prot · G609125 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:125 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vice talmannen. 21 § Det obligatoriska skolväsendet m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /83:20 om det obligatoriska skolväsendet m. m. (prop.1982/83:100 delvis). 124 TREDJE VICE TALMANNEN; I fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 125 PER (): Socialdemokraterna har försöktframställa sig som frihetens främsta förkämpar. I härförledenmeddelar statsrådet att han själv tar sig friheten att gå motröd gubbe. I ett tidigare sammanhang har han framfört tanken att det kanskevore välmotiverat om svenska folket satsade på kolonilotter. parabolantennförbud begravdes en gång till - av verklighetenhar det för länge sedan omöjligförklarats. Detta låter bra, herr talman - det skall gärna medges.Socialdemokraterna gör avbön. kvastar skall sopa undan denförmyndarstämpel socialdemokratin så snabbt ånyo ådragit sig efter inträdet ikanslihuset. Men det bara låter. , herr talman, som hållerhögstämda tal i vill socialdemokraterna i lägga ner AdolfFredrik - om man nu klarar av att stå emot en allt större folkopinion. Ochskolministern själv, ehuru vän av just , predikar oginhetensbudskap i fråga om de i verklig mening fristående skolorna. I eninterpellationsdebatt formulerade statensförpliktelser gentemot de Det obligatoriska skolväsendet m. m. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Först hänvisade han till det riksdagsbeslut som fattades förrahösten: "Riksdagsbeslutet innebär däremot inte att någon vissfristående skola eller grupp av skolor som inte har statsbidragautomatiskt skall få det. Tvärtom skall beslut om statsbidrag fattas avregeringen efter en noggrann prövning av varje enskilt fall. Utgångspunktenskall vara att en fristående skola för att få statsbidrag skall vara till nyttasom ytterligare erfarenhetsunderlag eller annat komplement till det allmännaskolväsendet. I propositionen sades vidare att det inte är givet att allaskolor med ett visst pedagogiskt system skall få bidrag, eftersom skälet tillstödet är att verksamheten ger erfarenheter av värde för det allmänna skolväsendet.Det kan knappast vara ett allmänt intresse att genom statsbidragsgivningmedverka till att en speciell pedagogik får sin motsvarighet i ett medgrundskolan parallellt system." "Det är därför vi i det parti jag tillhör har ställtoss bakom detta riksdagsbeslut, för att man skall kunna nyttiggöra depedagogiska erfarenheter och de tillgångar som skapas inom skolor med enalternativ pedagogik. Vi gör det alltså inte bara för att möjliggöra förexempelvis föräldrar att välja andra skolformer." Fristående skolor skall, herr talman, vara nyttiga förstaten - det är andemeningen. För staten - inte för eleverna. I den beskrivningen av hur det offentliga skall förhållasig till det enskilda fångar kärnan i konflikten mellansocialdemokraterna och oss moderater: för staten - inte för eleverna ellerföräldrarna. I själva verket är det en överhetsbeskrivning av den enskildesrätt eller brist på rätt som statsrådet ger uttryck för, en överhetsbeskrivningsom inte blir mer tilltalande därför att den av slentrian och ouppmärksamhetkommit att anammas också av dem som borde vetat bättre. Det är uppenbarligenskillnad mellan dem som i eller annorstädes bara talar om friheten ochdem som faktiskt är beredda att leva upp till frihetens förpliktelser. För oss moderater handlar inte frihetsdebatten om att denoffentliga makten skall ge människor rätt att i småsaker bestämma själva.Frihet handlar om att inte vara beroende - att inte tvingas att med mössan i handenbe det offentliga att ta hänsyn till just det som för den enskilde kännsviktigt och angeläget. Att alltid ha ett alternativ som man själv förfogaröver, det är frihet. Socialdemokraterna i utbildningsutskottet har tvingats attge regeringen bakläxa i fråga om de fristående skolorna. Inför trycket från demsom helt enkelt inte accepterade att entydiga riksdagsbeslut