prot · G609136 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:136 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 §Justerades protokollet för . 2§Upplästes följande inkomna skrivelse: Undertecknad får härmed anhålla om tjänstledighet frånmitt uppdrag som riksdagsledamot den 5 maj-den 4 juni för att bl.a. fullgöra ett internationellt uppdrag. Kammaren biföll denna anhållan. Tredje vice talmannen anmälde attUlla Orring (fp) skulle tjänstgöra som' ersättare för . 3 § Meddelande om svar på interpellation 1982/83:119 Jag ber att få meddela att 1982/83:119 om den internationella vapenhandeln, m. m., på grundav bl. a. utlandsresa inte kommer att besvaras inom stipulerad tid. Jag har kommit överens med om attinterpellationen skall besvaras . öm förbudet mot vin- och spritreklam 4 §Svar på fråga 1982/83:447 om förbudet mot vin- och spritreklam Per Stenmarck har frågat justitieministern omhan är beredd att medverka till att klarhet kan bringas så att viss typ avannonsering inte faller under förbudsgränsen för marknadsföring avalkoholdrycker. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Bakgrunden till frågan är ett beslut i marknadsdomstolennyligen om annonser införda av danska företag, vilkas namn innehåller ordetvin, något som enligt domstolen framhävts i annonserna. Enligt 2 § lagen (1978:763) med vissa bestämmelser ommarknadsföring av alkoholdrycker får man inte använda kommersiell annons i bl.a. periodiska skrifter när man marknadsför spritdrycker, vin eller starköl.Sker detta, kan med stöd av marknadsföringslagen (1975:1418)vid vite förbjuda att det upprepas. Domstolens beslut kan inte överklagas. Det är som i sin rättstillämpningsjälvständigt bedömer vilka handlingar som omfattas av lagens förbud:Regeringen får alltså inte påverka beslutsfattandet i det enskilda ärendet. Några initiativ från regeringen i den riktning som PerStenmarck efterlyser är inte aktuella. 3 PER STENMARCK (m); Jag ber att få tacka finansministern försvaret på min fråga. Frågan har jag ställt utifrån ett speciellt fall, där entidning fällts i . Jag förstår - och det har finansministernredan påpekat -att vi inte kan ändra på just detta mål, men vi bör utifrånbeslutet kunna dra vissa slutsatser . Jag vill därförifrågasätta några punkter i de riktlinjer som har utarbetat. Idessa riktlinjer, som gäller marknadsföring av olika typer av alkohol, framgårdet av punkt 1: "Riktlinjerna omfattar inte reklam som anger endastsäljställes namn, adress eller öppettider eller, utan att nämna varumärke,anger vilket slag av alkoholdryck som saluhålls." Detta borde, som jag ser det, vara klara och otvetydigariktlinjer, som det inte borde vara någon svårighet att förstå innebörden av.Det är också värt att lägga märke till att i det här falletinte heller har påstått att fidningen skulle ha överträtt denna punkt, men mansäger att punkt 1 enbart gäller svenska förhållanden, och därför skulle deninte vara tillämpbar.på detta fall. Såvitt jag kan se, står det ingentinginskrivet i riktlinjerna om denna begränsning. Emellertid finns det en annan, längre gåendepunkt, nämligen punkt 4. Denna åberopades och blev också utslagsgivande imarknadsdomstolen. Detta har skett trots att tidningen enligt egen uppgift viaTidnings-utgivareföreningen fått besked från konsumentombudsmannen om att punkt 1 skullevara tillämpbar. Mot denna bakgrund är, som jag ser det, risken uppenbar attdet är godtycket som kommer att styra, dvs. när man inte enbart har en lagtextoch riktlinjer som har utarbetats av en myndighet att rätta sig efter utanmyndigheten dessutom förbehåller sig rätten att i efterhand ha en annanståndpunkt. Konsekvensen av utfallet av detta ärende är kanske ettstopp för stora delar av den annonsering som förekommer för ufiändskadetaljister. Det krävs att det i annonstexten klart framgår att man intesaluför alkoholhaltiga varor, och tidningen måste dessutom ha kollat attuppgifterna är riktiga. Jag vill, med anledning av att finansministern talar omkopplingen