prot · G609118 · 1982-12-31 00:00:00 — Mom. 6 (tilläggsbidragen till studiecirkelverksamhet) delsreservation 4 av Per m.fl., delsreservation 5 av och samt dels reservation 6 av antogs reservation 4av Per m. fl. 1 huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan genomvotering med uppresning. Mom. 8 (kulturverksamhet i studieförbunden) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 7 avPer m.fl., bifölls med acklamation. 9 (uppsökande verksamhet i bostadsområden) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 8 avPer m.fl.. bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 15 § Avfallshantering och återvinning Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1982/83:26 omavfallshantering och återvinning. 93PER (vpk): För att besvara ett antal motioner, bl. a.vpk;s partimotion 1982/83:485, har jordbruksutskottet till riksdagensbehandling framlagt betänkandet 1982/83:26 om avfallshantering och återvinning.Jag avser att i mitt anförande ge först en allmän syn på de behandlade frågornaoch sedan kommentarer till utskottets svar på de olika motionsyrkandena. De första 20-25 åren efter det . innebar, både här i landet och i övriga industriländer, ensnabb utbyggnad av den industriella produktionsapparaten och en kraftig urbanisering.Det agrara samhällets mera nära anknytning till naturen och vad denna har attge människorna är bruten, och produktionen och det mänskliga boendet harseparerats från de betingelser som ytterst är deras grund. A vfallshantering och återvinning började ett uppvaknande och en insikt om attdet urbaniserade industrisamhället hade två sidor. Åena sidan kunde det ge människorna ökad välfärd, i varjefall i vad gäller ett bättre boende och mera konsumtionsvaror. Men å andrasidan började man komma till insikt om industrisamhällets negativa verkningarpä den mänskliga miljön. Dessa problem sträcker sig också till jordbruks- ochträdgårdsnäringarna, vilkas produktivitet höjts kraftigt genom långt drivenanvändning av teknik och maskiner. Förutsättningen för denna teknik har ocksåvarit användande av kemiska medel i såväl jord- som skogsbruk. Vad det nu måste handla om är att söka eliminera så mycketsom det bara är möjligt av dessa nya produktionsmetoders skadliga verkningar.Det handlar vidare om att hushålla med naturresurser som vi nu vet inte ärobegränsat tillgängliga. Det handlar också om hur vår generation beter sig rnotde generationer som rimligen kommer efter oss. Vårt handlande sätter spårefter sig långt in . Vi motionärer är klart medvetna om att vi här iSverige inte ensamma kan lösa dessa mänskliga miljö- och resursproblem, utandessa problems lösning i stort beror också pä vad de andra industriländernagör. Men som ett utvecklat industriland måste vara långt framme, helstvara ledande, i de här viktiga framtidsfrågorna. Utgångspunkten för vår motion om hushållning mednaturresurser och avfallshantering är den proposition som antog redan1975 om återvinning och omhändertagande av avfall, dvs. proposition 1975:32.Ett viktigt principiellt avsnitt ur den propositionen har vi citerat iinledningen till vår motion och deklarerat vår fulla uppslutning till den. Detär mot bakgrund av att vi anser att det hänt alltför litet 1975 och behovet av att få en årlig redovisning av läget införriksdagen som vi har motionerat. Vi vill också påminna om att mycket av det viaktualiserat i motionen tagits upp av socialdemokraterna iopposition. Därför finns det förväntningar på att den nyariksdagsmajoriteten skall vidta mer beslutsamma åtgärder i syfte att föra dessaviktiga miljö- och resursfrågor närmare sin lösning. Med detta övergår jag till att kommentera den behandlingsom våra nu aktuella motionsyrkanden fått i utskottets betänkande. Jag börjarmed vårt första yrkande om åtgärder för att väsentligt öka insamlingen av returpapperi landet. Vi har pekat på att den målsättning som antogs 1975 inte uppnätts ifråga om inleveranser av returpapper, men väl då det gällt att tillskapaindustriella resurser för att ta