prot · G60999 · 1982-12-31 00:00:00 — Vad jag harsagt är att ståndpunkten att det i stort sett råder totalt sett militär balansändrades av Reaganregimen när den kom till makten. Jag har vidare konstateratatt moderata samlingsparfiet också tydligtvis har ändrat sin uppfattning, somnu ligger nära Reaganadministrationens. Detta är vad jag har sagt, och får ta det förvad det är; det rör sig inte om några oförskämdheter. Jag antar att för den inställning som har. 77CARL BILDT (m) replik: Självfallet står jag för vår inställning. Mendet var okunnigt och oförskämt, därför att det avslöjade att huvud taget inte har läst våra dokument. Om gör sigbesväret att gå till de dokument där vi har presenterat vår syn på dessa saker,finner han att källorna är ganska noga angivna. Det står noga citerat vad viåberopar, och där återfinns bedömningar av andra än dem som att vi förlitar oss på. Därför var det, , okunnigt ochdärmed oförskämt att komma med detta. 78 HANS () replik: Detta betyder i stort sett att det angrepp somriktades mot mig i lika hög grad riktar sig mot regeringen och ,eftersom den ståndpunkt jag utgick ifrån är den som återfinns iregeringsdeklarationen. Förste vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 79 ELISABETHFLEETWOOD (m): Jag avser att ta upp två frågor här i kväll.Den första rör de fångna sovjetiska pingstvännerna på amerikanska ambassaden iMoskva, den andra rör politiska fångar i . blir det en grupp sovjetiskamedborgare sökte sin tillflykt till amerikanska ambassaden i i sambandmed ännu ett försök att erhålla utresevisum från till . har de båda familjerna sökt få emigrera till väst, enkannerligen till ,för att där bl. a. fritt kunna få utöva sin kristna religion. Sovjetiskamyndigheter har kontinuerligt sagt nej till deras ansökningar. Därtill har de trakasserats på ett otal sätt. De har fåttvistas på psykiatriska sjukhus, de har suttit i fängelser resp. arbetsläger,deras barn har omhändertagits för samhällsvård och samhällsuppfostran. Upprepade löften om utresetillstånd har givits dem avmyndigheterna, men dessa löften har inte infriats. kom gruppen, som då bestod av åtta personer,till amerikanska ambassaden för att diskutera sin svåra situation. Densovjetiska milisen ville förhindra deras tillträde till ambassaden. Sju av demlyckades fly in på ambassadens gård, en 17-årig pojke togs om hand minst sagt brysktmed långvariga skador som följd. Således befinner sig nu sex av dem påamerikanska ambassaden. En av kvinnorna har efter sjukhusvistelsen säntstillbaka till hemorten. De här människorna begär inga privilegier, de begärendast att få emigrera, helt enligt den allmänna deklarationen om mänskligarättigheter-vilken bekräftades av slutdokumentet i ,vartill bl. a. medverkade. Den friavärldens reaktioner har varit kraftiga. denutvisade sovjetiske dissidenten ett brev om familjernas öde till TimeMagazine. 1980 föreslogs i amerikanska senaten en speciallag för attkunna betrakta de boende på amerikanska ambassaden som amerikanska medborgare.Lagen är ännu inte färdigbehandlad. 1980 togsfrågan upp av delegation till . I april1981 gjorde president ett skarpt uttalande i frågan. a. brittiska parlamentsledamöter ettbrev till . Det följdes av en demonstration i . 3 500 personerdeltog -23 000 underskrifter erhölls på ett upprop som man lade fram. Frågan kom upp i parlamentet strax efter detta. En s. k.Early utfärdades och undertecknades av ca 300 parlamentsledamöter. Ioktober riktade ett trettiotal av dem en vädjan till . skickade nio svenska riksdagsledamöter enskrivelse till . Tyvärr svarade han aldrig, trots flerfaldigapåstötningar från oss nio. tog upp frågan vid ett mötemed Gromyko. Det norska har reagerat. Premiärminister harerbjudit de sju asyl. Det holländska parlamentet har agerat. Fram till april1982 gjordes 35 framstötar till de sovjetiska myndigheterna med förslag tilllösningar från amerikansk sida. beslöt vi svenska riksdagsledamöter attförsöka få kontakt med den nyvalde partisekreteraren i förhoppning omen "liberalare inställning än tidigare". Så till vida blev den aktionen en framgång som att vi ficksvar från Andropov. Men svaret innehöll ingen substans. Andropov svarade baraatt de sju skulle återvända hem och därifrån begära visum för utresa ur landet.De skulle behandlas helt i enlighet med lagar och