prot · G60940 · 1982-12-31 00:00:00 — har i jämförelse med många andra länder gjortmycket betydande insatser till förmån för de palestinska flykfingarna och dekrigsdrabbade i . Def är mycket fillfredsställande att utrikesministernär beredd att förorda fortsatta hjälpinsatser till förmån för de palestinskaflyktingarna i och annorstädes. Senast beviljade, somutrikesministern sade, regeringen 4 milj. kr. till Röda korset för en insats förkrigsskadade palestinska flyktingar. Det är av betydelse för palestinierna attdessa insatser görs fillsammans med palestinska Röda halvmånen. Jag uppskattarockså att utrikesministern vill vidta åtgärder i anledning av de storasvårigheter som kommer att uppstå . Många palesfinska flyktingar är nuutsatta för mycket stora risker. Def finns ytterligare en grupp som bör uppmärksammas. Detär de internerade palesfinska fångarna. Israeliska krigsfångar har frigetts avPLO, men har infe frigeff de internerade fångar som finns i södraLibanon. Def torde röra sig om minst 6 000 fångar. Def finns uppgifter om aftderas antal skulle uppgå fill 8 000-9 000. Dessa fångar erkänns inte ens somkrigsfångar. Det är angeläget att nya vädjanden görs för deras omedelbarafrigivning, och jag hoppas aft utrikesministern även skall kunna beakta denfrågan. Utrikesministern framhåller att den medintresse och tillfredsställelse har noterat PLO:s alltmer konstruktivainställning fill en lösning av Mellersta och att samtal medföreträdare för därför välkomnas. Jag hoppas i anledning ay detta att enrepresentativ PLO-delegation skall kunna besöka . Def svenska folket följer med stort intresse händelseutvecklingeni . Den hållning och insatser har brett stöd här ivårt land och röner också stor uppskattning på det internationella planet.Fortsatta akfiva insatser från regeringens sida kommer att välkomnas både härhemma och ute i världen. AnL 6EVERT (): Utrikesminister har lämnat etfutförligt svar på fem frågor och även vidgat frågan till att gällahela Mellanöstern-problematiken. Jag tycker aft svaret utgör ett bra komplementtill utrikesministerns tal i FN, och def är bra att det har blivit framfört häri . Jag skulle vilja tillfoga några synpunkter, och kanskeresa några frågeställningar. Invasionen av kom inte plötsligt utan var ett välplanerat företag av . Det rådde också stor enighet om invasionensomfattning upp till och upp till Litanifloden. Det var först när manomringade och gick in i , särskilt efter den fruktansvärda massakern iSabra och Shatila, som opinionen mot invasionen växte sig stark i . Ändåmåste man välkommna denna opinion och opposition. Det är den som,tillsammansmed opinionen bland judar ute i världen, diasporan, inger oss hoppom att det fill slut ändå skall bli en fredlig lösning. Fast jag måste säga attden tyvärr verkar ligga långt borta. Men även invasionen i södra strider mot FN-stadganoch folkrätten. Ingen har rätt aft med våld tillfvinga sig annans territorium.Nu är def dess värre på def sättet att ockupationen efter känt mönster hållerpå att permanentas, och allt tyder på att tänker ha kvar detta områdeoch infe utrymma def. Motiveringen för invasionen var påstådda terrorattackerfrån PLO, men enligt de uppgifter jag har, dödades ingen som eldupphör-avtaletgällde mellan och i praktiken PLO. ingår ju aldrig några avtalmed PLO, utan betraktar organisafionen som om den infe funnes fill, men PLOhöll detta avtal, bortsett från att vissa rader ändå förefogs in i norra palesfinier. Och detta togs som förevändning för en av de hårdaste attackervi kan tänka oss just i södra . Flyktingläger efter flyktinglägerjämnades med marken, såsom också har påpekat. I detta nufinns enligt UNWRA, dvs. FN:s för palestinierna, 173 000flykfingar som inte har fak, ja, kanske infe ens tält över sina huvuden. Jag skulle gärna se att utrikesministern kommenterar minauppgifter om PLO och eld-upphör-avfalef, eftersom svaret pä s. 2 ger ettintryck av att PLO utförde ihållande och hårda ferroristatfacker mot Israel.Jag kan möjligen