åsidosattes tvangssocialdemokraterna att slänga in handduken. En eftergift under galgenvisserligen, men ändå en eftergift, och en seger för alla dem som inte ärberedda att se mellan fingrarna i fråga om det som alltmer har kommit attframstå som ett statligt maktövergrepp. Den debatt som krävts för att tvingasocialdemokraterna till den nödvändiga reträtten visar emellertid på svagheteni det statsbidragssystem som introduceras. Förhalningen kundemotiveras-om än på ett till ytterlighet bräckligt sätt - enbart med hänvisningtill just det faktum att staten ansåg sig behöva mer tid för att utröna vilkaskolor staten genom stödsystemet ville få mera erfarenheter ifrån. Eller som uttryckte saken i deninterpellationsdebatt jag fidigare hänvisade fill: "Regeringen har settdet som nödvändigt att göra en Man kan i en gemensam handläggning pröva varje enskiltärende för sig, pröva varje skolas förutsättningar för sig. Det är så passenkelt att det egentligen inte behöver påpekas. Det skulle däremot kunnainnebära att man genom att ta ärenden och beslut i den ordning de kommer inkunde försätta sig i en situation där man inte hade möjlighet att ge den skolastöd som man av olika skäl fann det lämpligt att ge stöd." Vi moderater accepterade det nyastatsbidragssystemet enbart därför att det ändå innebar enförbättring. I grunden är det emellertid både principiellt och praktiskt ettsystem som möjligt borde utbytas mot en ordning som ger de friståendeskolorna en chans att tjäna elevernas, snarare än statsmaktens intressen. Vi säger så här; Fristående skolor skall ha stöd om de ärberedda att följa grunderna i läroplanen och om de kan göra troligt att de stabilitet som hänsynen till elevernas skolgång kräver. Några ytterligarekrav skall staten inte uppställa. Stödet bör kunna uppgå till ett belopp sommotsvarar vad eleverna kostar i den allmänna skolan. Det skolsystem som skulle bli resultatet av den syn påfriskolorna som jag här har redovisat skulle ge eleverna makten att avstå frånundervisning i skolor som man inte tycker håller måttet. Variationen skullestimuleras och med denna kvaliteten. Valmöjligheterna utanför den allmännaskolan skulle framtvinga annorlunda skolor också inom det offentliga systemetsram. Pedagogisk förnyelse skulle ges det stöd som friheten att pröva och attutveckla alltid innebär. Det, herr talman, är frihet - frihet att själv forma sinframtid. Kolonistugan, rätten att gå mot röd gubbe och det utrangeradeparabolför-budet är nog bra men kan aldrig överskyla det faktum attsocialdemokratin i hägnet av sådant tal ytterligare förstärkeröverhetstendenserna i det svenska samhället. En annan sak som jag vill ta upp är att regeringen i åretsbudgetproposition föreslår en besparing på lärarersättningarna vid denpraktiska arbetslivsorienteringen på högstadium. Förslaget hargranskats av utskottet och befunnits inte i alla delar svara mot de krav skolanhar rätt att ställa. Vi kan för vår del acceptera att praon blir föremål förbesparingar. Dess värre är samhällsekonomin sådan att också skolan måste bidra.Den besparing regeringen föreslagit är emellertid omöjlig att genomföra om inteingrepp skall behöva göras också i annan verksamhet i åtskilliga fall.Ändringar i regeringsförslaget är alltså nödvändiga. Besparingen kan enligt vår mening inte utgå från att allaskolor har fyra veckors prao, när läroplanen ger skolorna möjlighet att väljaprao i tre eller i den 20 .april 1983 Det obligatoriska skolväsendet m. m. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Tre prao-veckor bör utgöra beräkningsgrund. Det ekonomiska utrymme sommed en sådan justering öppnas bör utnyttjas dels för ökade lärarbesök påarbetsplatserna, dels - där detta är nödvändigt - till prao i halvklass.Därigenom tillgodoses ett brett intresse hos dem som har haft anledning attdiskutera regeringens åtgärder. För att snabbt få möjlighet att värdera utfallet av den nudiskuterade förändringen bör regeringen redan i nästkommande budgetpropositionredovisa de första erfarenheterna. beslut bör i avvaktan på dennaredovisning vara ettårigt. På detta sätt, herr talman, kan en nödvändigbesparing förenas med hänsynen till elevernas rätt till en fullgod praktiskarbetslivsorientering. Många har vittnat om att praon fåttskoltrötta elever att leva upp. Vad är detta, om inte ett bevis för värdet avden typ av åtgärder som vi moderater i andra sammanhang så ofta föreslagit ifråga om högstadiets inriktning. Det engagemang många elever uppenbarligenvisar inför den praktiska verksamheten under praon måste tas till vara genomatt man erbjuder bättre tillvalsmöjligheter på högstadiet. Prao-debatten harvisat på behovet av sådana förändringar av högstadiet som en riksdagsmajoritetdess värre tidigare ställt sig avvisande till. Till slut, herr talman, förtjänar det att påpekas att denbesparing i fråga om praon som vi av samhällsekonomiska skäl anser ofrånkomlig- och som man inte så lättvindigt kan förbigå, som somliga har valt att göra -inte i något hänseende skall ses som någon värdering av lärarnasarbetsinsatser. Skolan skulle nog vinna på att politiker i stället för attrikta anklagelser gentemot en påstådd ofullständig lärarinsats oftare kostadepå sig det erkännande lärarna faktiskt är värda. 126LARZ (): Låt mig inleda med att säga ett särskilt"välkommen hit" till skolminister . Vi har här ikammaren under det pågående haft ett flertal viktiga debatter omangelägna skolfrågor, och vi har då saknat skolministerns medverkan. Det hardels gällt betydelsefulla avsnitt i bilaga tillbudgetpropositionen, dels särpropositioner av stor vikt för skolväsendet. Viär flera som har uppfattat skolministerns frånvaro som ett tecken på bristanderespekt för och utbildningsutskottets arbete. Till utbildningsutskottets betänkande nr 20 har centernfogat ett antal reservationer, som bygger på de principiella uppfattningar vitidigare fört fram i vår partimotion om utbildning och forskning till åretsriksmöte. Den första reservationen gäller frågan om ett nyttstatsbidragssystem, där vi kräver att en parlamentariskt sammansatt kommittéfår i uppdrag att göra en översyn. Visserligen är det nuvarande systemet intesärskilt gammalt, men bristerna börjar redan göra sig märkbara, och det är högtid att få i gång ett arbete för att möta problemen. Det nuvarande systemet medbasresurstal är inte konstruerat för en situation med starkt vikandeelevunderlag och utgör med sina skilda delningstal för lågstadiet resp. mellan-och högstadiet ett orationelltskäl för att bibehålla nuvarande stadieindelning. Utskottsmajoritetens motivering för sitt avslagsyrkande ärmycket kortfattad och illustrerar bara en sak: att man inte begripit vad dethandlar om. Frågan om tätortsgrad är bara ett exempel på hur man kan lösa detekniska problemen med ett elevrelaterat statsbidrag, och sannerligen ingenhuvudfråga. Men man har, som sagt, tagit del och inget förstått, och vi fårsäkert anledning att återkomma till frågan fler gånger. I reservation nr 4, sedd i relation till statsrådetsföredragande text i budgetpropositionen och till utskottsmajoritetensskrivning, får man en utomordentlig illustration till hur olika vi ändå ser påbegreppet decentralisering. För oss centerpartister innebär begreppet attdecentralisera att vi med förtroende ger ett ansvar till den lokala nivån, idet här fallet skolstyrelserna, att lösa en uppgift med hänsynstagande till delokala förutsättningarna. och jag vill gärna säga bör, leda till kommer till olika resultat och olika beslut i olika delar av landet. Men enligt vedertagen socialdemokratisk uppfattninginnebär decentralisering att man lokalt får fatta besluten så länge de stämmeröverens med de centralt dokumenterade uppfattningarna. Detta har ni att rättaer efter. Eljest får vi ompröva den fria resursanvändningen och detdecentraliserade beslutssystemet, säger skolministern i budgetpropositionen. Detta är inte decentralisering utan centralisering avgammalt välkänt socialdemokratiskt märke. Mot detta reser vi principiellainvändningar, men