till ordet "vin", beröra en annan märkvärdig slutsats somman kan dra av riktlinjerna. En restaurang med namnet Vinhuset får användanamnet i sin reklam, medan en detaljist som heter inte får användanamnet i reklamsyfte. Finansministern var i sitt svar direkt negativ till att tanågra initiativ. Jag vill ändå fråga finansministern om han, mot bakgrund av deinkonsekvenser som jag här har försökt peka på, är beredd att ta initiativ föratt tveksamhet beträffande tolkningen inte skall behöva råda i fortsättningen. Om förbudet mot vin- och spritreklam Det måste inskärpas att det vi här diskuterarär ett utslag av , inte det förhållandet attkonsumentombudsmannen ansåg att den annons som Per Stenmarck refererar tillstred mot marknadsföringslagen. Det var som ansåg detta, ochden baserar sina utslag på den lag som har stiftat. Jag kan inte seatt möjligheter att tolka den lag som finns skulle påverkasav att ändrade sina riktlinjer. I detta fall är konsumentombudsmannenåklagaren, som utifrån sin uppfattning har drivit ett mål i vilketmarknadsdomstolen har dömt på ett visst sätt. Jag kan inte förstå vad det är för initiativ som PerStenmarck kräver, om vi inte i lagstiftningen skall ändra på förutsättningarna.Det finns alltså i ett förbud mot reklam för alkoholhaltiga drycker.Marknadsdomstolen har tolkat dessa annonser så, att avsikten var att göra reklaminte för vindruvor eller konserver utan för alkoholhaltiga drycker som saluförsav det s. k. Vinhuset. Mot det kan såvitt jag förstår ingenting göra,om vi inte är beredda att ändra lagstiftningen. 5 PER STENMARCK (m): Man bör kunna rätta sig efter riktlinjer somär utskickade från t. ex. . I dessa står faktiskt att den häraktuella annonseringen bör vara undantagen. Tidningar och andra som får sigdessa riktlinjer tilldelade måste kunna rätta sig efter dem. När det visar sig att det inte går - därför att i en punkti riktlinjerna sägs en sak och i en annan punkt delvis någonting annat - ochnär dessutom anser att riktlinjernas formulering i dettaavseende inte är Om en utvärdering av jämställdhetsombudsmannens arbete tillfredsställande,borde någon, lämpligtvis då finansministern, föreslå att man åtminstone gör etttillrättaläggande, så att berörda parter vet vad som gäller, inte i detta fallutan . Eljest har vi faktiskt upphöjt godtycke till lag. Det kantrots allt inte vara avsikten. Efter utslag är lägetsådant att fidningarna här i bör veta vad som gäller. Om man, som idetta fall, använder namnet på ett företag i en annons som kan ha till syfteatt göra reklam för vin och sprit kan det strida mot marknadsföringslagen. Efter utslag gäller det förhållandet.Jag tror inte att det nu - när en gång har lagt fast entolkning av lagen -hjälper att ändra på riktlinjerna, utan vi får i så falländra på lagstiftningen. 7 PER STENMARCK (m); Om det ställningstagande som finansministernhär talar om är så självklart, borde det vara precis lika självklart att dennaförändring skrevs in i de riktlinjer som har utarbetat. I så fall förutsätter jag att konsumentverketanpassar sina riktlinjer till tolkning av lagstiftningen.Men det är något annat än det Per Stenmarck begärde att jag skulle göra. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1982/83:404 om en utvärdering avjämställdhetsombudsmannens arbete har frågat mig om jag avser attlåta utvärdera jämställdhetsombudsmanneris arbete. Jämställdhetslagen har funnits i mindre än . Tillämpningenav lagen befinner sig fortfarande i ett inledningsskede.Jämställdhetsombudsmannen (JämO) håller ännu på att utveckla sina arbetsformeroch att inom ramen för sin instruktion utstaka sina arbetsfält. Jag anserdärför att det ännu är för tidigt att överväga en utvärdering av arbetet. Ensådan skulle knappast bli särskilt meningsfull. Regeringen håller sig emellertid fortlöpande informerad ommyndigheternas och däribland JämO:s verksamhet. Vi har i regeringskanslietföljt jämställdhetslagens tillämpning på samma sätt som vi följer andra arbetsrättsligalagars tillämpning. Jag har bl. a. kontakter med arbetsmarknadens parter, ochvid regelbundna träffar informerar jämställdhetsombudsmannen mig omverksamheten. Jag kan nämna att JämO mot bakgrundav sina erfarenheter har kommit in till med enframställning om vissa ändringar i jämställdhetslagen. De ändringar somföreslås skulle påverka JämO:s verksamhet. skrivelsebereds f. n. i . 