prot · G60986 · 1982-12-31 00:00:00 — Vidare är det enligt utskottets meningviktigt både för och allmänhetens kontroll av regeringsarbetet, attlagrådets yttrande ger en rikfig bild av vad som förekommit. För ärendetsallsidiga belysning är det heller inte utan intresse för att få delav de överväganden som låg till grund för regeringens ursprungliga förslag." Den ordning som kritiserade ärenligt regeringsrådet , ledamot av lagrådet, numera regel snarareän undantag (). Ett skäl till detta äratt lagstiftningsarbetet numera bedrivs under stark tidspress. Detta innebär bl. a. att inte har att taställning fill ett förslag som är utformat av den regering som formellt säntförslaget fill . Lagrådet deltar i utformningen av en lag som densedan skall granska. Vad som är lagrådets uppfattning och vad regeringen stårför blir då oklart. Genom att lagrådet dessutom arbetar med utkast tilllagförslag som icke är offenfliga handlingar minskas insynen ilagstiftningsarbetet allvarligt. Regeringens ursprungliga förslag kommer inte uttill allmänheten. Den produkt som blir offentlig är lagrådets version avlagförslaget. Den ordning som uppenbarligen blivitpraxis är otillfredsställande ur såväl konstitutionell synpunkt sominsynssynpunkt. En sammanblandning av lagrådets granskningsuppgifter ochregeringens propositionsarbete vad gäller lagförslag kan icke accepteras. Mot bakgrund av det inträffade är det naturligt att frågasig varför icke lagrådets ledamöter, höga jurister, har reagerat motutvecklingen. Just hos denna kategori borde det vara självklart att hållarågången klar mellan lagrådets granskning och regeringens beredningsarbete avlagsfiftningsför-slag. Att utvecklingen fått fortgå utan reakfion ger anledningtill oro. Det somhänt ger anledning till följande frågor till justitieministern: Anser justitieministern att denutveckling som ägt rum vad gäller sammanblandning av lagrådsgranskning ochregeringens beredningsarbete av lagstiftningspropositioner är acceptabel? Om så icke är fallet, vilka åtgärderavser justifieministern vidta för att få en tillfredsställande ordning tillstånd? 1982/83:75av (vpk) till arbetsmarknadsministern om kvinnornas situation påarbetsmarknaden: Kravet på alla människors rätt tillarbete gällde under lång fid enbart männen. Kvinnans huvuduppgift var detarbete hon utförde i hemmet, och ett eventuellt förvärvsarbete fick därföranpassas fill detta. Men i takt med en utveckling som innebar att kvinnorna iökad utsträckning krävde rätten till utbildning och till arbete, som samhället var ibehov av deras arbetsinsatser, förändrades även synen på kvinnorollen. ärdet naturligt att kvinnor arbetar utanför hemmet. Men att mäns och kvinnorslika rätt till arbete fortfarande inte anses vara en självklarhet framgårtyvärr med önskvärd tydlighet när de ekonomiska konjunkturerna sviktar, närsamhällsekonomin inte fungerar och arbetslöshet och utslagning blir följden. Alla människor som blir arbetslösa drabbas hårt, men allatillgängliga fakta visar att arbetslösheten drabbar kvinnor i högre grad änmän. När det gäller de arbetslösa ungdomarna så visar det sig att även blanddem är det svårare för de unga flickorna att få arbete. , men som aven ren tillfällighet, börjar det "gamla" kvinnoidealet att återta sinplats inom massmedievärlden. På nytt börjar kvinnan för vilken huvuduppgiftenutgörs av att vara maka och mor och som, till skillnad från andra, på helfidtar hand om hem och barn att framställas som det kvinnliga idealet. Allt dethär visar att den ekonomiska krisen med åtföljande arbetslöshet utgör ett hotmot de framsteg i jämlikhetssträvandena som kvinnors ökade möjligheter tillförvärvsarbete inneburit. För att stoppa den här utveckhngen måste samhälletförhindra att fler kvinnor slås ut ur arbetslivet. Det innebär bl. a. att vidtaåtgärder för att trygga jobben inom industrin för kvinnorna. i hotas av nedläggning och deanställda av arbetslöshet. förde Eisersömmerskorna iSollefteå en bitter kamp för att få behålla sina jobb. förs den kampen avkvinnorna i . I båda fallen visste och vet kvinnorna att nedläggning ärdetsamma som arbetslöshet för det stora flertalet. När det gällerSjuhäradsbygden så är man där hårt uppknuten till tekoindustrin, ochutslagningen är redan hård. Vad de anställda på går för framtidtill mötes vid en nedläggning är inte så svårt att räkna ut. Jag villmot denna bakgrund fråga arbetsmarknadsministern: Hur ser regeringen på kvinnornassituation på arbetsmarknaden? Vilka åtgärder planeras frånregeringens sida för att motverka en ökande arbetslöshet för kvinnor? 