prot · G609155 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag efterlyser ett besked av utskottets talesman, trotsatt det står i utskottsbetänkandet pä s. 7 att '"utformningen avstatsbidragssystemet inte innebär något hinder för kommuner och landsting attfritt pröva frågan om resp. lokala eller regionala bidrag". Jag vill haett klart uttalande - att SFEF bör få kommunala och landstingskommunala bidrag.Statens ungdomsråd är av den uppfattningen att denna organisation skall varaberättigad till statsbidrag och när det gäller anslaget föras över från SÖ tillstatens ungdomsråd. Ett klarare besked i den frågan skulle, tror jag, verkapositivt för en organisation som vi verkligen i dessa tider borde värna om. 195BERIT (): Jag skall be att få kommentera några avinläggen i den här debatten. När det gäller avvecklingen av statens ungdomsrådvill jag säga att det känns litet konstigt att höra att det skulle vara etthinder för utvecklingen av ungdomsorganisationer med statliga bidrag att vihar, som jag sade tidigare, ledare som ställer upp och som skulle kosta ca 6miljarder kronor om de skulle ha betalt från staten. Som aktiv iungdomsorganisationer känner jag inte igen de argument som här framfördes.Statens ungdomsråd har en viktig uppgift. Det behövs för att bevaka och ta varapå barn- och ungdomsorganisationernas intressen. Det behövs också som ensamordnare av olika aktiviteter som kan genomföras gemensamt. Får jag också kommentera det utomordentliga jobb somstatens ungdomsråd har gjort för att framställa rapporten Ej till salu, somflera av debattörerna har berört. Detta arbete har rönt ett stort intresse frånolika grupper. Ca 30 000 personer har varit med och diskiiterat förslag påseminarier och olika träffar. Det är mänga yrkesgrupper som har berörts avrapporten. Lärare, socialarbetare, kulturarbetare, föreningsledare m. fl. harvarit mycket intresserade av den fina rapport som har tagitfram. Också debatten och tidigare debatter har visat att det är ettmycket gott jobb som här har gjort. Vi är, , helt eniga i sak. Det är viktigt med enförsöksverksamhet där ungdomarna är delaktiga i närmiljön. Vi vet att det harpågått försöksverksamhet ganska länge, som gett ett gott resultat. Efter vadjag minns har det funnits liknande försöksverksamhet ända sedan barnstugeutredningen.Det är angeläget att vi nu får en uppföljning på detta område. Får jag sedan litet grand kommentera barn- ochungdomsdelegationen. sade att man inte har hört mycket frän den.Delegationen har inte verkat månaa månader, men den har haft tre sammanträdendär man har kartlagtde områden som man skall ta itu med. Man har haft olika träffar medkulturrådet, , , Hem och skola, statensungdomsråd osv. Det behövs ett bra underlag för att delegationen skall kunna gåvidare i det viktiga jobb som den har. Det är väsentligt att delegationen utförsitt jobb väl, och därför behöver den tid på sig. förde ett resonemang om SFEF. Vi har iutskottet debatterat den frågan och också varit mycket tveksammabeträffande vårt beslut. Men vi har kommit fram till att det av rättviseskäl ärriktigt att de tre organisationer som föresläs blir godkända somungdomsorganisationer. SFEF har redan nu verksamhetsbidrag från SÖ, som ärungefär lika stort som det bidrag som förbundet skulle få om det införlivades ibidragssystemet. Det är också första gången som SFEF söker. Många av de andraorganisationerna har stått i kö och sökt vid ett flertal tillfällen. Jag yrkar bifall till kulturutskottets hemställan. 