prot · G609112 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:112 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 21 § Hälso- och miljöfarliga varor Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1982/83:25 omhälso- och miljöfarliga varor. 115LENNART BRUNANDER (c); Vi debatterar nu jordbruksutskottetsbetänkande som berör hälso- och miljöfarliga varor. I detta betänkandebehandlar utskottet en motion från i vilken vi begär enlandsomfattande inventering av gamla kemikaliedepåer. Vi anser att det ärviktigt att vi får till stånd en sådan inventering, så att man inte gör någontingpå dessa områden som kan förvärra situationen. Gifttunnor kan ha grävts ned, vilket mycket ofta skedde på1950- och 1960-talen. Då trodde man att det var ett bra sätt att bli av medkemikalier. För ganska länge sedan kan det på en tomt ha legat industrier somhandskades med miljöfarliga varor och kemiska preparat av olika slag som vi vet inte är särskilt bra, men då hade man inte kännedom om detta. Därförvar man inte heller särskilt försiktig, utan marken är med säkerhet indränktmed dessa kemikalier. Vi vet också att det finns kemikalier dumpade i havetutanför våra kuster och att det finns rester från kriget i form av minor ochannat. Vi anser att det är nödvändigt att vi får till stånd eninventering av gamla kemikaliedepåer. Väldigt många människor vet ändå vardessa depåer finns. Som jag inledningsvis sade behövs en sådan här inventeringför att man inte skall råka pä problem i en situation där man är beredd att pånågot sätt hantera marken, t. ex. bygga på den. Det är inte säkert att vi måste göra något åtdessa kemikalierester, men vi måste få en planläggning, så att vi vet var definns och Hälso- och miljöfarliga varor kan vidta de åtgärder som situationen kräver den gång dåvi med nödvändighet måste ge oss på dessa marker. Utskottsmajoriteten säger att det inte behöver görasnågonting , eftersom har aktualiserat denna fråga ochregeringen f. n. arbetar med den. Men vi tycker från sida attdetta är så pass viktigt att vi inte kan vänta på att regeringen möjligtvisskall göra någonting. Vi vet att anser att det är angelägetatt en planläggning och inventering kommer till stånd. Därför vill vi attriksdagen skall göra ett tillkännagivande till regeringen, för att på detsättet puffa på, så att det händer någonting. I annat fall är det lätt hänt attförslaget bara rinner ut i sanden och denna inventering inte blir gjord. Med detta vill jag yrka bifall till reservationnr 2 i jordbruksutskottets betänkande 25. 116PER (vpk); har jordbruksutskottet valt att skrivaett särskilt betänkande som behandlar hälso- och miljöfarliga varor. Eftersomvpk har väckt en gruppmotion som i sex punkter tar upp just frågor om hälso-och miljöfarliga varor, blev det naturligt att den motionen i sin helhetbehandlades i det nu förevarande betänkandet 1982/83:25 från jordbruksutskottet.De sex olika yrkandena finns återgivna på betänkandets första sida, varför detinte finns anledning att upprepa dem. Rent allmänt vill jag säga att de olika yrkandena harblivit så pass väl tillgodosedda att vi har valt att nöja oss medutskottets majoritetsskrivning och att inte reservera oss. Det är bara ettsärskilt yttrande fogat till utskottsbetänkandet med anledning av motionen. Jag övergår härmed till att kommentera utskottetsyttranden över motionsyrkandena och tar upp dem i den ordning de behandlas iutskottsbetänkandet. Genomgående vid utskottets hemställan är formuleringen attyrkandena inte föranleder någon ytterligare åtgärd, en formuleringav ett avstyrkande som betyder att något redan är gjort och att mera kommer attgöras utan särskild åtgärd från . I vårt första yrkande tar vi upp förhandsgranskning avkemiska ämnen och produkter. Man framhåller i betänkandet, liksom föregåendeår, att det är en resursfråga. Det insåg vi redan när vi skrev motionen, där vihänvisar till internafionell samverkan som skulle kunna minska kraven påresurser genom att man byter erfarenheter. Vi har pekat på att