prot · G60991 · 1982-12-31 00:00:00 — Personalen saknar vidare möjligheter att påverka sinarbetssituation. Besättningarna utgörs i allmänhet av befäl från detraditionella sjöfartsländerna och av manskap från låglöneländerna, t. ex.Filippinerna, , och olika . Detta gör attredarna kan välja en besättning som är garanterat samarbetsvillig och som inteställer några krav på löner, arbetsförhållanden osv. Säkerhetskraven efterlevs på olika sätt. Till att börjamed är dessa fartyg inte underkastade några besvärande nationellafartygsinspektioner. Det är mycket lätt att få ut de olika ländernasbehörighetshandlingar, även om det finns ett antal stränga, formella krav. Imånga fall tvingas besättningarna överträda gällande bestämmelser för attredarna skall kunna maximera sina profiter. Det gäller beträffande lastning,trafikseparafioner, väjningsregler, spilloljehantering osv. Det är alltså i huvudsak den nämnda typen av rederier somstår för den internationella konkurrens som håller på att slå ut den svenskahandelsflottan. Som finansministern mycket väl känner fill är den svenskahandelsflottan på väg att försvinna helt. Det återstår av vad somfanns 1976, och det finns f. n. mellan 12 000 och 15 000 svenska sjömän som harblivit arbetslösa . Den svenska staten har förlorat ansenliga summor i form avminskade skatteintäkter och i form av kostnader för samhälleliga åtgärder tillstöd för de arbetslösa sjömännen. tänker den svenske socialdemokratiskefinansministern inte förbjuda eller på något sätt motarbeta de bekvämlighetsflaggadefartygen och problemen kring dessa, utan han tänker tvärtom uppmuntra destatliga myndigheterna att också i fortsättningen anlita dessa fartyg - ochdetta med hänvisning till affärsmässiga principer. Vad är det för slagsaffärsmässiga principer bakom sådant handlande, herr finansminister? - vilket ägs av staten och vilket i sintur äger fartyget , som inte anlitats av de svenska myndigheterna fördessas transporter -går f. n. med en förlust på 600 milj. kr., och krav resesfrån olika håll på att rederiet skall läggas ned. Läggs detta rederi nedinnebär det en enorm förlust för samhälletoch också en förlust när det gäller minskat antal sysselsättningstillfällenför de svenska sjömännen. Vad är det för affärsmässiga principer som liggerbakom ett sådant handlande, finansministern? förhåller sig det också på det viset, herr talman, attZenit-rederiet ingår iSvenska . Svenska Varv har f. n. en förlust på 900milj. kr., och den största delen av den förlusten beror på att Zenit går med600 milj. kr. De sammanlagda förlusterna används som argument i enkommande proposition som syftar till att man radikalt skall minska Svenska Varvgenom att delvis lägga ned verksamheten vid och vid KockumsAB. Vad är det för affärsprinciper som ligger bakom sådant handlande,finansministern? är också lönsamhet i begreppet affärsmässighet ettrelafivt begrepp. Det som är lönsamt för den ena kan vara förlustbringande förden andra. Det som är lönsamt för det internafionella rövarkapital som f. n.styr det bekvämlighetsflaggade tonnaget kan vara förlustbringande för detsvenska samhället. Av svaret framgår att den affärsmässighet som skall prägladen statliga myndighetens framtida handlande av finansministern uppfattas barasom företagsekonomisk lönsamhet. Han tar inte någon som helst hänsyn fillsamhällsekonomiska aspekter. Om nu finansminister inte rekommenderarde svenska myndigheterna att ta någon som helst samhällsekonomisk aspekt med ibeaktandet, är det befogat att fråga: Hur tror finansministern attstatsbudgeten kommer att påverkas av sådan politik? Kommer underskottet attminska, eller kommer det att öka? Om upphandlingen av sjötransporttjänster för statligamyndigheter Jag måste konstatera att de bådainterpellanterna tolkade mitt svar på de mest olikartade sätt. upplevde att jag redovisade en rad motivför en statlig myndighet att inte köpa när det var billigast, dvs. att frångåden