prot · G609150 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag vill nämna dessa siffror, därför att endel har trott att nedgången för teko började efter regeringsskiftet . ThagePeterson nämnde också att försörjningsprocenten 1976 låg på 30. Det ärriktigt, men det var en nedåtgående trend helt enkelt. Det var under tillväxtens dagar, dä det talades om att visvenskar skulle syssla med högteknologisk produktion. Enklare detaljer kunde vigärna avstå till mindre utvecklade länder, hette det. Några högljudda protesterhördes inte , varken från fackföreningsrörelsen eller frånsocialdemokraterna. Det låg helt i linje med den "glädjandefolkvandringen från " som skrev om pä sin tid.Effektivt skulle det vara till . är det litet andra tongångar. Det är låg tillväxt,arbetslöshet och underskott både här och där, och det gör att allt fleromvärderar tidigare uppfattningar. Man frågar sig helt enkelt, varför vi intekan göra enklare komponenter här i landet och varför vi inte kan tillverka t.ex. kläder. Tekoindustrin är en bransch som snabbt fick känning avsamhällsomvandlingen och konkurrensen frän utlandet. De storakostnadshöjningarna var en av orsakerna. Mellan 1974 och1976 ökade kostnaderna för svensk företagsamhet med . Det var dennakostnadsexplosion som drog ned våra företags konkurrensförmåga - det är heltgivet. Marknadsandelar förlorades på alla områden och över hela världen. Detta varen av spikarna i tekokistan, som fick allt svårare att flyta. När regeringen tillträdde 1976 möttes den av ettbord som var dukat med oändliga problem. Skyndsamt fick åtgärder vidtas för skulle få en någorlunda balanserad utveckling till stånd inom allabranscher. Krisbranscherna var många, som vi kommer ihåg. Tekopropositionen innehöll olikastödåtgärder, och en av nyheterna varäldrestödet. Äldrestödet skulle bidra tillatt underlätta för företag med anställda . Stödformen mottogspositivt av alla berörda parter - såväl fack som företag. Åldrestödet har visatsig vara ett betydelsefullt tillskott under alla år. Utan detta hade vi troligenendast haft spillror kvar av denna en gång så stolta näringsgren. Stödet tillbranschen ökade från 33 milj. kr. till bortemot en halvmiljard . Detta visar hur allvarligt vi säg påtekofrågan. Fälldinregeringen utsattes för hård kritik frånarbetarrörelsen för bristande insatser. Det demonstrerades friskt . är tystnaden inte bara genant utan också oroväckande. Den grenen har snabbt blivit avlövad efter regeringsskiftet. Den som minns vet att socialdemokraterna lovade mera tygpå borden och mera tråd i nålarna, bara de fick chansen att bestämma. Det hartalats en hel del om olika svek. Jag återkomer till detta längre fram. Trots Fälldinregeringensansträngningar lyckades man inte bibehålla produktionen. Konkurrensförmåganfanns inte - den var svårt urholkad. Importen bara ökade. En bidragande orsak var, som jag sade tidigare, det högakostnadsläget. Den solidariska lönepolitiken har resulterat i att vår industrihar industri-världens minsta lönedifferentiering. Tekoindustrin kan därför intekonkurrera med tekoimporten. Kostnadshandikappet är större äninom andra områden. Det skulle vara intressant att höra om socialdemokraternahar någon uppfattning i denna fråga. Tror ni på den solidariska lönepolifikensamfidigt som ni trappar ned äldrestödet, och har ni fortfarande verkligen kvarmålet om ? Man kan fråga sig om detta är realistiskt. Helt klart är att om vi menar något med vår målsättningmåste vi vidta de åtgärder som är nödvändiga. Socialdemokraternas tal omoffensiva åtgärder är bara tomt prat. Ni lovade före valet en mängd åtgärdersom enligt er uppfattning var helt nödvändiga för att vi skulle kunnaupprätthålla tekoproduktionen. Jag spiller inte tid med att räkna uppförslagen, men jag vill mycket gärna ha svar på en fråga: Vad är det som harhänt med teko som gjort att ni numera föreslär en minskad arsenalav åtgärder? Devalveringens effekter prisas högt av regeringen. Detverkar som om devalveringen skulle ersätta