vissförhandsgranskning redan sker i och inom EG. Utskottet skriver att dennytillsatta kemikommissionen, som skall arbeta , har somen av sina uppgifter att ta upp frågan om en förhandskontröll. Vårt nästa yrkande gäller produktregistret. Vi vill attregistret skall träda i funktion till någon del. Det har ocksåjordbruksutskottet haft starka skrivningar , och det står manfast vid även . Utskottet hänvisar till att etapperna 1 och 2 nu är klara ivad gäller registrets uppbyggnad, och att etapp 3 nu påbörjas. I denna etappskall man ta in uppgifter om ämnen som, när de ingår i produkter, kan göraprodukterna hälsofarliga. Man säger vidare att det är en uppgift förkemikommissionen att ta fram underlag som kan visa om det kommer att behövasfler utbyggnadssteg för produktregistret. Två andra frågor som vi tar upp i vår motion berörproduktinformationen och översynen av tillämpningsbestämmelserna för hälso- ochmiljöfarliga varor. I vad gäller båda dessa frågor hänvisar utskottet tillkemikommissionen. Jag vill i detta sammanhang påminna om att utskottet itidigare års betänkanden gjort mycket bestämda uttalanden om attprodukfinformafiö-nen så snart det bara är möjligt skall göras tillgänglig, bl.a. för de många skyddsombuden ute på våra arbetsplatser. Vi påminner i vårmotion om att lagen om hälso- och miljöfarliga varor, LHMV, är en ramlag sombara anger de allmänna riktlinjerna, som vi tycker är bra. För att konkretiseradessa bra allmänna riktlinjer behövs tillämpningsföreskrifter som ständigtanpassas till den snabbt förändrade verkligheten. Denna konkretisering skallockså kunna ta sig uttryck i hygieniska gränsvärden som läggs på en betryggandenivå. Gränsvärden för nya ämnen måste till, och gränsvärden som redan finnsmåste sänkas i takt med att de tekniska möjligheterna att leva upp till desänkta nivåerna kommer fram. Vi har också tagit upp frågan om en nedtrappning avgiftanvändningen. För att genomföra en sådan nedtrappning föreslår vi att ensärskild plan läggs fram. I den frågan hänvisar utskottet till utredningen omanvändning av kemiska medel i jord- och skogsbruket, som ju numera överlämnatsitt slutbetänkande. Jag utgår därför från att en nedtrappning av giftanvändningenkommer att övervägas inom i samband med att utredningensförslag bearbetas för förslag till . I en sådan plan bör ingå attgifter inte skall användas i parker och privata trädgårdar. Slutligen har vi tagit upp frågan om åtgärder för attminska sådana tillsatser i livsmedel och djurfoder som kan antas ha skadligverkan. Utskottet påminner här i sin skrivning om att också livsmedelslagennärmast har karaktären av en ramlag. På lagens grund har enlivsmedelsförordning utfärdats som närmare anger hur lagen skall tillämpas idet enskilda fallet. För kontrollen av efterlevnaden av lag och förordning pålivsmedelsområdet svarar . När det gäller våra påpekanden om tillsatserna i livsmedelhar utskottet gjort en mycket bestämd skrivning: "Utskottet utgår från attden i motion 797 berörda frågan om en restriktivare användning avlivsmedelstillsatser kommer att ägnas fortsatt uppmärksamhet utan någonriksdagens särskilda åtgärd." Också när det gäller antibiotika i djurfoder uppreparutskottet en intagen kritisk ståndpunkt när det gäller dylikfoderfillsats i tillväxthöjande syfte. Också här hänvisar utskottet tillkemikommissionen och skriver: "Bl. a. bör man enligt utskottets meningkunna räkna med att den nya kemikommissionen kommer att ägnaantibiotikaanvändningen ingående intresse." I det särskilda yttrande som är fogat till utskottsbetänkandet Hälso- och miljöfarliga varor Hälso- och miljöfarliga varor redovisarvi skälen för att vi inte följt upp motionsyrkandena medreservationer. Vi anför också orsaken till att vi kommer tillbaka ibl. a. de miljöfrågor som är i fråga. Det är för att få en årlig redovisningav vad som hänt på resp. område inför . En sådan redovisning för dettaår har vi nu i utskottsbetänkandet. Mot bakgrund av tillsättandet av kemikommissionen ochden kommande behandlingen av slutbetänkandet från utredningen omkemikalieanvändningen inom skogs- och jordbruket har vi stora förhoppningar omatt de här berörda viktiga miljöfrågorna skall föras framåt. Den politiskaförutsättningen härför finns om den nya riksdagsmajoriteten verkligen användsför genomförande av de viktiga motionskrav som vi framfört i vår motion och somsocialdemokrater också framfört i opposition. De förväntningarsom har byggts upp kring lösandet av dessa viktiga miljöfrågor får inte svikas! 