bestämmelser och hadeingenfing att frukta. Denna deras fruktan för repressalier och förvissningen omatt ännu än gång få avslag på sina ansökningar är förståelig. De sovjetiskamyndigheterna har ju uppträtt helt avvisande. Men alla de som tror på mänskliga rätfigheter, som tror pårätten till religionsfrihet, som tror på rätten att resa fritt mellan ländernakommer inte att förtröttas. Över hela världen kommer stödet för de bådafamiljerna - och f. ö. för alla människor på vår jord som lever i förtryck ochofrihet - att fortsätta. Vi vill här i vår riksdag uppmana alla att gefamiljerna sitt stöd och uppmana det sovjetiska folket,dess ledare med Andropov som främste företrädare och dess myndigheter attuppfylla familjernas självklara rätt att själva bestämma var de vill leva, hurde vill uppfostra sina barn och vad de vill tro på. Den andra fråga som jag inledningsvis nämndeatt jag ville ha behandlad här är den om de politiska fångarnas iEtiopien situation. berörde jag i den utrikespolitiskadebatten detta ämne. Aktionsgruppen för politiska fångar i har vid dethär laget arbetat i - med växlandeframgång. Flera av de politiska fångar som jag den gången berörde har släpptsfria; andra sitter fortfarande fängslade, nya fångar har gripits och spärratsin. Låtmig här säga, att även om vi är djupt oroade över förhållandena iEtiopien, så är det med tillfredsställelse som vi konstaterar att 718 fångarfrigavs i samband med det etiopiska nyåret . GrandPalace, vars källare fungerar som fängelse, har tömts. Såvitt man vet lever dedärifrån frigivna nu i frihet. De har fått amnesti och har rätt att ta varjeform av arbete eller uppdrag. Menfortfarande beräknas antalet politiska fångar uppgå till ungefär 800 -siffranär naturligtvis svår att verifiera. Till dessa räknas de kvinnliga fångarna iAkaki-fängelset, som symboliskt nog även kallats "End of the world".De har suttit där och är i alla åldrar. Somliga är nu gamla, somligaav dem var vid fängslandet. Flera av kvinnorna var gravida då detogs om hand. Deras barn har tillbringat hela livet i fängelse. För dessa småbarn har Rädda barnen gjort en stor insats och försett dem medbarnförnödenheter av olika slag. INekemte-fängelset sitter s. k. åsiktsfångar fängslade för sin tro, sittmedlemskap i . Flera av dessa sitter där . Mångaav dem vet inte ens vad de anklagats för. Det är ovisst om de har genomgåttförhör. Mekane-Jesus-kyrkan,som haft ett väl utvecklat samarbete med svenska missionärer ochsvenska samfund, meddelar nu att regimen förbjudit unga människor under 23 åratt besöka gudstjänsten. Kyrkobesök innebär för en ung etiopier fara förarrestering, tortyr och fängelsestraff. Trots detta har enligt uppgiftåtminstone vid ett fillfälle stora skaror ungdomar formligen stormat en kyrka iAddis Abeba för att få fira sin gudstjänst. Den gången var de så många attregimens lakejer ej kunde stoppa dem. Men ute i de små församlingarna pålandsbygden är detta förtryck av trosfrihet och mötesfrihet naturligtvis ettförfärande hot, främst riktat mot de unga. Etiopienligger långt från vårt land. Men banden mellan och är avgammalt datum. De etiopiska och svenska folken är angelägna om goda förbindelseroch goda kontakter. Detär glädjande att kunna konstatera att SIDA gjort utmärkta insatser i Etiopien.Bl. a. förtjänar nämnas att 200 000 barn fått sin skolundervisning i skolorbyggda genom SIDA:s försorg. Tillsist, fru talman, vill jag rapportera om ett femtontal personer som fängsladesredan 1974 och som är försvunna. Från det året har ingenfing hörtsfrån dem. Rykten har gått att någon enda skulle ha befunnitsig på sjukhus. Men ingenting har kunnat bekräftas. Anhörigatill dem vädjar nu till opinionen runt om i världen om stöd i kraven påefterforskningar. Deras öden måste kunna klariäggas. Jagavser inte att här läsa upp deras namn utan kommer i stället att överlämna ennamnlista till , i förhoppning om att vi i genomUD:s försorg skall kunna bidra till att skapa denna klarhet och därmed även ge stöd åt derashårt drabbade anhöriga. I detta anförande instämde (). 