prot · G609113 · 1982-12-31 00:00:00 — har vi en ny front att bevaka, den offentliga miljö och arbetsmiljö som detnygamla utgör. går inte meningarna lika mycket isär, ävenom jag tycker att skrivning är litet väl defensiv närdet gäller motion. Motionen är faktiskt mycket hovsam. Det är enicke-rökares önskan om att få slippa den passiva rökningens skadeverkningar.Motionen har dessutom exakt den innebörd som de allmänna råd och anvisningarsom och arbetarskyddsstyrelsen håller på ati: arbeta fram.Dessa råd tillkommer i stället för en lag om förbud mot rökning i offentligalokaler. Det var ju så vi ville ha det, på den punkten var ju alla här ikammaren överens . Enligtvad jag har erfarit kommer dessa råd och anvisningar att fastställas den 15april , alltså innan det nygamla huset tas i besittning. Som ToreNilsson sade i sitt anförande är det i sådana här situationer alltid bäst att skapa regler från början, om man vill ha några regler. De allmänna råd som utskottet hänvisar till har somutgångspunkt att inga skall behöva utsättas för passiv rökning mot sin vilja.Grundtanken med råden, och f. ö. med allt vårt arbete i tobaksfrågan, är attskapa en sådan attityd bland människorna att rökfrihet blir det naturliga i allasammanhang. Trots, som jag sade, den något defensiva hållningen iskrivningen, tolkar jag det ändå som att det finns en viss försikfig önskanfrån utskottets sida att man skall leva upp till ocharbetarskyddsstyrelsens allmänna råd. Det är bra, för vad vi kräver och önskarav andra människor måste vi ju vara beredda att leva upp till själva. Jag vetatt man inom förvaltningsstyrelsen har diskuterat frågan om rökfrihet i detnya huset. En ledamot tog vid ett sammanträde upp frågan om rökfria miljöer,och i protokollet kan läsas att man "betonade vikten av att dessasynpunkter beaktas". Det måste vara ett ordentligt stöd förförvaltningsstyrelsen att få denna sin inställning förankrad i utskott ochkammare som sker här . Vissa företagsskattefrågor m. m. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 1982/83:33Dubbelbeskattningsavtal mellan och (prop. 1982/83:96) 1982/83:34 Beskattningen av ideella föreningarm. Vad utskottet hemställt bifölls. 14 § Vissa företagsskattefrågor m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 1982/83:35 om vissaföretagsskattefrågor m. m. 35KNUT (): Till skatteutskottets betänkande 35 om vissaföretagsskattefrågor finns sju reservationer - tre gemensamma för de treicke-socialistiska partierna och fyra där vi moderater är ensamma. Flera avreservationerna rör frågor som debatterats här i kammaren för inte så längesedan, varför det finns anledning att vara relativt kortfattad. Reservation 1 gäller förmögenhetsskatten. De flesta harinsett betydelsen av att det i företagen arbetande kapitalet är en viktigproduktionsfaktor, som man måste vara rädd om och därför inte kan krävaorimliga skatter ur. föreslog att detkapital som arbetade i mindre och medelstora företag i princip skulle undantasfrån förmögenhets- Vissa företagsskattefrågor m. m. Det är beklagligt att socialdemokraterna i ställetökar pålagorna på det näringsliv rrian annars säger sig vara angelägen att slåvakt om. drev man igenom en höjd förmögenhetsskatt. I reservation 2 har vi moderater understrukit att de andrakapitalskatterna, arvs- och gåvoskatten, som också skärptes ,ytterligare kommer att försvåra generationsskiften i familjeföretagen ochdärmed verka hämmande inte bara på nyföretagandet utan också på sysselsättningoch investering£ir i redan existerande företag. När beslöt om en lindring avdubbelbeskattningen av utdelad vinst i icke börsnoterade aktiebolag påtalade violägenheten för de mindre och medelstora företagen med ofta lågt aktiekapitalav att avdragsrätten för aktieutdelning begränsades till avaktiekapitalet. Vi föreslår dä:rför i reservation 3 att denna begränsning avavdragsrätten slopas. I reservation 4 om skatt på viss elkraft är vi moderaterockså ensamma. Vi yrkar att skatten skall upphöra. Vi gör det med