hand om den viktiga fiberråvara somreturpapperet är avsett att vara. Utskottet hänvisar till sitt uttalande attreturpapper skall användas som fiberråvara och inte brännas. Man säger attmassafabriker och pappersbruk har ansvar för att priset på returpapper sätts såatt ökad insamling möjliggörs. Utskottet påminner också om att det ärkommunerna som bär huvudansvaret för pappersinsamlingen. Vidare säger utskottet att jordbruksministern tagitinitiativ till överläggningar mellan kommunerna och industrin i syfte attöka tillflödet av returpapper och att man kan förvänta sig att resultatet avdessa överläggningar kan leda till att bl. a. vårt motionskrav om returpapperkan komma att bli tillgodosett. Med detta har vi t. v. låtit oss nöja och intereserverat oss på den punkten. I vårt motionsyrkande nr 4 har vi krävt åtgärder för attåtervinna metall-och plastskrot ur hushållsavfall. Utgångspunkten är härriksdagens beslut , som jag också inledningsvis hänvisade till. Vi måsteav miljö- och resursskäl ta till vara det användbara material som finns iavfallet, både från hushållen och från industrin. Det kan inte heller få varaså att kommunerna av lönsamhetsskäl avstår från denna materialåtervinning; denär så viktig att den också måste få lov att kosta. Staten och kommunerna måstesedan gemensamt söka sig fram till ekonomiska lösningar. Vi har här ettaktuellt exempel från kommun där man överväger att upphöra medrriaterialåtervinning därför att det inte ger avsett ekonomiskt utbyte. Häranser , liksom jag har sagt, att denna verksamhet måste fåkosta. I utskottets betänkande påminns också om att producenten enligt 1975 årsbeslut bör ta ansvar för det avfall som eller uppkommer aven produktion och att det kan tas om hand på ett från miljö-och resurssynpunktriktigt sätt. Jag vill för min del betona den viktiga principiellainnebörden i detta beslut. Genomfört skulle det leda till att alla produkterborde underkastas en granskning redan på planeringsstadiet utifrånåtervinnings- och miljösynpunkter. Själva produkterna skulle redan frän börjanutformas och sammansättas så att återvinning blir så lätt som möjligt och attdestruktion av det avfall som likväl uppstår kan ske på ett från miljösynpunktgodtagbart sätt. Där är vi inte , men jag anser för min del att det ärnödvändigt att komma dit i vår miljö- och resurspolitiska planering. Utskottet påminner om att vid 1981/82 årsriksmöte gjort ett tillkännagivande till regeringen om att särskilda åtgärderbör vidtas för att hindra spridningen av giftiga tungmetaller med hushållssoporoch att den frågan nu bereds inom regeringens kansli. Utskottet påminner ocksåom att det pågår ett intensivt arbete i olika instanser för att få fram metoderför förbättrad återvinning och minskade skador på miljön i samband medavfallshantering. I utskottsskrivningen nämns också att naturvårdsverketavser att lägga fram en rapport om tungmetallhaltiga batterier, medförslag till separat insamling av dessa. Jag vill i det sammanhanget påminna omatt vi tidigare är aktualiserat just den frågan och krävt ett pantsystem ochorganiserad insamling. Det är självfallet bra att den frågan nu förs framåt. Med hänvisning till nu pågående åtgärder på området anserutskottet att vårt mofionsyrkande nr 4 inte skall föranleda något särskiltuttalande från . Också här låter vi oss t. v. nöja med detta. Slutligen behandlas yrkandena 6 och 7 om miljöfarligtavfall och avloppsrening. I yrkandet 6 kräver vi åtgärder för att stoppatungmetallerna vid källorna, så att de inte skall nå reningsverken och förgiftaslammet. Får man bort tungmetallerna från slammet, ökar möjligheterna attanvända det A vfallshantering och återvinning A vfallshantering och återvinning Vi menar att kommunala bolagför att framställa och leverera jordförbättringsmedel bör uppmuntras. Viföreslår också att den elproduktion som förekommer vid stora reningsverk, medavfallet som energikälla, bör befrias från skatt. Det är inte rimligt att sådanelproduktion skall stoppas genom skattebeläggning. Vi