också i sak får det helt andra effekter än skolministerntror. Det finns förvisso ett antal kommuner som ännu inte fullt ut tagit sittansvar när det gäller att fördela resurser på ett behovsinriktat sätt. I dessakommuner frågar man just efter centrala direktiv och riktlinjer, därför att maninte är van att ta ett lokalt ansvar. Tror verkligen skolministern att dessakommuner och deras skolstyrelser känner sig skrämda av hotet ibudgetpropositionen? Tror skolministern att just de kommer att slå vakt om denfria resursanvändningen? Vi avvaktar med viss nyfikenhet svaret. Låt mig sedan, herr talman, ta upp den stora frågan omslopandet av statsbidraget till kommunerna för den lärartid som motsvarar elevernasprao under högstadiet. Från sida har vi kategoriskt avvisat denna s.k. besparing, därför att den i långa stycken bygger på felaktigaförutsättningar och därför att den innebär en betydande kostnadsövervältring påkommunerna. Våra argument börjar vid det här laget bli både många ochvälkända, men jag skall ändå upprepa några av de viktigaste. Besparingen förutsätter helklass-prao, dvs. att allaelever i klassen har prao . Men mer än hälften av landets kommuner hars. k. halvklass-prao, där halva klassen går ut på praktik, medan den andrahälften har undervisning på vanligt sätt. Då friställs inga lärartimmar. ochdet blir heller ingen besparing. Det finns många goda skäl till att kommunernavalt att ha halvklass-prao: t. ex. en begränsad arbetsmarknad, som inte kan taemot en hel klass på en gång, vilket är fallet på många små orter och iglesbygd, eller det förhållandet att man helt enkelt anser att det finns Detobligatoriska skolväsendet m. m. Det obligatoriska skolväsendet m. m. pedagogiskafördelar med att läsa med halv klass. Under sådana förutsättningar blir detför dessa kommuner ingen besparing. Regeringen utgår också i sitt besparingsförslag från attalla kommuner har fyra veckors prao på högstadiet. Så är inte fallet. Det ärkoinmunens skolstyrelse som beslutar om praons förläggning till årskurs ochstadium. Många kommuner har valt att bara lägga ut tre veckors prao påhögstadiet. I dessa fall innebär besparingsförslaget att kommunen själv fårbetala den fjärde veckan. För dessa kommuner gör nu utskottet på eget bevåg ettmärkligt avsteg. Man föreslår att kommuner med tre veckors prao på högstadiet /84 bör kompenseras från anslaget Särskilda åtgärder påskolområdet. Detta bör länsskolnämnderna beakta vid fördelning av anslaget. råkar det dess värre vara så att länsskolnämndernaredan fördelat dessa medel. Det borde utskottsmajoriteten känna till, eftersomden innehåller inte mindre än tre länsskolnämndsordförande. Men så äruppenbarligen inte fallet. Eller har man för avsikt att göra om fördelningenoch ta tillbaka pengar, som vissa kommuner tilldelats på noggrant prövadegrunder och där just behovsinriktningen, som den kommer till uttryck i socialaproblem, invandrartäthet, låg gymnasiebenägenhet etc, varit vägledande, för atti stället nu användas för att reparera skolministerns fadäser? Hur stämmerdetta i så fall överens med vårt inledande resonemang i betänkandet om enbehovsinriktad resursfördelning? Kanske det inte är kommunerna som bordeberövas sina beslutsbefogenheter i det här fallet utan utskottsmajoriteten!Vad säger skolministern: det vara något budgetproposifion? Således föreligger inte två av de viktigasteförutsättningarna för förslagets genomförande, men det bortser regeringenifrån. Regeringen gör dessutom avsteg från en annan viktig princip, nämligen denatt skolan skall vara målstyrd och inte regelstyrd. Regering och riksdag skallange de övergripande målen och dra upp riktlinjer för verksamheten, menkommunerna skall ha det lokala ansvaret för verksamhetens utformning. Med dethär förslaget utövar regeringen en detaljstyrning genom att ändrastatsbidragsgivningen. Rättar sig inte kommunerna därefter, blir resultatet enkostnadsövervältring från staten till kommunerna. Detta kan vi inte acceptera. Granskas förslaget