sammaargument som : att det är fråga om inte en vinstskatt utan en skatt påproduktionen, som drabbar företagen oberoende av betalningsförmåga, att denmotverkar industriinvesteringar, att den motverkar de fördelar som kunnatvinnas genom devalveringen och att företag med egen vattenkraft missgynnas iförhållande till de företag som köper sin kraft. Det kan tilläggas att skattenslår hårdast i , vilket landskap socialdemokraterna annars vill slåvakt om i sin omfattande Norrbottensproposition. I sanning ett ologisktagerande! En annan lag som vi vill avskaffa är den 2-procentigalöneavgiften, som beslöts och trädde i kraft vid förra årsskiftet.Som vi redan när lagen antogs förutspådde kan man knappast påstå att de 2procenten avräknats mot tillgängligt löneutrymme i årets avtalsrörelse -åtminstone i den del av avtalsrörelsen som är avklarad. Härigenom harvårt konkurrensläge ytterligare försämrats, och lagen bör avskaffas vid kommandehalvårsskifte. Löneavgiften behandlas i reservation 7. Därmed återstår degerhensamma borgerliga reservationerna 5 om forskning och utveckling och 6 omarbetsrättsligt skadestånd. Dessa två reservationer kommer att tas upp tillbehandling av andra företrädare för reservanterna, varför jag, herr talman,avslutningsvis nöjer mig med att yrka bifall till samtliga sju reservationer. 36STIG JOSEFSON (c); I skatteutskottets betänkande nr 35 behandlasinte mindre än 25 motioner. En del av dessa motioner innehåller yrkanden somhelt överensstämmer med förslag som tidigare behandlats i under dettariksdagsår. har då - såväl i motioner som i reservationer ochomröstningar- redovisat sin ståndpunkt, och vi har därför inte återupprepatvåra motionsyrkanden. I sakfrågorna är vår ståndpunkt oförändrad. Till utskottsbetänkandet har fogats tre reservationer somcentern står bakom. I reservation 1 om förmögenhetsskatten framhåller vireservanter att arbetandekapital i mindre och medelstora företag i princip skall undantas frånförmögenhetsbeskattning. Det är en ståndpunkt som vi har förfäktatoch som vi nu upprepar. Vi föreslår att denna ståndpunkt skall ges regeringenfill känna. I reservation 5 av , och moderaternaberörs stimulansreglerna för forskning och utveckling. Reservanterna anser attnuvarande regler om det särskilda avdraget bör vara kvar och tar därmed avståndfrån finansministerns aviserade förslag. Reservanterna ställer sig också positiva till de synpunktersom framförs i motion 1866 av om åtgärder för förverkligande avprojekten med elkrafts- och flygmuseerna i anslutning fill iStockholm. I reservafion 6 av , och moderaternaberörs frågorna om arbetsrättsligt skadestånd. Enligt en regel som längetillämpats i skatteutskottet brukar utskottet inte göra någotställningstagande i frågor som är föremål för utredning eller prövning ikanslihuset. I detta utskottsbetänkande gör emellerfid socialdemokraterna, somhar majoritet i utskottet, ett klart ställningstagande som i principöverensstämmer med vad som yrkas i vpk-mofionen 866. Med anledning av dettaredovisar också utskottsledamöterna från , och moderaternasin principiella ståndpunkt, som överensstämmer med nu gällande regler,innebärande att ett arbetsrättsligt skadestånd liksom andra skadestånd böranses som en avdragsgill driftkostnad. Till utskottsbetänkandet har vi centerpartister ocksåfogat ett särskilt yttrande angående skatt på viss elkraft. Som jag sade iinledningen av mitt anförande har inte upprepat sin motion från ihöstas. Vi har ansett det vara mera realistiskt att få till stånd en omprövningav denna skatt i samband med en eventuell proposition om energiskatterna. I utskottsbetänkandet behandlas också en parfimotion fråncentern, mofion nr 2134, där bl. a. frågan om rätten till avdrag förpensionsförsäkringspremier berörs. Enligt nuvarande regler får egenföretagarenbetala arbetsgivaravgift också på det belopp som används till att betalaprivata pensionsförsäkringar. Drivs däremot företaget som aktiebolag utgör intebolagets kostnader för pensionering av anställda något