prot · G609156 · 1982-12-31 00:00:00 — 71 (): Invandrarpolifiska frågor har behandlatsflera gånger , tidigare under vårriksdagen. De behandlas ju i huvudsak inomresp. sakområden, och eftersom invandrarfrågorna till sin karaktär ärtvärpolitiska faller de under olika utskotts områden. Viktiga delar av den motion, 847, som väcktetill årets har alltså redan behandlats. Jag tänker på frågan ominvandrarbarnen i skolan, som behandlats av utbildningsutskottet och därcentern tyvärr blev ensam om förslaget att inrätta en experimentskola inomgrundskolan med undervisning på finska, med svenska som första främmandespråk. Syftet med en sådan skola skulle främst vara att ta fram metoder iundervisningen som skulle kunna användas inom övrig undervisning avinvandrarbarn inom det svenska skolväsendet. Vi behöver gå vidare för att finnaformerna för en undervisning som leder till den målsättning vi har, nämligenatt eleverna blir aktivt tvåspråkiga, men vi fick som sagt inte stöd frånövriga partier för detta. Men jag är glad att invandrarministern tydligen är inne päsamma linje som jag själv kom in på och som också togs upp icentermotionen, nämligen att vi kanske borde gå vidare med en modell förinvandrarbarnens modersmålsundervisning som har prövats i . Där ges enav skoldirektionen administrerad och finansierad undervisning av invandrareleveri deras modersmål utanför skoltid som ett komplement till den relativtbegränsade tid som kan anslås för hemspråksundervisning på ordinarie skoltid. Ivarje fall fick jag av en tidningsintervju uppfattningen att invandrarministerninte var främmande för att ta upp den frågan. Vi har också behandlat en annan viktig invandrarpolitiskfråga som handlagts av socialutskottet. Den gällde samhällets ansvar för ochomsorg om det snabbt ökande antalet pensionärer bland invandrarna. I detavseendet har vi, tror jag, ganska dålig framförhållning, som vi ofta har haftnär det gäller invandrarpolifiska frågor. Frågan har inte varit så aktuell förut; de flestainvandrare är unga när de kommer hit. Det är en fråga - det ärriktigt- men jag tror att det kan behövas initiativ och stimulans från regeringoch statliga myndigheter. Flera andra frågor har behandlats och kommer attbehandlas med utgångspunkt i betänkanden från andra utskott. Däremot har vi aldrig, vad jag vet, behandlat eninvandrarpolitisk fråga med utgångspunkt i ett betänkande frånsocialförsäkringsutskottet. Det kommer vi att göra i fortsättningen, efter detbeslut som fattades här i att överförainvandrarfrågorna till socialförsäkringsutskottet. Det är alltså sista gångende mer direkta och begränsade invandrarpolitiska frågorna behandlas medutgångspunkt i ett betänkande Anslag till invandring m. m. Nr 156 frän arbetsmarknadsutskottet. Allade arbetsmarknadspolitiska frågor som Torsdaeen den * starkt berör invandrarna blir självfallet kvar iarbetsmarknadsutskot- I budgetpropositionen görs en bred redogörelse för allt Anslag till invand- som var på gång vid regeringsskiftetoch alla initiativ som tagits ring m m . Det är jagnaturligtvis glad över. Däremot står det mycket litet om vad dennya regeringen avser göra. En av de frågor som var på gäng gällersvenskundervisningen för invandrare. I centermotionen togs inte den frågan upp.Då var jag nämligen helt övertygad om att vi skulle få en proposition i frågantill vårriksdagen, eftersom jag visste att beredningsarbetet iregeringskansliet låg långt framme vid regeringsskiftet . fick jag av invandrarministern svar på enfråga som jag ställt om när propositionen skulle komma, och jag fick då klartför mig att något tydligen hakat upp sig i och att ingenproposition var att vänta . Däremot lovade ge besked om - jag citerar ur svaret - "den principiellainriktningen av beredningsarbetet". Och det var ju i och för sig ingetstort löfte. Men enligt min årstidsuppfattning är det vår nu och har varit detett bra tag. Jag beklagar att inte invandrarministern är här när vi behandlardessa viktiga frågor. Jag hade hoppats att