prot · G60917 · 1982-12-31 00:00:00 — På detområdet var inte minst mittenregeringen framgångsrik genom att den pressade nerinflationen under genomsnittet för inflationen i många andra jämförbara länder.Det som händer är att priserna rusar i höjden. Vi riskerar att få en oroHglönerörelse som höjer vårt kostnadsläge. Socialdemokraterna har satt snurr på"ekorrhjulet" i det här fallet, och det kan bli förödande för vårindustri och för vårt land samt inte minst för de enskilda hushållen. Låt oss se litet i backspegeln. En vanligsocialdemokratisk tes är att reformarbetet när det gäller lagsfiftningen påarbetsrättens område avstannade efter regimskiftet . Därför villjag erinra om att vi under den . här perioden har fått 1. en ny semesterlag med en femte semestervecka, 2. en ny arbetsmiljölag, också den tillkommen underbred politisk enighetj 3. en lag som gör det möjligt för småbarnsföräldraratt mer umgås med sina småbarn, 4. lagen om jämställdhet i arbetsUvet, en helt ny lagpå sitt område och f. ö. en reforrii som socialdemokraterna länge bekämpade, 5. en ny anställningsskyddslag samt 6. en ny arbetsfidslag. Medutgångspunkt i den här uppräkningen gör man ett par iakttagelser. Den ena äratt det mesta har skett under bred politisk enighet. Men åtminstone på ett avområdena finns det anledning att påminna socialdemokraterna om att manenergiskt motsatte sig skyldigheterna enligt den nya jämställdhetslagen attvidta aktiva jämställdhetsåtgärder, och att det också skulle filisättas enjämställdhetsombudsman. Den fråga man osökt kan ställa sig är: Tänkersocialdemokraterna riva upp beslutet om den här lagen? Påarbetsmarknadspolifikens område har mycket uträttats under de senaste sex åren.Arbetsförmedlingarna har fått stor personalförstärkning. Skyldigheten attanmäla lediga platser har successivt trätt i fillämpning, och den omfattar nuhela landet. Därmed har grunden lagts för ett effekfivt utnyttjande av desystem för automatisk databehandling som finns till hjälp förförmedlingsarbetet och som successivt införts. Till detta kommer attförmedlingsarbetet har förnyats och omorganiserats. Arbetsmarknadsutbildningoch beredskapsarbeten har, liksom varit fallet, haft stor.betydelsenär det gäller att ge människor arbete. Vid sidan härav har prövats en rad nyagrepp. Jag skall nämna några: försök att finna nya former för rekryteringsstöd,sysselsättningsbidrag till företag på bruksorter och särskilt stöd fillkommuner, där tekoindustrin har särskilt stor omfattning. Det väsentliga medden här poUtiken är att det har funnits en bestämd vilja att prövanya vägar för att främja arbete och meningsfuU sysselsättning. Närdet gäller handikappade kan nämnas omorganisationen av de skyddade verkstädernafill och därtill hörande folkparfistiska reformpaketpå . Till det hörde att den mer än 40-årigaarkivarbetarinstitutionen avskaffades, så att arkivarbetarna fick nya och merfillfredsställande anställningsformer, dvs. anställning med lönebidrag.Arbetsprövningen omvandlades och blev ett instrument för arbetsför-medUngarnagenom de nya arbetsmarknadsinstituten, . Ävenom vi i inte har funnit någon slutlig metod för att komma till rättamed vare sig arbetslöshet eller ungdomsarbetslöshet kan det vara på sin platsatt påminna om att ungdomsarbetslösheten har varit relativt under hela1970-talet - detta oavsett vem som suttit i regeringsställning. Folkpartietlanserade den s. k. ungdomsgaranfin och lät i regeringsställning anordnaberedskapsarbeten för ungdomar i en omfattning som saknade tidigare motstycke.Efteråt kan man konstatera att det bUr en lindring, men inte heller det är enlösning för just ungdomarnas möjlighet till arbete. har nya grepp prövats igen:yrkesintroduktion och ungdomsplatser för de yngsta ungdomarna samtrekryteringsbidrag för långtidsarbetslösa ungdomar. När det inte räckt tUl harde enskilda beredskapsarbetena för ungdomar använts, med kraffiga stöd till dennaverksamhet. Försöken med de kommunala ungdomsslussarna fick aldrig en chans attstarta, eftersom