196LARS (): säger mycket riktigt att detär viktigt att man bevakar barns och ungdomars intressen, men för den skullbehövs inte ett statligt organ, , utan det ärungdomsorganisationernas uppgift att bevaka sina medlemmars intressen. För samordningens skull behövs , sägerBerit sedan. Jagtror inte det. Vi har ju också andra organ. Man hartidigare här i debatten nämnt ungdomsorganisationers landsråd. Det kanmycket väl ta på sig vissa samordnande funktioner. När det gäller utgivandet av debattlitteratur vill jagpåpeka att det kommer ut väldigt många debattböcker om ungdomar och derasproblem. Det sker inte alls bara i statlig regi, utan även många vanligabokförlag ger ut sådana här debattböcker pä privat initiativ. Det förekommerockså en ganska omfattande forskning om ungdom vid våra universitet ochhögskolor, och forskningen är ju en högprioriterad verksamhet. Även om statensungdomsråd inte får några miljoner för att forska t. ex. om kommersialismensnegativa verkningar för våra ungdomar, kommer den verksamheten att leva vidarei andra former och inom andra organisationer. En förutsättning är att det finnsefterfrågan och behov av detta, och jag menar att så är fallet. 197 (): Jag vill bara göra ett par kommentarer. Till att börja med vill jag säga att det är viktigt att vifår i gång försöksverksamhet. Men den kostar pengar, och därför tycker jag detär nödvändigt att man gör särskilda satsningar som skapar förutsättningar föratt pröva kanske t. o. m. litet dyrbarare lösningar. Beträffande barn- och arbete vill jagsedan framhålla att det är viktigt att man snabbt redovisar vad som gjorts,eftersom tiden som sagt är knapp om man skall ha verksamheten i gäng 1985. Min bänkkamrat och jag får väl fortsättadiskussionen . Vi kan ju göra det utan att ta kammarens tid i anspråk. 198 (vpk); Jag efterlyser fortfarande ett något klararebesked av om huruvida SFEF kan få bidrag från kommuner ochlandsting. Utskottet är ju icke omedvetet om att SFEF också fortsättningsviskommer att fä det svårt. Ett bifall till kravet i vår motion skulle betydamycket för förbundet. Det skulle f. ö. också innebära bifall till encentermotion och en socialdemokratisk motion. Anslag till fdm, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek,m. 199 (): Men, , det finns faktiskt i daginget hinder för att kommuner och landsting stöder verksamheten. Det är fulltmöjligt att så sker, vilket också en gäng uttalat sig för. 200 (vpk): Det är möjligt att detta är en semantiskfråga. använder uttrycket "inget hinder". Men jagskulle vilja ha ett uttalande om att det vore bra om kommuner och landsting togfasta på att bedömer SFEF vara en statsbidragsberättigad ungdomsorganisationgenom det bidrag som utgår via SÖ och att SFEF därmed också bör komma med blandde organisationer som får kommunala och landstingskommunala bidrag. Överläggningen var härmed avslutad. 201 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera kulturutskottetsbetänkande 30 om anslag till film, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek,m. Anslag till film, kulturtidskrifter, litteratur ochbibliotek, m. m. 202 (); budgetbehandling är starktformaliserad. I den mån det ställs yrkanden mot utskottets förslag, som ocksåbrukar vara regeringens, så sker det i form av önskemål om höjda anslag ellerom besparingar. Det är kanske förklarligt - den typen av förändringar är lättaatt diskutera, och av ekonomisk tillväxt är det oftast takten iden statliga kostnadsexpansionen man tvistar om och mer sällan verksamhetensinriktning. Då blir det även lätt sä att den som har, han skall få,och det i överflöd - för *Voteringen redovisas efter debatten om KrU 30. Anslagtill film, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek, m. m. attanvända den nya bibelöversättningen. Med i stort sett samma procentuellapåslag efter hela linjen blir budgeten gärna statisk, låt vara att kostnadernamed tiden ligger på en allt högre nivå. Men dagens situation är annorlunda. Kostnadsramarna förskilda områden kommer att förbli oförändrade eller t. o. m. krympa. Då måstediskussionen på ett nytt sätt ta upp frågan om prioriteringar. Skildaverksamheter skall kunna ifrågasättas. Mindre nödvändiga ting skall kunna bytasut mot mer angelägna. Yrkanden om sådana förändringar kommer säkert att bli alltvanligare i de motioner som väcks i anslutning till budgetpropositionen.Tekniskt sett får förslagen formen av önskemål om utökade medel på en punkt ochminskade på en annan. Dessa yrkanden kan naturligtvis inte behandlas