10 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Detvar ett bra svar, som jag är nöjd med. Men när jag har ordet måste jag återigen notera att socialdemokraternatalar med dubbla tungor. Orsaken till att jag ställde frågan var nämligen atten företrädare för regeringspartiet i debatten om medel till jämställdhetsombudsmannenhär i kammaren två gånger upprepade att JämO skulle utvärderas. Och, herr talman,med tanke på den ljumhet, nästan motstånd, som socialdemokraterna visade motJämO när vi från sida arbetade för jämställdhetslagen kunde det juligga något bakom det där yttrandet. Jag ville ha säkerhet i saken. Om mandärtill betänker att regeringen var snål i budgetpropositionen och inte unnadeJämO den extra handläggare hon så väl skulle behöva fanns det faktiskt skäl förmin oro. räknar jag med att ord väger tyngre änhennes partikamrats här i kammaren. Det är nämligen, herr talman, för oss ifolkpartiet väsentligt att slå vakt om JämO, och det är det också för ettoändligt antal människor som har fått hjälp av JämO. Antalet ärenden och målsom har förts till arbetsdomstolen visar att JämO behövs och fyller en funktion.Det är bra att , i motsats till sin partikamrat, inser att enöversyn av den myndighet som har fungerat så pass ännu inte skullevara särskilt meningsfull. Självfallet finns det ofta anledning att se överolika myndigheters organisation, men det kan inte vara så brått med JämO. Jag vill slutligen bara tillägga att jag hoppas att ni serpå JämO;s förslag, som statsrådet nu tog upp i sitt svar, mer positivt än nisåg på hennes anslagsframställning och att ni behandlar den positivarenästa år. Knappt 2 milj. kr. av 15,5 miljarder kostar den verksamheten, och detär faktiskt en verksamhet som lönar sig för hela arbetslivet. Då behöver maninte vara så njugg- Meddelande om interpellationss var Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Meddelande om svar på interpellation 1982/83:112 Efter samråd med får jagmeddela att hennes interpellation om den statliga kontrollen av medborgarnakommer att besvaras . Om skärpt polisbevakning från den 1 juä 1983 1 §Svar på fråga 1982/83:445 om skärpt polisbevakning från Med hänvisning till att - som det heter ifrågan - ca 450 fångar kommer att få lämna fängelserna till följd avatt "strafftiden, på grund av platsbrist, skall halveras" har HugoHegeland frågat mig om jag anser det motiverat att polisen skärper sinbevakning efter nämnda tidpunkt. Till en början vill jag tillbakavisa om att beläggningen vid kriminalvårdsanstalterna skulle ha utgjortett skäl för det beslut med anledning av proposition 1982/83:85 som riksdagennyligen har fattat och som uppenbarligen åsyftas i frågan. Detta är felaktigtoch bäringen täckning vare sig i propositionen eller i justitieutskottetsbetänkande. Vad gällersjälva sakfrågan vill jag säga följande: kommer i genomsnitt cå fyra intagna perpolisdistrikt att friges till följd av den nu aktuella reformen. Motsvarandehar inträffat åtskilliga gånger tidigare, utan att någon kommit på tanken attpolisen i ett sådant polisdistrikt skulle vidta några speciella åtgärder. Anf.13 (): Jag tackar justieministern för vänligheten att svara, ävenom jag naturligtvis inte är nöjd med svaret. Vad först beträffar beläggningen vidkriminalvårdsanstalterna skriver ju t. o. m. jusfitieministern på s. 30 i sinproposition följande: "Om man håller detta i minnet och beaktarfängelsestraffens förut berörda skadeverkningar från humanitära ocheffektivitetsmässiga synpunkter, finns det enligt min mening allt skäl att gekriminalpolitiken en inriktning som innebär att frihetsstraffens användning ochderas längd