prot · G60998 · 1982-12-31 00:00:00 — Först en fråga till utrikesministern. De nya uppgifterna i massmedia omhändelserna i är i långa stycken mycket sensationellaoch oroande. De reser nämligen en lång rad frågor, som det måsteskapas klarhet omkring. Om inte, kan vilda spekulationer ta fart och allvarligtskada tilltron till den svenska neutralitetspolitiken. Uppgifterna om att det var en västtysk NATO-ubåt äranmärkningsvärda. Lika anmärkningsvärda är uppgifterna om att den svenskamilitären samarbetade med ett NATO-land för att identifiera denna ubåt. Densvenska neutralitetspolitiken kan omöjligen medge någonting sådant. Jag vill därför fråga utrikesministern om regeringensavsikt är att frisläppa och offentliggöra ubåtskommissionensrapport i dess helhet. Jag menar att något annat är helt oacceptabelt i dettaläge, därför att det skulle öppna för vilda spekulationer om svenskt samarbetemed NATO, om rapporten hemlighålls för att skydda NATO-intressen m.m. Jag villvädja fill utrikesministern och regeringen: Gör inte en sådan utvecklingmöjlig, utan frisläpp rapporten i dess helhet! Åter till och . här förgäves påvisa att inte står i opposition motövriga riksdags-parfier när det gäller utrikespolitiken. Men man ändrar intesvart till vitt i en handvändning, och det är framför allt mera en fråga omord. Att särskiljer sig i svensk utrikespolitik ärobestridligt. Ni har gått åt höger, som alla andra högerpartier i , somtycks känna något slags tvång att ge upp alla självständiga bedömningar ochställningstaganden och underordna sig utrikespolitik och bedömningar.Så är det - ni är ju mer överens med och än med övrigapartier i den svenska . Vad är viktigast , upprustning eller nedrustning?Nedrustning, svarar självfallet en majoritet av människor här i landet och allaandra riksdagspartier. Upprustning, svarar ensamma. Ni moderater har uppenbarligen med stor iver och förtjusningdeltagit i formdebatten om och regeringens förslag, mensjälva sakfrågan vill ni inte diskutera. Formfrågan tycks vara viktigare änsakdebatten. Jag vill därför fråga ; Vad anser ni omförslaget att skapa en kärnvapenfri korridor i fri frånslagfältskärnvapen? Står ni också i den frågan mot övriga partier här iriksdagen? Stöder ni förslaget, vill ni aktivt arbeta för det eller ansluter nier också på den punkten till och övriga högerpolitikers motstånd mot ochointresse för nedrustningsfrågorna? Det är viktigt för debatten här i kammarenoch debatten hos svenska folket att få ett klart ställningstagande frånmoderaterna på denna punkt. En annan fråga: Ni vägrar stödja kyrkornas namninsamling.Ni försöker sitta på två stolar samfidigt, genom att dels vara emot aktionen,dels vara för dess nedrustningssträvanden. Som alla förstår är det rättomöjligt i alla avseenden. Ni måste bestämma er - antingen är ni för ellerockså är ni emot. Antingenstöder man eller också gör man det inte. Jag tog upp detta förut, att vi från moderat håll aldrighar hört ett eget nedrustningsförslag, bara upprustningsförslag. Ni vägrardelta i olika fredsaktioner. Ni har malt er ut när det gäller beslutet om ennordisk kärnvapenfri zon, och ni vill inte heller arbeta aktivt för förslagetom en korridor fri från kärnvapen i . Jag tror att man kan sammanfatta er syn påsäkerhetspolitiken och fredsarbetet så här: Ni stöder sanslösaamerikanska rustningsprogram. Ni stöder planerna på utplacering av nyaNATO-kärnvapen. Ni stöder ökade svenska militärutgifter. Det är precis som omdagens hot och säkerhetsrisker beror på att det finns för få kärnvapen ochandra vapen. Någon annan slutsats kan man egentligen inte komma fram till, omman granskar de moderata ställningstagandena och hela den moderatasäkerhetspolitiken och synen på säkerhetsfrågorna här i . Det är möjligt att världssyn ochsäkerhetspolitiska bedömningar mera är ett resultat av ett propagandistisktoch partitaktiskt tänkande än seriösa överväganden, men det är i så fall likaallvarligt. Hur kommer det sig annars att ni tillsammans med övriga partier häri röstade