underlag förarbetsgivaravgifter. Ur rättvisesynpunkt bör en ändring här komma till stånd.Med tanke på respekten för principen om likabehandling av löntagare ochföretagare och för regeln att företagsformen inte skall styra beskattningenborde en ändring äga rum . Utskottet hänvisar tillföretagsskatteutredningen, som har att pröva frågan. Med hänsyn till denpositiva skrivningen i utskottets betänkande såväl som förra åretförutsätter jag att ett förslag kommer att framläggas. I den tidigare nämnda partimotionen från berörsockså frågan om grundavdrag från företagares inkomster vid beräkning avarbetsgivaravgifter. Som det nu är utgår arbetsgivaravgift för egenföretagarepå såväl arbets-som kapitalinkomst. För att skapa likvärdiga regler oberoendeav företagsform borde en viss hänsyn tas till detta och ett visst belopp ibotten befrias från avgift. Ett annat alternativ för att lösa detta problem äratt avdrag Vissa företagsskattefrågor m. m. Vissa företagsskattefrågor m. m. medges för en viss procent av inkomsten upp till enbestämd nivå. Utskottet har här hänvisat till pågående utredningar ochtill den överenskommelse som träffades mellan , och socialdemokraternai samband med beslutet om 1982 års skattereform. Jag hoppas verkligen att dennafråga löses i samband med beslutet om finansieringen av skattereformen för år1984. Med hänvisning till vad jag anfört yrkar jagbifall till reservationerna 1, 5 och 6. 37KJELL (): Tillåt mig i anslutning till det betänkandekammaren debatterar utveckla syn på några däri ingående frågor, ireservation 1 - som är gemensam för de tre icke-socialistiska partierna -menarvi reservanter att utskottet borde ha gett regeringen till känna att arbetandekapital i mindre och medelstora företag utgör en så väsentlig förutsättning försvenskt näringsliv att sådant kapital därför bör undantas frånförmögenhetsskatt. Inom anser vi att det är en mycket viktigprincipiell skillnad mellan å ena sidan kapital placerat i risktagandesatsningar i mindre företag och å andra sidan mera passiva förmögenhetsinnehavav konsumtionskaraktär. Jag vill därför, herr talman, yrka bifall till reservationnr 1 i skatteutskottets betänkande 35. Jag yrkar också bifall till reservation nr 5.1 denna harfolkpartiet glädjande nog fått såväl som stöd förmotionskravet att avdraget för företagens forsknings- och utvecklingskostnaderskall bibehållas. Om man gör så utesluter detta i och för sig inte selektivainsatser. Det finns dock, menar vi, tillräckligt många exempel på politikersoförmåga att avgöra vad som industriellt är värt att satsa på eller inte. Dessaexempel talar entydigt för att det särskilda forskningsavdraget inte börslopas. Så slutligen några ord om reservation nr 6, som handlar omarbetsrättsligt skadestånd. Vad som egentligen avses med arbetsrättsligaskadestånd framgår inte av betänkandet, inte heller av vpk-motionen som ärföremål för behandling. Jag utgår dock från att man menar de allmännaskadestånden. Skulle avsikten vara att även de ekonomiska skadestånden skulleomfattas av den slopade avdragsrätten, skulle ju följden bli att ensmåföretagare kunde drabbas mycket hårt, ja, rent av tvingas i konkurs vid enfeltolkning av lagen om anställningsskydd. Detta förefaller mig ändå vara attta i. I utskottsbetänkandet åberopar man nyaarbetsrättskommitténs betänkande MBL i utveckling, SOU 1982:60. konstaterar i detta betänkande att man inte kommit framtill någon gemensam uppfattning huruvida skadestånden skall vara avdragsgillaeller ej. Man påpekar däremot att en "ändring i fråga om behandlingen avallmänna skadestånd vid taxeringen bör föregås av ett skatterättsligt ochtekniskt förberedelsearbete som det inte ligger inom ramen för vårtutredningsuppdrag att utföra". Med detta uttalande för ögonen ärdet svårt att förstå att utskottsmajoriteten kunnat uttala sig så kategorisktsom den gör, när den konstaterar att det knappast kan anses rimligt att ettarbetsrättsligt skadestånd skall ha karaktären av driftkostnad, som vidtaxeringen är avdragsgill