80 (): blir det FN:s deklaration omde mänskliga rättigheterna skrevs under. Det är alltså ett jubileum för en stortanke, för det var ju en verkligt stor tanke att man skulle garantera allamänniskor frihet från förtryck, våld och nöd. Det var naturligtvis en storpolitisk händelse, när man kunde samla alla jordens stater kring det kravet. Men hur verkligheten ser ut har dokumenterats ganskautförligt, bl. a. i denna utrikesdebatt. De båda anföranden som kom omedelbartföre mitt är ett par exempel på den bistra verkligheten. Av de vackra tankarnanär FN-deklarationen skrevs under blev det mest bara tankar. Människornasförmåga att skapa lidande och att utöva förtryck mot andra har bara blivitalltmer raffinerad, förtrycksmetoderna har blivit bättre utvecklade. De ländersom till äventyrs själva inte behärskar konsten att genomföra raffinerad tortyrhar tillgång till experthjälp från supermakterna för att genomföra den. Det finns skilda motiv bakom det förtryck som vi serruntom i världen. Det kan användas för att upprätthålla ett politiskt system,som inte skulle kunna överleva om människor hade frihet. Det är vad vi uppleveri - det var det som låg bakom invasionerna i ochTjeckoslovakien och som vi ser illustrerat i . Något liknandeligger bakom det som pågår i , där den s. k. islamiska revolutionentydligen bara kan upprätthållas genom blodbad. Det kan också vara fråga om en maktelit, som kämpar föratt behålla sin makt; Vi kan se exempel på det i och ,men också med andra ideologiska förtecken i . Det allra mestdramatiska, och kanske också mest avskyvärda exemplet på detta är naturligtvisSydafrika, där våld och förtryck används för att en vit minoritet skall kunnaleva i lyx på den svarta majoritetens bekostnad. Det är kanske ett liknande fenomen som vi just nu ser iZimbabwe, där majoritetsstammens företrädare tycks bedriva något av ettutrotningskrig mot en minoritetsbefolkning; Förtrycket kan också bero på ren vinningslystnad. Ettexempel på det är den skövling som pågår i i ochsom hotar att leda fill utrotning av en indianbefolkning. Det kan handla om supermakternas direkta ingripanden föratt ta vara på sina globala intressen, som amerikanernas härjningar i Vietnamoch det som har för sig i . Listan på exempel kan göras mycket lång. Det viktiga äratt vi aldrig ger upp i kampen mot våld och förtryck, att vi aldrig förtröttas,även när det kan verka ganska hopplöst. Det är också viktigt att vi inte gör åtskillnad påförtryckare, utan protesterar med samma kraft oavsett om det är stora eller småstater, oavsett med vilkaideologiska förtecken förtrycket sker och oavsett vilken relation Sverigetraditionellt har till dessa stater. Det är också angeläget att vi med all kraft försöker byggaupp FN som det visserUgen bräckUga värn, men dock värn, för en internationellrättsordning som FN kan vara. FN är naturligtvis svagt - det är vi allamedvetna om. Men det är betydelsefullt att vi tänker på att FN är just såstarkt som medlemsstaterna vill göra det till. Det kan kanske ibland varafrestande att avfärda FN med en axelryckning, men varje gång som vi faller förden frestelsen bidrar vi till att ytterligare försvaga FN. I stället måste vi med all kraft försöka verka för attbygga upp FN;s möjligheter att agera till värn för de mänskliga rättigheternaruntom i världen. Det kommer inte att bli lätt, för det är många som ärintresserade av att FN skall vara svagt, t. ex. alla de som tjänar på att vihar en internationell anarki och som skulle uppleva en internafionellrättsordning som besvärande. Det är mot bakgrund av detta betraktelsesätt som centernhar lagt fram förslagom en FN-konferensom mänskliga rätfigheter, gärna iStockholm. Vi tror inte att den kan lösa problemet med förtryck och våld, menden kan rikta intresset på de mänskliga rättigheterna, tvinga staterna attredovisa vad de gör och kanske också bana väg för den FN-kommissarie förmänskliga rättigheter som så länge har arbetat för. Vi återkommer fill dessa konkreta krav i denfortsatta riksdagsbehandlingen, men jag har velat fästa uppmärksamheten på demockså här i den utrikespolitiska debatten. Stöd till anordningar för an minska svavelutsläpp vidförbränning av kol Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Stöd till anordningar för att minska svavelutsläppvid förbränning av kol Föredrogs näringsutskottets betänkande 1982/83:22 om stödtill anordningar för att minska utsläppen av svavel vid förbränning av kol(prop. 1982/83:100 delvis). 