prot · G609137 · 1982-12-31 00:00:00 — InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utveckhngssamarbete m. m. När lämnar bistånd till ett mottagarland, tecknarvi avtal med detta land. Det är alltså ett ömsesidigt avtal, som skall hållasav båda parter. I detta avtal har vi inga reservationer för politiskaförändringar. Vi skriver inte in några föreskrifter för regimen i landet. Kortuttryckt ställer vi inte upp några politiska villkor för vår hjälpverksamhet;vi ger hjälpen till mottagarlandets folk, inte till dess regim. Då får man lovatt acceptera regeringsbyten, pohtikbyten, ideologibyten, inbördeskrig,mellanstatliga krig, gränsändringar, konjunkturcykler och teknikförändringar -dvs. allt detta vi bevittnat under det senaste årfiondet. Vi måste kunna säganej till allehanda krav på att avbryta bistånd så fort ett mottagarland för enpolitik som vi av ett eller annat skäl ogillar. Vår biståndsverksamhet har nämligen långsiktighet sommålsättning. Program för sjukvård, undervisning och utveckling av näringshvetmåste ses i ett längre perspektiv för att lämna efter sig bestående resultat.Även om vi ser våra u-landsprojekt i 10-, 20-, ja 50-åriga tidsperspektiv, ärdet en förväntad utveckling som är närmast dramatisk jämfört med den samhälletsmognadsprocess som och andra västländer genomgått - där denna tagitårhundraden. När vi bedömer våra projekt i måste vi tillåtafördröjningar, fördyringar och också rena misslyckanden. Den lokala grund dessaprojekt har att stå på är oftast mycket bräcklig. Vi skall naturligtvisständigt pröva nya vägar för att göra vårt bistånd så effektivt som möjligt ochsatsa på de viktiga behov som finns hos mottagarlandet och använda den kunskapsom vi själva besitter. Jag vill också säga några ord ibefolkningsfrågan. anser att befolkningsfrågan bör ägnas störreuppmärksamhet i biståndsarbetet. Det mesta av utvecklingsansträngningarna för att ökalevnadsstandarden i de fattiga länderna riskerar att vara förgäves, om vi intekan hejda den kraftiga befolkningsökningen. Detta inser numera också de flesta.Tidigare ideologiskt motstånd mot en aktiv befolkningspolitik är på väg attvika för verklighetens krav. bör fortsätta att öka sin aktivitet på det härområdet. planeras en ny befolkningskonferens i FN:s regi. Den som hölls1974 vill jag karakterisera som en av de få framgångsrika FN-konferenserna. Denökade förståelsen för befolkningsfrågan på ett mycket anmärkningsvärt sätt. bör förbereda sig väl inför den nyabefolkningskonferensen. Vi i föreslår att regeringen även dennagång tillsätter en svensk nationalkommitté med parlamentarisk representation. Miljöfrågorna försummades länge i det svenskautvecklingssamarbetet, men hade regeringsansvaret förbiståndet fick de allt större tyngd. Således inrättades ett särskilt anslag förmiljövård. Huvuddelen av insatserna för miljövården måste ske inom landramarna,i form av miljöprojekt, och med hänsyn till den effekt olika utvecklingsprojektkan ha på miljön. Ett särskilt miljöanslag anser vi vara viktigt för attmarkera denna inställning. Vi ställer frågan varför regeringen föreslagit attdetta särskilda anslagskall slopas och ser det som ett steg tillbaka i utvecklingen. Vi föreslår attanslagsposten Särskilda program räknas upp med 87,6 milj. kr. De svenska företagen har kunskaper och varor som kan bidratill ekonomiska och sociala utveckling. Ett ökat samspel mellanföretagen och de svenska biståndsinsatserna gynnar utvecklingsansträngningarnai tredje världen. behöver svenska varor och svensk teknik. Att destörre biståndsgivande länderna binder sitt bistånd försvårar för svenskaföretag att delta i den ekonomiska uppbyggnaden av . Jag poängterarän en gång: för svensk del bör bundet bistånd vara undantag. Vi vet att bistånd kan ge goda resultat men att det inteär eller kan bli perfekt. Det har ofrånkomligen begränsade effekter och är meren katalysator för förändringar än något som i sig åstadkommer förändring- Internationellt utveckhngssamarbete m. m. Vi kan peka på många lyckade