i sin helhet. Det är en utbredd uppfattning att dennuvarande ordningen inneburit att de mindre företagen drabbats hårdast avutdömda skadestånd. Jag kan alltså hålla med om att nuvarande bestämmelser inteär helt rättvisa, och det kommer de nog aldrig heller att kunna bli. Skulle mandäremot avskaffa avdragsrätten är det helt uppenbart att obalansen blir än merauttalad än vad som är fallet . Konsekvenserna av skatter ocharbetsgivaravgifter kommer då att ytterligare försämra situationen för demindre företagen, främst de som drivs som enskild firma eller handelsbolag. Iprincip kommer dessa konsekvenser att i det närmaste omöjliggöra förarbetsdomstolen och övriga domstolar att utdöma likvärdiga skadestånd. Skall de allmänna skadestånden göras skattepliktiga måsteman också i konsekvensens namn titta på rättegångskostnaderna. Är det rimligtatt de är avdragsgilla i rörelsen i ett sådant läge? Även de ekonomiska skadeståndenkommer i logikens namn in i bedömningen. En arbetsgrupp inomarbetsmarknadsdepartementet utreder tydligen f. n. frågan om de arbetsrättsligaskadestånden. Låt mig uttrycka den förhoppningen att dennaarbetsgrupp inte tar lika lätt på de problem som är förknippade med denna frågasom skatteutskottets socialdemokratiska majoritet har gjort. Från folkpartietssida har vi velat markera de risker för stora orättvisor och betydande följderi enskilda fall, främst för de mindre företagen, som en slopad avdragsrätt kanmedföra. Jag yrkar därför bifall också till reservation nr 6 i detbetänkande vi nu debatterar. Vissa företagsskattefrågor m. m. 38TOMMY (vpk): Kanske skulle jag låta mig förledas till attkommentera inlägg till att börja med, eftersom jag har det ifärskt minne, men jag avstår från det- om jag skulle glömma bort att göra det,kanske det inte spelar så stor roll. Jag skall behandla tre motioner från vänsterpartietkommunisterna; dels en motion om rätten till avdrag för arbetsrättsligtskadestånd, dels en motion som tar upp frågan om svenska företagsutlandsinvesteringar, dels en motion med krav på att man skall slopa rättentill avdrag för representationskostnader. Jag börjar med den sistnämnda. För kostnader i samband med representationsmåltider vidaffärsförhandlingar äger företag eller företagare rätt att göra avdrag vidtaxeringen. Man måste ställa sig frågan: Varför skall detta anses som enavdragsgill kostnad i förvärvskällan? Det är ju så att företagaren ellerbolaget som bjuder får göra avdrag för måltidskostnaderna intill ett visstbelopp, och man får därmed en lägre beskattningsbar inkomst. För varjemiddagsgäst, inkl. företagaren själv, får vi andra skattebetalare betala110-120 kr. på grund av detta avdragssystem. Det är vad det s. k.representationsavdraget i själva verket Vissa företagsskattefrågor m. m. Med ett slopande av detta avdrag skulle flerafördelar uppnås. För det första skulle vi uppnå en viss jämställdhet mellanvanliga människor och dessa företagsrepresentanter och andra, som äter en stordel av sina middagar och luncher genom att betala med sina av företagen ochskattebetalarna betalda plastkort. Vanliga människor får själva dyrt betalasina egna måltider och även sina gästers - det är något av en hederskodex förden stora gruppen vanliga, hederliga arbetare och tjänstemän i det här landet.Att då tillåta en viss minoritet att äta delvis på dessa människors bekostnadär direkt stötande. För det andra förekommer det - det kan vi utgå ifrån- ett fusk med de här avdragen. De görs även i de fall då kostnaderna inte harett samband med affärsverksamheten. Kontrollen i det avseendet äroerhört svår att genomföra. Enligt utsago förekommer det vidare att man istället för kostnaden för vin och sprit tar upp kostnad för ett extra antalmiddagar - som bekant är kostnaden för vin och sprit irepresentationssammanhang inte avdragsgill. Med ett totalt slopande av rättentill representationsavdrag skulle den möjligheten till fusk elimineras. I den debatt som har förts vid flera fillfällen omslopandet av