alla svikna löften. Tekobranschenhar dock på ett lättöverskådligt sätt redovisat hur den slår.Devalveringsvinsten är helt uppäten , just när nedtrappningenav äldrestödet sker. Alltså kan inte devalveringen åberopas som en anledningfill nedtrappningen. I stället får den en motsatt effekt. Lönekostnaden kommeratt öka . Detta är mycket allvarligt, när vi vet att över hälften avalla anställda var verksamma i företag som var lönsamma endast med äldrestöd. Socialdemokraternas ambitioner att öka de selektivaåtgärderna ligger helt i linje med deras ideologi. Men socialdemokraternasövertro på styrning är knappast lösningen för tekoproduktionen. Tänk er alla desmåföretag som skall ha kontakt med byråkratin! De kommer att ge upp långtinnan någon selektiv hjälp nått fram. Men det är möjligt att socialdemokraternavill ha bort de små enheterna. De större har ju betydligt lättare att klaraalla sådana här kontakter. För den skull behöver de dock inte vara effektivare.Vi har ett lysande exempel på det i Eiser. Är det sä enkelt att öka produktionen som att bara genågra miljoner till marknadsföring och export? Varför används då inte denmodellen fill att lösa vårt lands alla balansproblem? Nedtrappningen av äldrestödet är en åtgärd som enligtcenterns uppfattning är ett felaktigt steg i nuvarande situafion. Om dennegativa utvecklingen skall vändas, måste vi vara beredda att som ett minimumha kvar de gamla generella stödåtgärderna. Det faktum att man tror sig uppfyllapropositionens målsättning med färre åtgärder från samhällets sida gör attregeringens tekopolitik inte kommer att tas på allvar. Alla fagra löften frånoppositionsåren är nu borta, kvar är bara verkligheten. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. När tekoindustrin behandlades vidförra var alla överens om att, som det står i betänkandet, tidpunktenoch takten för neddragningen av äldrestödet skulle bestämmas med hänsyn tilldet rådande sysselsättningsläget. Alla utom socialdemokraterna och slår fast attsysselsättningsläget ser lika mörkt ut nu som för ett är sedan. LO-ekonomernaspår nu också en ökad arbetslöshet, trots alla socialdemokratiska löften ommotsatsen. Följande fråga kan ställas: Blev det pä detta område bättre med ensocialdemokratisk regering? Svaret måste bli nej. Jag vill likna den socialdemokratiskatekopolitiken vid folksagan om Mäster skräddare. I sagan börjar man med en bittyg som skall räcka till en rock, men efter flera misslyckanden blir detingenting. I den här verklighetsskildringen kommer byxorna attfattas. Och det är ganska genant för socialdemokraterna att inte kunna habyxorna på/i tekodebatten. har mer eller mindre sålt smöret och tappatpengarna när det gäller tekopolitiken. De trodde väl aldrig att det skulle blijust de som bidrog till propositionens genomförande. blir det bådenedtrappat äldrestöd och mera selekfiva åtgärder. förstahandsyrkande var ett avslag påpropositionen. Men efter diverse kontakter landade socialdemokraterna påmoderaternas nedtrappningslinje, och i arbetsmarknadsutskottetglömde förmodligen näringsutskottet, där den selektiva delen behandlades. Dethar väl inte bedrivits någon studieeirkelverksamhet vid dessa träffar, mentroligen har det varit kontakter på magisternivå. En framstående moderat i näringsutskottet har i enegenhändigt skriven artikel klart sagt ifrån att äldrestödet t. v. börbibehållas på nuvarande nivå. blir det inte så, på grund av . Dethar blivit allt vanligare att stöder regeringen i frågor däroppositionen har en möjlighet att vinna. Det är synd att moderaterna-agerar så.Debatten mellan och socialdemokraterna här har varit ganskahögljudd. Man kan fråga sig varför, för det är ju som hjälpersocialdemokraterna att få igenom denna proposition. En första målsättning måste nu vara att bryta dennedåtgående trenden -först därefter kan vi räkna med en framtidstro. har föreslagit att äldrestödet skall vara kvaroförändrat t. v. En avveckUng kan inte komma i fråga förrän det finns klaratecken som visar att tekobransehen har förutsättningar att i socialt acceptablaformer klara strukturomvandlingen och försörjningsmålet. Enligt vår mening bören avtrappning av äldrestödet ske först efter en utvärdering som visar attdessa förutsättningar finns. Vi föreslår att 270 milj. kr. anvisas för äldrestödet.Administrativt är det ett enkelt oeh lättskött system långt ifrån detselektiva, byråkratiska. Vidare elimineras riskerna för andra kostsammaarbetsmarknadspolitiska satsningar, socialbidrag och mänskliga tragedier. Utförsäkradekassamedlemmar börjar bli allt vanligare. 