prot · G609158 · 1982-12-31 00:00:00 — Men det sägs inte rent ut, han kommer i sin interpellation inte närmareän sä här: "Regeringen bör också göra en översyn av lex iövrigt." Varför inte tala ur skägget och nämna saken vid dess rätta namn?Nu döljs frågans vida konsekvenser genom att Per Stenmarck med sinaformuleringar får det att låta som om det bara gällde det vanliga svenskakrånglet och frihetsinskrän-kandet. Man får hoppas - men det framgår tyvärr inte av de frågorsom Per Stenmarck har ställt - att han är medveten om att den skattefriaspritens vara eller icke vara på båtarna mellan och inte är enfråga enbart för finansministern och inte heller bara en fråga omkommunikationer. Det är en fråga som faktiskt också har sociala aspekter. Man kan verkligen med fog undra om de som enligt minuppfattning ensidigt driver frågan om skattefri sprit på Öresundsbåtarna harklart för sig konsekvenserna för främst, men inte bara, ungdomar somnaturligtvis i ökad utsträckning skulle frekventera den här linjen. Avsikten ärju just att resandefrekvensen skulle öka. I verkligheten kan emellertid en ökadspritförsäljning på båtarna fungera som en bumerang och motverka sitt egetsyfte. Mänga har omvittnat att med en ökad spritförtäring ombord, som kraftigtsänkta priser medför pä de korta resor det här är fråga om, skulle det uppståproblem och vantrivsel som skulle få många att avstå från en sådan resa. Alla de som utan reservationer har svarat ja pä den frågasom Per Stenmarck hänvisade till och som hade ställts i omfri försäljning av skattefri och därför billig sprit tycks tro sig leva i denbästa av världar, där det råder full harmoni, där marknadskrafterna kan tjänapengar på fri försäljning av sprit, utan att det medför några besvärandesociala konsekvenser. För det var inte tobak eller underhållning som var denstora frågan, utan det var den skattefria spriten. Det förefaller som om förespråkarna för denna nyaalkoholliberala inställning inte har tagit tillräckligt intryck av de kraftigavarningssignalerna från omdömesgilla läkare som kommer i kontakt med detutbredda missbruket också bland ungdomar. Eller också lyckas man förtränga denkunskapen i sin iver att fånga upp en ganska obetänksam, förhoppningsvisflyktig, opinionsvind. Dessa läkare, som kommer i kontakt med en ganskaobarmhärtig verklighet som inte blir bättre för mänga ungdomar genom denarbetslöshet som vi också har att dras med, ett socialt faktum, inser behovetav restriktioner och har nog ganska lätt att genomskåda opportunismen i denfrihetsförkunnelse som i slutändan medför en kraftig bundenhet i umgänget medalkohol. Vilka sociala konsekvenser det medför känner vi alla till, såväl förfamiljer och barn som för arbete och sjukvård. Som politiker är vi helt enkeltskyldiga att sätta in frågan om en kraftigt ökad konsumtion av sprit pä grund avlägre priser i sitt rätta sociala sammanhang. Det är ett starkt önskemål att trafiken över ,speciellt mellan och , där nu förbindelserna är dåliga,verkligen förbättras. Att förbättra förbindelserna via ökad spritförsäljning ären ganska grotesk tanke. Det är inte lex som har försämratbåtförbindelserna. Resandeströmmen ökade frän 1961, då lagen infördes. 1971kulminerade den med inte mindre än 8,8 miljoner passagerare, och sedan har detgått utför. Detta lär inte bero på att båtarna inte tjänar tillräckligt på denskattefria spriten. I allmänhet har de inte kunnat sälja ens hela sinskattefria tilldelning, som i verkligheten är mycket generös. Den är f. n. 2,5cl sprit för varje vuxen passagerare. Eftersom långt ifrån alla köper nägonsprit ombord är detta faktiskt en ganska frikostig tilldelning. Det innebär enhel snaps för varje man och kvinna som färdas fram och tillbaka över Öresundmellan och eller mellan och . Kontrollen skergenom att tullen jämför båtarnas spritinköp med antalet såldabiljetter. Dä antar man för enkelhetens skull att var tjugonde såld biljettgäller ett barn. Även detta sista är säkert en gynnsam beräkning för