tolka svaret så, att utrikesministern ser det i etf längreprespektiv, men jag tror aft det vore bra med etf klarläggande på den punkten. Samfidigt har, eld-upphör-avtalet gällt,enligt uppgift 15-20 unga palesfinier pä dödats av israeliskmilitärpolis. Defta senare visar hur omöjlig en ockupation i verkligheten är.Det går inte aft trycka ned människor utan aft mötas med våld, och våld föderenligt känt mönster ytterligare våld. Och vad förslår unga människors stenarmot militärpolisens gevär? För egen del hyser jag stor oro för vad som håller på atthända, just i skuggan av Libanonkrisen, på och i . Om åtgärder för att förbättra situationen i Om åtgärder för att förbättra situationen i helsttvivel om att ämnar annektera området. Det har premiärminister upprepat. Även de utvidgade bosättningarna tyder på detta. Det ärockså en känd takfik i denna annektering av okuperat område. På ca en tredjedelav området har man etablerat bosättningar, och def blir naturligtvis svårt fördessa människor att flytta. Om nu ämnar behålla och Gazaområdetuppstår problemet att palestinaaraberna är för många. De hotar därmed densionistiska staten. Det ligger nära till hands att befara åtgärder som innebäratt palestinierna på ett eller annat sätt måste ge sig i väg. Perspektivet är,herr utrikesminister, på den punkten mörkt. PLO;s soldater tvingades lämna . Den vidareutvecklingen känner vi. Den så kallade multinationella styrkan lämnade för etttag också , den styrka som PLO litade till, och armé övertogrollen av "beskyddare" - vi har anledning aft sätta citafionsteckenkring det ordet. Resultatet känner vi. Ändå är inte PLO som organisation slaget. Dess politiskastyrka har i stället, som utrikesministern också påpekar i sitt svar, ökat. Menfrågan kvarstår: Vart skall palesfinierna fa vägen? De måste ju ha någonstansatt bo, någonstans där de kan känna att de har ett hem. De måste med andra ordha ett hemland där människor kan fä medborgarskap och en så enkel sak som ettpass när de vill resa utomlands. Jag mötte i går en person som varit här i några åroch som skulle återvända fill . Hans identitetshandlingar varfråntagna honom. Han måste åka till , och i skulle han säkert infefå tillstånd att återvända fill sitt hem på . - Så är läget. Det råder stor samstämmighet om aft en sådan stat som jaghär talar om kan etableras på och i . Alla vet att det inte kanske utan svårigheter, men det är svårt aft se något alternativ. Det är för defta som en fredsprocess måste komma i gång.För detta behövs - som utrikesminister uttryckte det i sitt FN-tal -aft parterna erkänner varandra som förhandlingsparter. Det är etf korrektuttryck; många far för givet aft det måste ske något slags diplomatiskterkännande med utväxling av ambassadörer eller något papper som man ömsesidigtskall skriva på, innan man kan gå till förhandlingsbordet. Så har näsfan aldrigskett i sådana här fredsprocesser, och så skedde inte heller i den process somföregick fredsavtalet mellan och . Det skulle i detta sammanhang vara av stor betydelse omPLO klart uttalade att man är beredd fill ett sådant erkännande. Därefter kanvi invänta reakfion. Nyckeln till att denna fredsprocess kommer i gång liggersåvitt jag kan förstå i . Utan stöd skulle infe kunnaföra krig. Utan de många miljarder som pumpas in i skulle infeIsrael kunna vara världens kanske fjärde militärmakt i styrka. kan infeundandra sig ansvaret för utvecklingen i . Men har också, frutalman, makt att vända utvecklingen. En förstaåtgärd skulle kunna vara att erkände PLO och började tala Def finns en opinion i för defta. a. har tresenaste presidenter sagt att måste ompröva sin inställning härvidlag. Sett utifrån förefaller det rent av löjligt att det starkaUSA har lovat att inte ens tala med PLO. Man t. o. m. avskedadesin-FN-ambassadör för att han träffat PLO:s FN-observatör ! Att vara medlem i PLO är i sig ett brott - det framgår av det som nuhänder i , och pä . Jag måste tillstå att jag efter att länge ha följtutvecklingen i är djupt