prot · G60952 · 1982-12-31 00:00:00 — Varför fortsatte utslagningenav produkfion och företag? Det är i så fall en mycket avancerad teori som jagaldrig har hört framföras från konservativt håll, nämligen atfkostnaderna inte spelar någon roll, utan aft vi alltså helt kan bortse frånkostnadsläget och förutsätta atf allt är i gott skick och i god ordning. Men iden moderata mofionen står def, att om det var något fel på kronans värde,skulle man klara detta genom att sänka lönerna. Det skulle vara intressant aftfå en liten anvisning om hur detta skulle gå fill. Hur sänker man i en moderatregering de löner som utgår i kronor och ören? utlovade visst enmoderat regering , i varje fall senast . Då skullelandet ha en rent moderat regering. Jag hoppas att budskapet gick fram fillherrar Åsling och . Hur gör man? Skall man ingripa genom lagstiftning föratt riva upp avtal och sänka folks löner? Eller vad är egentligenute och talar om? Sedan är det naturligtvis konsekvent att man helt fördömeralla fördelningspolifiska åtgärder som har ett utjämnande syfte, eftersom deskulle försvaga företagsamheten. Man förhånar arbetsmarknadspolitiken. Denutdöms som städgumma. Man kan fråga sig: Vad skulle egenfiigen den moderatapolitiken, kombinerad med en total ovilja att använda sig av arbetsmarknadspolitiken,innebära för arbetslösheten i ? Def går lätt atf peka på utländskaexempel, där man förfar på just def sättet. Då är det infe fråga om någonarbetslöshet på som i utan om en arbetslöshet på 10-15 %.Problemet med redovisning av sin politik är atf den bara är enhalvkväden visa. Det centrala budskapet, och det har vi nu hört näsfan tillleda, är att den offentliga sektorn är roten till allt ont och till allaproblem. Skär man.bara ned fillräckligt mycket inom den offentliga sektorn,återvänder nästan som genom etf trollslag lönsamhet och framtidstro inomnäringslivet. Men hur detta går till, vilka mekanismer och krafter som sätts irörelse för att sjukvården blir sämre och utbildningen mera bristfällig än denredan är, osv., har jag aldrig sett någon riktigt bra redovisning av. var det mycket tal om utbudsekonomin, som skulle rädda ochvärlden. Då hade läst i de kanoniska skrifterna från ochKalifornien, kanske framför allt . Det framgick att kunde man baraskära ned de offenfiiga Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) utgifternaoch sänka skatterna skulle ett oanat välstånd komma över nationen. Ärhemligheten bakom polifik egenfiigen den atf man hyllar denutbudsekonomiska skolan? Man talar inte så mycket om saken, men detta kanmöjligen bero på att teorin slutgiltigt havererat i det land där den hartillämpats, dvs. Detta mognar fill slut i en ganska dyster slutsats. Menjag tror infe aft det här egentligen bekymrar . Jag tror inte attLars , eller någon annan moderat bryr sig omarbetslösheten och dess konsekvenser. Vad man i , och konservativa parfier iandra länder, är ute efter är helt enkelt en omfördelning av inkomster ochvälstånd från vad som kallas den offenfiiga sektorn fill den privata, vilket iallmänhet betyder från människor i små omständigheter fill dem som har detbättre ställt - och defta råkar vara de konservativa partiernas kärntrupper.Aft man bedriver det slaget av intressepolitik förvånar naturligtvis inte. Detstår varje parti fritt aft driva intressepolitik för de grupper som företräds.Men def blir hyckleri när ett konservativt parti framställer sig som speciellförkämpe för de svaga och utsatta. Det har man gjort både i går och idenna kammare. Def ni då förtiger är kostnaderna för vanligt folk i form avarbetslöshet och försämrad standard som skulle följa av politiknär det gäller skatterna, den offentliga sektorn och sysselsättningen. Def ärverkligen en rå infressepolifik, till förmån för de bättre lottade i samhället.Det kan inte döljas ens av den mest fantasifulla retorik. När det gäller mittpartierna tycker jag att derepresentanter som framträder mest ger intryck av aft vara människor som intelärt