för att regeringen skulle arbeta för att göra kärnvapenfri zon, och sedan i tur och ordning påstår, för det första attzonförslaget är ett tomt slag i luften, för det andra att zonen är orealistiskoch för det tredje att den är oförenlig med vår oberoende säkerhetspolitik? Ett svar på den här frågan, , kan kanskeförklara er vinglighet i zonfrågan, och kanske kan också ett svar på den fråganförklara varför har malt sig ut i fråga om det tidigare enhälligabeslutet om att försöka skapa en kärnvapenfri zon. När jag lämnade min redogörelse för de olikainitiativ som regeringen tagit i FN och för vår aktivitet i denordiska huvudstäderna för en nordisk kärnvapenfri zon, eller för sonderingenom en zon fri från slagfältkärnvapen, var det för att försöka återföra dennadebatt till de viktiga sakfrågorna och att inte få den att sysslamed proceduren. Jag vill inte förneka att också tidigare regeringar har varitinne på en del av detta. Det kan ändå vara tillåtet att i all anspråkslöshetpåpeka, att när var statsminister, fattade beslut om attvi skulle arbeta för en nordisk kärnvapenfri zon men att beslutet fattades pågrundval av en motion som var framlagd av det socialdemokratiska partiet. I fråga om zonalternafivet i sägs det här att detmåste ha varit en mycket viktig händelse sett ur utrikespolifisk synpunkt,eftersom man sammankallade en presskonferens. I så fall borde väl ocksåutrikesnämnden ha sammankallats. Svårigheten att sammankalla utrikesnämnden idecember - vi gjorde verkligen ett försök - för olika ändamål vittnar om attdet praktiskt taget är omöjligt för utrikesnämnden att sammanträda lika oftasom vi håller presskonferenser. Frågan harrests om varför vi gav offentlighet åt zonsonderingen den 8 december,när det nu inte var något formellt förslag. Jag har redan i debatten framhållitatt det inte varvar avsikt att ge offentlighet åt frågan . Vi gjordedet därför att en stor daglig tidning förfogade över uppgifter om att vi hadevänt oss till de olika regeringarna. Det har också i den här diskussionen förekommit ettresonemang om att inte skulle ha arbetat med den härfrågan och inte tagit de fillräckliga initiativen. Låt mig då börja med attframhålla att regeringen är ett kollektiv, vi har ingen ministerstyrelse.Regeringen leds av den statsminister som har fått förtroende och somkring sig har samlat ett antal ledamöter som tillika är chefer för departement.Men besluten fattas av regeringen i frågor av den typ vi här talar om. Låt mig också erinra om att är en enhet.Det ligger inte något obehörigt i att man i ledningsorgan,statsrådsberedningen, sysslar med en fråga som gäller utrikespolitiken.Statsrådsberedningen får syssla med vilka frågor som helst. Det må gällaarbetsmarknadspolitik, skattepolitik eller liknande. Det finns ingen anledningtill att någon i ett departement känner sig kränkt över attstatsrådsberedningen under statsministerns ledning ägnar sig åt ett visstfrågeområde. är en enhet, i varje fall . Statsrättsligt ärden det, liksom regeringen. Det är på detta sätt det fungerar. Det harutvecklats som något misstänkt att det från statsrådsberedningen lämnassynpunkter till . När det gäller händelserna i , som om, pågår nu en betydande ryktesspridning liksom det gjorde det underden tid då händelserna utspelade sig . Regeringen har ingenkommentar till detta utöver vad jag har framhållit i regeringsdeklarafionen,nämligen att kränkningar av vårt territorium, från vilket håll de än kommer,skall avvisas. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 12ULF ADELSOHN (m) replik; I ett avseende innehöll inlägg en fullständig nyhet, nämligen att regeringen skulle ha försöktsammankalla ett möte i utrikesnämnden . Jag är ju medlem av dennanämnd, men jag hörde inte ett ord från regeringen om ett sådant sammanträde.Däremot sades det något om ett eventuellt sammanträde i en helt annan fråga,som gällde utvisning av vissa diplomater, men det var ochlångt efter det att Bahr-affären hade spelats ut i en stor presskonferens ochpå annat sätt. Själv har jag alltså inte hört ett enda ord om att det tidigareskulle ha kallats till ett sammanträde i utrikesnämnden, men det är möjligt attThorbjörn eller känner till saken. Det vore intressant attfå veta hur det ligger till. Jag tycker synd om . Han gör så gott hankan för att försvara denna förfärliga sak, där han faktiskt själv är oskyldig -det vill jag gärna ha sagt. Men är nu utrikesminister ochtvingas därförsvara på saker som sorterar under hans fögderi i regeringen. Den omtalade noten var alltså hemlig, och det är ju uniktatt svenska nedrustningsförslag är hemliga. Varför var den då hemlig? Det finnsen hel stab tjänstemän på UD som kan hjälpa till att hitta på ett fyndigt svarpå det. Det förhåller sig väl ändå inte så att bestämde det? I hansbrev stod det ju att noten skulle vara hemlig, något som alltså är helt uniktför svenska förhållanden. Det är verkligen fantastiskt om det var sombestämde detta. Är det möjligt att en västtysk oppositionspolitiker fårbestämma om en svensk hemligstämpel för att förhindra att svensk politik blirkänd för vårt lands oppositionspolitiker? Det tycks fakfiskt vara fallet. Varken , eller jag själv harfått veta vad har dikterat och vad den harunderhandlat med västtyska oppositionspolitiker om, och då inte bara också och . Detta är alltså den socialdemokratiskaregeringens sätt att handlägga svensk utrikespolitik. Det var när en östtysk tidning publicerade en artikel iden här frågan som vi fick veta vad en västtysk oppositionspolitiker villehemlighålla för oss. Det är så det har gått till, . Jag beklagarLennart , som fått överta detta arv. Jag tror att vi nu rätt väl vet hur det hela har gåtttill. lade fram sitt förslag, och en ledamot blevregeringschef. Det var lämpligt att dokumentet lades fram som ettregeringsförslag. gav order till UD, varpå skrev till OlofPalme och hörde sig för om förslaget kunde användas i den västtyskaförbundsdagen. UD uppfattade uppdraget som en order direkt från statsministernatt använda den handling som kom från statsministerns kansli. Därför användeman inte den skrivelse, som sade, som redan låg färdig hos UD. Istället blev det alltså det förslag som kom från den västtyskeoppositionspolifikern. Den går därefter ut med förslaget utanatt informera oss Övriga partiledare och utan att kalla till ett sammanträde iutrikesnämnden. Jag kan i och för sig bara tala för och mig själv,men i varje fall vi har inte hört talas om något sådant sammanträde. Så följer då vår förfrågan i utrikesnämnden , meninte ens vid det tillfället fick vi, som sade, någrahandlingar. Inte heller hade vi fått ta del av dem, om de inte hade publiceratsi en östtysk tidning. Den erkänner inte att den har gjortnågot fel. har visserligen visat ilska över att vi inte blevinformerade, men det är också det enda erkännande vi fått. Det är en ilska somvi inte såg ett spår av, , när vi träffades på utrikesnämnden.Den är en ren efterhandskonstruktion. är ju inte att erkänna fel största tillgånghär i livet. Men det hade kanske inte varit så dumt, om han i den här affärenhade beklagat att regeringen gjort sig skyldig till ett allvarligt misstag, istället för att framhärda i att den skött detta på ett om icke föredömligt, såi varje fall oklanderligt saft. 4 protokoll 1982/83:98-99 kan av förklarliga skäl inte svara på defrågor vi ställer: Får vi alla papper på bordet? Varför använde ni inte detsvenska UD:s färdigbehandlade not utan tog i stället nästan ordagrant herrBahrs skrivna not? Varför fick inte vi ledamöter av utrikesnämnden reda på attni försökte sammankalla oss? Låt mig, eftersom har den oskattbaratillgången att få obegränsad rätt att gå upp i talarstolen - för min del ärdetta en slutreplik -, avsluta med följande konstaterande: Frågan om en kärnvapenfri zon i är en viktig och engod tanke, och den borde därför ha handlagts på ett sätt som vi här hemma hadekunnat enats om. Det hade gagnat . har regeringen agerat på ettsådant sätt att det har skadat filltron till självständigheten i vårutrikespolitik. Det är allvarligt, särskilt i en neutral nation. Det har ocksåskadat tanken på en kärnvapenfri zon i . Ert agerande har också inneburitatt ni åsidosatt klart etablerade regler för samråd mellan regering ochopposition i viktiga utrikespolitiska ärenden. Det är allvarligt i denna fråga,men det är än allvarligare om det upprepas. Jag klandrar icke för detta. Vi vet allahur det gått till. Men jag vill gärna säga till att det ärutrikesministerns uppgift att tillse att detta inte upprepas. 