pessimistisk i fråga om vad som kan händai framtiden och till att en lösning är möjlig. Men ibland, herr utrikesministeroch fru talman, kan de mest otroliga saker hända. När vi, några parlamentarikerfrån och , i början av1970-falef sammanträffade med premiärminister hade hon infenog hårda ord aft säga om president . efteråt, 1973,följde också ett krig. Men sedan hände det otroliga att parterna träffades ochslöt fred med varandra. Olyckligt nog tog Camp intetillräcklig hänsyn fill palestinierna, och deras problem förblev olösta - de t.o. m. förvärrades. Jag skulle önska att kunde medverka i enfredsprocess, som vi önskar skall komma i gång. Vi bör kunna ha fullvärdigakontakter med båda parter. Utrikesministern har bekräftat aft defacto erkänner PLO som palestiniernas representant. Med har vi sedangammalt diplomafiska förbindelser, som det skall vara mellan två stater. Det ärsjälvklart aft också måste få utvecklas som en självständig stat och intevara i händerna på någon. Det betyder aft utländska fientliga trupper måstelämna landet. är också ett etablerat faktum, etf historisktfaktum, en stat som vi slår vakt om som statsbildning. Men den nuvaranderegimen med Begin, och i spetsen driver landet till katastrofensbrant. Dess värre lär de ha majoritet i opinionen, men nog önskade man enlabourregering. Vi hoppas och tror att den skulle ha större möjligheter attagera och öppna de förhandlingar som är nödvändiga. Grunderna fill sädanaförhandlingar finns i de många förslag som har växt fram , avvilka den av utrikesministern nämnda fredsplanen är den mest intressanta isammanhanget därför att den kommer från arabstaterna. PLO:s främste företrädare har också sagt attPLO godkänner FN:s resolufioner och är beredd förhandla utifrån dessa och inomFN:s ram. Och def är, fru talman, förhandlingar som behövs - krigshandlingarhar vi haft nog av. Om åtgärder för att förbättra situationen i AnL 7Utrikes- och handelsministern : " Både och har fäst uppmärksamhetenpå frågor som jag har tagit upp i mitt remissvar. inläggenger närmast en ytterligare belysning och fördjupning av den inställningsom en bred svensk allmänhet har fill händelserna i . Om åtgärder mot användning av svensk utrustning m. m. vidkärnvapentillverkning kan därföri min tur inskränka mig till några kompletterande synpunkter på vad som här haranförts. Jag vill först bekräfta att det är riktigt att ingenisrael, såvitt vi vet, har dödats genom angrepp över gränsen till sedaneld-upphör-avfalef ingicks . Det är ett faktum som givetvisytterligare stärker oss i vår uppfattning aft den israeliska attacken inte kanmotiveras genom hänvisning till defta avtal. Jag vill också understryka att det är angeläget attparterna möts i direkta förhandlingar, vilket också framhållits tidigare här idebatten. Det är svårt för oss att avgöra i vilka former dennaförhandlingsprocess bör föras. Om parterna kan enas om lämpligheten av eninternafionell konferens, är regeringen självfallet beredd aft verka för att ensådan kommer fill stånd. När det gäller frågan om roll, som både Hans GöranFranck och har fäst uppmärksamheten på, är det alldelesuppenbart att defta land har spelat en central roll och också kommer aft göradef i fortsättningen. Jag vill dock erinra om det för oss vikfiga faktum attatt var enhälligt när det uppmanade attfullständigt, och ovillkorligt dra tillbaka sina styrkor. Det äralltså till följd av etf sådant FN-beslut som def kravet kan ställas. ÄvenFörenta staterna stod alltså bakom detta beslut. Beträffande dem som tillfångatagits av under krigetvill jag säga att dessa personer folkrättsligt sett är att befrakta somkrigsfångar. Vid uppfyllandet av sin förpliktelse mot FN att dra sig tiUbaka urLibanon har också skyldighet att enligt de folkrättsliga konventionersom gäller frige dessa krigsfångar. Under den här debatten har också frågan om de israeliskabosättningarna på de ockuperade områdena berörts. Härvidlag är det alldelesklart att den anser att bosättningarna på de ockuperadeområdena är illegala. Def är givet aft denna bosättningspolitik utgör ett svårthinder för strävandena aft lösa problem. Def är en åsikt som vihar framfört vid många tillfällen både i FN och här i . Vi finner detsärskilt utmanande att offentliggjort planer på nya bosättningar efterdet att de fredsplaner som jag tidigare berörde har blivit framlagda. