prot · G609159 · 1982-12-31 00:00:00 — Han bedömer det som uteslutet att klara uppgiften med debåtar marinen förfogar över. Han har bevisat detta genom att med sin egenfiskebåt utanför inte släppa den ubåt som användesför övningen utanför asdicens operationsområde, dvs. Han hade den med andra ord under kontroll och kunde när hanså önskade placera sin båt rakt över den. Utrustningen man har på marinens båtar är likvärdig medfiskebåtens. Det är alltså fartygen som är olämpliga för sitt ändamål. Självfallet saknar man också den kunnighet att upptäckaoch följa föremål som den har förvärvat som ochnätter tränats att använda sin asdic. Tyvärr försvinner våra modernaste fiskebåtar Vingaborg ochTimor till , och det är angeläget att de ersätts,inte bara för fiskets skull utan kanske ännu mer för värt försvar. Vi har intemänga sädana fiskare. De är en elit, specialutbildade under äratal av träning. Det gäller att hälla flottan intakt, men tyvärr tar andraländer över båtbyggandet genom generösare kreditgivning. Den nya Bravik påStyrsö är beställd i . Det kommer att bli fler, om ingenting görs. Ytterligare fyra nybyggen diskuteras. Det är båtar över100 bruttoton. Om de kan byggas i serie vid ett svenskt varv kan prisernapressas. Det ger också en icke föraktlig sysselsättning i . Statsrådet redogör i sitt svar för att regeringen i vissafall kan göra undantag för 300-tonsregeln. Byggandet skall dä ske vid varv somnormalt bygger fartyg över . Vi har sädana varv som kan och gärna villbygga fiskebåtar. Låt mig nämna Åsiverken, Varv, Varv ochSvenska Varv. Det kanske finns fler. Vi skulle, om regeringen medgav sådana undantag, kunnabygga våra båtar vid våra egna varv. Jag är övertygad om att man kan göra dettill konkurrenskraftiga priser. Jag utesluter inte heller att man kan bygga för utlandet.Sådana diskussioner pågår. Om finansieringen av fiskebåtar Om finansieringen av fiskebåtar Det hela är egentligen en fråga omkonkurrens, där fortfarande kan hävda sig både beträffande kvalitet ochbeträffande pris, men där finansieringen utgör den stora skillnaden. Jag återkommer fill det statsrådet sade i sitt svar omundantaget från gällande regler. Det är det som är intressant, och jag frågardärför: Är statsrådet positiv och beredd att medverka till att undantag görsfrän gällande regler som möjliggör att svenska fiskebåtar kan byggas vid varv iSverige? 183 (): Ett fungerande svenskt fiske är av storbetydelse för värt land. Fisket skapar sysselsättning och bidrar till vår folkförsörjning.Jens har både i sin interpellafion och i sitt inlägg givit en sä gottsom heltäckande bild av de förutsättningar som gäller för svenskt fiske i dag.Det är ingen ljus bild, men det går inte heller att påstå att staten gör såmycket för att göra bilden ljusare. har svenska fiskare av tradition klaratsig långt utan stöd, men om man läser två frågeställningar är deganska rimliga som krav på insatser. Ett positivt svar på någon av eller helst på båda frågornahade kunnat bidra till att göra bilden ljusare. Tyvärr är statsrådets svar avdet slaget att det snarare lägger en hopplöshetens dimma över framtiden. Naturligtvis öppnas vissa möjligheter genom att regeringenkan ge dispens när det gäller byggande av mindre fartyg. Det är bra om dettakan leda till att beställningen placeras i . I vad gäller långivningen genom kan jagsom ledamot av styrelsen instämma i att det behövs förstärkning. Jag har under motionerat ochförsökt få gehör för tanken pä en samordning av nyanskaffning av svenskafiskefartyg och marinens behov av hjälpfartyg i minröjningsorganisationen.Anledningen till detta är att vi behöver både en förnyelse av den svenskafiskeflottan och att, om ingenting görs, vi inte har någonmöjlighet att klara av minröjningsfunktionen i krig. Detta borde vara anledningnog till att staten ger stöd, och det borde också vara vettigt att man härsamordnar den civila funkfionen och den militära. Det har under de senaste veckornagenom tidningarna lämnats uppgifter om att de moderna fiskefartygen som pågrund av sina stålskrov inte kan användas för minsvepning nu används iubåtsjaktssammanhang. har här i kammaren bekräftat att så ärmöjligt. Det har länge varit en önskan från svenska fiskare att genom kontaktmed marinen klara den svåra ekonomiska situation som vissa fartyg råkat i pägrund av de minskade fängstkvoterna. Genom att samverka med militär myndighetskulle samutnyttjande kunna ske redan i fredstid. Det vore positivt om det gavsnågot besked från statsrådet, som kunde vara någonting att arbeta efter iframtiden. Överläggningenvar härmed avslutad. 