117 (); Hela stålverket i avspärrat . En olycka i Danvikstulls elstation. En liten explosion ikondensatorrummet ledde till omfattande saneringsarbete. Vad är det som ärgemensamt för olyckorna? Jo, vid de bränder som vid båda tillfällena uppstod ianslutning till PCB-fyllda kondensatorer spreds dibensofuren. Saneringsarbetettog månader och är mycket riskfyllt. Detta är bara två exempel. Vi kan vänta oss fler. Detfinns omkring 100 000 kondensatorer runt om i , kondensatorer fyllda medPCB. Larm om PCB och vad som händer vid dess förbränning fick vi redan 1977.PCB, som är ett miljögift, bildar vid förbränning dibensofuren. Det var justdet som hände vid de svårsanerade olyckorna. 1979 förbjöds PCB, men vad händersedan? är det 1983. har föreslagit att man skallbörja byta ut kondensatorerna. Och jordbruksutskottet i riksdag, vadsäger det? Jo, utskottet hänvisar till PM 1591 rörande1980-talets stora miljöfrågor, enligt vilken man med stöd av lagen om hälso-och miljöfarliga varor skall verka för att hälso- och miljöfarliga ämnen ivissa produkter och komponenter byts ut mot mindre farliga. Detta ger utskottetanledning att lämna den motion som jag har väckt i utan åtgärd. Men verkligheten då? Den tycks inte utskottet ha klar försig. Faktum är att det finns omkring PCB kvar i , 2 000 tonsom man inte ens exakt vet var de finns. Hur skall vi oskadliggöra PCB, när manstartar det här arbetet? Vore inte detta något för att ha en meningom? Det kunde vara ett litet stöd för , som tydligen ärden enda som fattar att det brådskar och att något måste göras snabbt. Jag yrkar bifall tillfolkpartireservationen nr I i jordbruksutskottets betänkande 1982/83:25. I dettaanförande instämde och (båda 118INGA (vpk); Nr 112 tillbringadejag hos goda vänner i . Onsdaeen den Under denna vistelseberättade man för mig om hur hårt man besprutar bär, A Jag visste detta förut, men inte att besprutningen var _ så oerhörthård och omfattande. ./_ ./._ På den här gården där jag var fanns det en hankanin. Jagfäste mig vid farliga varor honom därför att han hade en ovanligt vacker färg.Strax efter det att jag åkt hem till valrörelsen dog den här kaninen. Han hadeätit av det överskottslager som fanns av salladskål. Runt om den härgården odlade man salladskål, som man gav bort när det blev överskott.Salladskålen var så hårt besprutad att kaninen dog. Det var då jag beslöt migför att skriva den här mofionen, nr 998, och berätta det som man många gångertidigare också hade berättat för mig. Äpplen besprutas 18 gånger innan de skördas. Tanken gårförstås direkt till de röda, glänsande äpplen som just nu finns att köpa i deflesta affärer, som kallas Red Delicious och som kommer från utlandet. Hurmånga gånger har de besprutats? De ser ju giftiga och polerade ut i all sinaptitretande färggrannhet. Allt slags kål - vitkål, rödkål, salladskål, blomkål -besprutas innan den knyter sig. Detta visste jag inte. Jag hadehört att vanlig sallad kan vara besprutad, men jag trodde att hårt knuten kålhade undgått giftbesprutning. Och den sallad som ni kammarledamöter äter här iriksdagens restaurang är med säkerhet också besprutad, både den svenska ochkanske än mer den som importeras från utlandet. "Vi äter aldrig köpt kål och ogärna morötter",sade man mig på den här gården i . Där visste man vad man talade om. En pappa i granngården som odlar jordgubbar kommersielltber att hans barn skall få äta grannens jordgubbar därför att hans egna är förhårt besprutade för att han skall våga låta sina egna barn äta av dem. Dåfrågar man sig: Men alla