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1982/83:30 om åtgärder motanvändning av svensk utrustning m. m. vid kärnvapentillverkning AnL 8 Utrikes- och handelsministern : har i sin interpellafion ställt följande frågor: Delarutrikesministern uppfattningen att garantier måste skapas mot attsvenska råvaror, svensk utrustning eller svensk teknologi kan komma att På vilket sätt är utrikesministern i sä fall beredd attarbeta för att sådana garantier skall kunna skapas? Svaret på den första frågan är ja. Det är alldelessjälvklart aft svenska produkter infe på något sätt skall få bidra tillfillverkning av kärnvapen i andra länder. När def gäller den andra frågan är det enligt svensk lagså, att export av material och utrustning på kärnenergiområdet endast kan skemed regeringens tillstånd i varje enskilt fall. Regeringen har således fullrättslig kontroll över situationen. Antalet ärenden som kommer upp till beslutvarje år är inte stort. De har till stor del samband med driften av svenskareaktorer. är över huvud taget inte någon viktig exportnafion päkärnenergiområdet. Den enda mer omfattande utförsel som ägt rum har varit tväkärnkraftreaktorer till . Någon export avsvenskt uran är över huvud taget inte aktuell. Vid behandlingen av utförselärenden tillämpar regeringenstränga kriterier i syfte aft förhindra att svenskt material och svenskutrustning på något sätt bidrar till fillverkning av kärnvapen. Utförselfillåts inte till någon icke-kärnvapenstat som inte anslutit sig fill det s. k.icke-spridningsfördraget eller på annat sätt underkastat sig deninternationella kontroll av hela sin kärnenergiverksamhef som fördragetföreskriver. De svenska kraven för exporttillstånd torde vara de mestlångtgående som något land tillämpar. Icke-spridningsfördraget är hörnstenen i de mellanfolkligaansträngningarna aft förhindra att fler länder skaffar sig kärnvapen. Dessrättsliga, politiska och psykologiska betydelse som värn mot kärnvapenspridningär avsevärd. 118 stater är anslutna till fördraget. Tack vare fördragethar det internafionella atomenergiorganet i -1AEA - byggt upp ett sysfemför kontroll av fördragsstaternas kärnenergiprogram. Detta system är unikt såtill vida att ett stort antal stater accepterat en oberoendeinternationell kontroll av sina åtaganden. Detta kontrollsystem bör i framfidentjäna som föredöme i andra nedrustningssammanhang. Icke-spridningsfördraget innehåller flera olika åtaganden.Länder utan kärnvapen förbinder sig att infe skaffa sig dem och att godtainternationellt samarbete när det gäller fredligt utnyttjande av kärnenergin.Detta är de centrala elementen i fördraget. Därutöver åtar sig de stater somhar kärnvapen att inte ställa sådana fill andra staters förfogande och attverka för nedrustning av sina kärnvapenarsenaler. Fördraget slår också fastalla staters rätt att utan diskriminering nyttja kärnkraften för fredligaändamål och deras skyldighet att underiätta ett utbyte av material, utrustningoch teknologi. har anslutit sig fill icke-spridningsfördraget. Ienlighet med våra åtaganden enligt detta fördrag verkar vi för en starkinternationell ordning mot kärnvapenspridning och gör allt i vår makt för attstärka fördraget. Dit hör att uppmana länder som står utanför att ansluta sigtill det. Själva bör vi givetvis respektera våra åtaganden. En total svenskrestriktivitet i vad gäller medverkan i praktiskt internationellt samarbete -vilket är vad tycks förorda - skulle i praktiken strida motfördraget och verksamt försvaga uppslutningen kring det. Vi skulle riskera attmedverka till att andra länder. Om åtgärder mot användning av svensk utrustning m. m. vidkärnvapentillverkning Om åtgärder mot användning av svensk utrustning m. m. vidkärnvapentillverkning hellre änatt förlita sig på leveranser från utlandet, skaffar sig ett inhemskt oberoendeav all hjälp och insyn ufifrån. 