socialdemokraterna från början var negativa fill den särskildaungdomsgaranti som beställde och som regeringen här i sommararbetade fram riktlinjer för. Ytteriigare ett område där det har varit stor aktivitetunder gäUer regionalpolitiken. Ett blygsamtutvecklingsarbete har utvecklats och arbetats fram, och brettupplagda strävanden fill förnyelse och vidareutveckUng har kommit till uttryck,inte minst i den fp-proposition som antog 1979 och imittenpartiregeringens proposifion . Bägge dessa förslag fick ettstarkt stöd här i . Den summariska överblick som jag här har gjort när detgäller arbetsmarknadspolifiska insatser under de regeringar vi haft efter 1976kan möjligen sägas vara överflödig. Många goda resultat talar för sig själva,men jag tycker, herr talman, att det är angeläget att detta förs på-taleftersom det i den socialdemokratiska propagandan - också här i kammaren -drivs tesen om att arbetsmarknadspoHtiken skulle ha misslyckats. Tvärtom: denförda regeringspoUfiken under de här sex åren har visat att det har gått atthålla en hög sysselsättning i svåra konjunkturer. Det har också gjorts klartatt en framgångsrik arbetsmarknadspoUtik kan föras även av icke socialistiskaregeringar och med Uberala arbetsmarknadsministrar. Sakligt sett - det skallockså sägas - har det funnits enbred och bärande enighet, och det har ocksåblivit möjUgt att som regel få stor anslutning när man har kommit till beslut ikammaren. , som oftast är en klok och omdömesgillpolitiker, överraskade med att låta som en propagandamegafon då hon sade attdet har varit en period av omänsklighet - aldrig förr hade det varit såeländigt. Men har aldrig hört talas om att vi haft en svårkrisperiod? Det har varit strukturkriser, kris i konjunkturen, energikris medprischocker. Vi har haft en ekonomi i obalans ute i världen, i och ivåra nordiska grannländer. Och också här i har vi känt av detta. Svårigheterna skaU inte förnekas eUer undanträngas, mennär man nu ser svårigheterna för kvinnorna i arbetslivet hade det kanske varitklädsamt att notera att vi har fler kvinnor i arbete . Det kan ändå intevara omänskUgt att det har blivit så. Och vi har fler människor i arbete totaltnu än när socialdemokraterna lämnade kanslihuset i miften av .. Jag vill inte säga att def som ligger framför på något sättskulle vara omänskligt. Vi får se när det finns en period att bedöma. Men visstser det svårt ut, och visst ser det ut att bli hårt- när inflationen kommer attskjuta fart på grund av devalveringen, när vi kommer att få den momshöjning somaviserats av den socialdemokratiska regeringen och när det kommer att bli enextra höjning av arbetsgivaravgiften, en höjning som enligt förslaget skallavräknas och då direkt bekostas av löntagarna. Det kommer att bli hårt, och jagvill vädja fill arbetsmarknadsministern att åtminstone på de punkter därslutgilfiga beslut inte har fattats ånyo pröva ställningstagandena, framförallt frågan om momshöjningen. Fårjag också säga, herr talman, att för sin del aldrig har accepteratarbetslösheten som ett medel att nå balans i ekonomin. I regeringsstäUning harvi varit med om att ta ansvar för att , då i en svår konjunkturnedgång,haft den högsta sysselsättningsnivån bland jämförbara industriländer. Med tankepå den uppläggning som debatten har haft tvingas jag konstatera att dentidigare socialdemokratiska regeringen , då vi också hadeekonomiska påfrestningar, lät svenskarna känna på den högsta arbetslöshetenbland jämförbara industriländer. Närfolkpartiet har drivit en aktiv arbetsmarknadspolitik har det skett i syfte attge en trygg sysselsättning, jobb som står sig och utvecklas. Därför är det såviktigt att arbetsmarknadspoUfiken ses som en del och att det gäller att få harmonii andra delar av politiken. Grunden för trygga jobb är stabil ekonomi och ettnäringsliv som har en stark konkurrenskraft. Vår kamp mot budgetunderskottetoch för balans i ekonomin har varit ett led i kampen för att trygga jobben.Därför är det, som jag fidigare