enkla affärsmässighetsprincipen, medan säger att jagöver huvud taget inte har angett några som helst samhällsekonomiska skäl föratt frångå det han upplever som en mycket primifiv princip om affärsmässighet.Jag måste be att läsa mitt interpellationssvar en gångtill, framför allt på s. 2, tredje stycket, där jag säger: "Avsteg frän affärsmässighetsprincipen kan göras omdet finns skäl att lägga vidare bedömningar på ett upphandlingsärende. ex. röra sig om försvars-, sysselsättnings- och försörjningsberedskapsskäl.Det måste här vara uppenbart att affärsmässigheten kan behöva vägas mot andrahänsyn." Funderaett tag på vad det innebär! Sedan antar jag att båda ledamöterna av denna kammare ärmedvetna om att jag icke kan stå här och fälla kommentarer eller värderaenskilda myndighetsbeslut. Grundlagen har en del att säga om den saken. Men jagvill säga att vi har granskat fallet , eftersom båda interpellanterna görgällande - antyder och påstår mycketemfafiskt - att om överstyrelsen för ekonomiskt försvar hade befraktat Om upphandlingen av sjötransporttjänster för stadigamyndigheter medsin oljeimport, skulle det ha betytt väsentligt ljusare tider för Rederi ABZenit. är det så att överstyrelsens samlade upphandling av råolja interäcker till mer än två resor för tankfartyget , och de två resorna skullebåda gå med mycket stora förluster. Det är inget argument mot att använda sigav . Däremot ger det besked om att våra problem med Zenit och allatankfartyg som inte kan få någon frakt, därför att tankfraktmarknadenlider av en våldsam överkapacitet, löser vi inte med överstyrelsens insatser. frågade mig om det inte vore rimligt att gåut med direktiv fill myndigheterna i enlighet med vad jag sade iinterpellationssvaret. Till det har jag bara att säga att förarbetena ochinnehållet i upphandlingsförordningen innefattar precis det jag redovisade iinterpellationssvaret. Jag återgav i stort sett vad som har angetts i lagen ochi dess förarbeten. I och för sig kan det kanske vara befogat att innehållet iinterpellationssvaret läses, studeras och begrundas ute på de statligamyndigheterna. Det har jag ingenting emot. Jag skall dessutom tillägga att viinom överväger vissa justeringar och förändringar avupphandlingsförordningen. Jag talar i interpellationssvaret bl. a. om teknikupphandling.Det är möjligt att andra näringspolitiska hänsyn också behöver tas iupphandlingsärenden, och vi funderar över hur man skulle kunna anpassaförordningen till sådana hänsyn. Slutligen, herr talman, vill jag säga till AlexanderChrisopoulos att jag tycker att han går en aning för långt när han kräver attupphandlingsförordningen skulle innehålla ett förbud för statlig myndighet attanlita ett bekvämlighetsflaggat fartyg, bl. a. därför att fackliga kräv pådessa fartyg inte har tillgodosetts i vad gäller arbetsförhållanden ocharbetsmiljö. I så fall måste den principen slå igenom över hela linjen, och detbetyder att vi då skulle börja förbjuda statliga myndigheter att upphandla t.ex. från där fackliga rättigheter minsann är gravt eftersatta, eller frånSydkorea och en rad andra länder där liknande förhållanden råder, dvs. viskulle avskära den statliga upphandlingen från en mycket stor del avvärldsmarknaden. Det får vara någon måtta på ambitionerna i det här avseendet.Det gäller snarare att ta någorlunda förnuftiga hänsyn och se tillintentionerna med den lagstiftning vi har än att utfärda helt omöjliga förbud. 10ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill verkligen instämma i det som Kjell-OlofFeldt sade om att interpellationssvaret bör läsas och begrundas av berördatjänstemän. Det föreligger naturligtvis inte så benhårda krav påbilhgaste möjliga fartyg som jag för min del utgick ifrån i min interpellation.Men jag skulle ändå vilja tillägga att när det nu i fortsättningen gällergranskningen av SIDA:s upphandling av sjötransporttjänster är det vikfigt t. ex. även i det sammanhanget drar de rätta slutsaterna av de förhållandensom råder eller som har rått hitintills och att den opraktiska bestämmelsen ombilligaste fartyg därför inte kan tillämpas blint. Det är andra faktorer, t.ex. kvalitet ochpålitlighet i lastnings- och lossningsförfarandet som också måste vägas in -detstår ju klart i interpellationssvaret. Det faktum att svensk sjöfart ligger påen hög teknisk nivå, vilket gör hanteringen och transporten snabb och säker ochatt svenskt befäl och i huvudsak svensk besättning gör hanteringen pålitlig, ärförhållanden utifrån vilka svenska staten borde dra sina slutsatser. Man har hifinfills, såvitt jag förstår, känt sig alltförbunden av kravet på billigaste möjliga fartyg för att kunna fatta beslut somger den bästa totalekonomin. Men en anpassning till och ett vaktslående om detegna landets intressen skulle inte avvika från vad som tydligen numera är kutymöver hela världen. Även om det inte löser alla problem skulle det kanske göradet möjligt för något svenskt rederi att behålla någon av de toppmodernaoljetankrar som annars måste vrakas bort till skrotpris. Dessutom skulle detantagligen stå i god överensstämmelse med överstyrelsens för ekonomiskt försvaransvar att man utöver lagring av beredskapsolja också säkerställer det svenskasjötransportbehovet i kristid. I andra sjöfartsländer tillämpas så gott som undantagslöstden principen att man i samband med statlig upphandling ger transporttjänsten iförsta hand till fartyg med landets flagga. I många länder är detta dessutomlagstadgat, vilket innebär att fartyget får lasten även om det kräver en fraktsom betydligt överstiger gällande marknadsfrakt. Så är fallet i , ,och m. fl. I andra länder får fartygen lasten under förutsättning attde kvoterar en frakt som ligger rimligt nära vad som kan anses vara enmarknadsfrakt. är tydhgen i detta avseende ganska unikt i sin absolutaovilja att på något som helst sätt - men jag betonar att det gällertillämpningen - använda svenskflaggade fartyg - har enbart på ettytterligt inskränkt sätt tillämpat principen om att billigaste kvoterade fraktskall ha lasten. I det nu aktuella fallet visar det sig att flera skeppsmäklareansåg det meningslöst att bjuda in utländska fartyg för den aktuella resan dåman tyckte att det borde vara självklart att den lasten skulle fraktas av någotav de svenska fartygen. Man har också uttryckt sin stora förvåning över att såinte blev fallet. Om upphandlingen av sjötransporttjänster för statligamyndigheter Anf.11 (vpk): Förutom att han uppmanade mig att bättre läsa interpellationssvaret- på den punkten kan jag bara säga att jag inte blir klokare av det -sadefinansministern att Zenitrederiernas och den svenska handelsflottans probleminte kan lösas bara genom att statliga myndigheter i större utsträckninganlitar statligt ägda fartyg. Det är nog i och för sig rikfigt. Men Zenitsekonomiska problem blir inte mindre av att staten anlitar bekvämlighetsflaggadefartyg. Det finns en logisk tankegång bakom detta som man inte kan bortse från. Nej, Zenits problem löses naturligtvis inte av att statenupphör att anlita bekvämlighetsflaggade fartyg; de bygger på andra faktorer. Deberor på att det finns en enormt stor handelsflotta underbekvämlighetsflagg som håller på att konkurrera ut den svenska handelsflottan.Och just denna 6 protokoll 1982/83:89-92 Om reglerna för utbetalning av statsbidrag till organisationer bekvämlighetsflaggninguppmuntras av de svenska myndigheterna i stället för att bekämpas av dem! Det är inte heller sant att de transporter somtillhandahålls under bekvämlighetsflagg är billiga. Finansministern vet att detinte förhåller sig så. De låga kostnader som i det sammanhanget kan nämnasbetalas av tusentals och åter tusentals fattiga och oorganiserade sjömän frånFilippinerna, , och olika . Dessa människorarbetar under vidriga och för människor ovärdigaarbetsförhållanden. De låga kostnader som är förknippade med transporter