anser också attkalkfällning skall införas i ökad omfattning vid reningsverken. Utskottet hänvisar till att redan tidigareframhållit det önskvärda i att avloppsreningen kan förbättras genomavskiljande av bl. a. tungmetaller vid källan och att det näririgsrikaavloppsslammet skall kunna renas och utnyttjas produktivt. Utskottet hänvisarockså till att kommunerna skall förmås att övergå till kalkfällning ellerkalktillsats, där så är motiverat i försurningsbekämpande syfte. Utskottetpåpekar att det pågår en ständig verksamhet för att förbättra avloppsreningen.Därför avstyrks motionen i denna del. Här menar vi att det hänt alldeles förlitet , och vi har därför fogat en reservation tillutskottsbetänkandet på den punkten. Vad sedan-gäller det miljöfarliga avfallet, tar vi i värtyrkande 7 upp deklaration och slutlig destruktion av sådant avfall. Efterriksdags- och regeringsbeslut är ju nu en anläggning under uppförande vidNorrtorp i Kumla kommun, för mottagande och destruktion av miljöfarligt avfall.Lokaliseringen har varit mycket kontroversiell, och ännu när anläggningennärmar sig sitt färdigställande råder stor misstänksamhet inom den lokalabefolkningen mot anläggningen. Man är rädd för utsläpp som kan skada människoroch miljö. Vi har i vår motion knutit an till de stämningar som finnshos den lokala befolkningen, men inte i syfte att skrämma upp folk, utan istället för att från myndigheternas sida få betryggande besked om anläggningen.I utskottets betänkande sägs att ytterst stränga utsläppsregler angetts föranläggningen och att av miljöskyddslagen rent strikt följer ansvar förolägenheter som kan vållas av anläggningen. Av detta följer ju att den somanser sig ha lidit skada inte behöver bevisa att skadan vållats avanläggningen, utan det är de för anläggningen ansvariga som skall visa attskadan i stället har vållats av annan. Utskottet säger att provdrift kan väntas bli påbörjadhösten , alltså . Jag vill betona att det är av yttersta viktatt haverier med miljöfarliga utsläpp helt undviks. Om anläggningen sköts brafrån början och hålls under trovärdig kontroll, kan kanske befolkningensmisstänksamhet efter hand komma att minska och anläggningen bli accepterad. Jag vill också påminna om jordbruksutskottets svar på enav våra motioner ett . Det förklarades att man vid skall följaden tekniska utvecklingen på destruktionsområdet. Det kan ju vara så, att detför särskilt giftiga ämnen kan komma fram ny teknik med vilken man på ettsäkrare sätt än med den nu etablerade kan förstöra miljfarligt avfall. Jag vill också hänvisa till den debatt som under densenaste tiden har förekommit! I denna debatt har det frånindustrins sida hävdats att anläggningen blivit så dyr att den inte kommer att kunnahålla rimliga priser pä sin destruktion för industrin. Det får ju inte bli så,att vi står med en färdig, och dyr, destruktionsanläggning förmiljöfarligt avfall, om avfallet ändå hamnar ute i naturen eller ligger kvar påolika upplag. 1 så fall rostar faten sönder, så att giftet ändåkommer ut i naturen. Att den industri som genererar miljöfarligt avfall självtar hand om detta är ju helt i överensstämmelse med gällande ordning, om detsker på ett miljömässigt godtagbart sätt. Med det anförda yrkar jag bifall till denreservation som fogat till jordbruksutskottets betänkande1982/83:26. A vfallshantering och återvinning 94GRETHE (): fick vi i Sverigeen större medvetenhet om problemen med hanteringen av miljöfarligt avfall. Jaghar den allra största beundran för Per stora.intresse och godakunskaper när det gäller miljövårdsfrågor. Jag förstår att han, liksom mångaandra, tycker att det bör hända mycket på detta område. Det händer också en heldel, fast det kanske inte syns så mycket utåt. Som framhölls i betänkandet hardet införts deklarationsskyldighet beträffande miljöfarligt avfall. F. n.undersöker om erfarenheterna från de senaste generelladeklarationsomgångarna, bl. a; , kan ge uppslag till nya miljövårdsinsatserbeträffande avfallshantering. Det är ju känt