1982/83:76av (vpk) till arbetsmarknadsministern om arbetslösheten iKopparbergs län: Enligt januarimätningen är 7 410arbetslösa i , därav 2 418 ungdomar, vilket motsvarar av dearbetslösa. är 6 937 föremål för arbetsmarknadspolifiskaåtgärder. Därmed är över 14 000 utan ett ordinarie arbete, vilket motsvarar ca8 % av arbetskraften. Läget på arbetsmarknad är katastrofalt.Flyttlasspolifik och förtidspensionering kan aldrig accepteras som lösningar påsysselsättningsproblemen. Byggnads- och industriinvesteringarna har under enrad år minskat kraftigt. Traditionellt stabila arbetargrupper tvingas ut iarbetslöshet. Ungdomarna får aldrig en chans i arbetslivet, och kvinnornaträngs tillbaka. F. n. är det bara skogsbruk,sågverk, viss verkstadsindustri och turism som kan visa på några plustecken isysselsättningsutvecklingen. Men även dessa områden har en oroande tendens. Det duger inte med krisgrupper och samförståndslösningarför dem som ruinerat på sysselsättning. Storfinansen som fått härjafritt bryr sig inte om länet; dess hemland är kassakistan. Det är kapitalismens kortsiktiga vinstbegär som är orsakenfill misshushållningen med länets gruv-, stål- och skogsnäring. Sammaintressen drar vinsterna ur råvaror, energitillgångar och verkstadsindustri. Enpolitik som leder till ett överförande av och övrigastorindustrier samt banker i samhällets och löntagarnas ägo är den endagarantin för en framtida positiv utveckling av . Det behövs en politik som planerat och målmedvetet byggerupp nya industrijobb och som skapar jobb inom samhällsnytfiga områden som vård,omsorg och service. Denna sysselsättningspolitik måste kombineras med enarbetstidsförkortning för att nå målet, arbete åt alla. Dessa tre åtgärder borde hela arbetarrörelsen omfatta.Tyvärr pekar regeringspolifiken på att får förlita sig påAMS-sysselsättning. Det är i längden en nederlagspolitik. Kapitalismens kris och sex borgerliga regeringsår harvarit förödande för . Kommer kapitalismens kris, med socialdemokraternavid regeringsrodret, att innebära någon förändring i sysselsättning ochutveckling? En förändring i utvecklingen kräver en ny och annorlunda fördelningav resurserna i samhället och ett klargörande av vem som har makten att fördeladem. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga arbetsmarknadsministern: Vilka åtgärder ämnar regeringenvidta för att minska den akuta arbetslösheten i ? Vilka åtgärder på ämnarregeringen vidta för att skall få full sysselsättning? 1982/83:77av (vpk) till arbetsmarknadsministern om arbetslösheten iVärmlands län: är jämte dethårdast drabbade länet i när det gäller arbetslöshet. Den relativaarbetslösheten i uppgår till eller 9 820 öppet arbetslösa.Lägger man därtill de människor som går på AMU, , har lönebidrag, beredskapsarbeteeller jobbar inom Samhällsföretag når vi siffran 16 816. Denna kortfattade beskrivning av den katastrofalaarbetslösheten i manar till eftertanke och initiativ till åtgärder föratt bryta den nuvarande utvecklingen. Regeringen måste vidta kraftfullaåtgärder, kortsiktiga och långsiktiga, för att möjliggöra för ossvärmlänningar att finna vår rätt till försörjning och att leva i vårt län. Det finns en rad möjligheter att ge jobb på kort och långsikt i . Låt mig ge några exempel: I en förteckning över 15 byggnadsobjekt redovisarVärmlands läns landsting till länsarbetsnämnden 14 objekt som kan igångsättasmed högst 4 månaders varsel. Ensatsning på och beställning av