'Ett generellt förbud mot all kärnenergihandelskulle vidare bidra till aft länder som accepterar långtgående internationellkontroll i stället tvingas köpa från stater med en mindre nogräknadexporfpolifik. Jag vill i detta sammanhang erinra om att det främst ärvissa slag av kärnenergiutrustning som är särskilt känsliga i vad gällerriskerna för kärnvapenspridning. Jag tänker här på utrustning för anrikning ochupparbetning. besitter infe kunskapen att tillverka sådan utrustning,och svensk export är helt och hållet utesluten. De stater som behärskarteknologin är mycket restriktiva med att dela med sig av denna. Det är regeringens uppfattning att bör tillämpa ensådan utförsel-och icke-spridningspolitik som vi önskar aft också andra länderskall följa. Den politik jag redogjort för - export fillicke-kärnvapenstater endast om de inger förtroende på icke-spridningsområdetoch underkastar all sin kärnenergiverksamhet internationell kontroll - är ensådan politik. Det är en politik som är effekfiv därför att den tar sikte på deverkliga problemen. Vi vet aft riskerna för kärnvapenspridning finns, intebland de stater som anslufit sig till icke-spridningsfördraget eller eljestaccepterar dess förpliktelser, utan bland dem som vägrar att göra det. Någonsvensk export på kärnenergiområdet till dessa länder kommer inte aft ske. har särskilt tagit upp frågan om utförsel avanvänt svenskt kärnbränsle till . Jag vill inte nu gå in pä dettaärende, för vilket i första hand statsrådet , som har ansvar förenergifrågor, har att svara. En aktiv svensk icke-spridningspolitik måstedrivas på flera plan. Jag har uppehållit mig vid kravet på en välgenomtänkt exportpolitik. Jag har antytt att en sådan bör gå längre än aftenbart se till garanfierna mot att en enskild svensk produkt missbrukas. Denpolifik som regeringen avser följa i de relativt fåtaliga ärenden det blirfråga om kommer att fa fasta på defta krav. Ett annat viktigt element i regeringensicke-spridningspolitik kommer aft vara att stödja det internationellaatomenergiorganef i . lAEA har som en av sina främsta uppgifter attverifiera aft kärnenergiverksamhefen i de stater som anslufit sig fillicke-spridningsfördraget uteslutande är fredlig. Därutöver kontrollerar manvissa anläggningar i stater utanför fördraget. Det är en allmän uppfattning aftorganisationen har mycket goda utsikter att avslöja eventuella försök att frånde anläggningar man kontrollerar avleda civilt klyvbart material för militäraändamål. Defta framgår också av det starka motstånd som flera stater medtvivelaktiga meriter i icke-spridnings-sammanhang visar mot kraven att de skallunderkasta sina anläggningar kontroll. Jag vill i sammanhanget understrykaatt lAEA inte har några faktiska maktmedel till sitt förfogande. Dess viktigaroll är i stället att fungera som ett alarmsystem som gör def internationellasamfundet uppmärksamt på om någon stat verkar vara på väg att avleda material ikontrollerade anläggningar fill icke-fredlig användning. Det är sedan en poUtiskfråga för regeringarna aft agera på information. Av detta följer afttekniska problem aft kontrollera en viss anläggning infe behöver innebära aftkärnvapenspridriing underlättas. Tvärtom kan sådana svårigheter bidra till attfästa uppmärksamheten på förhållandena i ett visst land. kommer Uksomhittills aft pä alla sätt vända sig mot vissa staters försök att misskrediteraIAEA:s kontrollsystem. AnL 9 (): Jag vill tacka utrikes- och handelsministernför svaret på min interpellation. Vi är nog alla över lag eniga om att det är oerhörtviktigt att spelar en mycket aktiv och pådrivande roll i allt nedrusfningsarbeteoch inte minst i arbetet att försöka få stopp pä kärnvapenupprustningen ochvända den fill en nedrustning. Def är ju inte särskilt mycket kan göra konkretför att