båtarna.Den skattefria spriten har enligt uppgift också i stort sett räckt för båtarnasutskänkning. Den kritiserade lex tillåter alltså skattefriaspritinköp som i stort sett täcker efterfrågan. På linjen hardet enligt en upplysning som jag har fått alltid räckt till. På de störrebåtarna mellan och Köpenham.n har det också alltid räckt . lär det däremot ha förekommit att manibland fått köpa mindre mängder beskattad sprit för att kunna ge passagerarnavad de velat ha. Därför är det en felsyn om man tror att båtarna, om defick köpa obegränsat med skattefri sprit, skulle tjäna mycket mera pengar ochatt biljettpriserna då skulle bli lägre och turerna tätare. Förutom det galna iatt göra en så viktig och vital förbindelse mellan två länder som färjornaberoende av att folk dricker mera sprit är resonemanget i sig antagligenfelaktigt. I allmänhet har båtarna ju inte ens kunnat sälja sin skattefriatilldelning. Orsaken till att resandeströmmen ökade så kraftigt efter1961, då lex infördes, var att det var billigare för oss svenskar attköpa kött och ost i och att det för danskarna var billigare att köpakaffe och socker och en del annat i . När de förhållandena ändradesminskade också passagerartrafiken, som hade kulminerat , efter lexÖresunds införande. Vi i vill ha en väl fungerande båttrafik. Detanser vi vara såväl ett lokalt och regionalt som ett riksintresse. Det äregentligen en skandal att förbindelserna tillåtits bli allt sämre utan attnågonting har gjorts åt det. Det är egentligen ganska generande och avslöjande förförespråkarna för en alkoholliberalare inställning att de vill göraförbindelsen beroende av att det säljs mera skattefri sprit. En blivande bro,som skulle bli en kostsam Om den skattefria försäljningen på fartyg som trafikerarÖresund Om den skattefria försäljningen på fartyg som trafikerarÖresund historia,tänker man ju inte finansiera med ökad spritförsäljning - där skall högabroavgifter och statsgarantier garantera finansieringen. Då borde det inte varafrämmande för staten att stå för den förhållandevis billiga bro som täta ochbilliga färjor innebär. Men det avgörande och den viktigaste injektionen föratt en bra färjetrafik skall komma till stånd skulle vara ett definifivtavvisande av de vidlyftiga och allt dyrare broplanerna. Planerna på en bro harkastat sin förlamande skugga över färjetrafiken alltför . Vem vågar satsapå färjor och terminaler om en bro skall byggas? Jag tycker att klara svar iden här frågan är bra. Han avvisar tanken på ökad försäljning av skattefrisprit som en lösning på problemet med färjetrafiken. Det skulle vara en dåliglösning, eftersom den inte löser färjeproblemet, men däremot skapar problem förmånga enskilda människor. Svaret är också en nyttig lektion för alla desocialdemokratiska riksdagsmän som svävar betänkligt på målet i den här frågan. 80 PER STENMARCK (m) replik: Låt mig till säga att om honvill ha en alkoholpolitisk debatt, får hon faktiskt skriva en egeninterpellation om detta. Jag är beredd att ta även den debatten. Jag har inteföreslagit några förändringar beträffande alkoholen. Det står heller ingentingnämnt om detta i interpellationen. säger: "Man skall inte göra båtarnaberoende av att folk dricker mera sprit." Nej, det är riktigt. Men läs vadjag har skrivit. Där framgår ingenting om detta. Vad jag har föreslagit står i min interpellation, som jaguppmanar att läsa. De två åtgärder som jag har föreslagit är fördet första en möjlighet till en mindre ökning av cigarettförsäljningen ombordoch för det andra borttagande av det förbud som i praktiken gäller förren nöjesverksamhet. Dessa tvä åtgärder står jag för, däremot inte allt det somUlla Tilländer har försökt tillvita mig här. Beträffande farhågorna i övrigt närdet gäller försäljningen vill jag säga att det faktiskt också finns en24-timmarsregel, vilken innebär att man måste vara utomlands mer än 24 timmarför att skattefritt få föra in sprit och tobak i landet. Uppenbarligen måsteUlla Tilländer upplysas om att försäljning av sprit förekommer förkonsumtion ombord. De problem som möjligtvis finns har i så fall uppstått genomdenna försäljning och inte genom någonting annat. 