projekt, på industriområdet,mot jordförstöring och inom hälsovård och utbildning. Men vi ser också att biståndet kan bidra till enutveckling i fel riktning. Vi ser hur viktigt biståndet kan vara för länder somdignar under svårigheter och hur angeläget det är att höja biståndsnivån. Menvi inser samfidigt att kraven på effektivitet ökar, att de olika biståndsmålensinbördes samverkan måste tänkas igenom klarare och att vi inte får låta våraegna föreställningar om snabba och stora förändringar styra in oss på felaktigavägar. Det finns fortfarande ett starkt stöd för svenskabiståndsinsatser hos den svenska opinionen. Dess bättre tycks detta stöd intenämnvärt ha påverkats av våra egna ekonomiska svårigheter. Dessa är ocksåblygsamma vid en jämförelse med problem. Människor är beredda att ställa upp för de fattiga. Men devill också veta till vad pengarna används och vilken nytta de gör. Detta kräveren fortlöpande utvärdering av de svenska biståndsinsatserna. Flera folkpartister kommer att tala i dennadebatt. och kommer bl. a. att utförligt motiveraett ökat stöd för den insats som utförs av kyrkorna och de enskildaorganisationerna och för vårt humanitära bistånd. Avslutningsvis vill jag se den svenska biståndsverksamheteni ett historiskt perspektiv. Jag kan då konstatera att det varit ideella ochreligiösa organisationer som varit banbrytande för våra insatser på dettaområde. Och organisationer består av enskilda människor, som i detta fall harvarit beredda att ge ett offer för att hjälpa medmänniskor i nöd. De fattigafolken i lider stor nöd, och de behöver hjälp från oss som frånfödseln blivit lyckligare lottade. mer än någonsin behöver kunskapen omdetta spridas över den rika delen av världen. Jag har den förhoppningen att de egoistiska tongångar somunder haft ett visst genomslag här hemma i , då det gällerinställningen till vår u-hjälp, snabbt skall tona bort och att vi åter får enenig uppslutning kring den viktiga humanitära insats som u-hjälpen innebär. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Jag yrkar bifall till alla de folkpartietsreservationer som är fogade till betänkandet och som är undertecknade av mig. I detta anförande instämde (). 6 (vpk); "Om vi beslöt oss för att med en tystminut hedra var och en av de människor som dog av orsaker förknippademed svälten, skulle vi inte kunna hälsa nästa århundrade, för vi skulle dåfortfarande stå tysta." Detta är ett citat från det tal som vid de alliansfria staternas möte i . FidelCastro fortsatte med följande: "Av de 122 miljoner barn som föddes ,av den internationella gemenskapen utnämnt till 'Internationella barnaåret',dog 12 miljoner - ett av tio barn - års utgång och avdödsfallen ägde rum i de underutvecklade länderna." Sedan vi diskuterade svensktbiståndssamarbete med ett antal länder i tredje världen har situationen därblivit ekonomiskt än mer prekär. De underutvecklade ländernas utlandsskulderuppgick till , och bara räntan på denna skuld utgjordesamma år . Det har gått så långt att de underutveckladeländerna nu måste låna för att kunna betala på de lån de redan har. Vad beror detta på? Det beror på det orättfärdiga ochojämlika bytesförhållande som råder mellan i-länder och . Priset påråvarorna har sjunkit katastrofalt, medan industrivarorna har hållit ett högtpris. Som bekant är det i-länderna som också bestämmer priset på u-ländernasråvaror. Jag skall nämna några exempel på det ojämlikabytesförhållandet. De siffror jag nu nämner är också från tal. 1960 motsvarade försäljningspriset för kaffeinköpspriset för konstgödsel. fick man för samma mängd kaffebara konstgödsel. kunde man genom att sälja jute köpa enlastbil på . behövdes jute för att köpa sammalastbil. kunde man få 39 röntgenapparater för medicinska ändamål för 1ton koppartråd. räckte samma mängd koppar endast till 3 röntgenapparater.Var och en begriper att det är som förlorar och i-länderna somtjänar på detta tillstånd som jag exemplifierat med siffror. I det här sammanhanget bör också nämnas de multinationellaföretagens