att det behövs en ökad forskningoch en ny teknik, om man på ett lämpligt sätt skall kunna ta hand om alla dekemiska avfallsprodukter av miljöfarlig art som främst kommer från industrin.Därför är det också positivt att kunde beslutaom ökade medel till miljövårdsforskning och miljöskyddsteknik. Det kommer attfå stor betydelse för detta område. Men det är ju främst i kommunerna - näraavfallsprodukterna - som insatserna måste göras, som återvinningen måstefrämjas. har med träffat enöverenskommelse om att skall gå ut med en rekommendation tillkommunerna om genomförande av en kartering av alla gammla avfallsupplag. Jagtror att en sådan kartering kan bli en nyttig redovisning, som också kan gekommunerna en ledning i deras arbete. I långtidsprogram för 1980-taletsmiljövårdsarbete lovar verket att utarbeta råd och riktlinjer inom områden somberör det miljöfarliga avfallet samt att stödja forskningsprojekt som ökarkunskapen om hanteringen av det miljöfarliga avfallet. De frågor som har tagits upp i vpk:s motion har alltsålett till en hel del. har ju också tidigare riktatuppmärksamheten på de problem som har nämnts i vpk;s motion, bl. a.tungmetallerna i avloppsslammet och en ökad användning av kalktillsatser ellerkalkfällning. När Per här säger att han väntar sig meraaktiva åtgärder när man har fått en annan regering, så skulle jag gärna viljaframhålla att det första och viktigaste som man kan göra är att sätta mera fartpå forskningen, på utvecklingen av den teknik som behövs. På ett område,nämligen när det gäller returpapper, har det ju redan börjat hända en hel del.Det pågår insamlingar ute i kommunerna. Men vi vet alla att det stora problemetär att kommunerna inte finner denna verksamhet vara särskiltekonomiskt bärande på grund av att pappersbruken inte ger ett ordentligt prisför returpapperet. Det kan naturligtvis finnas en risk för att kommunerna,med den ansträngda ekonomiska situation de f. n. har. kan minska sinambitioiisnivå när det gäller avfallshanteringen. Därför tycker jag att det ärett viktigt besked som jag har fatt från , att mantillsammans med ämnar försöka ta itu med dessa problem. Jag troratt det är nyttigt därför att det kan hålla uppe ambitionsnivån i kommunerna. Jag tror också att den kemikommission som man har tillsatti dagarna kan få uppgifter även på detta område. Ytterst är det ju fråga om defarliga kemikalier som används i industrin och som så småningorii germiljöfarligt avfall. Kan vi komma till rätta med - och begränsa - mängden avfarliga kemikalier, så kommer också avfallshanteringsproblemet att minska. Till det som Per anförde om skulle jaggärna vilja säga att även om vi får erkänna att befolkningen runt omkringanläggningen är rädd för utsläpp, så har vi ändå här i fattatbeslutet om denna anläggning, som är helt nödvändig för det mest farligaavfallet. Anläggningen är ju nu så gott som färdig. Man har alltså, fram tilldess att den skall tas i bruk , på sig då man kanprovköra anläggningen och testa dess säkerhet och effektivitet. Jag är ocksåsäker på att kommer att användas effektivt för att få fram en tekniki anläggningen som kan tillförsäkra den kringboende befolkningen en trygghet -att de inte kommer att drabbas av farliga utsläpp. Jag tror alltså att det varhelt nödvändigt att vi fick denna riksanläggning, och jag tror att det ärmycket viktigt att vi alla tillsammans i nu understryker behovet avden och inte på något vis försöker försvåra arbetet. Med hänvisning till att hanteringen avmiljöfarligt industriavfall redan är prioriterat område för både departementoch andra myndigheter yrkar jag härmed bifall till utskottets förslag ochavslag på den reservation som är fogad till betänkandet. 