fortlöpande minskas. Detta gäller så mycket mera som beläggningenpå kriminalvårdens anstalter har ökat i en utsträckningsom har gett upphov till betydande kapacitetsmässiga problem. För mig står detklart att det även från samhällsekonomiska synpunkter måste vara ett önskemålatt denna utveckling bryts." Mina partivänner i justitieutskottet skrev i sinreservation: "Lagstiftning rörande påföljdssystemet får inte, somuppenbarligen är fallet i detta ärende, styras av enbart samhällsekonomiskahänsynstaganden." Varför inte citera också vad övervakningsnämnden i Malmöanförde i sitt remissvar beträffande frivårdskommitténs förslag: "Över huvud taget finner övervakningsnämnden attstatsfinansiella hänsyn, vilka väl ej direkt uttalats men som ändå tydligtligger bakom många av förslagen, erhållit en alldeles för stor betydelse förförslagens närmare utformning. Det är enligt nämndens mening väl riktigt attkriminalpolitiken inte kan få kosta hur mycket som helst. Men att läggakortsiktiga ekonomiska överväganden och förhoppningar om besparingar undernästkommande budgetår till grund för utformningen av samhällets kriminalpolitiksynes Vid fastläggandet av denna bör man rimligen arbeta på längre siktän ett drygt budgetår framåt och bör lämpligen även andra synpunkter än rentekonomiska kunna tas i beaktande. Även ur samhällsekonomisk synvinkel kan förövrigt ifrågasättas det kloka i kortsiktiga besparingar av statens utgiftervilka kan leda till betydligt större kostnader inom andra områden avsamhället." Vad beträffar antalet fångar som kommer att släppas friaden vill jag säga att jag tog till i underkant. Jag har fått nyauppgifter, och enligt överdirektören vid iNorrköping kommer det att röra sig om ca 1 000. Samma slutsats kan man dra avdet som står i propositionen på s. 163: "Genom kommitténs förslag uppkommer betydandebesparingar. Dessa har i årsplatser på kriminalvårdsanstalterna beräknats till450." Man beräknar här kunna göra en besparing på ca 100 milj.kr., men som jag sade kan man räkna med att det blir ett betydligt större antalfångar som kommer att släppas fria. Detta är verkligen oroande. Det är just fängelsedirektörersom har sagt mig att de är bekymrade över vad man kan vänta sig efter den 1juli. När en tredjedel av poliskåren är på semester och en stor del av den ärtjänstledig eller borta av andra skäl, då släpper man lös ett stort antalfångar. Om skärpt polisbevakning från den 1 juH 1983 Jag vill framhålla att det är skillnad mellanskälen för att man lägger fram ett förslag och en bedömning av vilkakonsekvenser det förslaget får. I debatten här i kammaren, närutskottsbetänkandet om halvtidsfrigiv-ningen behandlades, klargjorde jag attredan för tio , då jag arbetade i , hade viplaner på en reform av det här slaget, och då var anstalterna inte särskiltfullbelagda. Det är alltså uteslutande kriminalpolitiska skäl som ligger bakom.Att man sedan kan genomföra detta beslut, byggt på kriminalpolitiska grunder,då vi som har problem med beläggningen på anstalterna ärgivetvis en fördel, men det är inte något skäl för själva beslutet. 15 (): Det är mycket svårt att komma ifrån misstanken attbeläggningssituationen har varit ett betydande skäl. Som justitieministernpåpekar i propositionen har ju många remissinstanser varit mycket kritiska motdenna forcering av beslutet om frisläppandet av ett stort antal fångar. Inteminst lagrådet var mycket tveksamt och kunde inte förstå varför man skullebryta ut just denna regel ur en allmän straffrättslig diskussion. och kriminalrättskommitténs arbete pågår, och man väntar juett mer omfattande förslag. Varför denna brådska? Ingen har mig veterligt giviten tillfredsställande förklaring i annan mån än att det måste varasamhällsekonomiska synpunkter som spelat en stor roll. Nr 136 Anf. den H" 'alman' Dt är alltid bråttom när det gäller attlindra människors 3 mai 1983 lidande, och ett av de störstalidanden - kanske det allra största - som en människa kan drabbas av är att vara berövad sin frihet. Om man