81PER (): Den moderata ståndpunkten i reservationerna 1och 2 i näringsutskottets betänkande 1982/83:22 bygger på två utgångspunkter. Utskottet föreslår en ny skattehöjning i form av . Det kan vi moderater inte acceptera, när man i ställetborde sänka skatten för enskilda och företag. Utskottet föreslår vidare en ny subvention. Det kan vimoderater inte acceptera, när man i stället borde sträva efter att ta bortsubventioner från en redan alltför hårt reglerad samhällsekonomi. Med hänvisning till dessa båda argument ber jag att fåyrka bifall till reservationerna 1 och 2 i näringsutskottets betänkande; Stöd till anordningar för att minska svavelutsläpp vidförbränning av kol 82IVAR (): har ställt sig bakomutskottsmajoritetens förslag i vad gäller möjligheterna till stöd föranordningar som minskar svavelutsläppen vid koleldning. Vi i vill särskilt understryka vadutskottsmajoriteten sagt om de problem som tungmetaller, kväveoxider och stoftutgör vid koleldning. Medvetenheten om dessa problem bör ge anledning till storförsiktighet vid övergång till koleldning. Det finns många fler skäl att ytterligare begränsasatsningen på koleldning. Minskningen av oljeförbrukningen har gått väsentiigtsnabbare än vad som förutsågs energibeslut. Leveransen aveldningsolja minskade från 20 miljoner m 1979 till 12 miljoner m 1982. Detta ären betydligt lägre oljeanvändning än vad som förutsågs . Värmepumpstekniken har fått sitt både tekniska ochekonomiska genombrott. Tillvaratagandet av spillvärme och annan billig energikommer med hjälp av värmepumpar att bli större än vad somförutsågs i energibeslutet. Även på denna punkt har alltså fått mer änrätt; Utvecklingen av alternativ energi liksom en övergång tillkoleldning kräver stora investeringar. I en drastiskt minskad bränslemarknadligger det en stor fara i att binda upp för stor del av basproduktionen till enmiljökrävande importvara, som ju kolet är. Det är enkel matematik attkonstatera att utrymmet för kol åtminstone har halverats på grund av deförhållanden som jag här tidigare beskrivit. Detta måste beaktas. Därmedminskar självfallet antalet eldningsanläggningar för kol och därmed ocksåkostnaderna för rökgasrening. Detta är ett av argumenten bakom centernsreservation, som går ut pä att man inte bör höja oljepriset för att skapa enkolmiljöfond. anser principiellt att kolet bör ta marknadsandelar avegen kraft. Kolet är en importvara. Kolet är miljökrävande. Det är skäl nog föratt undvika subventioner. Stödet till anordningar för att klara kolmiljökravenbör belasta kolet. Senast i samband med den kommande energiskattepropositionenbör kolet beskattas och avgiftsbeläggas i samma omfattning som oljan. Då skapasett mycket gott utrymme för det stöd som då kan vara aktuellt. Intill dess attså kan ske menar vi i att stödet bör utgå ur oljeersättningsfonden.Skulle det fram fill dess bli ebb ioljeersättningsfondens kassa, har vi i vår reservation förutsatt att regeringensnarast återkommer till angående nödvändiga förstärkningar. Även de nödvändiga och viktiga kalkningsåtgärder somutskottet är enigt om har regeringen föreslagit skall finansieras genom ökad avgiftpå olja. Vi menar att pengarna kan tas ut ur oljeersättningsfonden. Centernstöder självfallet helhjärtat föreslagna kalkningsåtgärder men anser, som sagt,att åtgärderna bör finansieras genom en ökad skatt och avgift påkol. I avvaktan på energiskattepropositionen föreslår vi även här attfinansieringen sker via oljeersättningsfonden. Med hänvisning till vad jag sagt yrkar jagbifall till reservationen 3 i utskottets betänkande nr 22. 83 KARL-GUSTAFMATHSSON (s): Nr 99 Med hänsyn fill den sena timmen vill jag endast med Onsdaeenden hänvisning fillnäringsutskottets motivering och hemställan i dess betänkan- jg j. de nr 22 yrka bifall tillutskottets hemställan. Stöd till anord- Överiäggningen var härmed avslutad. minska svavelut- Mom. 1 (riktlinjer för stöd) / - förbrän- Utskottetshemställan bifölls med 226 röster mot 75 för reservation 1 av jyj y jiStaffan m. fl. Mom.2 (finansiering av stöd) Utskottetshemställan bifölls med 168 röster mot 65 för reservation 3 av m.fl. 68 ledamöter avstod från att rösta. 1982/83:25 Beskattningenav retroaktiva pensioner m. m. 15§ Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. 84 FÖRSTE VICETALMANNEN: Påmorgondagens föredragningslista upptas konsfitutionsutskottets betänkande 21främst bland två gånger bordlagda ärenden. 17 §Kammaren åtskildes . TOMT;SON THYBLAD