81ULLA TILLÄNDER (c) replik: Per Stenmarck har haft många tillfällen attgöra klart att det här inte rör sig om en alkoholfråga eller om spritinköp ochökad skattefri spritförsäljning på båtarna. Frågan har varitföremål för diskussion. Det är faktiskt inte en ökad försäljning av tobak elleren ökad möjlighet till underhållning som har varit den stora frågan utanspriten. Det hade varit mycket bra med ett klarläggande tidigare från PerStenmarck på denna punkt. Per Stenmarck efterlyser faktiskt i interpellationenegentligen en översyn av lex i övrigt. Vad rymmer då detta? Jag avsägmed mitt inlägg att göra klart att man mäste säga ifrån att man intekan acceptera några ytterligare lättnader i spritförsäljningen ombord. Man kaninte heller acceptera att färjeförbindelser skall finansieras genom skattefrispritförsäljning. 82 PER STENMARCK (m) replik: sade att jag har haft mångatillfällen att tala om vad jag tycker i denna fråga. Ett av dessa tillfällenvar när jag skrev denna interpellation. Av interpellationen framgår minuppfattning, om bekvämar sig att läsa den. Ettannat tillfälle värdet anförande som jag höll härikammaren. Min uppfattning framgår av vad jag där sade. Allt övrigt är sådantsom nu försöker tillvita mig. Ett tredje tillfälle var när vi alla intervjuades avSydsvenska . Jag talade då om att jag ville göra ändringar i dennalag. Jag framhöll också tämligen klart vilka restriktioner jag ansåg skullefinnas kvar. Jag sade att man, om man inte anser att man kan slopa lagen,åtminstone bör kunna ändra den. Om den skattefria försäljningen på fartyg som trafikerarÖresund 83 () replik: När denna fråga har diskuterats i massmedia -det har då gällt särbestämmelserna i - har tre områden berörts,nämligen spritförsäljningen, tobaksförsäljningen och underhållningen. Vi harinte vid något fillfälle hört Per Stenmarck säga att det inte rörspritförsäljningen. Dessutom tror jag nog att de riksdagsmän som svarade ja påfrågan om de ville ha bort särbestämmelserna blir förvånade när Per Stenmarcknu hävdar att det inte var fråga om den skattefria spriten. Talmannen anmälde att Per Stenmarck anhållit att tillprotokollet fä antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 84HANS i (fp): Det finns knappast nägon riksdagsman frånSydskåne som inte har påtalat hur färjeförbindelserna mellanSverige och gradvis försämrats. I ett antal regionala motioner frånolika partier konstateras att frågan om färjeförbindelserna mellan ochKöpenhamn måste lösas. - vattnet som förenar - beskrivs i stället somvallgraven som stoppar kontakter mellan två nordiska folk. Om anledningen till försämringen råder det olikauppfattningar - det framgår inte minst av dagens debatt. För min del skulle jagvilja se ett minskande av byråkratin och kanske också en statligfinansieringshjälp, så att färjetrafiken över huvud taget kan gå. Från många håll har det sagts att de unikabestämmelserna varit huvudanledningen till de försämradefärjeförbindelserna. Om näringslivets försörjning med riskkapital är möjligtatt det finns liknande bestämmelser någonstans i världen, men personligen harjag inte lyckats finna dem. Det är ganska säreget att det är förbjudet att hatrevligt under en sjöresa som varar . ochunderhållning kan ju enligt författningarna icke vara huvudsyftet. tillåter vi ju t. o. m. gatumusik för att göralivet litet gladare för människor, men underhållning pä en färja över Öresundär fortfarande farligt, för man vet inte riktigt vad huvudsyftet är. Det kan t.ex. vara att roa sig, och det måste alltså myndigheterna och byråkratin ha redapä. Vad gäller den skattefria försäljningen är det jusjälvklart angeläget att 24-timmarsregeln skall gälla. Det behöver vi nog överhuvud taget inte diskutera. Jag tycker att det är litet synd att finansministern är säkategorisk i sina tre nejsvar på Per Stenmarcks interpellation. Nog skulle manväl kunna tänka sig någon liten uppluckring i denna författning, till glädjeför de människor som åker mellan och , från och frånLandskrona. Kanske vi skulle kunna få svar på en gång , om lexÖresund är det som har bidragit till att färjeförbindelserna mellan de tvånordiska länderna så dramatiskt har försämrats. Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på interpellation 1982/83:138 om näringslivets försörjning medriskkapital har till mig ställt följande frågor: Kanfinansministern ge ett klart och definitivt besked om att skattefondssparandetkommer att finnas kvar också efter 1983? Ärfinansministern beredd att lägga fram förslag om ett slopande avdubbelbeskattningen på aktieutdelningar? Ärfinansministern beredd att föreslå åtgärder som undanröjer den oklarhet som nuvidlåder den skattemässiga behandlingen av vinstandelar i företagsanknutnavinstdelningssystem? Vad gäller skattefondssparandet vill jag erinra om attregeringen tillsatte en expertgrupp med uppgift att utreda hurhushållens sparande skall stimuleras . Av direktiven framgår attstimulanserna bör inriktas på ett sparande som sker i former som underlättarfinansieringen av budgetunderskottet och främjar näringslivets försörjning medriskkapital. I direktiven nämns en del av den kritik som riktats mot détnuvarande skattesparandet. Vidare anges vissa mål som bör uppfyllas av det framtidasparsystemet, bl. a. att det bör stimulera till ett långsiktigt sparande, attnya grupper bör förmås att spara och att de statsfinansiella kostnaderna börvara rimliga. Expertgruppen bör mot denna bakgrund överväga om de åsyftademålen kan nåsantingen genom tillräckligt omfattande förändringar av det nuvarandeskattesparandet eller-genom att detta ersätts av ett nytt sparsystem. Enligtdirektiven bör expertgruppen lägga fram sina förslag i så god tid att nyaregler kan träda i kraft . Jag har erfarit att expertgruppenavser att redovisa sina överväganden i ett betänkande som framläggs . Jag går nuöver till andra fråga. De klassiska produktionsfaktorerna är kapital och arbete.Socialavgifter i form av arbetsgivaravgifter och egenavgifter utgör skatt påproduktionsfaktorn arbete, medan bolagsskatten kan ses som enproduktionsfaktorsskatt på bolagens egna kapital. De lagstadgade socialavgifterna uppgår f. n. till av lönesurh-man. Bolagsskatten utgår med en nominell skattesats pä . I prakfiken betalar dock bolagen en väsentligt lägre del av sin vinst iskatt. Den lägre effektiva skattesatsen beror främst på den gynnadebehandlingen av företagens investeringar i realkapital. Som exempel kan nämnasatt företagens lager får skrivas ned ända till av värdet. Det finns således f. n. inte nägon samordnad och neutralskattemässig behandling av löne- och kapitalinkomster. Regeringens målsättningär dock att skapa en mer rättvis produktionsfaktorsbeskattning. Ett första stegi den riktningen aviserades i kompletteringspropositionen med förslagen om attsänka bolagsskatten och bredda skattebasen. Inom pågår arbete med att åstadkommaytterligare likformighet i produktionsfaktorsbeskattningen. I det sammanhangetkommer även frågan om dubbelbeskattningen att tas upp, eventuellt genomtillsättande av en särskild utredning. Först när detta arbete slutförts avserjag att ta ställning till om det är motiverat att genomföra en mergenomgripande förändring av dubbelbeskattningssystemet. Vad gäller sista fråga kan jag instämma i attdet f. n. är i viss mån oklart vilka regler i skatte- ochsocialförsäkringshänseende som gäller för företagsanknutna vinstdelningssystem.Dessa oklarheter bör redas ut. Ett sådant arbete har inletts inom . Om näringslivets försörjning med riskkapital. 