anser att en Om skärptpoUs- sådan reform som lindrar detta lidande är riktig, skall man intevänta med bevakning från av olika tekniska skäl eller avprocedurskäl. Det är det som ligger bakom den 1 juli1983 "" förslag om dennareform. Detta är också ett synsätt som har accepterats av enmycket stor majoritet i . När det sedan gäller riskerna för att det skall hända någontingså att polisen behöver ingripa, förutsätter resonemang att demänniskor som kommer att lämna kriminalvårdsanstalterna i mycket storutsträckning kommer att förorsaka problem och begå brott. Så är detinte. Så fungerar inte svensk kriminalvård. Den fungerar så, att manförutsätter - och har all anledning att förutsätta - att när en intagen kommerut från en kriminalvårdsanstalt kommer denne i varje fall att vara mycketförsiktig. De som sysslar med kriminalvård har en alldeles klar inställning attdet inte inträffar att alla dessa människor kommer ut och begår brott. 17 (); Jag har läst yttranden från många kritiskaremissinstanser, som pekat på den motsatta effekten: att det är inhumant attplötsligt släppa fångar fria. Det är nämligen fråga om obligatorisk frigivningav ett antal fångar. Det är en helt annan sak när frigivningen förbereds i godtid och man har frivårdsresurser. Men minskar man frivårdsresursernasamtidigt som man släpper fria ett antal fångar utan att man förut planerat attde skall släppas fria . Den stora omorganisation som skall ske isamband med frivårdsinstitutionen inom kriminalvården kommer ju att ta resurseri anspråk. varnade bestämt för denna utveckling och ansågatt det var på tok för fidigt att genomföra reformen redan från . Jaghar alltså goda sakliga skäl att åberopa. Jag vill peka på något som inte kommit framså mycket i debatten, nämligen att det beslut som fattadeockså innebär väsentliga förstärkningar till frivården. 19 (): Ja, det gör det, som antalet frivårdsnämnderskall minska. Men dessa förstärkningar kommer inte att sättas in förrän efterden . Det är fråga om en successiv anpassning - eller hur?Frivårdsarbetet börjar ju inte intensifieras med en gång . Jag kan vidare nämna - och det vet justitieministernmycket bättre än jag -att det faktiskt är fråga om ett omfattande klientel avåterfallsförbrytare när det gäller villainbrott och förmögenhetsbrott. Min dotter ringde mig f. ö. för sedan och sadeatt det hade varit 12 ett inbrott i vår villa. Det ärfjärde gången. Vi kommer säkerligen att stanna hemma isommar med tanke på att det är så lätt hänt att dessa återfallsförbrytareuppenbarar sig. Jag tycker att skyddet för allmänheten verkligen kräver attpolisen skärper sin bevakning, när nu dessa effekter kan väntas uppstå. Överläggningen var härmed avslutad. Om frihet an själv välja medlemskap i politiskt parti 8 § Svar på fråga 1982/83:446 om frihet att själv välja medlemskapi politiskt parti < Per Stenmarck har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ till en lagändring så att det framgår att var och en harfrihet att själv välja medlemskap i politiskt parti. Som bakgrund till fråganhar Per Stenmarck hänvisat till ett tal som statsrådet höll förnågra veckor sedan. Den föreningsfrihet som vi har här i landet och som ärskyddad i grundlagen innebär att det står var och en fritt att organisera sig politiskt.Ingen kan tvingas att vara medlem i ett parti. Jag utgår ifrån att Per Stenmarck med sin fråga åsyftarlagstiftning mot kollektivanslutning till politiska partier. Vid en frågedebatthär i så sent som deklarerade jag regeringens syn på denfrågan. Jag sade så att de fackligaorganisationerna måste få besluta om sina egna angelägenheter och att varjepolitiskt parti självt måste få bestämma om formerna för medlemskap i partiet.Detta är fortfarande regeringens uppfattning. 21PER STENMARCK (m): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. Låt migbörja med ett citat; "Den socialdemokratiske partisekreteraren med en ständig huvudvärk. Det har han sagt vid ett möte med riksdagsjour nalisterna. 