13THORBJÖRN FÅLLDIN (c) replik; Utrikesministern säger att han helst villdiskutera sakfrågorna. O.K. då - jag förstår att det kan vara litet påfrestandeatt som utrikesminister hålla på och förklara alla dessa turer i det formellaavseendet, vilka bevisligen har sitt samband med sakfrågan. Men nog om detta! Jag konstaterar emellertid att mitt i denna önskan frånutrikesministerns sida att diskutera sakfrågorna, har det här inte getts någonförklaring till de ensidiga påpekandena mot i Mellanösternavsnittet. Härbrännmärker man för invasionen. Den strider mot alla internationellaregler, så den måste brännmärkas. Sedan kommer det påpekande som jag citeradeoch som är vänt mot när det gäller hitta en lösning i . Meni denna deklaration finns inte ett ord om PLO:s aktioner, som bevisligen ärlika klandervärda. Eftersom utrikesministern inte ägnat denna sakfråga någotintresse, har min misstanke att det har ett samband med besökförstärkts. Jag vet att det aldrig kan få komma i fråga att en regering förbjuderfria organisationer eller politiska partier att inbjuda de gäster man önskar sehär. Men det finns ett alldeles speciellt samband i det förhållandet att det ärdet socialdemokratiska partiet som inbjuder och att det är det socialdemokratiskaparfiet som har regeringsmakten. Vår strävan måste naturligtvis vara att i vårtinternationella agerande om möjligt medverka till att det sker en försoning idetta område, att israeler och palesfiner kan finna lösningar som gör att dekan leva i fred vid sidan av varandra. Min tro är, fru talman, att om inbjudantill får stå kvar, så kommer det att motverka i stället för att främjaen sådan utveckling. Med adress till det socialdemokratiska partiet skulle jagvilja säga; Tänk om i denna fråga! Det är säkert inte mer anmärkningsvärt införden internationella opinionen än att inbjudan till israeler inte längrekvarstår, vilket eller tidigare påpekade. Därefter några ord om frysningen av kärnvapen. I fråga omdetta delar jag regeringens uppfattning. Jag tycker att det initiativ man togfillsammans med är bra. Den här frågan diskuteras ju här hemma, och jaghar tidigare uttalat min förvåning över att man från moderat sida inte ställerupp för en frysning. Man hänvisar till att det enligt undersökningar just närdet gäller slagfältsvapen eller kärnvapen råder en obalans. Det må vara rätt,men vi får inte glömma att kärnvapenarsenalerna på ömse sidor nu har en sådanomfattning att det räcker för att förgöra mänskligheten om. Eftersom kärnvapnen till en del är avsedda att uppväga denobalans som kan råda på den konventionella sidan, inser jag att det kan finnasett samband mellan åtgärder när det gäller både frysning och nedrustning påkärnvapensidan och några slags överenskommelser på den konventionella sidan.Det fasansfulla är ju att om en konflikt skulle bryta ut, och man harutformat sitt militära försvar på ett sådant sätt att ett anfall medkonventionella vapen skulle slås tillbaka med kärnvapen är ju katastrofen ettfaktum i ett tidigt skede. Min slutsats är att om vi skall vänta på att supermakternaanser att de har en total balans - att de har balans när det gäller kärnvapenoch att de har balans när det gäller konventionella vapen - kan vi aldrig räknamed att det blir stopp på kärnvapenupprustningen. Därför menar jag att detfortfarande är en rimlig utgångspunkt att man startar med en frysning av kärnvapnen.Och det är ju gott att erfara att FN har ställt sig bakom en sådan uppläggning. 