andra barn då, som tvingas äta hans jordgubbar? Det har förekommit rykten som säger att svenskajordgubbsodlare behandlar sina jordgubbar innan de säljer dem. De bleker demförst vita, för att sedan färga dem röda så att färgen blir jämn och vacker.Som konsument är man ju helt prisgiven och kan inte kontrollera mycket av denbesprutning-eller förgiftning - av våra livsmedel som sker. Andra rykten sägeratt tomaterna plockas gröna för att sedan sprutas röda. Allt det man berättat för mig låter helt absurt, och detsker förstås för att försäljningen skall öka och vinsten bli större. a. plommon och morötter gallras numera genombesprutning. Plommonen skall gallras inte mindre än fyra gånger innan deskördas, så den besprutningen hinner bli ganska omfattande. I tider avarbetslöshet borde gallring kunna ge många arbetstillfällen, och vi skullekunna få giftfria varor på köpet. Besprutning av frukt och grönsaker är skadlig både fördjurliv och för växtliv liksom också för de människor som hanterar besprutningen och för oss alla som skall äta dessa varor. I hur stor utsträckning vi blir sjuka av 119 Hälso- och miljöfarliga varor besprutade bär, frukter och grönsaker vet man väl inte,men att det påverkar vår hälsa torde vara obestridligt. Det är osäkert i hur hög grad och i hur stor omfattningbesprutningen av frukt och grönsaker genomförs i vårt land. Men det måste vi fåveta. Därför har jag föreslagit att den nu tillsatta kemikommissionen skall fåi uppdrag att se över detta. Jag tycker att vi borde utnyttja detta utmärktatillfälle att kartlägga den här frågan. Men det tycker inte jordbruksutskottet.Man säger att frågan behandlas av en annan utredning, som snart är klar medsitt arbete eller - om jag har förstått den tidigare debatten rätt - som redanhar avslutat det. Jag har inget yrkande, utan jag avvaktarresultatet av den här utredningen, men jag har velat berätta för kammarensledamöter om mina skrämmande, nyvunna kunskaper i hur våra frukter ochgrönsaker besprutas i en omfattning som jag inte trodde vai" möjlig. 119ULF LONNQVIST (s); I det moderna samhället använder man ettstort antal kemiska produkter, framställda för olika ändamål inom industrin,jordbruket, skogsbruket och medicinen liksom för användning i hemmen. Omkring4 miljoner kemiska föreningar är kända. Av dem används många tusen kommersiellt.Sedan har uppskattningsvis omkring 10 000 baskemikalierutvecklats, vilket lett fram till över 100 000 nya kemiska produkter. Men - och det är det allvarliga i sammanhanget - endast enmindre andel av de nu använda kemikalierna har testats tillräckligt ingåendeför att man skall kunna göra en säker bedömning av deras hälso- ochmiljöeffekter. Därför är de kemiska riskerna ett ständigt växande problem ivårt samhälle. Många av dagens miljöproblem kan härledas tillföroreningar som släpps ut i små mängder . Människan påverkas avde kemiska produkterna på olika sätt. Dels påverkas de som tillverkarprodukten, dels påverkas de som använder den eller på annat sätt kommer ikontakt med den. Men påverkan kan också ske via luften vi andas och vattnet vidricker. Det krävs en rad åtgärder för att motverka de risker förhälsa och miljö som den stora användningen av kemikalier medför. Utgångspunktenmåste vara att människor inte skall komma till skada genom användning avkemiska ämnen. Samhället måste skärpa kraven pä tillverkare och importörer. Demåste ta ansvar för att deras produkter inte ger upphov till skador. Samhälletskall se fill att de påtar sig detta ansvar. Därför tillsätter regeringen nu enkemikommission. Den skall ta fram underlag för en helhetssyn på användningen avkemikalier. Kommissionen skall arbeta snabbt och vara klar inom entväårsperiod. Med detta initiativ tillgodoses ett mångårigt socialdemokrafisktkrav. Kommissionen skall överväga åtgärder för att få framsäkrare riskbedömningar. Forsknings- och undersökningsverksamheten skall sesöver liksom tillgången på expertis och undersökningskapacitet. Möjligheternaatt genom effektivare övervakningsprogram