svenska pappersmaskiner skulle trygga jobben påKMW i . En satsning påvindkraftverk ger jobb på KAMEWA i Krisfinehamn. En utvinning och anrikningav kyanit ger nya jobb. Ensamhällssatsning för tillverkning av jordbrukstraktorer och jordbruksredskap iArvika och höjer självförsörjningsgrad från noll och skullege många nya jobb. Fler exempel kan ges. Jag vill mot dennabakgrund fråga arbetsmarknadsministern: Vilka kortsikfiga arbetsmarknadspolifiska åtgärder är att vänta förVärmland? Hur många nya arbetstillfällen ger dessa? Vilka långsiktiga åtgärder kan vi förvänta oss från regeringen för attskapa nya jobb i ? 1982/83:78 av PaulLestander (vpk) till arbetsmarknadsministern om arbetslösheten iNorrbottens län: Arbetslösheten i är mycket stor.Vid senaste mätningen fanns i länet 11 485 arbetslösa. Det innebär enarbetslöshet på . I rapporten och skogsindustrin i Norrbottenslän ges en utförlig analys av hur en framtidsinriktad skogspolitik förNorrbotten borde utformas. Rapporten sammanfattar på s. 105sysselsättningseffekterna av det basprogram som föreslås och av de"byggklossar" som tillförs. Enhgt rapportens beräkningar kan drygt 2900 nya jobb skapas enbart inom skogs- och träsektorn i . parfimotion om en strategi för malmfälten och har vpk lagt fram flerakonkreta förslag till industriprojekt. Här kan nämnas handelsgödseltillverkning,järnsvampverk, apatitverk, avfosforisering av järnmalm och fillvaratagande avsällsynta jordartsmetaller. Vi kan också nämna tonträfill-verkning ochenergiskogsodling. Påhandelspolitikens område föreslår vpk bildandet av ett handels- och bytesbolagmed inriktning på Östeuropamarknaderna. Ett sådant bolag kan få en avgörandebetydelse framför allt för . Piteåkommun har målmedvetet arbetat för att ett aluminiumsmältverk skall byggas ikommunen. Detfinns alltså en rad förslag på viktiga områden där kraftfulla statligaingripanden kan ge både varaktiga jobb och samhälleligt nödvändig produktion. Motbakgrund av det anförda vill jag fill industriministern ställa följande frågor: 1.Kommer regeringen att av arbetsmarknadsskäl aktualisera något eller några avnämnda industriprojekt? 6 protokoU 1982/83:84-87 Vilka initiativ kan man vänta sigmed anledning av rapporten om skogen och skogsindustrin i ? Hur länge är regeringen beredd attacceptera en 10-procentig arbetslöshet i ? 1982/83:79 av (vpk) tillarbetsmarknadsministern om sex fimmars arbetsdag: De arbetandes del avproduktionsresuhatet och jämlikhetsaspekten är de motiv som varit dominerandeför en arbetstidsförkortning. För arbetarrörelsen har begränsningen avarbetstiden varit ett av de främsta medlen för att teknikens landvinningarskall komma de arbetande fill del. För jämställdhet mellan män och kvinnor iarbetsliv och samhälle är en kortare arbetsdag en nödvändighet. En arbetstidsförkortning är ett medel för att fördjupademokratin och stärka människors möjligheter till ett aktivt samhällsarbete.Det handlar om mer tid för omvårdnad av våra barn och äldre, och det handlar ombättre arbetsförhållanden och en minskad utslagning. Till dessa motiv tränger sig sysselsättningsargumentetfram allt starkare genom datateknikens utveckling och inverkan påsysselsättningen. En arbetsfidsförkortning är ingen lösning på arbetslösheten,men är en del i en offensiv sysselsättningspolitik, där huvudmomenten är en planeradindustriutveckling och satsning på samhällsnyttig verksamhet. Utifrån alla dessa motiv är en förkortad arbetstid under en angelägen och tvingandenödvändighet. Arbetstidsförkortningen måste utgå från att inkomsterna inteminskar. En omfördelning av samhällets resurser är nödvändig. Utifrån det allvarliga sysselsättningsläget ochdatateknikens effekter har löntagarfondernas inifiativtagare - -pläderat för en kortare arbetstid. Fler har följt i hans spår. Det är en någotyrvaken debatt, eftersom vpk pekat på dessa problem ända sedan mitten på1970-talet. Regeringen skall nu enligt egen utsago ge debatten omarbetstiderna ny fart. DELFA - delegationen för arbetstidsfrågor - har fått nyadirektiv. DELFA harfått ett uppdrag med förbehåll: -Något förslag om en arbetsfidsförkortning skall DELFAinte lägga fram. -Enarbetstidsförkortning avsågas på förhand som ekonomiskt omöj- - Problemet meddatateknikens utveckling och sysselsättningen skjuts i bakgrunden. - DELFA skall"bara" belysa problemen med deltid samt familje- ochförfidspensionsproblemen, inte komma med slutsatser och förslag. I ett läge där sociala och fördelningspolifiska skälliksom jämlikhets- och sysselsättningsskäl talar för en nedtrappning avarbetstiden fill utreds inte detta alternafiv. Dessutomkommer DELFA inte att på allvar pröva effekterna av den nya arbetstidslagensutökade möjligheter till övertid. Detta är aktuellt inte minst i den nuvarandeavtalsrörelsen, där arbetsköparnavill utöka övertiden genom avtalsöverenskommelser. En begränsning av överfidborde vara en första åtgärd för att förkorta arbetstiden. Med hänvisning tilldet anförda vill jag fråga arbetsmarknadsministern: Är regeringen beredd att utreda en arbetstidsförkortning till sextimmars arbetsdag? Är regeringen beredd att vidta åtgärder, så att möjligheterna tillövertid begränsas? 1982/83:80 av KarinNordlander (vpk) fill statsrådet om kosfinformafion m. m.: Stora medborgargrupper i vårt samhälle har genomupprepade reallönesänkningar och försvagad ekonomi tvingats sänka sinlevnadsstandard. Genom att hushållskassan för många hushåll har krympt, har detäven blivit nödvändigt att minska inköpen av livsförnödenheter. Detta har i sintur påverkat försäljningen inom livsmedelshandeln, på vissa varusortiment uppmot . Föratt ändå behålla vinstmarginalerna, trots en minskad försäljning, använder siglivsmedelsindustrin av olika metoder för att minska kostnaden i produktionen.Ett sätt är att förändra innehållet i fillverkade livsmedel. Äkta råvarorminskar i förhållande till ersättningsmedel av olika slag. Innehållsbeteckningarnapå livsmedelssortimentet blir allt obegriphgare för vanliga konsumenter. Attlivsmedelsindustrin i allt större omfattning behärskas av stora företag ochmulfinationella bolag, försvårar för konsumenterna att göra ekonomiska ochkvalitetsmässiga bedömningar vid livsmedelsinköp. Samtidigtfår vi allt starkare bevis för att det finns klara samband mellan felakfigakostvanor och förekomsten av vissa sjukdomar. Den dagliga kosten har en centralbetydelse ur hälsosynpunkt. Socialstyrelsenär den myndighet som har att bevaka vår hälsa och informera om förekommandehälsorisker. Det finns också ett informationsmaterial utarbetat avsocialstyrelsen på detta område: , hälsofakta, som kom1975 och som reviderades 1978. Förändringeninom hela livsmedelshanteringen, som kort har beskrivits i interpellationen,har skapat inköpsproblem hos konsumenterna. Det är viktigt att de får enfortlöpande information om bl. a. hälsorisker och kvalitetsfakta, dettasärskilt som de också har att ta hänsyn till den ekonomiska verklighet sommånga hushåll befinner sig i. Produkfionen,förädlingen och distributionen av en så livsavgörande vara som mat får inteunderordnas det enskilda vinstintresset. Fullständig avskildhet frånnäringslivets olika företagsgrupper är förutsättningen för de objekfivabedömningar som är nödvändiga i de kontroversiella näringsfrågor som stårunder debatt. Jag vill mot dennabakgrund fråga statsrådet : Vilkaåtgärder kommer regeringen att vidta för att konsumenterna skall få en allsidigoch objekfiv kosfinformafion? 