14OLA () replik: Jag vill knyta an till det som ThorbjörnFälldin sade och ställa frågan: Vad är alternativet till det vi kallar förfrysning? Vad är alternativet till att man mellan och kommeröverens om att starta nedrustningsförhandlingar från den nivå där man nubefinner sig och inte går vidare på något avsnitt? Ja, alternativet är naturligtvis att upprustningenfortsätter parallellt med de fruktlösa nedrustningsförhandlingarna.Vad innebär det? Jo, naturligtvis att den nivå från vilken man så småningomskall reducera kärnvapenarsenalerna kommer att vara ännu högre, och attnedrustningsförhandlingarna kommer att vara ännu svårare. Det handlar dessutominte bara om nivåer av i sig inbördes likvärdiga vapen, utan när upprustningpågår infogas kärnstridsspetsar i det ena vapensystemet efter det andra. Självaspridningen av kärnstridsspetsar och kärnvapen inom de båda blockensförsvarssystem tillhör det som inger den största oron och innebär den störstafaran, bl. a. för att kärnvapen kommer att användas av misstag. Därförtycker jag också att den mänskligasjälvbevarelsedriften borde säga oss alla att det är en fåfäng strävan attförsöka reda ut när den absoluta balansenskulle vara nådd och först då starta reella nedrustningsförhandlingar. Och detär väl att notera att inte heller den amerikanska presidenten - i varjefall t. v. inte hans närmaste rådgivare - intar denna fastlåsta hållning utanär beredd att diskutera uppmjukningar t. ex. av det s. k. dubbelbeslutet. Ochdetta tycker jag är bra. Sedan, fru talman, tillbaka till den eländigaBahrprocessen: Apropå tidpunkten för presskonferenser vill jag säga, LennartBodström, att jag tycker att ni skall tacka för att tidningentvingade fram en presskonferens . Detta är inte sagt som någotförsvar för att UD-tjänstemän läcker hemliga handlingar. Men hade man intetvingats hålla presskonferensen tidigare, hade det fatala inträffat att detsvenska regeringsinitiativet presenterats inte väsentligen här i Stockholmutan i den tyska förbundsdagen, mitt under den västtyska valkampanjen. Tydligenvar det så det hela var tänkt, och det var dessa cirklar som rubbades av DagensNyheters publicering. Jag tycker, som sagt, att DN i detta fall gjorde eninsats för nationen. Sedan till frågan om utrikesnämnd eller inte; När man harsammanträde med utrikesnämnden är inte det viktiga. Och jag hörde inte heller talasom någon inbjudan . Men det avgörande här är ju om denna fråga skallanses ha den karaktären - och det är en del av sakfrågan, -att den bör föredras i utrikesnämnden. Detta är det viktiga. Vi vet fortfarande inte - fastän debatten har pågått sedanbörjan av februari - om frågan har denna karaktär eller inte, och därmed saknarvi också kunskap om vad det egentligen är för utspel som den svenska regeringenhar gjort. Därför: Om tycker om att tala i sakfrågan, erbjudshan nu ett tillfälle att göra det - genom att gå upp och använda den taletidsom utrikesministern har kvar, och den är, som sade, obegränsad. Vilketdera av de två alternativ som Palmekommissionendiskuterar är den ståndpunkt? Om den frågan inte går attbesvara eftersom den inte har någon ståndpunkt, då vore detbra att få veta detta och få konfirmation på det påstående som funnits om egentligen inte har lagt något förslag, inte gjort något utspel, utan baraagerat frågeledare för att få veta vad andra regeringar tycker om Palmekommissionensförslag. Jag tycker också att det är rimligt att utrikesministernsvarar på frågan: Vad var det som UD tyckte var så känsligt i denna sak visaviVästtyskland och som gjorde att UD - har framhållit detta - föreslogatt kontakt skulle tas med och ? Ansåg man på UD attdet var känsligt för våra relationer till att mitt i en valrörelselägga detta förslag och att därför underhandskontakter borde tas? Om det varså, varför togs dessa underhandskontakter bara med den västtyska oppositionenoch inte med den västtyska regeringen? 