ytterligare kan fler felaktigheter påvisas.Regeringen utgår ifrån en besparing som omfattar alla läroveckotimmar i enklass minus tillvalsblocket, som man beräknar till av lekfionstiden. Men iverkligheten är reduktionen mycket större. Även i ämnena matematik, engelska,idrott och slöjd har man oftast grupper som är sammansatta av elever från fleraklasser i samma årskurs. Detta bortser regeringen ifrån. För att man skall fåut hela besparingseffekten krävs det inte bara att hela klassen har prao utanatt hela årskursen går ut i prao . Därvid ökar anspråken påtillgängliga prao-platser i motsvarande grad. Då blir det inte bara små ortersom får problem, utan då blir det bekymmer över praktiskt taget hela landet. Att förbereda eleverna för arbetslivet är ettav skolans viktigaste mål. Detta har klart kommit till uttryck i läroplanen ochi propositionen om studie- och yrkesorientering från . Där slås ocksåfast att denna arbetslivsförberedelse är en angelägenhet för alla som ärverksamma i skolan - skolledare, lärare och annan personal. Tyvärr finns inteskolministrar med i uppräkningen, men efter att ha tagit del av förslagen ompraon i årets budgetproposition och den nya särpropositionen om syon, där dettidigare beslutet raserades, inser alla att det hade varit till fördel förskolan. I propositionen skriver skolministern apropå besparingar:"Det har härvid varit vår uttryckliga ambition att ge besparingarna ensådan utformning att skolans verksamhet inte påverkas negativt." Ärskolministern nu beredd att säga, efter den debatt som förevarit alltsedanbudgetpropositionen presenterades, att denna ambition infrias? Är inteprao-besparingen negativ för skolans verksamhet? Innan jag lämnar praon vill jag också något beröra denmoderata reservationen i samma ämne. Den innehåller många konstigheter, och somvanligt när det gäller moderat skolpolitik försöker man säga ett och mena ettannat. Man säger att förslaget "till vissa delar är diskutabelt". Innebärdet att man säger nej till vissa delar eller att man är beredd att diskutera ominnehållet till vissa delar? Innebär det i sin tur att övriga delar är braeller åtminstone acceptabla ur moderat synpunkt? Och syftar jag i förstahand inte på pengarna utan på det pedagogiska och kvalitetsmässiga innehållet. En annan fråga som jag gärna skulle vilja ha svar på ärhur en utebliven besparing kan bli ett resurstillskott. Det står nämligen så ireservationen. Och , Per , vad betyder i klartext meningen;"Tilläggas bör att möjligheter alltid föreligger att lokalt disponeraförstärkningsresursen så att bästa möjliga resultat av skolverksamheten uppnåsför eleverna."? Vad är det månne för pedagogiskt nytänkande som döljer sigbakom den formuleringen? I reservation nr 10 har vi konkretiserat vårt förslag omviss försöksverksamhet med särskild skolenhet där undervisningen bedrivs påinvandrar-språk, i första hand finska. "Enligt utskottets mening kan frågor som rörhemspråksundervisningen i inte få en varaktig lösning förrän bl. a.resultatet av SKU" -språk- och kulturarvskommittén - "föreligger. Meddetta anser utskottet att bör avslå motion 1982/83:849 yrkande 2." Men vi har ju inte talat om en varaktig lösning utan justförsöksverksamhet. Det skulle vara bra att få utskottets skäl för att säga nejtill försöksverksamhet på detta angelägna område. , herr talman, den gemensamma borgerligareservationen 12 om statsbidrag till fristående skolor. Här kommer omnågon timma eller så att besluta att det beslut som redan tidigarehar fattat gäller nu också. Det gäller även för socialdemokratiskaskolministrar som . Det är bra för anseende attriksdagen fattar det Detobligatoriska skolväsendet m. in. Nr 125 beslutet, men det hade varit ännubättre för anseende om den ''8" '''"'8 ' aktualiserats på nytt! 20 aoril1983 Herr talman! Jag yrkar bifall tillreservationerna 1, 4, 6, 10 och 12 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. skolväsendet "f- 17 (): Möjligheten att skapa ett välfärdssamhälle,där medborgarna aktivt deltar i