vi skulle ha fått ett besked avinvandrarministern om när en proposition om den sä nödvändigareformeringen av svenskundervisningen kan tänkas komma. Det är ju inte för osspolifiker som den är viktig, utan det är för invandrarna. I den här frågan är utskottet i stort sett enigt när detgäller att betona hur viktig frågan är - om jag bortser från det särskildayttrandet från moderaterna- men eftersom det inte är någon reservation, utgårjag från att även står bakom utskottets uppfattning. Vi har settmycket allvarligt på frågan och säger så här: "Enligt utskottets mening har kunskaper i svenskaspråket en avgörande betydelse för de vuxna invandrarnas möjligheter att finnasig till rätta i det svenska samhället och i arbetslivet. Svenskundervisningenhar följaktligen en framträdande plats bland de olika insatser som görs frånsamhällets sida för att underlätta invandrarnas anpassning. Trots detomfattande utbudet av undervisning i svenska och samhällsorientering harfortfarande stora grupper invandrare begränsade kunskaper i svenska språket.Det gäller t. ex. invandrare som inte förvärvsarbetar. En reformering av svenskundervisningenär därför ytterst angelägen. Den ovan redovisade utredningen" - det äralltså - "utgör ett viktigt led i detta arbete. Utskottetförutsätter att det beredningsarbete som pågår i pågrundval av förslag kommer att resultera iett förslag till . Mot den bakgrunden saknas det skäl att nu behandlade i motionerna upptagna frågorna." Jag vill rätta till ett fel som jag gjorde tidigare. Jagsade att utskottet var enigt. Det var man i och för sig om vikten av att lösa svenskunder- 90 visningsproblemet, men det finns enreservation där från vpk. Jag vill gärna ytteriigare understryka vad utskottet sagtgenom att ge ett Nr 156 färskt exempel. förlorade ett betydandeantal finsktalande ombords- Torsdaeen den anställda på sinaarbeten. Den yttersta orsaken till avskedan- 26 mai 1983 dena varenligt arbetsgivaren arbetsbrist, men att just dessa personer drabbadesberodde enligt arbetsgivaren, som var , på att deras Anslag tdlinvand-kunskaper i svenska var så bristfälliga att de skulle kunna utgöra enrisk i en jjj katastrofsituation. har fastställt denna orsak till avskedandena, som facket och arbetsgivare var överens om.Frågan skall dock prövas av arbetsdomstolen. Jag har inte tagit upp detta för att kritiseratingsrättens dom - det tillkommer inte oss att göra det - utan för att understrykahur viktigt det är att frågan om svenskundervisningen blir löst. De anställdasom här avskedades hade, enligt de uppgifter jag kunnat inhämta, inte fått delav de 240 timmars undervisning på betald arbetstid som de har rätt till, och dehade enligt egna uppgifter inte fått en fullständig information om sinarättigheter i detta avseende. Jag är ganska säker på att dessa anställda inteär ensamma om att i den "försöksverksamhet" som vi bedriver gå misteom en viktig rättighet, även om dess bättre inte alla förlorar jobbet på grundav detta. Det är alltså saker som brådskar. En annan för invandrarna viktig fråga, som också var välförberedd i departementet vid regeringsskiftet, gäller tvåspråkighet som meritvid anställning. Som redovisas i utskottsbetänkandet lämnade en - av miginitierad -arbetsgrupp inom strax före regeringsskiftet enrapport om detta (Ds A 1982:9). Gruppen har kartlagt möjligheterna att getvåspråkighet ett meritvärde vid bl. a. statlig anställning och därutöverföreslagit åtgärder som kan leda till att tvåspråkig personal i ökadutsträckning anställs i offentlig tjänst. Också i denna fråga är utskottet enigt om hur viktigt detär att komma till en lösning. I ett särskilt uttalande har ochfolkpartiet velat ytterligare understryka hur angeläget det är att de förslagsom fanns i rapporten snabbt genomförs. De långa handläggningstiderna i utlänningsärenden harvarit en ond följetong under en följd av år. De medför lidande för de inblandadeoeh stora kostnader för samhället. som invandrarminister vidtogsen rad åtgärder på olika nivåer för att nedbringa handläggningstiderna. a.tillfördes både invandrarverket och nyahandläggarresurser för dessa frågor. Och det lyckades också ganska bra att fåner handläggningstiderna. Trots det stora antalet nya ärenden kunde den s. k.