nämnde, ödesdigert att vi har fåttchockdevalveringen och att planerna på en höjd moms fortfarande finns. Deniakttagelse man också kan göra är att vi från folkpartihåll också har drivitkravet på förnyelse inom arbetsmarknadspolitiken. Där tycker jag att det ärledsamt att konstatera att socialdemokraterna alltför ofta har valt denfantasilösa vägen, att mottot endast har blivit: Här behövs mera pengar. Densocialdemokratiska administrationen skickade efter regeringsskiftet snabbt utett pressmeddelande orri mera pengar tiU AMS, t. o. m. mer än AMS hade begärt.Om detta kan man säga att mitt i allt tal om de friska pengarna är sanningenatt en hel del pengar har packats om. De fanns med redan i den avgåendemittenregeringens planering. Detjag saknat mest är att inte heller några nya grepp presenteras. Jag tror att vibehöver dem framöver. Metoderna är inte en gång för aUa givna.Sysselsättningfrågan är annars den punkt där socialdemokraterna faktiskt harhaft det svårt att smälta att också icke-socialistiska regeringar har gjorthyggligt ifrån sig. Därför trodde kanske svenska folket att socialdemokraternahade någon extra klok lösning att presentera, men det blev inte så mycket avdet. Regeringen tog t. o. m. bort den närvaropremie för ungdomarna som vartänkt för de s. k. ungdomsslussarna. Socialdemokraternasparoll har hittiUs varit nej fill de nya greppen, men mer pengar till invanda,tradifionella former. Är det på detta sätt vi skall trygga sysselsättningen iSverige? Jag tror inte att det är tillräckligt. Jag hade hoppats på mernytänkande. Det är naturligtvis inte , det kan komma framöver. Men dethade varit en styrka om det hade funnits med i planerna . JagviU för övrigt önska den nya arbetsmarknadsministern god lycka - hon har gåttin i ett svårt ämbete. sade i sitt inledande anförande atthon såg dystert på situationen. Hon använde också uttrycket "serheller ingen ljusning". Jag hoppas att det var i ett kort perspektiv. Jaghoppas för egen del att vi skall kunna samarbeta så att även erfarenheter frånde senare åren positivt vägs in. Då menar jag att möjligheterna ökar att ta itumed den viktiga frågan att ge alla ett meningsfullt arbete. AnL67 () replik: säger att jag låter som en propagandamegafon. Det äraUdeles riktigt. Jag är propagandamegafon för de arbetslösa. De behövertalesmän som framför deras synpunkter och åsikter. har de borgerligaregeringarna inte varit särskilt lyhörda för de arbetslösas situation. Jaghoppas och tror att den här regeringen är mer lyhörd. När det gällerarbetslösheten har vi från socialdemokratisk sida sagt att den är omänsklig.Att tillåta en så stor arbetslöshet som de borgerliga regeringarna har gjort,t. ex. 183 000 öppet arbetslösa, det är inte mänskligt. Man hade kunnat sättain beredskapsarbeten och andra arbetsmarknadspolitiska insatser tidigare, mendet har man inte gjort. Då är man faktiskt skyldig att ta ansvaret. Man kaninte krypa ifrån det med att säga: Vi har försökt finna nya vägar. Jagskulle vilja fråga: Vilka nya vägar är det som mittenregeringen har sökt ochsom har gett något resultat? Oron på arbetsmarknaden är mycket stor. Den öppna arbetslösheten är mycket stor, och dessutom har vi en mycketstor dold arbetslöshet. Människor har redan gett upp. De orkar inte ens gå tillarbetsförmedlingen, eftersom de inte tycker att det är någon idé.Industrisysselsättningen minskar. Alltdet här har i sin framställning försökt redogöra för som om detskulle vara resultatet av en mycket lyckad borgerlig politik. Det här äringenting som man kan skryta över, utan jag sade tidigare att den situation vihar i landet skulle stämma borgerliga politiker tUl eftertanke och ödmjukhet. IStäUet för att angripa de socialdemokratiska förslagen och förhåna dem borde nivara tacksamma för att någon har börjat ta itu med problem som ni icke harvarit kapabla att lösa. AnL 68 ()replik: Jag håller med om att vi har all anledning att varaödmjuka. Men när säger att de socialdemokratiska förslagenskulle anvisa vägar ur svårigheterna