roll i . Det påstås att dessa företag skulle spela enpositiv roll och gynnsamt bidra till utvecklingen i tredje världen. Jag villnämna följande siffror som mer eller mindre vederlägger den positiva bild somges av multinationella företags verksamhet i : återförde de multinationella företagenomkring för varje ny dollar de investerade i de underutveckladeländerna. De nordamerikanska mulfinationella företagen investerade mellan åren1970 och 1979 11 miljarder , och de återförde i form avvinst 48 Det betyder att de tagit ut från tredjevärlden för varje ny dollar de investerat där. Är det då så märkligt att upprätthåller och skyddar defasansfulla militärjuntorna i bl. Är det så märkligt att USAmed lögner, förtal och sabotage ständigt attackerar de länder i tredje världensom motsätter sig de multinationella företagens krav på att få exploatera dessaländers naturtillgångar och arbetskraft? Det är inte heller förvånande attmoderata samlingspartiet ställer upp på och de multinationella företagenssida. Är det någon som på allvar tror att , , och befinner sig i eller på grund av solidaritet meddem som lider svårt under fascistdiktaturerna? Hur många kronor plockar dessaföretag hem för varje investerad krona i eller ? Hur storutdelning har aktieägarna i Kinnevikgruppen kammat hem genom sina företagsgrova exploatering av de fattiga och förtryckta i tredje världen? Det kankanske vissa ledamöter i den här kammaren upplysa oss om. Det är beklämmande, herr talman, att vi skalltvingas bevittna hur man mer och mer urholkar enprocentsmålet.Socialdemokraternas kritik mot den borgerliga regeringenssänkning av biståndsanslaget och mot den ökade kommersialiseringen varberättigad. , , när socialdemokraterna själva sitter påregeringstaburetterna, inte bara sanktionerar de borgarnas åtgärder, utan degår vidare på deras inslagna linje. Om politikerföraktet breder ut sig, harsocialdemokraterna sig själva att skylla. Det biståndsanslag på som vibetalar ut är faktiskt en solidarisk avbetalning till det arbetandefolket i för att vi har fillåtit våra storföretag att delta i enmultinationell utplundring av . Detta kommer att fortsätta, och viblir alla, mot vår vilja, medskyldiga till denna utplundring. Eller är vikanske beredda att sätta stopp för svenskt deltagande i de stora bolagensrovdrift på naturtillgångar och arbetskraft? Är vi beredda att aktivt drivafrågan om en ny och rättvisare ekonomisk världsordning, ett rättvisarebytesförhållande mellan och i-ländernas varor, en jämställdhetmellan våra egna och tredje världens arbetsvillkor och levnadsförhållanden?Sannolikt inte, för det skulle med nödvändighet förutsätta ett radikalt brott ihela den svenska ekonomiska pohtiken. Därför måste vi fortsätta med dennabegränsade solidaritet genom att ge tillbaka en del av det vi har tagit frånu-länderna i form av bistånd. Men då skall detta också vara ett bistånd ochinte nya varianter av rent kommersiell verksamhet, av traditionellhandelspolitik. Är vi nu beredda att snabbt återställa biståndsanslagen till av BNP från nuvarande ? Jag ställer frågan till utrikesministern. Ärregeringen beredd att rensa biståndsanslagen från kommersiella anslag, somdefinitivt inte kan räknas som bistånd? Är regeringen beredd att upphöra medatt räkna bistånd två gånger-exempelvis de reservationsanslag som harräknats in och som är anslag beviljade ? Om man rensarbiståndsanslaget från dessa uppräknade poster, så saknas det 1 200 miljonertill enprocentsmålet . Internationellt utvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Det ärmycket pengar. Men om den pohtiska viljan finns, så går det. Vi har sagt, attriksdagen skall konkret uttala att detta mål, av BNP i rent bistånd, skalluppnås . Kan utrikesministern ställa upp på det? Jag skall nu gå över till frågan omriktlinjer för bilateralt bistånd. Som bekant finns ett antal mål fastställda ifull enighet i riksdag som bör gälla för samarbetet med . Vpk anser att landramar och länderval för svensktbilateralt bistånd successivt bör