någonting och infe heller förstått särskilt mycket. Under deras styre sjönk allt djupare ned i enekonomisk kris. hävdar man, tydligen på fullt allvar, atf om vi har någraproblem i dagens beror def på atf bytte regering den 8 oktober.Hade bara mittpartierna fått fortsätta med samma politik hade allting ordnatsig. För att klara hem den här mytbildningen har man skapat sigen alldeles egen teori. Den omfattas bara av företrädarna för ochcentern. Den säger att devalveringen inte orsakades av den ekonomiskautvecklingen i och den ekonomiska polifik som hade förts, utan denorsakades av en SIFO-undersökning som publicerades . Dettautlöste allt som senare hände. "Def var först före valet, näropinionsinstituten förutspådde en socialdemokratisk seger, som valutan börjadeströmma ut", skriver man i parfimotion. Det är en centerisfisk klurighet atf påstå att ur enSlFO-mätning utlöses en ekonomisk kris. Därmed är de som haft ansvaret förlandets ekonomi befriade från detta ansvar. i äranvändbar till mycket, tydligen också till att skriva ut in blanko-checkar förregeringen. Men ni kan ändå inte ljuga bort verkligheten. redovisar började ett kraftigt valufautflöde redan hösten 1981.Under perioden november 1981 till juli 1982 var valutautflödet inte mindre än10 miljarderkronor större än underskottet i våra löpande affärer- def var alltså 19miljarder, jämfört med underskottet i bytesbalansen som var 9 miljarder. Tilldem lånade man utomlands i rask takt. inträffade inte bara den härSIFO-mätningen, utan också publiceringen av siffrorna för handelsbalansensunderskott för augusti. Det visade sig vara för en enda månad 5,1 miljarderkronor - absolut det största underskott vi någonsin har redovisat. Efter deftadevalverade två nordiska länder sina valutor. Dä, när alla dessa faktorer hadelagrat sig ovanpå varandra, satte valufaufflödet i gång. Mot bakgrunden av dessa obestridliga fakta, herr talman,är det orimligt att säga att valutaspekulationen skulleha utlösts av en SIFO-undersökning. Under hela den tid då denna process pågick forregeringspartierna omkring och talade om att var på rätt väg. Men denhär gången gick def inte att lura väljarna. Det må vara att man försöker skriva sig fri frånhistorien. Allvarligare är att dessa partier hävdar att det även - efterdevalveringen - skall föras samma politik. Detta får svåra konsekvenser förinnehållet och sammanhanget i oppositionens politik. Jag sade att vi efter devalveringen behöver genomföra enrad fördelningspolitiska åtgärder. De utgör enligt vår mening en oundgängligförutsättning för aft människorna skall acceptera den neddragning av denprivata Standarden som devalveringen för med sig. Alladessa åtgärder förkastas . Om ni skulle fä er vilja igenom, skulle dennödvändiga resursöverföringen frän konsumtion till sparande genomföras i Stridmed vad medborgarna upplever som rättvist och riktigt. Det skulle bädda föravtalsrörelser på nivåer som definitivt infe bidrar fill aft föra landet ur krisen. Det är naturligtvis helt konsekvent att man nu snabbt harbytt uppfattning om budgetunderskottets innebörd. Man kritiserar den nyaregeringen för budgetunderskottets storlek, men säger nej till alla försök attförstärka inkomstsidan. Det kan man givetvis göra, om man följer moderaternasexempel. De säger nämligen nej också till alla utgifter, inkl. utgifterna förarbetsmarknadspolitiken. Arbetslösheten får rasa. Statsföretag gå i konkursosv. De är konsekventa. Mittenparfierna däremot godtar stora delar av bådeinvesteringsinsafserna och arbetsmarknadspolitiken, men säger nej till atf deföver huvud taget skulle behövas pengar till defta. Det är, som finansutskottetsordförande påpekade, mycket enkelt att begripa atf ni får ett betydligt störrebudgetunderskott när ni säger ja till utgifterna men nej till inkomsterna. Nukänner jag emellertid igen och . Så här var det när ni förragängen var i opposition. Naturligtvis är frågan om budgetunderskottet en centralfråga i den ekonomiska polifiken. Det