bromsa kärnvapenutvecklingen. Vi är själva inte någon kärnvapennation,och vi kan infe på det sättet lämna några bidrag. Jag har i min interpellafion pekat på tre risker för attmaterial från , kunnighet från osv. på något sätt skulle kunnakomma till användning för kärnvapenupprustning i andra länder. Jag har pekat på det faktum att vi har enkärnkraftsindustri i landet, som gärna vill exportera, och att utrustning ochteknologi frän på def sättet skulle kunna missbrukas på andra håll. Jag har pekat på de stora uranreserver som finns i Sverigeoch på risken, om vi skulle börja bryta det uranet, för att vi skullekunna råka ut för stora påtryckningar att exportera uranet och på det sättetbidra till att det kommer ut material på världsmarknaden som kan användas förkärnvapenframsfällning. Jag har också pekat på de risker som står i samband medatt svenskt avfall skulle upparbetas utomlands; upparbetningen leder ju tillatt man får fram plutonium, som i och för sig också är en utgångspunkt förkärnvapenframställning. Def sista är en mycket högaktuell fråga. Jag har i min interpellation kommit fram till att om viskall ha fullständiga garantier för aft något missbruk inte sker, såförutsätter det i praktiken att vi säger nej fill uranbrytning, att vi inteexporterar svensk kärnkraftsutrusfning eller teknologi och aft vi inte låterupparbeta det svenska avfallet. Jag tror att det är viktigt aft vi på dessaområden för en konsekvent politik, att vår egen handelspolitik ochenergipolitik överensstämmer med vårt sätt aft handla i nedrustningsfrågor.Brister i konsekvensen kan bli en belastning för oss i nedrusfningsarbefet. Tyvärr, fru talman, är infe utrikesministerns svarsärskilt uppmuntrande. Den mest aktuella av de frågeställningar som jag tar uppär naturligtvis frågan om upparbetning. ligger det mångomtalade fartygetSigyn i torrdocka. Detta märkliga fartyg, som skulle vara så förfärligt säkert,klarade sig illa och måste repareras. Men kanske hon kommer urtorrdockan, och det blir aktuellt med en transport av svenskt avfall ner tillLa Hague i Omåtgärder mot användning av svensk utrustning m. m. vid kärn-vapentillverkning Om åtgärder mot användning av svensk utrustning m. rn. Frankrikeför upparbetning, för plutoniumframställning. är inte anslutet till icke-spridningsavtalet.Frankrike har inte gått med på def partiella provsfoppsavtalet. äralltså inte etf land som är så särskilt förtroendeingivande på detta område.Def har framförts starka misstankar om att def franska bridreaktorprogrammetskulle ha ett samband med det franska kärnvapenprogrammet och att Frankrikesåtagande att upparbeta avfall från andra länder kan ha en koppling till derasintresse av att ha plutonium också för kärnvapenändamål. Jag är medveten om attdetta är omdiskuterat, men det faktum att blotta misstanken har framförts ärallvarligt nog. När vi nu börjar få dessa informationer både ommöjligheterna att använda kärnkraftsplutonium för vapenframställning och omsituationen i , borde det vara naturligt för oss att säga ett klartnej till upparbetning. Vad har då utrikesministern att säga om min fråga i dettajust nu så brännande aktuella ämne? Jo, han säger; "Jag vill dock inte nugå in på detta ärende, för vilket i första hand statsrådet svarar. "Vad är nu defta? Frågan om utförsel av använt svenskt kärnbränsle tillFrankrike är ett huvudelement i min interpellation. På denna fråga svararutrikesministern, med hänvisning till ansvarsfördelningen i regeringen, bara:Jag vill nu inte gå in på ärendet. Jag är, fru talman, medveten om att def finns enarbetsfördelning i regeringen, men normalt brukar sådana här problem kunna lösasändå. Man kan tänka sig att def statsråd som har fått frågan överlämnar dennafill det ansvariga statsrådet, om vederbörande själv inte kan svara pä frågan.Man skulle i defta fall i god fid ha kunnat meddela mig att utrikesministerninte anser sig ha kompetens aft svara på denna fråga, så aft jag hade kunnatställa en särskild fråga till energiministern.