anpassas till tidigare av antagnabiståndspolitiska rikthnjer. Till dessa hör kravet på mottagarlandets vilja ochförmåga att åstadkomma social utjämning och rättvis fördelning och inte gynnaett redan privilegierat fåtal. Stöd för nationellt oberoende är ettannat sådantmål. Ett tredje viktigt mål är att biståndet skall medverka till ensamhällsutveckling i demokrafisk riktning. Jag skall till att börja med hålla mig till frågan omdemokratisk samhällsutveckling. gör stort nummer av att desamarbetsländer som har endast ett parti skulle vara odemokratiska, medansamarbetsländer med flerpartisystem skulle vara demokratiska. Låt mig från början säga att inget av de ungefär 20samarbetsländer som har kan sägas ha demokrati fullt ut. Detta ärfaktiskt en omöjlighet för dessa länder. Först krävs att länderna ifråga ger alla medborgarna möjlighet att lära sig skriva och läsa, att dehjälpligt kan sfilla sin hunger och att de kan ta emot en god kultur. Det finnsdessutom ingenting som talar för att flerpartisystem i skulle förmåatt fylla de behov jag ovan räknat upp. Tvärtom visar det sig med all tydlighetatt länder med en parti och en nationell organisation, där alla medborgare kanfå göra sin röst hörd har lyckats bäst. Om bemödade sig om att läsabiståndspolitiska utredningens betänkande, skulle de finna att utredningen slårfast att just ett parti och en nationell organisation kan vara ett alternativtill flerparfisystem i . Låt mig nämna några exempel. har flerpartisystem.Majoriteten av den indiska befolkningen är analfabeter. Tusen och åter tusensvälter ihjäl århgen. har miljoner småbarn i arbete upp till tio timmaroch mer per dag. är ansvarig för att man mördar tusen och återtusen i . Det som pågår i är ett gigantiskt brott mot demänskliga rättigheterna. Om detta säger inte de borgerliga partierna någonfing.Moderaterna tiger, tiger, och vill dessutom ökabiståndsanslaget till med ytterhgare 5 miljoner utöver regeringensförslag. Jag vill också påminna om den rapport som en representativsvensk grupp avlämnat för någon vecka sedan efter ett besök i . Mansäger: "De svenska fördelningsmålen med biståndet motarbetas av starkakrafter inom . Svenska biståndsgivare måste se mer kritiskt på indiskamyndigheter och samarbetspartner. Många insatser gynnar bara redan favoriseradegrupper medan de fattiga får det allt sämre." Bakomdenna förödande kritik står representanter för SIDA, Svenska Svalorna, LO, TCO, KFUK, KFUM, baptisterna, handikapporganisationerna.Svenska missionsrådet. Enligt tidningsuppgifter var det representanter fördessa organisationer och myndigheter som befann sig i och riktade dennakritik. Samma kritik som dessa organisationer riktat mot kan ocksåriktas mot , ett land som också har flerpartisystem men med utbreddanalfabetism och där gruppen fatfiga blir större och större. är ett av våra fattigaste programländer. Trotsdetta strävar man efter en rättvis fördelning av landets knappa resurser.Vietnam liksom lider fortfarande av USA-imperialismens härjningar.Vietnams nya ekonomiska polifik som infördes börjar nu geresultat, och framför allt har man ökat de vanliga människornas möjlighetertill inflytande över den ekonomiska planeringen. Kvinnans jämhka ställning iVietnam är unik i jämförelse med många andra . Landet har kommit mycketlångt i utrotandet av analfabetismen. och Mogambique kämpar fortfarande med arvet efterden portugisiska kolonialmaktens förbrytelser. Dessutom tvingas de dagligenleva med den sydafrikanska regimens militära attacker mot byar och städer ochden förstörelse detta åstadkommer. Om kunde utnyttja sina kontakteroch förmå sina vänner i att avstå från dessa aggressioner, skullefaktiskt och Mogambique kunna utveckla sina resp. länder,med samma framgång som exempelvis . Trots de svårigheter som ,, , , , , , , ,, brottas med, är det dessa länder som ligger närmast de aven enig riksdag antagna biståndspolitiska riktlinjerna. Det är konsekvent ochrikfigt att i första hand koncentrerar sina insatser på just dessaländer. Övriga länder