är högst rättmätigt att får enså klar beskrivning som möjligt av hur det står till under innevarandebudgetår. Nästa budgetär skall ju presenteras i budgetpropositionen . Läget ärdetta; förutspådde man att budgetunderskottet skulle bli Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) 76miljarder kronor detta budgetår. måste vi konstatera att det, enligtriksrevisionsverkets senaste prognos, blir nästan 94 miljarder. Dessa siffrorär sannolikt förfarande osäkra, men uppenbarligen handlar def om en kraftig ökningav budgetunderskottet - enligt den senaste prognosen om en uppgång på 16miljarder jämfört med den statsbudget som fastställdes av den dåvaranderiksdagsmajoritefen. Att underskottet ökar med 16 miljarder är en följd dels avatt utgifterna ökar med 20 miljarder, dels av att inkomsterna ökar med bara 4miljarder. Det är enligt vår mening klart - det har också tagits upp i dentidigare debatten - att mer än tre fjärdedelar av denna utgiftsökning på 20miljarder helt enkelt är efterlämningar av den borgerliga politiken. 6 miljarder gär till insatser på industripolitikens område- framför allt förlusftäckningar i Statsföretag och andra statliga företag. Nuhävdar att defta var i stort sett onödigt. Enligt honom behövde viinfe "vräka" så här mycket pengar över Statsföretag. Def gälldefaktiskt, , atf rädda denna koncern från likvidation - det var defsom def handlade om. Under den förre industriministerns tid, dvs. under NilsÅslings tid, hade Statsföretags ekonomi successivt undergrävts av storaunderskott, lån med höga räntor och en dålig soliditet. Def gjorde att dennarekonstruktion var alldeles nödvändig. Man spar infe pengar om man nu gerStatsföretag så begränsade belopp atf företaget om eller stårdär igen och konstaterar atf likvidationshotet på nytt är aktuellt. Vi har inte tagit till en enda krona för mycket utanprecis bara nätt och jämnt så mycket att vi kan säga att nu kan företaget klarasig självt. Det ligger inga uppmaningar till stora expansioner av Statsföretagi detta. De har ju, gubevars, arbete nog med aft klara de företag de har, medett stort antal som går med stora förluster. Ytterligare 3,5 miljarder av utgiftsökningen består avarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag vill fråga mittenpartierna: Ni somaccepterade dessa arbetsmarknadspolitiska åtgärder, inser ni inte atf de är ennödvändig följd av den politik som förts, med en kraftig försämring avsysselsättningsläget och atf merparten var sådana som egentligen borde ha genomförtsför mer än - möjligen kunde litet pengar ha sparats på andrahåll i budgeten i stället. Sedan visar det sig att den tidigare regeringen mycketgrovt underskattade räntekostnaderna på statsskulden. Infe mindre än 7miljarder av den totala utgiftsökningen beror på stigande stafsskuldränfor.Till större delen beror det på att räntekostnaderna för den svenskastatsskulden har ökat, därföraff budgetunderskottet blir större än beräknat ochdärför atf man har infört s. k. statsskuldväxlar i stor utsträckning för attlåna upp pengar, vilket har höjt den genomsnittliga räntesatsen. Det senareborde i varje fall ha förufseffs av dem som startade den polifiken. Sedan är det 2,5 miljarder som beror på devalveringen,vilket har ökat värdet av den utländska statsskulden. Men jag vill hävda atf omman infe hade devalverat så hade räntekostnaden ändå höjts för staten, därföratt alternativetfill devalvering var en kraftig höjning av räntenivån, och därmed hadestatsutgifterna gått i höjden. Vi kan alltså summera 6 miljarder för den borgerligaindustripolitiken, 3,5 miljarder för att hejda den fortsatta försämringen avarbetsmarknaden, 7 miljarder i räntor. Det är sammantaget över 16 miljarderkronor i utgiftsökningar som i allt väsentligt är ett arv från den borgerligaregeringstiden. De återstående 4 miljarderna tar vi däremot helt och fulltansvar för. De beror på bl. a. kostnaderna för det investeringsprogram som vihar. Men i det sammanhanget bör man också notera att de