86OLA (): Jag vet inte av vilken anledning som fråganom snapsar och trubadurer lagts in mellan dessa båda interpellationer om vårakapitalförsörjningsproblem, men jag vill i alla fall tacka finansministern försvaret. Jag noterar att finansministern faktiskt givit ett klart besked i frågaom skattefondssparandet, nämligen att detta inte kommer att finnas kvar inuvarande former efter utgången av innevarande är. Det var väl inte alldelesoväntat efter den kritik som socialdemokraterna riktat motdenna sparform. Men med tanke på alla andra åsikter som helt har förändratsoch omprövats sedan den forna oppositionen blev regering hade jag hoppats attäven denna uppfattning skulle ha förändrats. T. ex. har ju finansministernsstatssekreterare sagt att även fackliga organisationer borde kunna startaaktiesparklubbar, och det tyder på att åtminstone han anser att de bör finnas Om näringslivets försörjning med riskkapital kvar.Finansministerns besked är troligen till stor besvikelse för mänga som hadehoppats att denna sparform åtminstone i huvudsak skulle få fortsätta attexistera. I övrigt innehåller svaret pä min första fråga justingenting. Även jag har läst direktiven till den expertgrupp som regeringentillsatt, och det har förmodligen de flesta gjort som anser att skattesparandetfyller viktiga mål. De mål som finansministern hänvisar till - att systemetskall stimulera till ett långsiktigt sparande, att nya grupper bör förmås attspara,och att de statsfinansiella kostnaderna bör vara rimliga - uppfylls allaav det existerande systemet för skattesparande. Det stimulerar till långsiktigtsparande, eftersom sparmedlen är bundna . Det stimulerar nya grupperatt spara, eftersom antalet personer som sparar i aktier har ökat med flerahundra tusen bara på två ä . De statsfinansiella kostnaderna är rimliga,t. ex. är de per sparad krona bara hälften så stora som i det löntagarfondsförslagsom i varje fall tidigare presenterats från LO/SAP. Systemet har också i allra högsta grad bidragit till attvolymen nyemissioner på börsen, dvs. tillskottet av aktiekapital tillnäringslivet, har ökat mycket kraftigt. var nyemissionsvolymen100 milj. kr. i genomsnitt, 1981 var tillskottet enligt färska siffrorca , 1982 lika mycket, och mycket talar för att även 1983 kanbli ett bra år i dessa hänseenden. Jag kan inte inse att det finns några som helst rationellaeller sakliga skäl till att avskaffa ett system som visar sig fungera så bra.Jag tvingas därför dra slutsatsen att det är politiska skäl som ligger bakom.Vad det dä handlar om är naturligtvis att socialdemokraterna har bestämt sigför att införa löntagarfonder, och i så fall finns det ju, som jag framhöll iden förra debatten, inget behov av några sparformer av den typ som vi nudiskuterar. Vi är i som bekant motståndare till dekollektiva löntagarfonderna, och vi anser att skattefondssparandet måstefinnas kvar. Svaret på min andra fråga - om finansministern är bereddatt slopa dubbelbeskattningen på aktieutdelningar - tolkar jag som ett nej.Finansministern talar visserligen om utredningar som bör avvaktas innan hantar ställning, delvis utredningar som ännu inte ens är tillsatta. Men detta är,som jagserserdet, en ren undanmanöver, eftersom det vid regeringsskiftet redanfanns en utredning som just hade i uppdrag att ge förslag till hurdubbelbeskattningen skulle slopas. Men finansministern har alltså slopat denutredningen i stället. Som finansministern väl vet, är beskattningen i pädet sparande som sker i direktägda aktier ovanligt hård jämförd medbeskattningen it. Det betyder inte bara att aktiespararnasätts i strykklass, det betyder också att kapitalets rörlighet förhindras. Jag hade uppriktigt sagt inte väntat mig något annat svarän det jag fick. Regeringen har ju redan tidigare tagit bort den lindring avdubbelbeskattningen som den icke-socialistiska regeringen införde och därtilllagt pä en extravinstskatt, så att det i själva verket blivit en trippelbeskattning. som jagockså sade förut. Men jag hade väntat mig att få höra några argument somförklarar varför regeringen gör som den gör. Finansministern redovisar ingasådana. Förmodligen beror det pä att han inte kan finna några hållbara argumentför den åsikt regeringen har intagit. Den svårigheten kan jag i och för sig