underbekvämlighetsflagg betalas av tusentals sjömän som går arbetslösa iSverige. De låga kostnaderna betalas genom en förstörd miljö vid våra kuster. Dessa de mest vidriga, råa och arbetarfientligakonkurrens- och utsugningsmetoder som det kapitalistiska världssystemet kanuppvisa uppmuntras av den socialdemokratiska regeringen genom attstatliga myndigheter föregår med "gott" exempel och anlitar dettabekvämlighetsflaggade tonnage, och det med hänvisning fill några schizofrenaaffärsmässiga principer som är till så uppenbar nackdel från samhällsekonomisksynpunkt. Det mest frapperande som jag kan läsa ut ursvaret är att finansministern anser att man inte kan frångå de affärsmässigaprinciperna. Hela vårt exportberoende välstånd bygger på dem, och just därförkan man inte ändra på dem och motarbeta dem! Förgäves vädjar deninternationella fackliga rörelsen med ITF i spetsen om åtgärder för att bekämpadet bekvämlighetsflaggade tonnaget. säger den svenske socialdemokra-fiskefinansministern. Internationell solidaritet har vi inte råd med! Vi måste tahänsyn fill de affärsmässiga principer som hela vårt exportberoende välståndbygger på. Just därför kan vi enligt finansministern inte ändra på debestämmelser som skapar och underblåser den internationella utsugning som jaghär har beskrivit! Detta, herr talman, berör kanhända inte finansministern såmycket. Särskilt berör det honom inte när han första maj kommer att demonstreratill Internationalens toner. Men det borde ge alla de ärliga socialisterna,alla dem som fortfarande bekänner sig till socialismen, inom socialdemokratinskrämselhicka. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1982/83:295 om reglerna för utbetalning av statsbidrag tillorganisationer har frågat mig om vilkautbetalningsrutiner som kommer att gälla för de organisationer som uppbärstatsbidrag, samt om olika värderingar tillämpas för olika organisationer vidinförandet av de nya reglerna. Deändrade reglerna för utbetalning av statsbidrag bör ses mot bakgrund av detsystematiska arbetet med att förbättra den statliga kassahållningen. Det högaränteläget har inneburit att myndigheter, organisationer m. m.kunnat erhålla avsevärt ökade medel utöver vad som budgeterats genom att motränta placera förskottsvis utbetalade statsbidrag. Syftet med uppstramningen avutbetalningsreglerna är således dels att ehminiera omotiverade Ukviditets- ochränteförmåner för dem som erhåller statliga medel, dels att minska statensräntekostnader. Detta kassahållnings-arbete avser såväl budgetens inkomstsidasom dess utgiftssida. Redani budgetproposition föreslogs att mer strikta regler skulle gälla förutbetalning av flertalet bidragsanslag i syfte att förlägga utbetalningarnafill den tidpunkt då medlen fakfiskt förbrukas. De i årets budgetproposifionangivna riktlinjerna på detta område innebär att arbetet med att effekfiviseraden statliga kassahållningen fullföljs. Tillämpningenav dessa regler i det enskilda fallet kan kräva en viss övergångsperiod innande nya reglerna kan tillämpas fullt ut. Detta har beaktats då de enskildaorganisationerna behandlades. Utbetalningsregler för resp. organisation kommeratt meddelas i regleringsbreven under resp. fackdepartements verksamhetsområde.Uppstramningen av utbetalningsreglerna inleddes av den förra regeringen, somockså medgav en övergångsperiod för organisafioner där det nya systemet kan geupphov fill särskilda problem. Fr. o. m. /85 är avsikten att denya reglerna skall tillämpas fullt ut för alla organisationer. Omreglerna för utbetalning av statsbidrag till organisationer 13 (): Det ärnödvändigt att spara. Jagtycker att om man ändrar utbetalningsrufinerna när det gäller organisationerna,bör man göra det med utgångspunkt i tre krav. Det första är att börinformeras, eftersom detta innebär en ny princip, som de facto påverkarstatsbidragens effekter. Så har skett, både och . Det andra är attorganisafionerna bör få information om förändringar