bör upphöra som programländer och i stället bli föremålför katastrofinsatser via internationella hjälporganisationer. Det är bästasättet att nå ut till de fattigaste människorna i , , Sri Länkam.fl. Till den första gruppen av länder vill vi däremot tillföraytterligare några, nämligen och Demokratiska . OswaldSöderqvist och kommer senare i debatten att beröra dessa länder. Ytterhgare några ord om och . har med devästliga nyhetsbyråernas benägna hjälp riktat enorma propagandaattacker motdessa två länder. Det verkar som om USA-imperialisterna aldrig kan komma övernederlaget i . vräkte USA-imperialisterna växtgifter,bomber och napalm över . vräker man genom sin raffineradepropagandaapparat ut lögnaktigheter om . , i första hand, ärinte sena att fånga upp denna falska informafion och föra den vidare bl. a. iform av reservationer vid utrikesutskottets betänkande. De beskyller ochVietnam för att använda tvångsarbetare. De kan inte bevisa att så är fallet.Ändå bifogas en reservation med dessa insinuationer. I pågick en storfolkomflyttning från norr till söder. Man flyttade folk från ickeöverhettade till överhettade områden i vårt land. Många människor tvingades motsin vilja InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 4 protokoll 1982/83:136-138 InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. att brytaupp från sina hemorter och flytta till helt nya miljöer. Om man vägrade,berövades man sin arbetslöshetsersättning och ställdes utan arbete. Såvitt jag kan förstå en form av tvång. Men inte protesterademoderaterna. I den nu föreliggande kompletteringspropositionen - motionstidengår ut - står följande: "I en uppåtgående konjunktur måste vimer än tidigare hjälpa människorna att söka sig från arbetslöshet ochberedskapsarbeten till varaktiga jobb i de företag och branscher somexpanderar. Detta kräver en ökad geografisk och yrkesmässig rörlighet. Det ärsamhällets uppgift att underlätta denna omställning." Vad innebär detta? Såvitt jag förstår: Antingen flyttar dupå dig eller så blir du av med arbetslöshetsunderstödet! Tänker moderaternaföre lämna in en motion, där man kräver att detta icke skallfå förekomma? Det är ju en form av tvång mot ett antal arbetslösa människor. Kanske är det så, herr talman, att något liknande ocksåpågår i , från ett överhettat område - i det här fallet - och uttill Bai . I skulle detta vara "brott mot mänskligarättigheter". I vårt land är det fullt demokratiskt, enligt . Om jag inte har fel pläderar för att de somdöms till fängelse i skall utföra samhällsarbete. Det strider alltsåinte mot demokratin. Men om nu över skulle låta fångar göraarbetsinsatser i stället för att sitta inlåsta, skulle det vara ett brott motmänskliga rättigheter. En aning anständighet har man faktiskt rättatt kräva också av moderata samlingspartiet - högerns företrädare i det härlandet. Jag tycker faktiskt att även skulle kunna vara med ochkonstruktivt bidra fill att länderna i inte drivs i armarna på någonstormakt utan kan få behålla sitt oberoende. Men på det sätt som ni nu agerar,när ni kommer med lögner och förtal och ställer upp på ;s sida, som i allaandra sammanhang, bidrar ni ju inte till detta nationella oberoende. Men nivill kanske inte att länderna i skall ha något nationellt oberoende,för då mister ni ert sista argument för att smutskasta de här länderna, och detär väl inte så bra. Kanske inte heller , trots sina enorma propagandaattacker,vill att länderna i skall ha något nationellt oberoende. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till samtligavpk-reservationer. Jag kommer inte att begära rösträkning beträffande alla de20 reservationer som vpk fogat till betänkandet. Det innebär inte att den delyrkanden i reservationerna är av mindre betydelse. Att jag avstår från attbegära rösträkning beror enbart på hänsyn till kammarens arbetsbelastning. 