vill jag efterlysa besked om på vilketsätt man från socialdemokratiskt håll tänker knäcka problemen. Det har sagtsfrån regeringshåll att man nu har satsat de pengar som går att satsa. Men omdet inte skulle räcka, vad finns då för metoder att ta till? FridaBerglund säger att det har varit en omänskligt hög arbetslöshet. Jag vill dåfråga: Hur hög arbetslöshet kan socialdemokraterna tillåta och ändå kaUa denmänsklig? Sedanmenar jag att i den här bilden också måste vägas in vad de arbetslösa ochmänniskor med låga inkomster och stor försörjningsbörda drabbas av genom densocialdemokratiska politiken, främst devalveringen, hotet om höjd momsoch ytterligare höjningar av arbetsgivaravgiften, som skall räknas 'r 17 av i lönerörelsen. ' Utifråndet menade jag att det har framförts en orättvis kritik mot de senareåreris regeringspolitik vad gäller arbetsmarknaden. Det har ändå - satsatsmer än någonsin, och hade det inte skett, hade vi haft rekordhögaAllmänpolitisk arbetslöshetssiffror, som man har ute i omvärlden. Vi har intefrån svensk debatt sida - vare sig från liberalt eller socialdemokratiskt håU-' sagt ätt vi kan acceptera en sådan arbetslöshet. Men det låter förmätet närsocialdemokraterna säger att det har varit speciellt eländigt under de senasteåren. Vi kan ju ändå säga att det har satsats mer än någonsin för att nå en högsysselsättning och låg arbetslöshet. deltog ju också iriksdagsarbetet , då vi hade en situation där Sverigehade betydligt högre arbetslöshet än andra länder. har vi, trots kriserna,ändå kunnat bemästra situationen, så att vi i har haft en klart lägrearbetslöshet och många tiotusental människor fler i arbete än man haft imotsvarande länder. Det har varit positivt. Jag hoppas att inte detta uppfattassom något slags högmodigt tal. Jag vill bara hävda att det inte kan vararimligt att vara kritisk möt den arbetsmarknadspolitik som har förts när sådanaresurser har satts in. Jag skulle vilja ställa en fråga till pekade på en del reformer. Vilka av dem tycker att vi skallbehålla och vilka är det angeläget att riva upp, med socialdemokratiska ögonstt? Flera av dem har ju drivits igenom trots socialdemokrafiskt motstånd. AnL 69FRIDA () replik: Arbetslösheten beror ju på attindustriinvesteringarna har gått ned och att industrisysselsättningen harminskat som ni har stramat åt på den offentliga sektorn och ickegjort några andra insatser i stället. Hur hög får arbetslösheten vara för att inte bliomänsklig? Arbetslösheten är omänsklig för varje enskild arbetslös. Vårmålsättning är att klara arbete åt alla. Industri- och näringspolitiken ärhuvudmedlet. Den skall komplettera den ekonomiska politik vi för. Till det kommerregional- och arbetsmarknadspoHtiken som komplement. har redovisat vår syn påindustripolifiken och näringspolitiken. har redogjort för vårsyn på arbetsmarknadspolitiken. Jag beklagar att man från de borgerligapartiernas sida har låtit industripolifiken och näringspolifiken sacka eftersamtidigt som man har undergrävt landets ekonomi så att vi nu är i behov avstora arbetsmarknadspolitiska insatser. Jag har fått frågan om vi skall riva upp jämställdhetslagen.Det största hotet mot jämstäUdheten i dagens samhälle är den ekonomiska politiksom de borgerliga partierna har fört, med den brist på arbete för kvinnor somredan råder och det hot om arbetslöshet som många kvinnor upplever. Sysselsättningenhar ökat, sade . har stadigt minskat. Dessutom har antaletsysselsatta också börjat minska. Det är en situation som man inte på en gångkan reparera, men vi har i Framtid för redogjort för hur vi skall göradet. Vi har också sagt att det är vikfigt att alla ställer upp på denekonomiska polifiken, så att vi får ur krisen, och för det måste viskaffa jobb åt människorna. F. n. är de arbetsmarknadspolifiska insatserna detsnabbaste sättet att åstadkomma jobb. AnL 70ELVER () repUk: undvek att svara på frågan, omsocialdemokraterna vidhåller kravet på att riva upp just jämställdhetslagenoch talade i stället om andra