den demokratiska beslutsprocessen och i detkulturella livet, är i hög grad avhängig den utbildning som medborgarnaerbjuds. Goda kunskaper vidgar den enskilda människans gränser och banar vägför social och ekonomisk utveckling. Att ge barn och ungdom en god utbildningär den bästa framtidsinvestering man kan göra. Reformverksamheten i skolan har haft enorganisatorisk inriktning och har syftat till att bereda alla bättremöjligheter till utbildning. I detta arbete har dock ibland kvalitetsaspekternatenderat att komma i skymundan. Den nya läroplanen för , som ladesfram av folkpartiregeringen och som började gälla , innebär ettbrott i denna utvecklingslinje. Huvudtankarna i Lgr 80 är krav på kvalitet ikunskaper och färdigheter, förstärkning av de naturorienterande ämnena ochmöjlighet till intresseinriktade studier, satsningar på jämställdhet ochpraktiskt elevansvar. Att genomföra en ny läroplan är en lång utvecklingsprocess,men grunden är lagd för en mer kvalitetsmedveten skola. Enligt mening måste det fortsattautvecklingsarbetet inriktas på att stärka kvaliteten på den utbildning som barnoch ungdomar erbjuds av samhället. För att på bästa sätt tillvarata vårutbildningspotential bör följande förslag förverkligas: minskning av tiden för fria aktiviteter till förmån förläroplansbunden verksamhet, en öppeninställning till alternativ pedagogik inom , åtgärderför att undvika "lärarlösa lektioner". Vi har från sida som ett särskilt yttrandevelat ge våra synpunkter på skolstart . går nästansamtliga barn i förskola från . Många av dessa barn är redan då mogna attlära sig läsa och räkna, medan andra inte uppnår denna mognad förrän vid åttaeller ålder. Förskolans pedagogik och metodik innefattar emellertidinte inlärning av sådana färdigheter. Man försitter alltså detinlärningstillfälle när eleven är som mest motiverad. anser därför att skolplikten bör gälla . För att alla barn skall få en allsidig utveckling bör förskolans ochlågstadiets inlärnings-och arbetsmetoder samverka. Ett sådant arbetssättförutsätter att man under hela lågstadiet utgår från det enskilda barnetsmognadsnivå och behov vid inlärning av kunskaper och träning av olikafärdigheter. har inget att erinra mot regeringens förslagtill punktinsatser på 124 lågstadiet. Det är emellertidtillfälliga åtgärder. En tidigare skolstart med ett arbetssättsom tar hänsyn till barnens behov är enligt min mening en åtgärd som skullebidra till en bättre arbetssituation på lågstadiet. I den nya läroplanen har den timplanebundna tiden förmellanstadiet minskats till förmån för fria aktiviteter. Avsikten var att de fria aktiviteterna skulleanknytas till ämnena i skolan. Så har normalt inte blivit fallet. Med hänsynhärtill och till att allt fler elever visar brister i grundläggande kunskaperoch färdigheter som att läsa, skriva och räkna finns det enligt folkpartietsmening anledning att undersöka möjligheterna att återföra hela eller viss delav tiden för de fria akfiviteterna till den timplanebundna verksamheten. Dettaär ett led i strävan att höja kvaliteten på elevernas kunskaper. Det kanvisserligen sägas att det inte gått sedan den nya läroplanen infördes,men erfarenheterna är så entydiga att överväganden av det slag som folkpartietförordat bör göras . Den praktiska arbetslivsorienteringen är det främstainstrumentet för att förbereda eleverna för deras inträdepå arbetsmarknaden.Det finns också en mycket medveten strävan i hela läroplanen att göra allundervisning så verklighetsanknuten som möjligt, där erfarenheter frånarbetslivet blir ett naturligt inslag. I årets budgetproposifion föreslås att statsbidrag intelängre skall utgå till kommunerna för den lärartid som motsvarar elevernas praounder högstadiet. På detta sätt sparar regeringen 148 milj. kr., varav 20milj. föreslås återgå till kommunerna i form av en särskild resurs. Förslaget innehåller många brister och bygger i långastycken på felaktiga förutsättningar. Här skall redovisas några. Besparingen förutsätter helklass-prao, dvs.