1982/83:81 av (vpk) till statsrådet om smärtlindring vid förlossning: fattade riksdagenbeslutet att alla kvinnor som så önskade skulle få kvalificerad smärtlindringvid förlossning. beslut har inte förverkligats. får baraknappt av kvinnorna effektiv smärtlindring under värkarbetet trots att50-85 % skulle behöva få det. Det är hög tid att beslut blireffektuerat och att löfte till kvinnorna infrias. har följt utveckhngen påområdet, bl. a. i form av lägesrapporter, skrivelser och enkäter. Enexpertgrupp tillsattes för en omarbetning av cirkuläret nr 69 från1969. Denna grupp skulle utarbeta en och annansjukvårdspersonal med information om aktuella smärtlindringsmetöder ochtillämpningen av dessa. Avsikten med detta arbete var att man genom att senareskicka ut handboken skulle stimulera till utbyggnad av smärtlindringen på deplatser där den är dåligt utbyggd. Expertgruppen avslutade sitt arbete , då detsista sammanträdet hölls. har inget hänt med handboken, som fåttbeteckningen Förlossningsförberedelse och smärtlindring vid förlossning. Mot dennabakgrund vill jag fråga statsrådet : Vad ämnarregeringen göra för att förverkliga beslut om att tillförsäkra allakvinnor rätten till en effektiv smärtlindring vid förlossning? Vilka initiativtänker statsrådet ta för att den i interpellationen nämnda handboken skalldistribueras fill berörd sjukvårdspersonal? 1982/83:82 av () tillutbildningsministern om fredsfostran i utbildningen: Vårt samhälle präglas på många sättav våld. Detta är inget nytt konstaterande men ändå ett djupt bekymmersamtfaktum. Massmedierna rapporterar om våldsyttringar som drabbarenskilda och grupper, ja, t. o. m. nationer. I nyhetsrapporteringen är krig ochväpnade konflikter ett stående inslag i så hög grad att de för en uppväxandegeneration lätt måste te sig som oundvikUga och kanske t. o. m. legitima sättatt lösa konflikter. Denna nära till hands liggande slutsats förstärks av attvåldsglorifierande leksaker fortfarande erbjuds i affärerna trots självsaneringeni mitten av . Serietidningar, TV och video fyller också barnensvardag med våld, krig och skräck. Denna ständiga ström av intryck av våld - som verklighetoch fiktion -skapar ett mönster, där våld lätt blir en naturlig del avpersonligheten. Detta leder i sin tur till att det bUr svårare att bygga ettsamhälle som karakteriseras av hänsyn och gemenskap och där konflikter konsekventlöses utan tillgripande av våld. Allt fler människor - inte minst inom folkrörelserna -frågar sig hur samhället skall kunna motverka dessa destrukfiva krafter.För många framstår samhällets hitfillsvarande positiva insatser som heltotillräckliga, och de kräver därför även mer restriktiva åtgärder frånstatsmakterna. Sedan gammalt finns en filmcensur, som med sinabegränsningar dock torde ha haft en positiv inverkan på filmutbudets karaktäroch framför allt hämmat exponeringen av det allra grövsta våldet. harockså genom sina beslut beträffande videovåldet markerat sin samstämmighet meddem som påpekat behovet av ingripanden på detta område. På ett område har vidare uttryckligen framhållitbehovet av positiva åtgärder, nämligen i fråga om skolan. I läroplanen förgrundskolan finns numera fredsfostran medtagen. har tagit fram ett material kringfredsfostran som i första hand vänder sig till lärarna i samhällsorienterandeämnen i gymnasieskolan. Därmed sägs bl. a. att det inte räcker med att meddelafakta om krig och fred - skolan måste också ta ett ansvar för att fostraeleverna till människor som i sitt dagliga liv kan lösa konflikter och därmed inågon mån och bidra till en avspänning i världen. Vid den stora fredsdemonstrationen ,som 6 000 gymnasieelever genomförde i , krävdes bl. a. att kunskaper ifreds- och konfliktlösningar borde ingå i undervisningen. På många håll finns nu stora förhoppningar om att skolansfredsfostran skall kunna bidra fill ett bättre samhälle - nafionellt ochinternafionellt. Men också för de yngre barnen i förskolan finns behov avarbete med fredsfostran. Ett motsvarande uppdrag om fredsfostran somgrundskolan fått i läroplanen vore väsentligt, särskilt med tanke påförskolebarnens stora receptivitet. En adekvat utbildning och vidareutbildning i fredsfostranför personal i förskolan och är särskilt väsentlig. Med hänvisning till vad jag här anfört vill jag ställaföljande frågor till utbildningsministern: Delarutbildningsministern uppfattningen att fredsfostran i skola och förskola är envikfig väg att möta våldsindoktrineringen i samhället och posifivt träna föratt lösa konflikter? Vilka övergripande slutsatser drar statsrådet i så fall avdetta? Vilka åtgärderär utbildningsministern beredd att vidta för att i utbildningen ochvidareutbildningen av personal för förskolan och inrymma ävenkunskap i fredsfostran? Vilka åtgärderplanerar regeringen vidta för att fredsfostran uttryckligen skall bli en delav förskolans arbetsuppgifter? 