som väsentligtkan påverka deras ekonomiska förhållanden, och det har tydligen skett underhand. Det tredje är att alla organisationer bör behandlas lika. Enligtfinansministerns uppgifter skall fr. o. m. nästa budgetår, 1984/85, allaorganisationer få av statsbidraget per kvartal. Det är inte mycket annatatt säga om detta än att det naturligtvis kommer att påverka organisationernasekonomi. De får dock viss ställfid för detta. Menenligt de uppgifter som har kommit fram skulle för /84ungdomsorganisafionerna få , alltså följa den gamla modellen,folkbildningsorganisationerna skulle få , och de återstående organisafionernaskulle delas in i två grupper: idrotts-, invandrar- och handikapporganisationernafår och de återstående kvartalen;, de fria trossamfunden, pensionärsorganisationerna och defrivilliga försvarsorganisationerna får per kvartal. Min fråga är naturligtvishur man kan motivera en sådan uppdelning Om kostinformation m. m. Jag skulle väl se det så, att detär svårt att protestera om man gör bedömningen att ungdomsorganisationerna ochfolkbildningsorganisationerna inte har möjlighet att ställa om så snabbt. Menjag kan inte förstå varför man då behöver göra två olika grupper. De somföreträder , frikyrkorna, pensionärsorganisationerna och detfrivilliga försvaret måste ju fråga sig: Vad är det som skiljer oss från deandra? Ett litet fips i form av en fråga till finansministern: man intekunna tillämpa samma utbetalningsregler för de återstående organisationerna,för att slippa skapa denna känsla att de delas in i två grupper - A-lag ochB-lag, eller hur man nu skall rubricera det? Jag skall nöja mig med att svara ja påJan-Erik fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1982/83:80 om kostinformation m. m. har frågat mig vilkaåtgärder regeringen kommer att vidta för att konsumenterna skall få en allsidigoch objektiv kosfinformation. Ansvaret för kosfinformation åvilar i första handlivsmedelsverket och . meddelar råd ochanvisningar inom livsmedelsområdet och beaktar hälsoaspekterna främst medavseende på livsmedlens tjänhghet från bl. a. toxikologisk och hygienisksynpunkt. undersöker också livsmedels allmänna beskaffenhetoch värde från näringssynpunkt. har ansvar för hälsoupplysningoch svarar därmed även för upplysning om kosten som en viktig faktor förhälsan. har att bevaka konsumenternas intresse när det gällerprodukternas marknadsföring m. m. har bedrivitupplysning om kost och motion. Styrelsen har utfärdat rekommendationer om kostoch motion i serien Hälsofakta. a. rekommenderas mindre fett och socker ikosten, ökat intag av bröd och andra spannmålsprodukter samt en mera fiberrikkost. En särskild referensgrupp som tillsatts av socialstyrelsenoch livsmedelsverket håller f. n. på med en översyn av rekommendationer bl. a.mot bakgrund av de nya forskningsrön som kommit fram om samband mellan kostenoch vissa sjukdomar. Verken överväger f. n. att inrätta en permanent rådgivandeexpertgrupp i kost- och näringsfrågor med obundna vetenskapliga företrädare. I frågor som rör produkternas kvalitet, märkning m. m. harsocialstyrelsen också ett fortlöpande samråd med livsmedelsverket ochkonsumentverket samtlivsmedelsindustrin m. fl. Socialstyrelsenanordnar ofta konferenser i olika frågor som berör hälsoupplysning.Socialstyrelsen har också gett ut en sammanfattning av kunskapsläget om kostoch cancer i serien H-rapport. Sedannågra år finns en särskild beredning för livsmedels- och näringsfrågor som ärknuten till . I beredningen diskuteras frågor som berörhela livsmedels- och näringsområdet. Vidare har chefen förjordbruksdepartementet med regeringens bemyndigande tillsatt enkommitté med uppgift att utreda utformningen av en livsmedelspolitik. a. beakta frågor som rör åtgärder för att förbättra folkhälsan. Avvad jag har sagt framgår att såväl regeringen som de ansvariga ämbetsverkenägnar stor uppmärksamhet åt kostfrågor. För egen del anser jag att det