friståendefrän varandra, även om de kommer upp till beslut . Dåskulle det lätt kunna hända - särskilt här man som har en minoritetsregering- att anslagsförstärkningen vann kammarens bifall men inte besparingen. Detskulle leda till ett ökat utflöde av pengar från statskassan och därmed stå istrid med motionärernas syfte - utöver att det vore allmänt oansvarigt.Förstärkningen måste alltså klart villkoras med att också besparingen kommertill stånd. Jag har önskat ge den här relativt utförliga bakgrundentill den moderata reservationen 5 i kulturutskottets betänkande nr 30, som vinu behandlar. I motion 1330 föreslog vi från moderat häll attbiblioteksersättningens grundbelopp skulle höjas med frän 36 till 40 öre.Regeringen nöjde sig i budgetpropositionen med att föreslå en höjning på . Med tanke pä penningvärdeförsämringen och den allmännalöneavgiften på , vilken drabbar författarna, var regeringens förslag mycketotillfredsställande. För att finansiera den extra höjningen med - enligtutskottets beräkning totalt . - har vi moderater föreslagit attbidraget till En bok för alla minskas med motsvarande summa. Det skullemöjliggöra en fortsatt subventionerad utgivning av En bok för alla barn ochungdomar, medan någon särskild subventioiiering av En bok för alla vuxna inteskulle äga rum. Eftersom vi i utskottet inte vann gehör för denna tankeavstod de moderata ledamöterna frän att rösta vid behandlingen avbiblioteksersättningen den 6 fnaj . När kammaren behandlar anslaget till En bok för allayrkar vi bifall till reservationerna 5 och 9, som innebär ett 3 135 000 kr.lägre anslag. I reservationen anges klart - pä ett sätt som regeringen inte kangå förbi - att avsikten med det förändrade beloppet är att den inbesparadesumman skall tillföras författarfonden som en förstärkning avbiblioteksersättningen. Frågan ärdå: Vilket av dessa ändamål är mest väsentligt? Att det finns en bred uppslutning kring önskemålet om enhöjning av biblioteksersättningen visar dels de motioner som väcktes i ärendet,dels de ställningstaganden som skedde vid behandlingen i kammaren. därförinte uppehålla mig ytterligare vid den saken. Hur nödvändigt är dä stödet till En bok för alla vuxna?Låt mig ge tvä citat. Det ena är ur en artikel i , där desschefredaktör skriver: "Det känns nästan som en plikt att upplysa dessa vårademagoger i kulturbranschen att det flaggspelssinyckade slagskepp, vars däck debeträder varje gång de skall tala sig varma för fackets och folkbildningensbokliga insatser, är en gisten korvett med en slak gös i aktern. I snart sju århar verksamheten bedrivits. Den har kostat samhället totalt 19 250 000kronor [En bok för alla barn icke medräknad). 119 titlar har vi fått för depengarna inklusive de tio som kommer i vår. Det betyder och 70öre i statlig subvention per titel. Det enda konkreta resultatet av sju årsglorifierad verksamhet: den tryckta upplagan per titel har sjunkit från 40-50tusen"till 25 000. Vad övrigt är är höljt i de ideologiska rökridåer somkan få t. o. m. våra fackföreningsamiraler att få en gisten korvett att te sigsom ett slagskepp."' Det andra citatet är ur , där återgerJosephson och själv tillägger; ""Något annat än illusionen att kultur ingentingkostar har väl En bok för alla knappast befrämjat. Och en ökad misstro motandra, "kommersiella" bokförlag som 'skor sig pä bokköparnasbekostnad", som det brukar heta. Vilken förläggare kan inte ge ut billiga böcker om han fårhundrasextitusen i stöd för varje titel? Och om han därtill undviker alltförtjocka och alltför tunna böcker och slipper det dyra risktagandet att ge utböcker som varit tryckta? Bättre förhållanden för litteraturen och bokutgivningenkan bara skapas om rnan tar litteraturens innehåll på allvar. Utgår från attdet som står i böckerna betyder något. Exempelvis i skolanslitteraturundervisning. Att på konstlad väg sätta ner priserna pä vissa nytryckleder inte till någonting. Det harhittills kostat 19 miljoner att visa något som vi redan visste." Jag har här tre