representationsavdragen har det framförts domedagsprofetior frånrestaurangnäringen. Krögarna menar att de skulle få slå igen verksamheten omavdragsrätten slopades. Då måste man ställa sig frågan; Bjuder företagarna påmiddag i affärssammanhang bara för att de själva behöver stå för endast enmindre del av kostnaden? Om det är på det viset, då är det inte för attgenomföra en affärstransaktion som man bjuder på dessa måltider. Eller skall mantolka restauratörernas oro på så sätt att det i de flesta fall inte handlar omaffärsmiddagar när man betalar med företagets plastkort, utan om sådanamåltider sorn inte berättigar till avdrag för kostnaderna? Hur som helst så ärslopande av denna avdragsrätt en rättvisefråga, en fråga om att slopa en förmånför ett fåtal som av ett flertal anses som stötande. Om man läser utskottets skrivning med anledning av vårmotion, finner man att utskottet inte säger speciellt mycket annat än attutskottet tycker att dessa kostnader skall behandlas som avdragsgilldriftkostnad. Detta säger utskottet , i april månad 1983.1 december 1982, dåen likalydande motion var föremål för behandling, sade utskottet följande:"Utskottet är inte främmande för tanken att begränsa eller slopa avdragenför representation I detta uttalande instämde också finansminister , då han sade; "Vi är inte ointresserade av frågan om representationsavdragen - den har varit uppe till diskussion här i kammaren-- ." Av de ställningstaganden som utskottsmajoriteten ochsocialdemokraterna den gången gjorde skönjer man inte någonting i dagensbetänkande, och det tycker jag är allvarligt. Är det intresse som mandeklarerade nu helt borta? Det framgår i vart fall inte avutskottsbetänkandet att det intresset kvarstår. Efterdetta, herr talman, tänker jag beröra frågan om de svenska företagens investeringar i utlandet. De svenska företagensinvesteringar i utlandet har ökat på ett mycket dramatiskt sätt under framförallt . har industriinvesteringarna i gåtttillbaka. En allt större andel av de svenskägda företagens sysselsättning ochproduktion har förlagts utanför gränser. Det finns ett direkt sambandmellan den processen och de ekonomiska problemen i vårt land.Utlandsinvesteringarna försvårar ansträngningarna att motarbeta stagnation ochkriser, att öka investeringarna och produktionen inom och minskaarbetslösheten. Därför krävs det åtgärder för att begränsa de svenskaföretagens investeringar i utlandet. Utvecklingen av svenska företags investeringar i utlandetframgår av stafistik över dels lämnade tillstånd till svenskadirekta investeringar i utlandet, dels lämnade fillstånd till svenska företagatt ställa borgen eller garanti för utländska dotterbolags upplåning. Om mantittar på denna statisfik, finner man att 1980 gav tillstånd tilldirektinvesteringar i utlandet för i runt tal 3 800 milj. kr., dvs. 3,8miljarder. gav tillstånd till sådana investeringar för 6 540milj. kr., dvs. i runt tal 6,5 miljarder, en ökning fill 1981 medinte . Denna ökning fortsätter om än inte i exakt sarnma högatakt. gällde nämligen samma tillståndsgivning 8 668 milj. kr., alltsånärmare 8,7 miljarder, en ökning från föregående år . Sammantaget - fill 1982 -utgör denna ökning inte , dvs. en ökning med ungefär 5 000 milj.kr. Stafisfiken för från pekar påen ytterligare kraftig ökning. För är det nära enfördubbling mot förhållandet 1982. Skulle den tendensenstå sig, torde tillstånden till de svenska direktinvesteringarna i utlandet förhela 1983 komma att uppgå till mer än 15 miljarder. är inte detta troligt,men den bakgrunden borde väl väcka den socialdemokratiska regeringen till motåtgärder. Visserligen arbetar den socialdemokratiska regeringenefter devisen att vi inte kan hindra utlandsinvesteringarna därför att dessaskapar jobb i . Men förhåller det sig knappast på det viset. Detfinns inget som talar för att varje jobb i utlandet, som exporteras i form avkapital, skulle ge fler jobb netto i . Tillväxten i de stora internationellt verksamma företagenmed bas i sker i allt högre grad