ärendebalansen minska och uppgick vid regeringsskiftet till 335 mot ca 1 000bara fidigare. Också på invandrarverket skedde en gynnsam utveckling, ochsituationen var bättre än den varit . Detta har kunnat ske genom rationaliseringar och omprioriteringar inom verket men också genom att tillståndsbyrån fick en extra förstärkning med tre handläggare . Anslag till invandring m. m. begärde i sinapetita att få behålla dessa handläggare också under nästa budgetår, vilketemellertid regeringen sade nej till. I centermotionen tog vi uppinvandrarverkets förslag, innebärande ett plus på . Det är viktigt, anser vi, att det finns en hög beredskap påinvandrarverket och att det finns en kontinuitet i kunskaperna. Socialdemokraterna i utskottet hade tur i oturen. Deyrkade nämligen först avslag på motion om de 400 000, men innanbetänkandet hann slutjusteras kom kompletteringspropositionen med precis sammaförslag som i vår motion och med samma motiveringar. Så mofionen hänsköts avutskottet att behandlas i samband med kompletteringspropositionen. Jag skall inte göra stor sak av detta vinglande.Huvudsaken är att den slutliga lösningen blir positiv, och det finns det juförutsättningar för . särskilda yttrande är svårare att förstå,både formellt och reellt. Uppenbarligen vill man redan nu avisera att man intetänker acceptera de . Det är litet underligt, med tanke på attjust var ivrigare tillskyndare till att den extraresursenkom fram. Men den frågan kommer vi alltså tillbaka till i samband medbehandlingen av kompletteringspropositionen. Jag vill ta upp ytterligare en fråga där regeringen förten inkonsekvent politik. Det gäller anslagen till invaiidrarorganisationernaoch till avgränsade projekt - det är de rubriker vi har. Invandrarverketprioriterade i sin anslagsframställning organisationerna och begärde med hänsyntill den ekonomiska situafionen ingen höjning av anslaget till särskildaprojekt. Regeringen gjorde tvärtom. Man föreslogen begränsad höjning avanslaget till invandrarorganisationerna och höjnifig av anslaget till särskildaprojekt. I centermotionen föreslår vi att alla tillgängliga nyamedel läggs på anslaget till organisationerna. Eftersom utskottsmajoriteteninte accepterat detta, har vi följt upp yrkandet i reservation 1. Vi har därunderstrukit organisationernas viktiga funktioner och också deras f. n.besvärliga ekonomiska situation. Vid utskottsbehandlingen fick vi under hand veta attregeringen för innevarande budgetår gjort en omfördelning av de av beslutade anslagen till invandrarorganisationerna resp. avgränsadeprojekt, så att 500 000 förts över från avgränsade projekt tillinvandrarorganisafio-nerna. Detta har också sedermera redovisats ikompletteringspropositionen. Jag har inget i sak att invända mot detta. Jag anser attdet var ett riktigt beslut, men vad jag inte förstår är varför man finner detså angeläget att stödja organisationerna innevarande budgetår men inte likaangeläget nästa budgetår. Invandrarorganisationernas uppgifter är minst likavikfiga och deras ekonomiska resurser lika bristande. Var finns logiken? Ocksåhär har skiljt ut sig och i ett särskilt yttrande redovisat ensnålare inställning. Vi har alltid talat om den stora partipolitiska enigheten om Den enigheten finns fortfarande, som framgår av Nr 156 betänkandet. Mendet betänkande vi behandlar ger också en föraning Torsdaeen den om attden enigheten snabbt kan ta slut. tre särskilda 9( ppgj jgg yttrandenrörande frågor som vi senare skall ta ställning till bådar inte gott. och försig är inte total partipolitisk enighet nödvändig för att vi skall kunna Anslag till in vand-föra en fortsatt progressiv invandrarpolitik, men det voreilla om opportu- .