urhälsosynpunkt är utomordentligt viktigt att konsumenterna får en allsidig ochobjektiv kostinformation. Omkostinformation m. m. 16 (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på min interpel-lafion, somär föranledd av att en rad avslöjanden från och till gjorts och görs om hurmånga av våra viktiga livsmedel medvetet förfalskas och försämras urnäringssynpunkt - en försämring som tycks öka i takt med att hushållskassankrymper för stora grupper av svenska folket. Minskaderealinkomster har för många hushåll minskat den rörliga del som är kvar näralla fasta utgifter är betalda. Den del som framför allt används fill matinköphar nu krympt så att även livsmedelshandeln drabbats av minskadeförsäljningssiffror. För att trots den minskade försäljningen hålla i sämstafall oförändrade vinstmarginaler utnyttjas nu vårt livsmedelssortiment förolika manipulationer enbart i syfte att förbilliga produkterna, även om dettagår ut över kvalitet och näringsvärde. Senasthar avslöjats hur företag använt förbjudna råvaror i köttfärs och att det säljs"lingonsylt" som inte innehåller ett enda lingon. Att öka vikten påköttvaror och charkuterivaror genom att med vissa tillsatser binda vatten ärett använt knep. Färdiglagade rätter som kryllar av bakterier ochsom innehåller allt mindre av riktiga råvaror utbjuds från matställen som växerupp som svampar ur jorden. Dettaär bara några exempel. Uppfinningsrikedomen när det gäller att förbilligaframställningen av produkter blir alltmer avancerad. När vår dagliga kost, somhar så stor betydelse för vårt hälsotillstånd, utnyttjas och försämras på olikasätt enbart i vinstsyfte är det allvarligt, och kontrollen mot överträdelsermåste skärpas. Detär sant, som statsrådet sagt i sitt svar, att vi har en rad myndigheter som ärsatta att bevaka konsumenternas olika intressen. har en vikfigfunktion - vilken vi vill slå vakt om - som skydd för konsumenten när detgäller marknadsföringen av produkter. Reklam och marknadsföringsmetoderpåverkas också av hushållens ekonomiska kris. När köpkraften hos hushållenminskar ökar företagen sin reklam och sin marknadsföring i samma Omkostinformation m. m. takt,för att kapa åt sig så stor andel som möjligt av hushållens knappa resurser.Mottot tycks vara att allt går att sälja med mördande reklam. Livsmedelsverkethar att beakta och bevaka hälsoaspekterna och den hygieniska delen ihanteringen. Verket har också, som statsrådet sagt i sitt svar, ansvar förhvsmedlens allmänna beskaffenhet och värde från näringssynpunkt. Men är jusanningen den, fru statsråd, att både och livsmedelsverketfått kraftiga nedskärningar av sina ekonomiska resurser, vilket naturligtvisinnebär att deras verksamhet inte kan bli lika effektiv. harexempelvis helt tvingats slopa sin direktrådgivning till konsumenterna, vilketminskar deras möjhgheter att göra förnuftiga inköp av dagligvaror, där bl. Vimenar att detta är en bakvänd ordning. I krisfider, när hushållens ekonomisviktar, borde ökade resurser satsas på stöd och hjälp, så att de knappaekonomiska resurserna används på ett för både konsumenten och samhälletförnuftigt sätt. ,slutligen, har det yttersta ansvaret för vår hälsa, och kosthållet är i detsammanhanget en viktig aspekt. EnHgt interpellafionssva-ret har socialstyrelsensedan 1970-talets början också bedrivit upplysning om kost och motion samtutfärdat rekommendationer. Alla minns vi rekommendationen om de åtta skivornabröd . Det framgår också av svaret att en särskild referensgrupptillsatts för en översyn av gällande rekommendafioner, bl. a. mot bakgrund avnya forskningsrön. Detborde naturligtvis kännas tryggt för konsumenterna att det i dennareferensgrupp finns en rad professorer som vetenskapliga experter inom kost-och mofionsområdet. Men det finns ett väsentligt problem: de flesta av dessaexperter har en fast anknytning till näringslivet, i flera fall tillmultinationella företag med stora intressen på livsmedelsmarknaden.