14 000, oeh beräknas ytterligare 33 000 tillkomma.Detta betyder att en övervältring sker på kommunerna, som självfallet fårbiträda med socialhjälp. Denna fråga har tagits upp av kommuner, kommunförbundoch inte minst i riksdagsmotioner, som påpekat de mänskliga tragedierna ochkommunernas ökade socialhjälpskostnader. Trots påpekanden har socialdemokraterna visat storsenfärdighet att själva komma med konstrukfiva förslag. Det är min fullaövertygelse att detta betänkande kommer att öka utförsäkringarna. Därför anser vi att en sysselsättningspolitisk satsningsom vår minskar risken för utslagning av företag i redan hårt drabbaderegioner. är en sådan region. Där har antalettekoanställda minskat med 12 000 . Ändock är länet vårt lands störstatekoproducent. av vår tillverkning sker i länet, och då främst iSjuhäradsbygden. Om man inte kan hejda produktionsnedgången inomtekoindustrin är risken stor att ytterligare företag slås ut, inte minst iÄlvsborgs län, där sysselsättningen redan tidigare är hårt ansträngd. På ett århar antalet arbetslösa beklädnadsarbetare ökat kraftigt. Av de drygt 2 000arbetslösa kassamedlemmarna återfinner man i . När det gäller utbildningen är den väl motiverad, medtanke pä förhållandena inom branschen. Den föreslagna utbildningen bör dockrymmas inom de ramar som finns för arbetsmarknadsutbildningen. Därför motsättervi oss anslaget om 10 milj. kr. Det finns en betydande risk att en sådanöronmärkning mera kommer att uppfattas som ett tak än som en garanfi för attnödvändig utbildning kommer till stånd. Vi anvisar dock en mindre summa, 2milj. kr., för att markera hur viktigt det är att snabbt komma i gång. yrkar jag bifall tillreservationerna 1, 4, 6 och 7 i arbetsmarknadsutskottets betänkande 29. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 53ELVER (): När vi nu har att behandla den mycketspeciella form av stöd till tekobranschen som äldrestödet utgör kan det varaviktigt att erinra sig några fakta. Under de som hela tekobranschen haromstrukturerats, har den varit en starkt krympande sektor. I 1960-talets börjanfanns det över 90 000 personer som hade sitt arbete inom tekoindustrin. I dagär den siffran reducerad till under 30 000, eller närmare bestämt 29 000. Ingen annan industrigren har haft så hög andel kvinnorsysselsatta som just tekoindustrin. Verksamheten har varit starkt koncentrerad till några fålän, och det är inte ovanligt att man inom flera kommuner haft en andel avtekoverksamma som uppgått till hälften och i en del fall till över trefjärdedelar av kommunens verksamma inom industrin. I de tre västsvenska länenÄlvsborgs, och samt finns över hälften av allalandets tekoarbetare. Som tidigare sades här i debatten ligger tyngdpunkten iÄlvsborgs län, med Åtgärder för tekoindustrin, m. m. en stark koncentration till . Av allalandets tekoverksamma finns 4 av 10 i . Arbetslösheten inom tekoindustrin är ungefär dubbelt så högsom den genomsnittliga allmänna arbetslösheten. En kraftig uppgång kunderegistreras detta år i jämförelse med avläsningsperioden . Det innebär att var fjortonde tekoarbetare är utan jobb. Diskussionen om avtrappningen av äldrestödet är nästanlika gammal som stödformen. Den tillkom 1977 för att i ett övergångsläge kunnastötta de omställningssvårigheter som hela branschen var utsatt för.Strukturkrisen inom teko, som reducerat näringen till en tredjedel, har inteett kraftigt äldrestöd kunnat förhindra. Men ändå går det inte