'Huvudvärken'heter kollektivanslutningen. Det kan inte vara nyttigt vare sig för honom eller partietom han fortfar att gå vidare utan att göra något åt saken. Och vi rekommenderarhonom då inga smärtstillandemedel som möjligen ger honom lindring för stunden , utan atthan en gång för alla gör upp med huvudvärkens orsaker." Citatet är inte, som justitieministern säkert skulle viljasäga, ett uttryck för sedvanlig borgerlig vulgärpropaganda. Nej, citatet ärhämtat från Stockholms-Tidningen för . Även om slutsatsernakanske är något annorlunda än de som jag skulle komma fram till, ser jag dettasom ett uttryck för det motstånd som uppenbarligen växer sig alltstarkare även inom de socialdemokratiska leden. "Detär uppenbart att det finns en tilltagande olust över den nuvarande. Om frihet att själv välja medlemskap i politiskt parti Den tar sig uttryck i att flera stora fackliga avdelningarlämnar partiet. Den går tillbaka på att många människor uppenbart upplever detsom ett otillbörligt intrång i deras personliga "Man konstaterar vidare; "Den nuvarande formen har enligt vår meningöverlevt sig själv." Det är bra att Stockholms-Tidningen nu har insett det sommånga har insett . Men det hade varit ännu bättre om regeringen hadetagit initiativ i den här frågan. Det var mot bakgrund av det något yrvakna tal om frihetsom vice statsministern höll som förmodligen mångatrodde och hoppades att denna frihet också skulle kunna inkludera rätten attsjälv avgöra sitt politiska medlemskap. Statsrådet sade här att ingenkan tvingas att vara medlem i ett parti. Nej, det är helt riktigt. Men mångatvingas att begära utträde, och det kan inte vara rätt. Parfisekreteraren talar om en uppmjukning avreglerna, inte för att ge enskilda människor en ökad frihet utan, som han sägeri en intervju, därför att kollektivanslutningen har misskötts på många håll.Systemet måste skötas bättre än , säger han. Men märk väl, alla förändringarsom man talar om förutsätter ett bibehållande av kollektivanslutningen. Minafrågor till justitieministern blir: Hur rimmar egentligen detta med regeringens tal om ökadfrihet? På vilket sätt är justitieministern beredd att medverka tillförändringar som innebär att var och en själv får begära inträde i det politiskaparti som vederbörande vill tillhöra, så att man inte som i alltför storutsträckning tvingas att i efterhand begära utträde? Inom det socialdemokratiska partiet pågår endiskussion om formerna för samarbetet mellan fackföreningsrörelsen och partiet.Bl. a. har man i startat en försöksverksamhet med ändradeanslutningsformer. Försöksverksamheten går ut på att en avdelning av ettfackförbund, men inte dess medlemmar, ansluts fill arbetarkommunen. Medlemmarnai facket blir alltså partimedlemmar bara efter enskild ansökan. Den socialdemokratiskapartikongressen beslöt enhälligt att denna försöksverksamhet skall fortsättaännu en kongressperiod. Frågan är alltså fortlöpande föremål för övervägandenoch bedömningar inom det socialdemokratiska partiet. 23PER STENMARCK (m); Det intressanta med den upplysning vi fick avstatsrådet är att den anslutningsform som man nu talar om inte är ettalternativ fill kollektivanslutningen utan möjligtvis ett tillägg till den. I sitt svar talade också om föreningsrätten.Till det vill jag säga att i valet mellan fackföreningarnas rätt och denenskildes integritet väljer i alla fall jag det . Det är uppenbarligen enskillnad mellan oss. Om mantror på frihet, vilket ju åtminstone säger sig göra. så räckerdet inte med att hålla en mängd högstämda tal, utan tankarna om frihet måsteockså omsättas i praktisk handling. Det trodde jag faktiskt, mot bakgrund avIngvar berömda tal, att regeringen nu var beredd att göra i den härfrågan. Men att tala om begreppet frihet är uppenbarligen en sak och atttillämpa det i praktiken en helt annan. har, om jag inte har räknat fel, åtta gångeruttalat sig mot kollektivanslutningen. Socialdemokraterna har helt ignoreratdetta. har ni möjlighet att visa att ni menar allvar med allt ert tal omfrihet.