagt ett förslag om undantag för kommunerna. Detär bara att rösta för detta förslag. I vpk-reservationerna till utskottsbetänkandet tecknas enannan politik, en politik som värnar om grundläggande trygghetsbehov och har enoffensiv inriktning. Vi påvisar att den kommunala sektorn har storaförutsättningar att spela en central roll i kampen mot arbetslösheten. Omkommunerna inte får erforderliga resurser kan de bli nästa stora krisbransch.Vi kräver att indragningen av beskattningsrätten på juridiska personer upphöroch atf de medel som inflyter tillfaller kommunerna, och vi avvisar regeringenspropåer om kommande neddragningar och om en s. k. mer aktiv avgiftspolitik. Kommunalekonomiska frågor, m. m. Kommunalekonomiska frågor, m. m. Jag ber, herr talman, att få yrkabifall till samtliga vpk-reservationer som fogats till finansutskottetsbetänkande nr 45. Låt mig slutligen säga att jag tror att det skulle varaklokt av socialdemokraterna att friska upp minnet med aff läsa de ofta riktigaomdömen som de i oppositionsställning riktade mot borgerliga regeringarspolitik mot kommuner och landsting. Mot en finansministers iver att söka berövakommunerna resurser i den falska tron att man därmed löser statens ekonomiska problembör ställas några ord ur det socialdemokratiska krisprogrammet Framtid förSverige: "Det är viktigt för arbetarrörelsen att hela tidenvisa fram motiven bakom den nygamla kritiken av den offentliga sektorn. Det ärviktigt att slå vakt om de värderingar, som uttryckts i praktisk politik genomutbyggnad av den offentliga sektorn: den sociala tryggheten, stödet fill desvaga grupperna, människornas solidariska ansvar för varandra ochsamhället." För att slå vakt om den sociala tryggheten och stödet tillde svaga grupperna krävs att kommuner och landsting får ökade resurser istället för att berövas inkomster. Detta är därfill viktigt för att bekämpaarbetslösheten. Med hänsyn till omfattningen av de voteringar som kankomma i fråga och då vi mäste vara färdiga före hemställer jag attkammaren nu avbryter behandlingen av. detta ärende för att återuppta den . Denna hemställan bifölls. 8 § Anf. Morgondagens sammanträde inleds med fortsatt behandling avfinansutskottets betänkande om kommunalekonomiska frågor. Då kvarstår endasten falare, varför voteringarna beräknas komma att äga rum strax efter . Därefter upptas näringsutskoftets betänkande 45 omkonsumentpolitiska frågor. Sedan beslut fattats i detta ärende ajournerassammanträdet för atf bereda finansutskottet tillfälle attbesluta om statsbudgeten. Övriga ärenden som upptas på föredragningslistan förmorgondagens sammanträde torde inte kräva så som tidigareförutsatts. Det blir därför möjligt att väsentligt tidigarelägga detsammanträde som utsatts till .