utgiftsökningarnaganska precis motsvaras av de intäktsökningar som är en följd av bl. a. deskattehöjningar som vi har föreslagit och som de borgerliga partierna sä hårtmotsätter sig. Sanniggen är aft de borgerliga partiernaspolifik, den som de har presenterat i sina reservationer här , ger sämrepensioner, sämre sjukförsäkring, sämre arbetslöshetsförsäkring, lägredaghemsutbyggnad, mindre bostadsbyggande, högre matpriser och dessutom sämrestatsfinanser - defta på grund av att de borgerliga partierna inte ens klararfinansieringen av de utgifter de nu är beredda att påta sig. Det var intressant att höra att de stora sparplaner som deborgerliga partierna går och bär på skall offentliggöras . Vi ser medbåde bävan och förväntan fram emot beskeden om hur ni skall dra ned utgifternamed 12 eller 25 miljarder, eller vad det nu är fråga om. Jag beklagar i och försig att den borgerliga oppositionens politik har fått den här inriktningen.Slutsatsen blir atf de vill fortsätta på samma sätt - är allravärst och mittenparfierna är som vanligt etf halvt steg efter. Def är fråga om samma sterila åtstramningspolitik manförde före regeringsskiftet. Def finns ingenting nytt, inte ett enda inslag avnytänkande. Man trodde att etf präktigt valnederlag för de förutvaranderegeringspartierna möjligen skulle ha föranlett dem att någonstans sätta signed och fundera på om def var något fel i det de gjorde - def har de tydligeninte gjort. De skulle vilja fortsätta på samma sätt - jag beklagar detta. Det hade varit önskvärt med en större öppenhet gentemot deuppriktigt menade försök som vi gör att bryta en ny väg i den ekonomiskapolitiken. Därför nödgas jag konstatera atf regeringsförslaget är det endaexisterande alternativet för den ekonomiska politiken. Det innebär två saker-dels att man tar krafttag för att minska obalanserna, dels att man samtidigtvägrar att ge avkall på kravet på full sysselsättning. Det här kommer aft blikärvt, det har vi gjort helt klarf. Notan efter de gångna sex åren ärförskräckande stor och måste den betalas - men, herr talman, det är infeomöjligt, det kommer framtiden att visa. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 68LARS () replik; Början pä anförande varmagnifik. Han manade fram bilden av det konservativt styrda , därarbetslösa ungdomar far illa. styrs av en borgerlig koalitionsregeringsedan Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Arbetslösheten steg fill nuvarande nivåer av socialdemokrafiskregering. Fortsättningen av anförandet blev inte så intresseväckandesom denna snabba utflykt fill grannlandet lovade. Det lät i stora delar som etfutförligt pressmeddelande över propositionen. Där fanns dock inte ett ord omdet senaste inslaget i den ekonomiska politiken, def beslut som fattadesfidigare . Eftersom det av naturliga skäl inte har kunnat beredas iutskott, förtjänar def aft belysas här. Den gångna natten var infe underbar. Den var vedervärdig -regn och storm och högvatten. Själv oroade jag mig för den brygga i Göteborgssödra skärgård som jag ägnade en stor del av att bygga. Inteheller för var det någon underbar natt. Jag är inte ens säkerpå om han var med när statsministern stack svansen mellan benen och gjorde uppmed vpk. däremot har hög svansföring. är detsvansen, hans svans, som styr den ekonomiska polifiken. Det kunde varaintressant att höra vad den blivande finansministern tycker om uppgörelsen. Ärdet verkligen bra att låta medborgarna betala en allt större del av sinamatkosfnader på annat håll än i livsmedelsaffären? Har inte de gångna åren lärtoss aft konsumtionsmönstret då snedvrids till förmån för subventionerade livsmedel,vilket får återverkningar även i produktionsledet. Matsubventionerna skallfinansieras med höjda punktskatter. Men, , skulle inte skattenpå tobak ha höjts i alla fall? Leder inte uppgörelsen i realiteten till enförsvagning av budgeten till ett ökat underskott? Under alla omständigheterhöjs skattetrycket, och statsutgifterna växer. världssämsfa