- j nistiska och partistrategiska aspekter skulle fåalltför stort utrymme i den invandrarpolitiska debatten. Jag yrkar bifall till reservation 1 och iövrigt bifall till arbetsmarknadsutskottets hemställan i dess betänkande 22. 72 (): Jagskall endast i korthet kommentera desärskilda yttranden som vi har fogat till arbetsmarknadsutskottets betänkande22. I övrigt ansluter vi oss till utskottet. Det särskilda yttrandet nr 2 behandlar stödet tillinvandrarnas riksorganisationer. Invandrarorganisationerna har ju erhållitdrygt 4 milj. kr. till sin verksamhet. /84 sker en ökning med204 . Under innevarande budgetår har regeringen därutöver beslutat atttilldela organisafionerna ytterligare . genom en omfördelning frånbidrag till avgränsade projekt. Detta har skett som en anmälan från regeringentill utskottet och har alltså inte behandlats i sak av utskottet. har tidigare beslutat om extra insatser tillinvandrarorganisationerna. I tilläggsbudget 2 /80 erhöll Hus1 milj. kr. och i filläggsbudget 3 /82 ytterligare 4 milj. kr. En utredning om invandrarorganisationernas ekonomi hargenomförts . Detta har inte föranlett någon ytterligare åtgärdfrån utskottets sida i nu föreliggande betänkande. Vi moderater hävdar att besparingar är nödvändiga inomalla områden -och alltså även när det gäller invandrarorganisationerna. TillKarin vill jag säga att detta inte är någon partistrategisk aspektutan att det helt enkelt är en nödvändighet. Därför har vi i det särskildayttrandet påpekat att det är viktigt att utskottet klargör för organisationernaatt nya pengar inte kan påräknas . I det läget börorganisationerna skära ner sina kostnader eller öka medlemmarnas egna insatseri form av pengar eller arbete. Vi anser att detta är ett rimligt påpekande. Detgäller inte bara invandrarorganisationer utan alla organisationer.Verksamheten måste förändras och anpassas till de resurser som står till vårtförfogande. Detta har vi ju diskuterat i denna kammare när detgäller andra samhällssektorer. Det särskilda yttrandet nr 4 behandlarsvenskundervisningen för invandrare. Jag vill säga till att vistår bakom utskottets uppfattning att svenska språket är mycket viktigt förinvandrare. Men vi har invändningar mot formuleringarna i betänkandet, och dethar vi gett uttryck för i detta särskilda yttrande. Det harhär sagts att svenska för invandrare har utretts av en särskild 93 Nr 156 kommitté. Utskottet skriver i sittbetänkande att ett förslag så snart som Torsdaeenden möjligt förutsätts ligga påriksdagens bord på grundval av 76 mai1983 förslag. Det är detta uttryckssättsom vi vänder oss emot. utskottet därigenom föregriper den kommande behandlingen. Anslag tidinvand holkas som om utskottet accepterar SFI-förslaget utan att kommentera ring m m finansieringen. Det förslag somframlagts av kommittén leder till ökade kostnader,som måste vägas mot det utrymme som finns tillgängligt. Det kan leda tillomprioriteringar och andra överväganden av olika slag. I övrigt föreslås anslaget för flyktingar få en kraftiguppräkning. Det är egentligen ingen höjning av ambitionsnivån utan en anpassningtill verkligheten. Utgifterna har tidigare avsevärt översfigit anslagen, ochden organiserade överföringen och den spontana flyktinginvandringen beräknas fåsamma omfattning som föregående budgetår. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan i betänkandet 22. 73 () replik: Jag måste med några ord kommentera dettainlägg, där utvecklade tre särskilda yttranden. Först vill jag säga när det gäller anslaget till FinlandsHus, som plötsligt togs upp som en motivering för att ge mindre tillinvandrarnas organisationer, att detta är två saker som inte alls hör ihop.Anslaget till Hus grundas på en överenskommelse mellan de finska ochsvenska regeringarna om att stödja detta kulturella centrum i , på sammasätt som vi har stött nordiska kulturcentra i . Detta tycker jag intealls vi kan blanda ihop med stödet till invandrarnas organisationer. Det är riktigt att alla mäste spara. Det har alla, ävenvårt parti, varit inne på. Men det är faktiskt så att