11 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1982/83:287 av () till försvarsministernom tillsättning av ordförande i utredningen om förmåner m. m. vid frivilligförsvarsverksamhet: tillsattes enutredning om förmåner m. m. vid frivillig försvarsverksamhet. Denna utredning har ännu inte börjat arbeta. Enligt ettbrev från den utsedde sekreteraren fill kommittén berordetta på att frågan om kommittéordförande ännu inte är löst. Har försvarsministern för avsikt att ta ett krafttag såatt frågan om kommittéordförande i nämnda utredning blir löst? 1982/83:288 av () till socialministern omen ny konvention rörande barns rätfigheter: I en arbetsgrupp under för de mänskUga rätfigheterna pågår nu ett arbete med en nykonvention om barnens rättigheter. Det är angeläget att detta arbete kan följasoch diskuteras av en bred allmänhet. Regeringen bör stimulera fill en sådan diskussion. Med hänvisning fill det anförda hemställer jag att fillsocialministern få ställa följande fråga: Vilka åtgärder avser regeringen vidta för att stimuleratill en bred diskussion om arbetet med en ny konvention om barnens rättigheter? 1982/83:289 av () till statsrådet om etableringen av privata akutmottagningar: Etablering av privataakutmottagningar i storstäderna är en oroande företeelse. Landstingen har detövergripande ansvaret för hälso- och sjukvårdspolitiken. Fritidspraktikerna,som ofta är avlönade av landstingen och arbetar på sin lediga tid, bidrar allvarhg splittring av de tillgänghga vårdresurserna. Medanledning härav vill jag ställa följande fråga: Har statsrådet för avsikt att vidta någon åtgärd när detgäller dessa etableringar av privata akutmottagningar? 1982/83:290 av () till statsrådetGertrud om yrkesbenämningen för de utbildade på den nya hälso- ochsjukvårdslinjen: Statsrådet har lovat att frågan ombehörigheten och yrkesbenämningen för de utbildade på den nya hälso- ochsjukvårdslinjen skall klarläggas innan de första eleverna är klara med sin utbildning. De som berörs är i första hand studerande på variantenoperafionssjukvård i , 80 p. De slutar sin utbildning i månadsskiftetmaj-juni 1983. Oron och osäkerheten bland de studerande om vilkenbenämning deras yrke kommer att få inverkar på studiesituationen. Andelensökande vid senaste intagningen har minskat avsevärt. Ett av skälen ärsäkerligen den uppkomna situationen. Det brådskar verkligen med ett besked ifrågan, som blir alltmer pinsam. Medanledning av den uppkomna situationen vill jag fråga statsrådet: Vidhåller statsrådet att besked kommer att ges i god fidinnan de studerande avslutar sin utbildning? 1982/83:291 av () till statsrådet om tillsynen över personal inom omsorgsvården: infördes en ny lagsom gäller tillsynen över hälso- och sjukvårdspersonal. Den innebär attomsorgsvårdens personal står utanför tillsyn och ej kan bliföremål för disciplinära åtgärder genom stöd av denna lag. har i en skrivelse till regeringenbegärt en ändring av den s. k. tillsynslagen. Det bör finnas en särskild anledning att slå vakt omrättssäkerheten för en grupp människor i samhället, som har svårt att självföra sin talan. Därför bör även omsorgsvårdens personal stå undersocialstyrelsens tillsyn. Inte minst de upprörande fall av sexuella övergreppmot gravt utvecklingsstörda som förekommit pockar på en ändring av lagen. Avser statsrådet att vidtagaåtgärder för att lagen om fillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal ändras såatt även omsorgsvårdens personal kommer att stå under tillsyn? 1982/83:292av () till industriministern om lägre begynnelselöner förungdomar: De höga ingångslönerna för ungdomarhar varit en starkt bidragande orsak fill dentrendmässigt växande ungdomsarbetslösheten.