följa kemiska ämnens spridning imiljön och påverkan på hälsa och miljö skall studeras. Behovet avförbättrad information om kemikalieanvändningens'risker till bl. a.skyddsombuden skall också prövas. Ett register över de' kemiska produkternaskall färdigställas. Formerna för en framtida förhandskontroll av kemiska ämnenskall prövas av kommissionen. Med en sådan kontroll avses att nya ämnen inteskall få säljas eller tas i bruk utan att ansvarig kontrollmyndighet fåttmöjlighet att bedöma ämnena. Ett utbyggt produktregister är ett värdefulltunderlag vid en sådan förhandskontroll. Olika åtgärder för att minska riskerna vid användningen avkemikalier skall studeras av kommissionen. Man skall veta vad man använder och hurman skall skydda sig mot eventuella skaderisker. Information, utbildning m. m.måste till. Vi måste kunna leva i trygghet också i kemisamhället. Detärutgångspunkten och bakgrunden till kommissionens tillkomst. Flera av de krav som förts fram i de olika motionerna kanman säga har besvarats genom tillsättandet av kommissionen, som skall arbetamed dessa uppgifter och försöka finna lösningar på de problem som aktualiserasi motionerna. I särskilda mofionskrav tas upp frågan om ettproduktregister. Sedan de två första etapperna av registret har genomförts,vilket redovisats av utskottet i betänkandet, har också en tredje etappbeslutats. skall nu ta in uppgifter om sådana ämnen somkan bidra till en produkts hälsofarlighet. får kemikommissionen iuppgift att ta fram det ytterligare underlag som behövs för beslut om följandeutbyggnadssteg. Därvid skall en plan för bl. a. registrets användning itillsynsarbetet läggas fram. Vidare skall kommissionen utreda frågor om sekretess,datasäkerhet och om hur information skall ges från registret. Det är viktigasaker i detta sammanhang, och produktregistrets vidareutveckling blir en mycketstor uppgift för kemikommissionen. I motion 631 yrkas utbyte av befintlig PCB i kondensatorer.Som redovisas i utskottsbetänkandet har kommit med förslag isin promemoria rörande den fortsatta verksamheten på detta område. Naturligtvishar också kemikommissionen anledning att ta upp till behandling den här typenav frågor. Detta gäller också det som var inne på,nämligen behandlingen av bekämpningsmedel. Som utskottet framhållit tas fråganom användning av kemiska bekämpningsmedel upp i ett framlagtbetänkande. Det blir väl anledning att återkomma till detta, närremissbehandlingen av betänkandet avslutats. Med hänvisning till det sagda yrkar jagbifall till utskottets förslag. Hälso- och miljöfartiga varor 120KERSTIN (); Vi vet att PCB är ett miljögift. Vi vet attvid viss temperatur erhålls klorerade dibensofuraner. Vi vet att det pågårförsök pä olika håll i världen att destruera PCB. Vi har beslut pä att befriaSverige från PCB. Hälso- och miljöfarliga varor Vad som behövs är ett initiativ såatt arbetet verkligen sätts i gång, ett arbete så att utbytet verkligen skersnabbt. Man behöver inte avvakta vare sig det ena eller det andra ikommissionens arbete. 121 PER (vpk): Jag skall bara göra några kommentarer tillUlf Lönnqvists anförande. Jag har ju redan redovisat vad utskottet har anförtbeträffande våra sex motionsyrkanden, så jag skall inte upprepa det,, Jag noterar endast att man hyser stora förhoppningar närdet gäller den kemikommission som skall påbörja sitt arbete. Vi tycker att detvore bra om kommissionen kunde bli färdig med sitt arbete så snart som inomloppet av . Då kan rimligen något hinna hända, innan det åter bliraktuellt med val av ny riksdag. Det här med förhandskontroll och produktregister som vihar tagit upp i vår motion anser tydligen också vara stora uppgifterför kommissionen. Så är det givetvis. Ett register av detta slag tenderar attbli mycket omfattande. Man måste bestämma sig för vad registret skallinnehålla, vilka begränsningar som skall göras, osv. Dessutom måste vissasekretessproblem lösas. Det är krav som industrin vill ha tillgodosedda. Allafrågor i det här avseendet måste lösas. sade vidare att vi