95PER (vpk); Jag tror att och jag i grundenär rätt överens i de här frågorna. Jag skall bara göra några kommentarer tillvad hon sade. betonar nödvändigheten avforskning och utveckling av teknik. På den punkten tror jag också att vi äröverens. Som jag redan nämnt har vi tidigare i en motion påpekat att det närdet gäller är vikfigt att följa utvecklingen av ny teknik. a. skulleman kunna tänka sig biologiska metoder för att bryta ned giftigt, miljöfarligtavfall. Man kan också tänka sig metoder - exempelvis plasmateknologi - som gerhögre temperatur än den anläggning som nu får. Vi är överens om att detär viktigt att följa utvecklingen på det här området. GretheLundblad sade också att de frågor som vi tagit upp i vår motion . och även , nu börjar leda till åtgärder. Dethåller jag med om. Det är därför vi inte har reserverat oss mer än på enenda punkt. Sedan tog upp frågan om kommunernas ekonomi;hon befarade att den kan leda till en lägre ambitionsnivå på det här området.Det är just det som håller på att hända i kommun, som jag nämnde i mittförsta anförande. Man har ett verk där man kan sortera hushållssopor, men därär man nu i färd med - i varje fall funderar man på - att lägga ned denverksamheten, just av kommunalekonomiska skäl och därför att rrian får fördåligt pris för de sorterade produkterna. Det är en utveckling som visjälvfallet inte skall acceptera. Då måste det till en dialog mellan stat ochkommun, så att man på något sätt kan fortsätta med verksamheten. När det slutligen gäller är vi också i stora dragöverens. Men jag vill ytterligare påminna om att den frågan har varit mycketkontroversiell. Inte minst den sittande herr talmannen fick en myckel svåromgång i samband med ett möte som vi hade i Kumla om just . Jag beundradehans tålmodighet vid det tillfället; det var verkligen hårda tag och en våldsamopposition mot anläggningen. Att den sköts på ett sätt som kommeratt inge förtroende tror jag är utomordentligt viktigt. 96GRETHE (): Jag kan hälla med Per om att detar mycket viktigt att möts med förtroende av hela befolkningen, även denkringboende. Jag tror också att all nödvändig expertis kommer att ställas tillförfogande för att verkligen få till stånd metoder vid som kan garanteraen god miljö i omgivningen. Beträffande det jag sade om kommunerna vill jag gärnahänvisa till program för 1980-talet. Man slår där ganskaklart fast. a. för att kommunerna skall läsa det, att avfallshantering ochåtervinning-på sikt är lönsamma för bäde industri och samhälle - man kanutveckla nya tekniker, man kan få fram nya ämnen, som man kan använda istället, och det kan vara till fördel för svensk industri. Det är påsikt också till fördel för samhället att vi inte bara kastar bort avfall somverkligen kan användas -till att skapa energi och kanske till att skapa nyagödselmedel, som kan ersätta de dyra, importerade medel vi nu måste ha. Man får alltså slutligen konstatera att det är viktigt attvi hjälps ät att få kommunerna att inse att avfallshantering och återvinning ärlönsamma insatser i den kommunala verksamheten. Därför tycker jag attutskottets skrivning, i vilken man också har betonat all den verksamhet som ärpå gång, bör vara tillräcklig för att även vpk skall ansluta sig tillutskottets hemställan. Jag yrkar än en gång bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. Anslag till bostadsförsörjning m. m. Mom. 1-3 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 4 (avloppsrening) Utskottets hemställan bifölls med 282 röster mot 19 förreservationen av . 16 § Föredrogs betänkande 1982/83:29 Godkännande av internationella juteavtal (prop. 1982/83:106 delvis) Utskottets hemställan bifölls. 17 § Anslag till bostadsförsörjning m. m. Föredrogs civilutskottets betänkande 1982/83:22 om anslagtill bostadsförsörjning m. m. 1982/83:100 delvis). 