7STIG ALEMYR (s): Jag ber att få yrka bifall tillutrikesutskottets förslag på samthga punkter. Detta utskottsbetänkande ger en splittrad bild avutrikesutskottet. Betänkandet innehåller 67 reservationer, och man kan frågasig om det är nödvändigt att presentera ett betänkande med så mångareservationer. Skälet är naturligtvis att oppositionen när det gäller u-hjälpenär oerhört splittrad. Beträffande flera av landramarna förekommer det t.ex. att moderaternalägger sig ett långt stycke under regeringsförslaget, htet grandöver och vpk mycket över. Om det blir så för land efter land, riskerar man attdet begärs en lång rad voteringar, och den voteringsordning som delats ut tillnågra av kammarens ledamöter är på elva sidor. Jag tackar förhans löfte att inte begära votering på alla punkter, och jag hoppas att deandra partiernas företrädare vill ställa upp på samma teknik för att underlättakammarens arbete. Men är det nog så, herr talman, att när man trängerbakom reservationerna är kanske splittringen inte så stor som det skenbart förefaller,därför att på väsentliga punkter är alla partier i utrikesutskottet överens.Jag vill gärna notera att det är en betydande samstämmighet t. ex. när detgäller att slå fast vikten av att bibehålla enprocentsmålet. T. o. m.moderaterna gör detta, fastän de i sin reservation på denna punkt säger att detgår att uppnå målet först när det blir bättre ekonomiska tider. Jag tycker attdet är viktigt att konstatera, att i av svåra ekonomiska problem, då detnaturligtvis är risk att mycket av solidaritetstalet så att säga knakar ifogarna, råder det en bred samstämmighet i den svenska om målen förbiståndspolitiken. Och det är ett ansvar för oss alla att vi i våra kontaktermed väljarna medverkar till att den breda förankring som utrikesministerntalade om i sitt anförande blir beståeride. När det gäller verklighetsbeskrivningen av situationen iu-länderna, så har det framförts oantastbara synpunkter såväl iutrikesministerns anförande som i de anföranden som hållits därefter. Jagavstår från att själv göra en sådan verklighetsbeskrivning och vill på densocialdemokratiska utskottsgruppens vägnar ansluta mig till den beskrivning avverkligheten i tredje världen som utrikesministern har gjort i sittinledningsanförande. Jag kommer därför nu att inskränka mig till att ta uppnågra - som jag upplever det - väsentliga övergripande punkter, där meningarnaär delade mellan partierna i utrikesutskottet. I övrigt kommer mina kamrater iutskottet att ta upp andra delar av betänkandet. Det är sålunda inte avoartighet mot de utskottsföreträdare som har uppträtt som jag inte tar uppalla synpunkter som de har framfört, utan det kommer sedermera under dagensdebatt mina kamrater i utskottet att göra. Får jag först säga några ord om enprocentsmålet. Jag blevlitet överraskad när jag hörde min blide gamle vän, utskottets vice ordförandeSture , nästan indignerat säga att det skulle vara en socialdemokrafiskregering som sviker enprocentsmålet. Om vi gör det skall samma kritik riktasmot eget parti, som föreslår precis detsamma i . Ni har iert förslag bestämt er för exakt samma ram som vi har gjort. Ni räknar också ini ramen den reservation på 200 milj. kr. som regeringsförslaget gör. Skall vivara indignerade och upprörda, , skall det vara mot bägge vårapartier. Men jag undrar om det egentligen finns anledning att varaindignerad. Det innebär inte något avsteg från enprocentsmålet att vi dennagång använder oss av 200 milj. kr. av de pengar som förra årets riksdag anvisade,men som då inte kunde användas. Det är inte på det sättet, som har framförts,att vi skulle InternationeUt utveckhngssamarbete m. m. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. ha försöktatt med undanflykter undanhålla detta för allmänheten -naturiigtvis inte. Bådei propositionen och framför allt, allra tydligast, i utskottets betänkandenoteras det att vi för att i det besvärliga budgetarbetet nå upptill enprocentsmålet tvingas använda 200 milj. kr. av reserverade medel. Jagvill gärna upprepa att det råder samstämmighet kring deklarafionen ombibehållandet av enprocentsmålet, och att även sålunda ställer sigbakom detta - i varje fall.