organisationerna har fåttskära ner sina omkostnader. De har inte fått fullkostnadstäckning för den inflation vi har haft i samhället. Vi anser att det ärviktigt att lägga alla de tillgängliga resurser som man kan få fram påorganisationerna själva och inte på tillfälliga projekt, som i och för sig kanhänföras till organisationerna men också till kommuner och andra som har bättremöjligheter att finansiera den verksamhet de bedriver. som invandrarminister lärde jag miguppskatta invandrarorganisationernas verksamhet. Jag måste säga att det är enenorm uppgift de har i samhället, och de fullföljer den på ett utomordentligtsätt. När det gäller svenskundervisningen måste jag säga att jaginte kunde förstå det yttrande som finns i betänkandet. Jag förstår det ännu mindre , efter att ha hört . Det framgår av det särskilda yttrandet att man reagerar mot att utskottet har sagt att en reformering av undervisningen är angelägen och att är ett viktigt led i detta arbete. Det är ju så vi brukar arbeta - man gör först en utredning, och på den utredningen och på remissvaren till den utredningen bygger man ett regeringsförslag. Det behöver inte följas helt och hållet, men detta är ändå 94 det underlag man har. Självfallet kan man hamna på olika kostnadsnivåer, men detär också Nr 156 någonting som man kan ta ställning till i ett senare skede. Det tar man inte Torsdaeen den ställning fill . 74 (vpk): Anslag tiU invand- Först vill jag i korthet kommentera IngridHemmingssons i inlägg om moderata samlingspartiets omsorger om invandrarna.Hon åberopar den hastiga omfördelningen av resurser om . till vissainvandrarorganisationers verksamhet som ett extra stöd, som måste räknas med ianslaget. Det är helt enkelt så att dessa invandrarorganisationers ekonomi varså pass usel att de var totalt konkursfärdiga. Det var detta som föranleddedenna hastiga omfördelning av . för att man över huvud taget skullekunna rädda deras existens, F. ö. har anslaget till invandrarorganisationerna sedan1980 ända till inneburit en rejäl besparing. Det har varit en ständigminskningav resurserna till deras verksamhet. Beträffande behovet avbesparingar skulle jag vilja säga: bevare invandrarna och den framtidainvandrarpolitiken från moderata samlingspartiets besparingsomsorger! Denslutsatsen kan man dra av den invandrarpolitik moderata samlingspartiethittills bedrivit. Invandrar- och minoritetsorganisationernautgör en allt viktigare del av folkrörelserna i . Förutom att defungerar som intresseorganisationer för invandrares och minoriteters strävanatt behålla och utveckla den egna kulturen och språket i det svenska samhället,har de en särskilt viktig funktion för kvinnorna, barnen och ungdomen. Här träffasman familjevis och umgås över alla åldersgränser. Många föreningar harteatergrupper, dansgrupper, körer etc. där alla medverkar och får del av sittkulturarv och av den kulturella utvecklingen i hemlandet. Förutom kulturella akfiviteter har invandrarorganisationernastor betydelse som informationsförmedlare och som en viktig förbindelselänkmellan invandrarna och det svenska samhället. I det avseendet skiljer siginvandrarorganisationernas verksamhet mycket starkt frän verksamhet sombedrivs i det traditionella svenska föreningslivet, med specialisering på vissaämnesområden. Invandrarorganisationerna är intresseorganisationer förhela familjen, men en huvuduppgift för samtliga är att arbeta med ungdom. Dekan därigenom göra mycket för att förebygga sociala problem. Vpk delar invandrarverkets bedömning att de invandrar- ochminoritetspolitiska mål som fastställde endast kanförverkligas genom att invandrarnas egna organisationer får bättre möjligheteratt arbeta och genom att svenska organisationer stimuleras att mer aktivtengagera sig i invandrarfrågorna. /76 erhåller invandrarorganisationer som ärriksförbund verk samhetsbidrag från statens invandrarverk (). T. o. m. 1979/80 erhöll en ökning av anslaget. Därefter har organisationerna fått sänkta reala bidrag. Detta