97ROLF (): Under valrörelsen gick socialdemokraterna utmed en rad löften till väljarna. Ett av dessa löften var att ökabostadsbyggandet. Bara socialdemokraterna fick makten skulle det bli fart påbyggandet, och då skulle det bli jobb inte bara för byggnadsarbetarna utanockså i cementindustrin, skulle få sälja kylskåp och spisar, ochhela kedjan av företag ända ner till den nu så berömda gardinfabriken i blomstra, lovade . vet svenska folket att löftena var litet eller intetvärda. Bostadsbyggandet sjunker och antalet outhyrda lägenheter ökar. Vi riksdagsledamöter får brev från de fackförbund somföreträder de olika yrkesgrupperna inom byggsektorn, där de uttrycker sin oroöver jobben, osv. Verkligheten har ännu en gäng visat sig varasocialdemokraternas största fiende. Det går helt enkelt inte att hålla sårundhänta vallöften som socialdemokraterna strödde omkring sig i 1982 årsvalrörelse. Framför allt går det inte längre att producera bostäder, somplaneras och utformas av politiker och byråkrater utan att de blivandekonsumenterna får vara med och bestämma hur bostäderna skall se ut. Sannoliktkommer vi att få vara med om att slakta många heliga kor på detta område, innanvi får en fungerande bostadsmarknad. Vi moderater har pläderat för en annanbostadspolitik, där konsumenternas önskemål skall styra inriktningen ochomfattningen av byggandet. Kort sagt; marknadsekonomin måste få fungera även pådetta område. Frihet att välja bostads- och upplåtelseform är grunden ivår politik. Därför måste vi införa ägarlägenheter i flerfamiljshus samtunderlätta bildandetav bostadsrätter men inte införa ytterligare restriktioner, vilket regeringenförordar i en proposition som skall behandlas här i kammaren senare i vår. Därundantar regeringen den s. k. allmännyttans hyresgäster från att kunna fåförköpa sina bostäder till bostadsrätt. De som bor i dessa fastigheter skallkomma i en sämre situation än andra hyresgäster, tycker regeringen, samtidigtsom privata bostadsrätter och privata hyresfastigheter skall diskrimineras påolika sätt. Inget område i vårt land har varit och är sågenomreglerat som bostadssektorn. Resultatet är också förödande; vi harvärldens högsta bostadssubventioner, vi har dålig produktivitet inom byggandet,vi har begränsad valfrihet, vi har världens högsta andel hyreslägenheter, därhyresgästerna saknar möjligheter att påverka sitt boende, vi har en byråkrafiutan motstycke, vi har producerat bostäder som ingen egentligen efterfrågar och- ännu värre - vi fortsätter i samma hjulspår. Allt detta har dessutom skettmed en enorm subventionering i alla ändar av byggandet och boendet. Det endasom tycks kunna tvinga fram en omprövning är de usla statsfinanserna. Ingenregering kan klara av att skaffa fram nya miljarder till bostadssubventioner iframtiden. Mot denna bakgrund skall man se vårt förslag attsuccessivt avtrappa och på avveckla de generellabostadssubventionerna. Det första steget har redan påbörjats och bör enligt vårmening nu fortsätta. Detta skall ske genom att bostadsfinansieringssystemetanpassas bättre till den rådande inflationstakten, på så sätt attupptrappningen av den garanterade räntan fr. o. m. 1984 höjs med 11 %.Detta medför en besparing för statskassan med ca , räknat påhelt budgetår. Utskottets majoritet avfärdar förslaget tämligenlättfärdigt genom att påstå att väsentliga delar av den socialabostadspolitiken kommer att raseras om förslaget genomförs. Den uppräkning som beslutades av förra var ungefärhälften så stor, och då skulle vi med utskottets sätt att resonera ha raserathalva den s. k. sociala bostadspolitiken fram . Sä är juingalunda fallet. Faktum är ju att klarar vi inte av att sanerastatsfinanserna, då undanrycks möjligheterna att ge dem stöd som verkligenbehöver hjälp, bl. a. med boendekostnaderna. Det finns anledning att påpeka attvi moderater anvisat åtgärder som måste kombineras med en avtrappning avräntestödet. Hit hör ett lägre skattetryck, full avdragsrätt för bostadslån,borttagande av hyreshusavgiften, ingen småhusavgift och ett ökat riktat stöd iform av ökade bostadsbidrag. Med vår politik minskar statens kostnader förboendet, medan bostadskonsumenterna får full valfrihet och ges ett direkt ökatinflytande över sin bostad, med alla de möjligheter detta medför att på olikasätt påverka boendekostnaden. Det är en politik som utgår från människornasönskemål men som tar bort makt och inflytande frän politiker ochbostadsbyråkrater. Anslag till bostadsförsörjning m. m. 13 protokoll 1982/83:116-118 Nr 118 Herr talman!