notering idessa båda avseenden förvärras ytterligare. Rundgången i ekonomin tilltar.Skatte- och utgiftskarusellen snurrar ännu snabbare. Stämmer detta verkligenmed program för hur ekonomi skall saneras? AnL 69NILS ÅSLING (c) replik: Låt oss klara ut en del av den diskussion omtillgänglig statisfik som vi under några sammanträden fört. När det gällervalutautfiödef skulle jag vilja hänvisa finansministern fill statistiken frånSveriges riksbank, som visar att valutautfiödef under i augusfisteg i etf accelererande tempo upp mot toppnoteringen i september.Slutnoteringen för september anger ett utflöde som är väsenfiigt mycket störreän fidigare. Det är ju etf ovedersägligt bevis föratt oron i samband med-valrörelsens slutskede och-valresultatet sannolikt blevdet som utlöste devalveringen. Beträffande budgetalternativen och budgetunderskotten villjag säga att jag tycker det är mycket märkligt att finansministern härframhärdar i att påstå att mitfenpartiernas budgetsaldo är väsentligt mycketsämre än regeringens. Han tar sig före att i den kompletteringsbudget som manhar lagt fram räkna med utgifter för kommande budgetår - ta kommunikationshuvudtitelnt. ex. På samma sätt gör man när det gäller de statliga företagen. vill utanvidare klart deklarera aft ett tillskott på till de statligaföretagen inte innebär att man, som finansministern säger, infe ger dem enkrona mer än vad de behöver, utan det är faktiskt att gödsla med pengar. Def äratt ge Statsföretag en likviditet som infe är nödvändig. Framför allt - och detär det anmärkningsvärda - innebär det att infe ålägga de statliga företagen attinom sig själva frigöra kapitalresurser och att skapa en ändamålsenligstruktur. Detta räknar man som ett faktum, som även mittenparfierna måsteacceptera. Vi accepterar det inte, för det är infe realistiskt, det är inteaffärsmässigt och det är infe rimligt från några synpunkter. Devalveringen skapar svängrum, sade finansministern i sitttal, för företag. Han skulle kanske ha kunnat tillägga atf den skapar svångremför löntagarna - precis tvärtemot def valbudskap som man mötte väljarna medunder valrörelsen. Man har gjort en helomvändning. anklagar man mittenparfiernaför att sakna alternativ. Vårt alternativ är ju att inte göra några manövrer avden typ som i så hög grad äventyrar det som har uppnåtts av kontinuitet ochstabilitet, i form av sänkt inflation och tillförsikt för den svenska ekonomin.Det är ändå på det sättet man måste bygga upp den svenska industrinskonkurrenskraft. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 70ROLF WIRTEN (fp) replik: Det är ju ett känt knep i debatter attförsöka förenkla den ena sidans ståndpunkt på etf sådant sätt att i varje fallinte representanterna för den känner igen det och sedan polemisera emot det.Det var precis vad jag tyckte nu gjorde. Han framställde de tvåsidornas ekonomiska politik så, att det var åtstramningspolifik eller- om mangår den motsatta vägen - stimulanspolitik. Vi skulle då stå föråfstramningspolitiken i den gamla mittenregeringen. Socialdemokraterna vill nupresentera en ny, tredje väg, som def ståtligt hette. Det här är ju fel, . Uppenbarligen harekonomi- och budgetministern infe ett dugg lyssnat på det huvudanförande jaghar hållit här . Jag koncentrerade mig där på att just visa hur man medvår politik kunde arbeta sig ur krisen, var de offensiva delarna i vår politikligger. Det är inte så att vi bara arbetar med besparingsmodeller. Def troddejag var klarlagt vid def här laget. Men det är naturligtvis enklare att föra debatten på detsätt som ekonomi-och budgetminisfern gör. Lika fullt är def naturligtvis fel. Får jag sedan säga att när det gäller devalveringen finnsdet väl rätt mycket av riktig teori i det som anför. Men manmåste ju, i likhet med en annan mycket framstående socialdemokrat som talade omde här fingen i finansutskottet, komma ihåg atf det skall till rätt vikfigaförutsättningar för att devalveringen skall gå i lås. En sådan del varekonomi- och