är en utveckling som, om den tillåts fortsätta, riskerar att rasera den verksamhet som vissa organisationer byggt upp. Nr 156 invandrarorganisationerna ipraktiken fått nedskärningar av redan otillräck- TnrsHaeen den ''8 bidrag. ställer det svenska byråkratiska maskinerietallt större 96 mni1Q83 krav på invandrarorganisationerna,som förväntas delta aktivt i olika arbets- _ eller referensgrupper och i olika statliga ochkommunala utredningar och det ,,.. j med obefintliga eller minimalakansliresurser. Här uppenbarar sie en Anslagttll invand- tf b påtagligrisk för att invandrarorganisationerna omvandlas till enbart administrafivaenheter med huvudsaklig funkfion att med svårigheter bära sin egenadministrationstyngd. Det som är helt klart är att organisationerna inte kanmotsvara samhällets förväntningar med det nuvarande statsstödet. anser att stödet fillinvandrarorganisationerna nu är så pass angeläget att man är beredd att avståfrån en ökning av anslaget för avgränsade projekt för att tillgodose detta. Vpkanser däremot att det i nuvarande läge är högst angeläget att öka bidraget tillsådana projekt som syftar till ökad förståelse och kontakt mellan invandrareoch svenskar. Det ökade behovet på det här området, liksom behovet av att ökabefolknings-majoritetens kunskaper om invandring och invandrarfrågor,dokumenteras av att har fått 310 ansökningar på sammanlagt 13 milj. kr. Vpkanser att det är viktigt med en ökning av det här anslaget. Den ekonomiska kris som drabbar hela denkapitalistiska världen och som kännetecknas av massarbetslöshet, inflation ochsocial utslagning håller på att fördjupas och förvärras. Därmed skapas ocksågrogrund och gynnsamma förutsättningar för uppkomsten av missnöjesgrupper ochfascistoida partier, som i den ekonomiska krisens spår breder ut sig runt om iEuropa, genom att bl. a. utnyttja och underblåsa fördomar som rasism ochfrämlingshat. Också i blir klimatet allt hårdare efter hand somarbetslösheten breder ut sig. Denna utveckling medför att invandrarna i Sverigebemöts med hårdnande attityder; det finns klara tendenser tillfrämlingsfientlighet och rasism i samhället. Detta beror till en del på att den invandradearbetskraften aktualiserar strukturella spänningar i det land den kommer till. Detta drabbar i första hand arbetare och lägre mellanskikt, som ibland drivs att åberopa sin medfödda nationella status. Även om invandrarnas ställning, inkomst och utbildning ofta är låga riktas denna aggression mot dem. Från marginalen i utvandringsländerna hamnar de i marginalen i mottagarländerna. De är svagt integrerade i det nya landet. Deras ekonomiska resurser kanske ökar, men de är yrkesmässigt och utbildningsmässigt utspärrade. Trots detta ökar spänningen inom den inhemska arbetskraften, som inte lyckas ta sig upp och just därför känner sig passerad och förbiseglad. De infödda som inte får del av den ökade sociala rörlighet invandringen för med sig uppfattar invand rarna som ett allvarligt hot. Dessutom ökar konkurrensen om arbetstillfäl lena ju mer den ekonomiska krisen breder ut sig. Desto mindre har man råd med solidaritet, hänsyn och omtanke. Desto mer breder individualismen och de vassa armbågarnas mentalitet ut sig. 96 Vpk anser att deninvandrarfientlighet och de rasistiska tendenser som gör sig gällande i dagutgör ett allvarligt hot mot invandrarna, men också, och Nr 156 framför allt, mot devärderingar som ligger till grund för och genomsyrar Torsdaeenden Mot denna bakgmnd anser vi att det är 26rnai 1983 ytterst nödvändigt ochbrådskande att vidta konkreta åtgärder i kampen mot 'ä'''""- Anslag tid invand- För det första krävsåtgärder som syftar till att förbättra invandrarnas , sociala situation, främjainvandrarnas sociala rörlighet och bryta de yrkes- och utbildningsspärrar somhåller invandrarna kvar i de lägsta skikten i Fördet andra krävs åtgärder som :5yftar till att öka informationen till det svenskafolket om invandringens historiska orsaker, effekter och klassmässigaaspekter.