att tänka bortäldrestödet. Utan det äldrestöd som regeringen införde 1977 hade det varitnågot av en katastrof för branschen. Detta gäller alldeles speciellt Älvsborgslän, där koncentrationen av tekoföretag i vissa kommuner är sä påtaglig, föratt inte säga exceptionell. Äldrestödet har i all sin enkelhet varit en stor tillgångför teko. Inriktningen mot de producerande enheterna och den generella naturenmåste ses som en tillgång i sammanhanget. Äldrestödet har, som jag ser det,haft fyra påtagliga fördelar: Det harvarit relativt okomplicerat och föga byråkratiskt. Det harkunnat decentraliseras och handläggas ute på länsnivå. Genom att praktiskt taget alla företag utnyttjat 15-procentsregelnfullt ut har det varit konkurrensneutralt. Det harnått ut till de minsta producerande arbetsplatserna. Ingen av dessa fyra plusfaktorer kommer att erhållas genomdet omvandlade, selektiva branschstödet. Tvärtom kommer de uppräknade fördelarnamed det nuvarande äldrestödet att ersättas av minst lika mänga nackdelar; Byråkratinkommer att öka. Möjlighetenatt upprätthålla konkurrensneutralitet försvåras. De små syfabrikerna riskerar att komma i kläm i trängselnmed stordriftens administratörer. Förslaget om äldrestödets häftiga och snabba neddragningkommer att få mycket allvarliga konsekvenser för många anställda inomtekoindustrin. I det sammanhanget vill jag säga att det är beklagligt attregeringen i propositionen inte har gjort något försök att utvärdera effekternapå sysselsättningen av den föreslagna minskningen av äldrestödet. Kommer ettstort antal småföretag att slås ut, medan ett antal större företag, som kantillgodogöra sig de selekfiva åtgärderna, kommer att bestå? Kommer det att skeförskjutningar av verksamheter mellan regioner? Många frågor är obesvarade avregeringen. Men ett är säkert: Det kommer att bli stora omställningar, för detär faktiskt fråga om en dryg halvering av äldrestödet under de kommande treåren. Hur många företag kommer att slås ut? Hur många nya arbetslösa tillkommerunder ? Enfingervisning om den framtida utvecklingen kan kanske de uppgifter vara som branschen har tagit fram om äldrestödetsbetydelse för företagens lönsamhet. är det bara ett av fyra företag inomtekoindustrin som är lönsamt av egen kraft. Samfidigt har omkring hälften avalla företag ett positivt resultat endast med hjälp av äldrestödet. Vartannatföretag skulle vara förlustföretag utan äldrestödet. Vad kommer att händamed dessa företag framöver? Det som ett enigt arbetsmarknadsutskott för mindre än ettår sedan uttalade, nämligen att man i samband med den framtida neddragningen aväldrestödet måste ta hänsyn till rådande sysselsättningsläge, har ännu störretyngd . Det är skälet till att avvisar regeringsförslaget. Vimenar att det finns anledning att hålla fast vid den ståndpunkt som riksdagenintog för ungefär sedan. Den förändring av tekostödet som föreslagits kan inteunder det närmaste året fullt ut tillämpas på det sätt som har redovisats ipropositionen. Det innebär att det kommer att uppstå ett vakuum vidäldrestödets nedtrappning. I de regioner där tekosysselsättningen är hög blirkonsekvensen förödande. Samhällets ansvar för människors möjligheter att få arbetefår enligt min mening inte nonchaleras eller vara mindre därför att det handlarom en låglöneindustri, därför att många kvinnor är verksamma i branschen ellerdärför att det är fråga om små arbetsplatser. De selekfiva åtgärderna kommer inte att kunna utnyttjas avde många småföretagen, av underleverantörer, lönsömmare och beredningsverk. Omalla dessa kan sägas att de har något av en nyckelfunktion i branschen.Folkpartiet menar att det finns anledning att hålla fast vid den ståndpunkt närdet gäller äldrestödet som intogs , då en enhällig riksdag ansåg attnedtrappningen av äldrestödet inte var möjlig att verkställa i ett svårt arbetsmarknadspolitisktläge. Den synpunkten är fortfarande gilfig och har närmast förstärkts. Jag ber att fä yrka bifall till reservationerna 1, 4, 5 och 7. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 54ALF WENNERFORS (m): Våra riksdagsdebatter kritiseras då och då föratt de är långa och tråkiga. När det gäller längden skall jag, eftersomdebatten nu har pågått så pass länge, försöka begränsa mitt anförande så mycketsom möjligt. När det gäller tråkigheten så är inte heller jag någonlustigkurre. Å andra sidan inbjuder inte ett sådant här ämne till att varalusfig, tvärtom. Utvecklingen på det område som dagens debatt gäller är mycketoroande, och för de människor som förlorar sitt arbete eller hotas avfriställning är detta en mycket grym och tragisk verklighet. uppgift är närmast att städa uppoch att pä olika sätt stödja de människor som drabbas. För oss gäller det i dagdels äldrestödet, dels insatser på utbildningsområdet. Min kollega har tidigare i den näringspolitiska delen av den här debattenunderstrukit att vi moderater förordar generella åtgärder. Det selektiva stödetslår ofta fel i flera avseenden. a. går det ofta till företag som hardåliga framtidsutsik- Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Därför prutar vi pä anslagen till selektiva åtgärder.Det har alltså skett i näringsutskottet. Vi vill också ha en mjukarenedtrappning av äldrestödet än vad regeringen föreslår. Som bekant fick socialdemokraterna svårigheter;regeringsförslaget fick inte det stöd som man hade tänkt sig. Emellertid blevdet, som en socialdemokratisk riksdagsman beskrev det, ett slags politisktbingo, när socialdemokraterna upptäckte hur väl avvägt det moderata förslagetvar. Jag vill gärna säga till i attdet inte är vi moderater som har ändrat vår inställning - det ärsocialdemokraterna som har ändrat sin. Det är inte vi som hjälpersocialdemokraterna, , det är faktiskt socialdemokraterna somdelvis stöder moderat politik. Bakom arbetsmarknadsutskottets hemställan undermom. 1 i betänkandet om ett bifall till den moderata motionen 2285, yrkande 5,av m. fl. står således också socialdemokraterna. Menutgångspunkterna är olika. Därför reserverar vi oss för en annan motivering ireservation nr 2. Vi instämmer i att äldrestödet, som är merkonkurrensneutralt och som kan betraktas som ett generellt stöd, har haft enavgörande betydelse för en bransch i kris. Det visar siffror och många andrauppgifter. Men måste branschen klara sig utan statliga bidrag. Dettakräver dock en ekonomisk politik som sammantaget innebär ett lägre kostnadslägehär hemma än för konkurrenter i andra länder. Den moderata synen pä detta harredan redovisats i debatten, och därför skall jag begränsa mig till vad jag nusagt. I reservation nr 5 i arbetsmarknadsutskottets betänkandeansluter vi oss till förslaget om särskild utbildning och till uppfattningenatt särskild utbildning behövs. Vi skiljer oss emellertid frän de övriga iutskottet när det gäller finansieringen. Slutligen, fru talman, vill jag med tillfredsställelsenotera att min motion nr 2289 om det s. k. hemtagningssystemet stöds av femledamöter som står bakom reservation 15 i näringsutskottets betänkande. Det ärbeklagligt att regeringen genom sin s. k. uppstramning av hemtagningssystemetökar handelshindren och byråkratin. Dettafördyrar judet hela. I slutändan ärdet konsumenterna som tvingas betala ett högre pris. Men, fru talman, detta hörju inte rikfigt till den arbetsmarknadspolitiska debatten, men eftersom jag harväckt en motion om detta var det helt nödvändigt för mig att påpeka detta. Jag ber att fä yrka bifall till de moderatareservationerna i arbetsmarknadsutskottets betänkande 29. 