genom utlandsproduktion. Det har sketten väsentlig tyngdpunktsförskjutning i de svenska industriföretagensproduktionsverksamhet. Det finns 18 stora svenska industrikoncerner som ärhelt dominerande när det gäller utlandsinvesteringarna. De svarar för intemindre än av antalet utlandssysselsatta i tillverkningsbolag. Inom Sverigesysselsätter de av industrianställda. I de svenska företagsenheterna minskade sysselsättningenmed 19 000 . ökade antalet anställda idotterbolagen utomlands med nära 140 000. Antalet anställda utomlands inomgruppen har Vissa företagsskattefrågor m. m. Nr 113 ökat från till 54 %1973 och 1981. Torsdapenden Herr talman! Erfarenheterna talaralltså i rakt motsatt riktning. 7 aoril1983 ' sysselsättningen så skrämmandestatistiken kommer också de investeringar som gjorts av dotterbolagen genom borgensåtaganden av Vissaföretagsskat moderbolagen i hemlandet - belopp vilka tillsammans är någonmiljard tefrågor m m högre än siffran fördirektinvesteringar - samt de egna upplåningarna i utlandetutan säkerhet från moderbolagen. Den här summan torde ligga någonstanspå 25 ä . Det är utifrån detta som kommunisternaskrav om en avgift på svenska företags investeringar i utlandet har tillkommit.Det finns nämligen ett direkt samband, som vi också tidigare påtalat, mellan deväxande utlandsinvesteringarna och de ekonomiska problemen i vårt land. En avgift på , som baseras på företagens utnyttjandeav i beviljade tillstånd till direktinvesteringar i utlandet, skullege dubbla effekter. Dels skulle avgiften i sig ge pengar till statskassan. Delsskulle den självfallet motverka tendenser till stark ökning av desvenska företagens utlandsinvesteringar. Om avgiften ger den effekten, så är det primära måletenligt vår uppfattning uppnått, nämligen att hejda denna kraftigt ökandetendens att flytta ut jobben från till andra länder. Slutligen, herr talman, skall jag gå in på den tredjemotionen, som berör det arbetsrättsliga skadeståndet. Vi motionärer ochutskottsmajoriteten är här i sak överens. Enligt utskottets skrivning, om jagfår tolka denna positivt, har vi att räkna med ett förslag från regeringen omatt arbetsrättsliga skadestånd av olika slag i fortsättningen icke skallföranleda rätt till avdrag vid taxeringen. Syftet med arbetsrättsliga skadestånd är självfallet attmotverka brott mot avtal eller lagar inom arbetslivet. Det får inte varaekonomiskt lönsamt att frångå vad som har överenskommits genom avtal eller vadsom har föreskrivits i lagar. Därför behövs det en skärpning också när detgäller skadestånden. En sådan skärpning kan självfallet komma till stånd i ochmed att rätten till avdrag för skadestånd vid taxeringen icke beviljas. Detförekommer nämligen inte sällan att avtal och lagar överträds på arbetsmarknadenoch att företag av den orsaken åläggs skadestånd, antingen i form av enuppgörelse eller i form av en dom i arbetsdomstolen. Enligt vår mening finns det alltså skäl att skärpa dennuvarande lagstiftningen för att det därigenom skall bli dyrare - om jag fåruttrycka mig på det sättet - för arbetsköparna att bryta mot lagar och ingångnaavtal. gjorde en utläggning om hur förfärande detskulle vara, om de företagare som begår avtalsbrott eller lagbrott självaskulle behöva betala hela skadeståndet och inte få det subventionerat tillungefär genom skattebortfall. Ett sådant resonemang faller på sin egenorimlighet. Det kan väl knappast vara rimligt att , omhan begick ett 32 lagbrott eller avtalsbrott, självbara skulle behöva betala av det Resten skulle andra skattebetalare stå för. Blotta tanken pånågot sådant borde leda in på andra funderingar. I varje fallborde det få honom att ta till andra argument än dem han föredrog här ikammaren . Jag yrkar bifall till det särskilda yrkandesom delats ut till kammarens ledamöter och som avser hemställan om bifall tillvår motion om en avgift på svenska företags utlandsinvesteringar samt om bifalltill vår motion om ett slopande av representationsavdragen. 16 och 26. Vi hemställer under mom.