hot mot jämställdheten. Sådana finns naturligtvisockså. Låt mig bara konstatera att jämställdhetslagén drevsigenom mot socialdemokraternas vilja. Jag hoppas på ett omtänkande,så att inte krav framställs om att den skall skrotas. Det är rikfigt att antalet industrijobb har gått ned. Påden punkten har vi haft en nedåtgående kurva under mycket lång fid - redan från1960-talet och fram till . Det är angeläget att den trenden kan vända. Det ärändå industrisektorn som skall bära upp den reformpolitik som vi i så storutsträckning säger oss vara överens om. har inte motsagt min uppgift att fleramänniskor har sysselsättning nu än 1976, då socialdemokraterna lämnaderegeringsmakten. Det har skett en positiv utveckling av människors möjligheteratt få arbete, och det gäller inte minst kvinnorna. Det är positivt, och det skallvi försöka slå vakt om. Det har här från socialdemokrafiskt håll sagts- och detfinns anledning att instämma i det - att man inte kan kommendera fram tryggajobb. De måste vinnas på andra vägar. Man måste skapa förutsättningar för enpositiv utveckling. Jag vill, som en slutreplik i den här omgången, hävda attdet var en sådan politik som mittenregeringen drev. Vi gjorde inte bara godaförsök utan var på väg att få till stånd en stabilisering av ekonomin ochförbättrad konkurrenskraft för företagen med möjligheter till produktiva ochlönsamma investeringar. Först när detta har skett blir det möjUgt att få detrygga jobben. Dess värre leder devalveringen, momshöjningen och det ökadearbetsgivamttag som socialdemokraterna vill genomföra till en utveckling åtmotsatt håll. De leder också till stora underskott i bytesbalansen, försvagadköpkraft och ökad arbetslöshet. Därför är det så viktigt att flera avde åtgärder som socialdemokraterna har presenterat i upptakten till den nyaregeringsperioden blir kortsiktiga och att vi ånyo får en politik som lederrätt. vice talmannen anmälde attFrida anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik. AnL 71 (): Det är förvånansvärt hur litet avsjälvrannsakan och ' självprövning som har kommit till uttryck från deborgerliga ledamöterna i denna debatt. hade vi i vårt land en balanserad ekonomi, högsysselsättning och en gynnsam regional utveckling. En tidigare negativutveckUng för Norrlandslänen hade förbytts i ekonomisk och befolkningsmässigtillväxt. En fast och konsekvent ekonomisk politik med rättvis fördelning ochregional balans som mål hade lett fram fill denna gynnsamma utveckling. Visstgenomgick industrin strukturella förändringar även , men detbetecknande var att industriinvesteringarna låg på en hög nivå och att nya ochbättre arbetstillfällen skapades. , med borgerlig poUtik, är situationen enhelt annan. Regionalpolifiken har rasat ihop som ett korthus i blåsväder.Detsamma gäller den ekonomiska poUtiken och industrins utveckling i praktiskttaget hela landet. I Bergslagen hotas den ena bruksorten efter den andra av entotal utarmning på industrisysselsättning. I län, som av många betraktas som ett välmående ochproblemfritt län, har man drabbats hårt av de senaste årens utveckling. Mångaföretag inom byggnadsämnesindustrin, inom sågverks-, gruv- och stålnäringarnahar upphört eller kraftigt dragit ned på sin verksamhet. hotas även storadelar av verkstadsindustrin. Förhandlingar mellan företag och fackliga organisafionerpågår f. n. om friställningar eller korttidsvecka för flera tusen anställda. Kommunerna och har tagit ett stort ansvar föratt minska arbetslösheten genom olika slag av beredskapsarbeten ochbyggnadsverksamhet. Men det hjälper föga när staten och den förra regeringeninte vidtagit åtgärderna . konstaterar i sin verksamhetsplanatt man var tvungen att dra in 800 beredskapsarbetsplatser på grund avmedelsbrist. Bristen på medel till arbetsmarknadspolitiska åtgärder ivåras försvårar i stor utsträckning igångsättningarna och medför såledesen onödig arbetslöshet. De borgerliga regeringarnas ekonomiska politik har gått utpå att svälta ur krisen. Enskilda människor - löntagare, barnfamiljer,pensionärer, sjuka och arbetslösa - skulle få det sämre. Kommuner ochlandsting har drabbats av sparpaket och skulle drabbas ännu hårdare av kommandes. k. sparpaket, vilket i sin tur utan tvivel hade lett fill kraftigainskränkningar i verksamheten med ytterligare arbetslöshet som följd. beskärmar sig de borgerliga debattörerna överdevalveringens kostnadshöjande effekter. I det sammanhanget hade det varitklädsamt med en liten självrannsakan om vad kostnaderna skuUe ha blivit förredan hårt utsatta grupper av människor och för kommuner och landsting, om denborgerUga politiken fått fortsätta. kan vi se med litet större förtröstan på framfiden.Genom devalveringen förbättras exportmöjligheterna för många företag. länexempelvis finns det 36 fillverkande företag med mer än 200 anställda. I dessa36 företag arbetar två tredjedelar av alla industrisysselsatta i länet. 22 avdessa företag exporterar mer än hälften av sin produktion. Självklart innebärdevalveringen en oerhörd förbättring för många av dessa företag och därmedockså ökade möjligheter att få jobb för länets befolkning. Deborgerliga regeringarna bedrev en märklig blandning av genereH och selekfivindustripolitik, som inte gjorde situationen lättare för de svenska företagen.Man höjde skatter och tog upp utländska lån och gav dessa pengar utan förbehålltill krisföretag. Man täckte gamla förluster och betalade bra förförlustföretag. Ägare och banker gick skadeslösa. Man sociaUserade dåligaföretag och hotade med att sälja de vinstgivande företagen. Några pengar attbygga med för framtiden blev inte kvar. Vad vi nu kan räkna med är en effektivriktad industripolitik. Förinte var svensk specialstålsindustri bland de främsta ivärlden. Men industrin omstrukturerades inte i den takt som var nödvändig föratt den skulle behålla sin internationella konkurrenskraft. Nya stålframställningsmetodersom Elred, Inred och plasmateknologin har fördröjts i sitt utvecklingsskededärför att pengarna har använts till annat. Resultatet av de borgerliga årenhar för Bergslagens del bUvit strukturkriser i stället för strukturmöjlighetersamt företagsnedläggningar och arbetslöshet i stället för utveckling ochekonomisk tillväxt. Ävende mindre och medelstora företagen har stor betydelse för ekonomi ochsysselsättning. Vad har då hänt med dessa företag under de borgerliga åren? Ja,inte har förhållandena för dem blivit bättre. Varsel om friställningar och nedläggningarär vanliga också bland de mindre företagen. utspel om bättreservice fill små och medelstora företag genom satsning på de regionalautveckUngsfonderna har resulterat i att ansvarsfulla landsting fått ta denstora kostnaden för fonderna. Hans intresse för massmediala kampanjer varstörre än intresset för att ge fonderna tillräckliga resurser. Kampanjer kanibland vara bra för att dra uppmärksamheten fill angelägna områden Ochkraftsamlas kring sådana områden. Men man får inte skapa förväntningar som intekan infrias. Närvi nu fullföljer en tidigare planerad kampanj för svenska underleverantörer,är syftet att också följa upp den verksamheten med praktiska åtgärder.Utvecklingsfonden i län har en rad projekt på gång för att i samverkanrried länets företag öka deras möjligheter fill produktion och UtveckUng. Vivet att en framgångsrik småföretagarsektor ger nya jobb. Därför skall våra småoch medelstora företag inte låta sig skrämmas av hetspropagandan motlöntagarfonder. Min rekommendation är att man skall se vilken politik somverkligen leder fill efterfrågan och tillväxt i företagen. Degångna sex åren har definifivt inte lett fiU någon framgång för svensktnäringsliv. 160 000 färre jobb i industrin än talar sitttydliga språk om en misslyckad polifik. Rekordstor arbetslöshet och en raseradsamhällsekonomi är resultatet. Därför är det så viktigtriied de kraftfulla åtgärder som den socialdemo- kratiska regeringen vidtagit vad gäller bådearbetsmarknadspolitiken och för att stärka exportindustrin och dekonkurrensutsatta företagen.