55INGVAR i (c) replik: Fru talman! Jagskall fatta mig kort.Jag lägger mig inte, , i tvistemålet om vem det var som hjälptevem. Det enda jag kan konstatera är att det genom moderaternasställningstagande blir mindre av de generella åtgärderna till tekoindustrin ochmer av de selektiva. Det blir en sänkning av äldrestödet och en ökning av detandra stödet eftersom propositionens förslag nu kommer att gå igenom. För att ytterligare klargöra agerande skalljag citera en bit av reservation 2 frän i arbetsmarknadsutskottet; "Enligt regeringens förslag kan branschens problemlösas genom en förskjutning av de statliga insatserna från generella till selektivastödformer. Utskottet kan inte ställa sig bakom denna uppfattning, som tyder påen överskattning av politikers och myndigheters förmåga att effektivt styrabranschens utveckling." Ni vände er emot detta. Ni ville ha mera av generellt stöd,men ni fick mindre. Ni ville ha mindre av selektiva åtgärder, men ni fick meraav de selektiva. Det är detta ert agerande jag vänder mig emot. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 56 () replik: Det viktiga är ju attden politik som vi för i tekofrågan och som innebär en övergång frän detselektiva till det generella stödet har vi fått stöd för. Det betraktar vi somen framgång. 57ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Strukturomvandlingen på den svenskaarbetsmarknaden har bl. a. inneburit en fortsatt tillbakagång försysselsättningen inom tillverkningsindustrin. Stagnationen och tillbakagångeni industrisysselsättningen är till stor del ett resultat av omfattandesammanslagningar av produktionsenheter och rationaliseringar av produktionen,vilket har möjliggjort ökad produktion utan ökat antal anställda. Under senare är har vi också fått uppleva att helabranscher inom industrin, t. ex. tekoindustrin, drabbats av förändrademarknadsförhållanden som föranlett nedläggningar och andra former avpersonalinskränkningar. Strukturomvandlingen har också inneburit långtgåenderationaliseringar i syfte att göra produktionsenheterna så konkurrenskraftigasom möjligt på världsmarknaden. I vad gäller den svenska tekoindustrin har den under detsenaste decenniet drabbats av kraftiga minskningar i produktion ochsysselsättning. Företag med minst fem anställda sysselsatte 67 500 personer år1970. Motsvarande andel 1981 var 31 000. minskade sysselsättningenytterligare och beräknades uppgå till ca 29 000 personer vid årets slut.Utvecklingen under innevarande år kommer sannolikt att innebära en fortsattnedgång, med . När det gäller de framtida arbetsmarknadsutsikterna iövrigt gör AMS den bedömningen att det mycket kärva arbetsmarknadsläget väntasbestå hela 1983. Någon nämnvärd ökning av den totala efterfrågan på arbetskraftkan f. n. inte förutses. Utbudet av arbetskraft väntas fortsätta att öka helaåret i ungefär samma takt som . Mot denna bakgrundväntas arbetslösheten öka och dä särskilt under andra och tredjekvartalet. Behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder blir mot dennabakgrund fortsatt mycket stort. En fortsatt dämpad efterfrågan pä arbetskraftväntas . Inom stora delar av industrin finns risk för en ytterligare Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Den bestående svagaefterfrågan på arbetskraft innebär att nyanställningsbehovet förblir mycketbegränsat . Antalet sysselsatta väntas minska något till följd avfortsatt mycket svag efterfrågan på arbetskraft. Mot den bakgrunden bör man seden successiva nedtrappning av äldrestödet som regeringen föreslår. Utvecklingen inom tekobranschen är fortfarande negativ.Antalet sysselsatta kommer att minska med ca 1 000 personer, ochdenna tendens kommer av allt att döma att fortsätta. Till följd av dettakommer, enligt vår mening, en neddragning av äldrestödet att medföra storasvårigheter för tekobranschen. I regioner med hög andel tekosysselsatta kankonsekvenserna bli förödande. Särskilt kvinnorna kommer här att drabbas hårt,eftersom alternativa arbetsuppgifter som regel saknas. kommunisterna vill framhålla attäldrestödet aldrig har varit någon lämplig stödform för tekoindustrin. Men iden situation som råder och som jag beskrivit, är det dock intetillrådligt att minska äldrestödet på det sätt som föreslås i propositionen.Med hänvisning till rådande sysselsättningsläge bör äldrestödet behållas iavvaktan på att bättre medel kan tas fram för att förbättra branschenssituation. Med dessa ord yrkar jag bifall till vpk-reservationen. 58LAHJA EXNER (s):