måste kunna leva tryggaockså i kemisamhället. Även jag tror att det är mycket vikfigt. I samband medkärnkraftsdebatten, som ju pågick , sades det att man måste tamänniskors oro på allvar. Jag tror att det inte bara gäller kärnkraften utanockså alla generella, odefinierbara hot som människan är utsatt för. Ommänniskorna känner oro, om de tycker sig vara utsatta för uppenbara ellerförtäckta kemiska hot, måste vi ta det pä allvar. är det befogat, iblandinte. Hur det än förhåller sig, måste vi ta hänsyn till vad människorna känner.Därför är det viktigt att vi kommer till rätta med de problem som det nyakemisamhället, vilket har utvecklats efter , har åstadkommit. Jag har själv i nästan hela mitt liv arbetat just inom denkemiska industrin, och därför känner jag väl till den sida av problemet som UlfLönnqvist här tog upp. Han sade att kemikalierna påverkar både de människor somtillverkar dem och de människor som sköter vidarehanteringen. Jag tillhör denkategori som var i kontakt med kemikalierna frän första början. Eftersom jaghar sysslat med utvecklingsarbete, har jag utsatts för påverkan av en mängdkemikalier. Jag vet därför att det här utgör ett allvarligt problem. vetvi mycket mera om riskerna än vi gjorde när arbetet med kemikalier påbörjades.På den tiden gjorde vi saker som vi absolut inte skulle göra . Således ärdet viktigt att de här frågorna verkligen förs fram dels i samband medkommissionens arbete, dels vid den utvärdering som skall göras av den utredningsom arbetar med frågor om användningen av kemiska medel i jord-och skogsbruket. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 6(utbyte av PCB i kondensatorer) Nr 112 Utskottets hemställan bifölls med295 röster mot 17 för reservation 1 av Onsdaeen den . 6 aprj] 1983 Mom. 8 (inventering av gamla kemikaliedepåer) Fortsatt cement- Utskottets hemställan bifölls med 265 röster mot 47 förreservation 2 av produktion i Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 22 § Fortsatt cementproduktion i Föredrogs näringsutskottets betänkande 1982/83:28 omfortsatt cementproduktion i . 122CHRISTER EIREFELT (fp): Det här betänkandet, som alltså berörneddragningen vid Cementas fabrik i på och i litet längreperspektiv cementtillverkningen i , är kanske i och för sig inte sämycket att kommentera. Frågan är inte oväsentlig-naturligtvis är den av stor viktförde människor som berörs - men det går inte att förneka den överkapacitet somfinns, och den beräknade avsättningen är förmodligenockså realistisk. har företagsledningen också förklarat sig beredd att iviss utsträckning fortsätta driften, i alla fall . Man skalltillverka specialcement. Det har alltså inte rått några delade meningar i utskottetom de förutsättningar som finns, och det finns heller ingen reservation. Däremot är det angeläget för mig att fästa kammarensuppmärksamhet på de synpunkter som vi för fram i ett särskilt yttrande, ellerrättare sagt de värderingar som ligger till grund för yttrandet. Jag menar nämligen att det här ärendet är ett exempel påhur ett företag i monopolställning försöker förhindra åtgärder, som skullekunna leda till att företagets särställning på marknaden bryts. Man värjer sigpå olika sätt mot konkurrensalternativen för att få leva kvar i sin skyddadetillvaro. 1 det här fallet har det skett genom att företagsledningen visat ettuppenbart ointresse för att sälja anläggningen i till någonintressent, som mer förutsättningslöst än Cementa hade kunnat överväga olikaproduktionsalternativ. Sådana möjligheter har enligt uppgift funnits. Det var olyckligt att Cementa 1973 blev ensam tillverkareav cement i landet. Jag tycker inte att det skulle ha accepterats. Det finnsegentligen ingen som helst anledning att cementindustrin skall arbeta imonopolets form. Det gjorde det inte 1973, och det gör det inte heller. Det här ärendet bör ge oss en tankeställare inför kommandepropåer, som leder till total marknadsdominans i en bransch. Privata monopoloch karteller är lika olyckligt som ett förstatligande av näringslivet.