böcker. Den ena är grind, utgiven som En bok för alla av Litteraturfrämjandet. Den är på 155sidor och kostar 9:75. Den andra boken är , utgivenav . Den är på 270 sidor, och jag köpte i en bokhandelför . Den tredje är Svensk Dikt. sammanställd av , utgivenav . Den är på 750 sidor och kostade mig . De här tre böckerna visar i varje fall två saker. För detförsta är det inte sagt att inan får mest för pengarna om man vänder sig tillEn bok för allas utgivning - och dä tänker jag inte på omfånget utan påinnehållet. För det andra finns det tydligen utmärkt litteratur tillmycket lågt pris att tillgå vid sidan av En bok för alla. 1 praktiken kan intekostnaden vara ett hinder för den som verkligen vill närma sig den svenskalitteraturen. Det gäller även om man avstår från att subventionera En bok föralla vuxna och Anslag tiU film, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek,m. Anslag tdl film, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek,m. därmedfick ett pris på de böckerna som kanske låg tian högre än f. n. Kammarens uppgift är nu inte att ta ställning till om . till En bok för alla vuxna är en bra eller mindre bra satsning. Denar i stället att bedöma om det direkta stödet till svenska författare som dessapengar skulle innebära, enligt den moderata modellen, är en bättre användningän om summan går till En bok för alla. För egen del tyckei' jag det äruppenbart att medlen gör bäst nytta om de används som en förstärkning avbiblioteksersättningen, och jag yrkar därför bifall till reservationerna 5 och9. 203JAN-ERIK (): Dina ord är till för alla som tröttnat på upprepningens stagnation ochväntar med varma händer. Det skall blåsa i dina ord och små solar skaslå ut ur deras hjärtan. Hur mycket skönare är inte en dikt än en socialdemokratiskbudgettext! Det avsnitt av kulturpropositionen som behandlari dag rymmer det stora sveket mot litteraturen och biblioteken. Jag tänker däinte pä det förhållandet att uppräkningen är osedvanligt svag, för det gällerde flesta anslagen, utan jag tänker framför allt på att socialdemokraternaunder föregående är lyckades få majoritet i kammaren för ett extra anslag tillbiblioteken på 10 milj. kr. Jag blev överkörd. Det bör en kulturminister kunnatåla, när det gynnar kulturen. plötsligt, finns inte intresset för bibliotekenoch litteraturen. är detta anslag, som var tillkommet i avvaktan påbokutredningen och biblioteksutredningen, som bortsopat. Jag skulle vilja fråga , varskulturintresse jag har stor respekt för; Hur kan det komma sig att ni harsläppt detta anslag? Är det så enkelt att budgetministern bara har kört över desocialdemokratiska kulturpolitikerna? Eller var inte detta engagemang meravärt? För att klara den här prutningen måste man ta stöd avmoderata samlingspartiet, det parti vars kulturpolitik inan med viss rättkritiserar, därför att den präglas av mycket stor återhållsamhet, om jaganvänder ett försiktigt uttryck. Men här passar det - här kan man använda sigav stöd för att åstadkomma nedskärningen! Jag tycker att det är synd. inte därför att det skulle gemig eller någon annan någon politisk poäng utan helt enkelt därför att här hademan ett anslag inmutat. Grundarbetet var gjort. Det hade ju räckt med atthänvisa till detta. Jag tycker att det är synd med tanke pä litteraturen ochmed tanke pä biblioteken. Det förvånar säkert ingen, herr talman, om jag yrkarbifall till de reservationer som bär mitt namn. Men och jag har åtminstone en sak attgemensamt glädjas åt. Jag tänker på Svenska filminstitutets nu restaureradeekonomi. Ett tagvar den onekligen i oroväckande grad ansträngd. Det fanns förvisso Nr 155 flera skäl till ekonomiska problem, menett viktigt var att man r j gjorde förmånga filmer till för höga kostnader som sågs av för få. Underskotteni produktionsverksamheten uppträdde flera ar innan jag fickett direkt ansvar för kulturpolitiken, redan på tid. Och det , , ,, /, skall villigt erkännas att detinte blev bättre, tvärtom, under efterföljarnas. , , ,-jo ftf.r Då var