välförstå. Det finns inte några sakskäl till varför vissa inkomster skall dubbel-ellertrippelbeskattas. Icke desto mindre är socialdemokraternas inställningegentligen ganska ologisk. Från socialdemokratiskt håll godkändes ju detförslag om utdelningsavdrag för icke börsnoterade företag som mittenregeringenlade fram i sin s, k. småföretagsproposition pä . Det innebar just enlindring i dubbelbeskattningen för småföretag, och behovet är ju lika stort förandra företag. Det är intressant att finansministern i svaret hänvisartill det i kompletteringspropositionen aviserade förslaget att sänkabolagsskatten och minska lagernedskrivningsmöjligheterna. Motivet för dettapåstås ju i kompletteringspropositionen bl. a. vara att öka kapitaletsrörlighet. Ett slopande av dubbelbeskattningen fyller precis detta syfte. Mendet är kanske en åsiktsförändring som kommer först något senare? På min tredje fråga - om att ta bort vissa oklarheter somförhindrar bildandet av företagsanknutna vinstdelningssystem - svararfinansministern ingenting. Han säger sig vara medveten om att oklarheternafinns och att det här måste utredas. Men han uttrycker ingen åsikt. Och det varfaktiskt för att få veta vad regeringen har för uppfattning som jag ställdefrågan. Min egen uppfattning är klar. Jag menar att man snarastmäste få bort de skattemässiga och andra oklarheter som finns, så att flerföretag stimuleras att sätta i gäng med egna vinstandelssystem. Jag upprepar frågan: Vill finansministernstimulera tillkomsten av vinstdelning enligt de system som företagen själva,inkl. har arbetat fram? Om näringslivets försörjning med riskkapital Jag kunde inte riktigt finna att återspeglade en ordentlig kunskap om de frågor som tas upp iinterpellationen och som jag svarade på. hävdade att socialdemokraternas kritik motskattefondssparandet och skattesparandet över huvud taget enbart är ettuttryck för att vi anser att detta sparande står i vägen för våra planer pålöntagarfonder. Det är märkligt om det har gått en partiledare förbi att dethar förts en ganska ingående debatt - som även ekonomer och skattesakkunnigahar varit invecklade i - som har gällt om inte det skattestimulerade sparandesom infördes under de borgerliga åren i sig är en sådan orimlighet att det intekan fungera, utan att man måste göra ingrepp i det. Det beror framför allt påatt systemet, som det nu är konstruerat, kan växa i omfång - och därmed ökarstatens kostnader för det - utan att något som helst nysparande uppstår. Om näringslivets försörjning med riskkapital är t. o.m. mycket lätt att se den utvecklingen att systemet om netto ärkonsumtionsstimulerande i stället för motsatsen. Jag trodde att de allra flesta var ense om att vi måstegöra någonting åt detta. I varje fall uttryckte en av den borgerligaregeringens egna ekonomiska experter den uppfattningen i en offentlig debattsom vi hade tillsammans. Personen i fråga är inte okänd för . Han konstaterade att det med den öppna karaktär somsystemet har- dvs. att det inte finns någonting som på nytt låser in pengarna-är uppenbart att det kan fungera på rakt motsatt sätt än vad som var tanken.Och det har redan framförts att vi, för att behålla pengarna i de fonder somfinns, mäste öka skattesubventionerna. Det skulle alltså inte ske för att folkskall prestera nytt sparande, utan att för att människorna inte skall ta utdessa pengar och använda dem för omedelbar konsumtion. Om feberfantasi när det gäller löntagarfondersläpper ett slag och han för lägger de taktiska synpunkterna åtsidan och bedömer denna fråga sakligt, skall han finna att vi - även om vinaturligtvis får se vad utredningen kommer fram till - är beredda att fortsättamed en skattestimulans av det enskilda sparandet, också av aktiesparandet. Mendet kan inte ske i denna form och med denna konstruktion. Det kan vi inteacceptera med hänsyn till andra skattebetalare och värt samhällsekonomiskaansvar. Samma konstighet i argumenteringen gör sig till när han tar upp dubbelbeskattningen.