budgetministern själv inne på, nämligen att man skulle hållatillbaka konsumtionen. Han sade att man har lyckats få igenom de fyravallöftena och att de utgjorde etf viktigt inslag när det gällde att få densocialdemokratiska Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. rn. (FiU, CU, SkU) politikenatt gå ihop. Men vad innebär då detta, annat än att man ökar konsumtionen?Vallöftena som ni avgett betyder ju att konsumfionen släpps fram, och attutrymmet för industrins investeringar minskas. Resultatet blir återigen ettväxande budgetunderskott, med räntepress och andra svårigheter som följd. Alltstörre summor måste ju lånas upp, och därmed följer räntepressen. Med anledning av vad sade här omstatsskuldsväxlar vill jag fråga: Är det inte bra aft den upplåningen lyckats,så att en del av det stora budgetunderskottet har kunnat finansieras? Vilkavägar tänker gå framöver, om alternativet statsskuldsväxlar ejskall användas? Får jag fill slut bara fråga: Hur är det med besparingssidannär def gäller den socialdemokratiska polifiken? Skall systemet med besparingarfillämpas eller infe? AnL 71HANS i (vpk) replik: Jag tror aft ekonomi- och budgetministern ochjag är rörande överens om att undersysselsätfningen - ellersysselsätfningsunderskotfef, som sade - är def absolut värstaproblemet. Det har också varit grunden för mina inlägg här . Vi är också överens om aft efterfrågan ute i världen äroerhört låg. Det finns väldigt små förutsättningar för expansion påexportmarknaden. Det gäller då en expansion på traditionellt sätt, som det vartidigare när svensk ekonomi hade ett försprång och efterfrågan var stor. Men sedan säger ekonomi- och budgetministern att manväljer en tredje väg, mellan allmänna stimulanser och åtstramningspolifik. Manhar ett slags produktionsexpansivt alternativ. Jag kan hålla med om attalternativet är produktionsexpansivt i någon män. Men dessutom innebär detåtstramningar för vanligt folk och skattelättnader för höginkomsttagare, förvilka det definitivt inte blir någon åtstramning. Vidare innebär det att mangömmer undan frågan om makten över investeringarna. Fondfrägan skjuts långtbortom horisonten, såvitt jag hitfills har kunnat bedöma saken. Vid sidan av de tre nämnda alternativen finns det ettfjärde alternativ, trots att ekonomi- och budgetministern sagt att oppositionen- jag räknar mig dit -inte har något alternativ. Det gäller den planeradeutvecklingen. Man investerar direkt för produktion avsedd för samhällsnyttigabehov. Man nationaliserar kreditväsendet, så att investeringarna kan styras ihögre grad än som är fallet. Man bygger upp etf fondsystem, som blir etfverktyg när def gäller atf skapa nya jobb i nya branscher. Det behövs ju såväl, om vi skall kunna komma ut ur nuvarande sysselsättningsknipa. Jag skulle vilja fråga ekonomi- och budgetministern:Vilket är ert alternativ fill fortsatt privatkapitalistisk hegemoni överekonomin och till fortsatt privafkapifalistisk makt över investeringarna, någotsom innebär ökade investeringar undan för undan utomlands? Vilket är ertalternativ fill den utveckling som pågår? AnL 72Ekonomi- och budgetministern : vill infe atf debatten skallhandla om proposifion 50 utan om proposition 55, som beslöt om för enstund sedan. Han tar ju upp den s. k. uppgörelsen mellan regeringen ochvänsterpartiet kommunisterna. Det är klarf att jag försfår behovet frånmoderaternas sida att nu göra denna omflyttning av skatter från livsmedel filltobak fill en stor del av den ekonomiska politik som regeringen för. Heltplötsligt är denna omläggning, fill ett belopp av 430 milj. kr., huvudinnehålleti den ekonomiska polifiken. Jag vill bara påminna om att defekonomisk-polifiska program som diskuterar och fattar beslut om här idagarna har en omslutning på 10 miljarder. Och omläggningen från livsmedel tilltobak handlar om i runda tal 400 milj. kr. Det kan vara riktigt atf denna förändring påverkarkonsumtionen. Det är möjligt aft folk kommer att röka mindre och dricka mermjölk.