sambandet mellanresurser och ambitioner otillåtligt svagt. Sä mycket roligare därför att nu-efter Sonnenschein ochDonnerwetter- i-fph , , kunna konstatera att den nuvarande ledningen meddirektören och styrelsen under ordförandeskap tycksha fått ordning på ekonomin. Att det nya filmavtalet med videoavgifter därvidhar betytt åtskilligt är uppenbart. Glädjande är det också att både filmproduktionenoch filmkulturella engagemang hållits på en kvalitativt högnivå. Frän produktionsområdet räcker det atterinra om så artskilda filmer som , LarusOskarssons Andra dansen. och naturligtvis långfilmsfinal . återkomst till som filmregissör,ett nytt filmavtal som har lagt en fast grund för de kommande årens filmpolitikoch ett i god ekonomisk hälsa - det är inget dåligt arv för en nykulturminister. 204 (vpk); Låt mig först beklaga att kulturministern inte är närvarande i kammaren, inte minst eftersom det här betänkandetgäller bl. a. en av de kulturpolitiska frågor som har diskuterats mest underdet gångna året. den om litteratur och folkbibliotek och om språket. Vi har från vpk:s sida till betänkandet fogat en radreservationer, i vissa fall tillsammans med och ocksåcenterpartiet. och socialdemokraterna har då litgjortutskottsmajoriteten. Vi har en rad frågor att ta upp, men jag tänktekoncentrera mig pä den viktigaste, nämligen den om en bibliotekslag. Vi har är motionerat om en sådan lag. Sverigebrukar ju betraktas som ett utredarland. Här skall allt från skatt påblåbärsplockning till adhyrrum begrundas av statliga utredningar,parlamentariska och andra. Experter tillsätts och grundliga genomlysningarsker. Men, herr talman, det finns en sak som är direkt förbjuden att utreda,och det är just frågan om en bibliotekslag. Det är ett faktum att grundläggande för demokratin är attvarje människa har ett språk. Den som har orden och kan formulera sina tankarkan också uttrycka sina tankar och kommunicera. Att behärska språket är vars och ens demokratiskarättighet vare sig det är svenska eller ett invandrarspråk. Barn är ständigt sysselsatta med att bygga upp sitt språk.1 dag dominerar vad jag skulle vilja kalla den kommersiella språkkoden, en kod som hänger 155 Anslag tUl film, kulturtidskrifter. bibliotek,m. samman medhela vår kommersiella kultur. Utmärkande för den koden är att den använderstarka effekter och förenklingar. Världen visas i fragment i stället försammanhang, i harmoni i stället för konflikt, i idyll i stället förproblematik. Hoppet finns dock - i flera bemärkelser.Hoppet heter den lilla stencilskrift som ges ut av ett antal 8-IO-åringar påfritidshemmen Rödmyran och Myrsloken här i - det är barnen själva somhar valt namnen. Där arbetar man glädjande nog med språket. 1 varje nummer somkommer ut finns en liten dikt. I det senaste fanns en dikt av en f. d.riksdagsledamot, socialdemokrat, därtill skolpolitiker och enligt min uppfattningenstor kulturmänniska. Den dikten fastnade barnen för, och den lyder: '"Frånden främste av demagogerna, från detfagraste, som blev skrivet, vill jaglåna de ord. människornaåter till livet. Jag villväcka deras stolthet. Jag villse dem stanna och medlyftad panna.'" Så skriverStellan i Jordglans. Hoppet finns alltså, men nuvarande regering gör sitt bästaför att beröva inte bara Rödmyrans och Myrslokens barn de ord som""skall locka människorna åter till livet"". För var har dehittat sina ord? Vart garde när de vill läsa? Bortsett från skolan så är detfolkbiblioteken de går till. Men ännu är de så till vida gynnade som de kan gåtill ett folkbibliotek med särskild barnavdelning och med personal som välkänner vad barnen vill, nämligen på . Men för första gångenpå stängde det . Jag skall inte upprepa alla argument, för de är väl kändaav utskottets ledamöter, men utredning efter utredning har visat attskillnaderna mellan kommunerna i vad gäller biblioteksverksamheten förstärks.