15 LARSWERNER (vpk) rephk; Nr 98 Utrikesministern sade sig inte ha någonkommentar till min den fråga om man skulle i sin helhet. pågår enbetydande ryktesspridning, och han vill inte delta i den, säger han. Jag harinte begärt det. Min fråga gällde tvärtom om man skulle reducera Utrikes-och ryktesspridningen och effekterna av den genom att publiceraubåtskommis- handelspolitisk sionens rapport i sin helhet. Det var det minfråga gällde, och den kvarstår debatt fortfarande. Sedan har den här debatten visat att det inte går att fånågot svar från i sakfrågan om en kärnvapenfri korridor i har nu ägnat åt formaliadebatten om hur förslaget komtill. 16 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får erinra om att den medgivna repliken avserutrikesministerns anförande. 17 (vpk) replik: Längre än så kommer man inte i den här debatten. Hela dendebatt som har förts mellan utrikesminister och visar attmoderaterna står ensamma i utrikesfrågorna f. n. Alla andra parfier i riksdagenutarbetar nedrustningsförslag. Det visar också den debatt som representanternaför mittenpartierna tar upp, och som kontrasterar mot oförmågaatt ge klara besked. Alla andra partier, utom , arbetar aktivt förnedrustning, alla andra partier stöder förslaget om att inrätta en nordiskkärnvapenfri zon, alla andra partier stöder kyrkornas namninsamling för fredoch nedrustning - alla utom . har själva inte lagt framnågot eget nedrustningsförslag, bara upprustningsförslag. Min fråga kvarstår: När kommer vi att få se ettnedrustningsförslag frän sida? 18 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Får jag än en gång erinra om attden medgivna repliken avser utrikesministerns anförande. 19LARS (vpk) replik: Men, fru talman, det här gäller frågan om hela utrikespolifiken.Jag kan inte undgå att tala om förslag i debatten omregeringspolitiken. Jag skall sluta med att säga att det upprop som kyrkan iSverige har publicerat, och som fem partiledare står bakom, handlar om sådanafrågor som krig och fred. Jag skall be att få citera litet i början avuppropet: "- Krig och andra former av våld drabbar många avjordens folk. Grupper och enskilda utsätts för oerhörda lidanden.Kapprustningen utgör ett hot mot hela världen -1, o. m. mot mänsklighetensöverlevnad. enormaresurser som skulle kunna användas i det internationella utvecklingsarbetet. - Med våraunderskrifter kräver vi ett stopp för kapprustningen med kärnvapen som nusprider sig till allt fler länder: att alla kärnvapenprov inställs och att allutveckling, tillverkning och utplacering av kärnvapen och kärnvapenbärareavbryts. - Även kapprustningenmed andra vapen måste hejdas. Detta gäller i första hand biologiska och kemiskavapen . - Alla länder börstödja fredsarbetet, fredsfostran samt freds- och konfliktforskning. Vi vädjartill alla nationers regeringar att ta sitt ansvar för att steg för stegorganisera freden i vår värld ." Detta upprop, fru talman, har ,, socialdemokraternas, vpk:s och kds ordförande skrivit under -alla riksdagspartierna utom . Det menar jag är ett tecken så gottsom alla andra som har visats under den här debatten på att fyrariksdagspartier är eniga om den neutralitets- och alliansfria linje somregeringen har drivit och håller på att driva. För att börja med fråga vill jagsäga att jag utgår från att kommer attoffentliggöras i alla delar där det inte medför att man röjer de anordningarsom är till för försvarets del och som är fill för att förhindra fortsattakränkningar. Men i övrigt är avsikten att ge full offentlighet. Inte minstfäste jag avseende vid att en särskild utredning kommer att göras om deninformation - för att inte säga ryktesspridning - som förekommit i den härfrågan. Inbjudan till PLO-ledaren sker för att ge oss enmöjlighet att få kontakt också med PLO-sidan. Men jag vill erinra om att detsocialdemokratiska partiet har riktat en inbjudan inte bara till PLO utanockså till arbetarparti - och den inbjudan står kvar. Det är rimligtatt vi talar med båda parterna. Jag vill också säga, när det gäller frågan omhandläggningen av noten om ett zoninitiativ, att den blivit nästan dethuvudsakliga ämnet i de replikskiften vi här har.