Öppethållandetiderna minskar. Inte bara barnen drabbas utan ocksåpensionärerna. Biblioteken som en social träffpunkt har försvunnit. En bokbusssusar förbi någon gäng , inen pensionärerna klarar inte riktigt ensatt kliva pa den. Möjligheterna att föra ut böcker på arbetsplatserna har minskat.Invandrarna och inte minst invandrarbarnen har drabbats av minskningen. Jag har många rapporter från och frånFörfattarförbundet, och jag skulle vilja rekommendera attläsa dem och jämföra de få kronor det skulle kosta att satsa på biblioteken medvad som satsas på andra områden. Behöver vi inte en fri åsikts- och opinionsbildning?Behöver vi inte en möjlighet för alla och inte bara för de besuttna alt tåtillgång till böcker'.' Detta, herr talman, är en klassfråga. Det ar främstakademikerbarnen. överklassbarnen,som har tillgång till böcker . Arbetarbarnen vänder sig tillfolkbiblioteken. Rädda boken, rädda biblioteken - de ropen har skallatunder . Jag skulle vilja tillägga; Rädda kulturministern fränFeldts gossar! var inne på vad som i har kallatsför den kulturpolitiska thrillern. Jag gillar att läsa thrillers, men de slutari regel annorlunda än den här thrillern, signerad . Kulturen ropar efter pengar, ge den pengar, sade han till dendåvarande borgerliga regeringen. Han krävde lidelse, engagemang och värme - menvad ser vi? Socialdemokraterna krävde 10 milj. kr. Underförstått var att detta belopp skulle utgå till dessutredningarna, inte bara biblioteksutredningen utan ocksåbokdistributionsutredningen, hade presenterat sina resultat. Det skulle taomkring , hade man räknat med. Biblioteken befann sig i en mycket prekärsituation. Jo, när socialdemokraterna kommer till maktenförsöker man snabbt dra tillbaka detta löfte. Då blev inte bara kulturarbetarnaoch författarna utan även kulturutskottet - lyssnar uppenbarligeninte - förgrymmade. I januari1983 är tongångarna annorlunda. Då finns alltså inte längre värmen,lidelsen-och engagemanget, för dä har som sagt Feldts gossar varit framme. Ärinte detta litet pinsamt för socialdemokraterna? De tio miljonerna dras in. Jag har varit i kontakt med bl.a. . Där förklarade man frankt att också rent ekonomiskt harfinansgossania gjort en miss. Om man nu först bestämmer att det skall utgå 10milj. kr., anställer ett antal människor och planerar för en verksamhet som manförväntar skall vara , och sedan allting plötsligt skall dras tillbaka,så kommer det att innebära att det kommer att kosta betydligt mer än de 30milj. som det ursprungligen var fråga om. Det är alltså inte barakulturpolitiskt vansinne som kommer att drabba folkbiblioteken, det är ocksåett ekonomiskt vansinne. Detta tyder på administrativ okunnighet, och det ingerallvarliga farhågor för hur vår finanspolitik sköts har i landet. Så några ord om vad som har sagts i övrigt. Till det härutskottsbetankan-det har från , och vpk ijogats olika bud om författarpengarna.Vpk anser att författarna skall ha kompensation för det de har förlorat underdessa är. De har fått inte bara den reallöneförsamring som alla andralönearbetare har fått vidkännas, utan de'har fält en än sämre löneutveckling. har mage att spela ut ett av de få positivaförslag som vi har lyckats genomföra på detta område ,nämligen En bok för alla, mot författarpengarna. Jag vill erinra om att en gängi världen gick vpk ihop med de borgerliga - eller snarare tvärtom - och höjdeförfattarer-sättningen. är det omöjligt på grund avatt försöker spela ut två oerhört viktiga saker mot varandra. Anslag till film, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek,m. Anslag tdl film, kulturtidskrifter, litteratur och bibliotek,tn. Med det,herr talman, yrkar jag bifall till sannliga vpk-reservationer. Lät mig citera vad har skrivit påframsidan av skrift Statlig bibliotekspolitik. I den redovisasockså all den statistik som jag har talat om. Hon skriver så här: "'Och överallt där medvetandet om behovet avbibliotek växer fram kommer man förr eller senare att utveckla det rättaanvändandet av deras resurser och förr eller senare kommer man att se devälgörande resultaten av detta." 205 (): Jag skall först något beröra filmfrågorna.