37 § Svar på fråga 1982/83:466 om bättre balans mellan deolika trafikintressena inom transportrådet, m. m. har frågatkommunikationsministern dels om han är beredd vidta åtgärder för att åstadkommaen bättre balans mellan de olika trafikintressena inom transportrådet, dels omhan är beredd medverka till att ge de lokala intressena större tyngd än vadfallet är i överväganden om de nedläggningshotade järnvägarnas framtid.Frågan har överlämnats till mig för besvarande. leds av en styrelse som består avgeneraldirektören, sex ledamöter som företräder riksdagspartier ochnäringslivet samt två personalföreträdare. Enligt beslut vidtransporträdets bildande skall styrelsen utses med hänsyn till behovet av ensamlad sakkunskap och erfarenhet i frågor om samhällsplanering ochtrafikförhållanden. Den utvidgade roll som transportrådet framöver får vidberedning av järnvägs-frågor gör det därmed aktuellt att nu överväga enkomplettering av styrelsen. När det gäller önskemål om ett ökat lokaltinflytande vill jag hänvisa till riksdagsbeslutet från . Jämförtmed traflkpolitiska beslut innebär nämligen de nya riktlinjerna attdet blir lättare för de regionala trafikhuvudmän som så vill att behällajärnvägstrafiken. Staten tar nu hela kostnaden för banupprustningen.Huvudmännen har därmed fått en ökad valfrihet mellan olika trafiklösningar,vilket är viktigt. Om bättre balans mellan de olika trafikintressena inomtransportrådet, m. m. 185AGNE (): Jag ber att få tacka för svaret. Samtidigtsom jag beklagar kommunikationsministerns frånvaro på grund av sjukdom är jagtill freds med att regeringen ändå fick fram ett svar på min fråga. Självfalletär jag däremot inte helt tillfredsställd med innehållet i svaret. Transporträdets agerande i förhandlingarna med de lokalatrafikhuvudmännen i samband med verkställigheten av trafikpolitiskabeslut om nedläggningsprövade bandelar har väckt stark irritation lokalt ochregionalt. Man ifrågasätter transporträdets roll. Man säger t. o. m. att synenpå järnvägarna från transporträdets sida är så negativ att man undrar om detkommer att finnas några järnvägslinjer kvar i , eftersom transportrådetvill göra gällande att landsvägstrafiken har sådana fördelar. Tyvärrmåste man i de flesta fall ge kritikerna rätt. Det underlagsmaterial som tas fram från transportrådetssida är tenden-siöst till järnvägarnas nackdel. Det gör naturligtvis att de somhar att företräda länens och de lokala huvudmännens intressen känneruppgivenhet och maktlöshet i en omöjlig situation, där besluten upplevs som ipraktiken redan fattade. Jag beklagar därför att regeringen pä den punkten inte ärberedd att ge de lokala huvudmännen ett ökat inflytande. Beslutet iår om att staten Om reglerna för tillstånd till taxttra-fik tar helakostnaden för banupprustningen ändrar inte det förhållande jag här harrelaterat. De lokala traflkhuvudmännens upplevelser är främst enföljd av den klart mera aktiva centrala roll som regeringen nu har getttransportrådet. Därigenom blir självklart rådets sammansättning än merväsentlig. Jag noterar därvid att regeringen nu är beredd att ändra rådetssammansättning -det är positivt. Jag konstaterar således att på den punkten harjag blivit till freds. Däremot är jag inte nöjd med beskedet om de lokalahuvudmännens inflytande. Jag vill fråga om man inte ens från regeringens sidaär beredd att ge dem skäligt rådrum för att fatta sina beslut. Överläggningen var härmed avslutad. 38§ Svar på fråga 1982/83:531 om reglerna för tillstånd till taxi-trafik har frågat kommunikationsministernom regeringen avser att framlägga förslag om ändring i yrkestrafikförordningen,sä att bestämmelsen om skyldighet för taxiägare att vara anslutna tillbeställningscentral inte inkräktar pä föreningsfriheten. Frågan har överlämnatstill mig för besvarande. Frågan har ställts med hänvisning till attbeställningscentralerna i allmänhet drivs av taxiföreningarna och att dessahärigenom skulle kunna vägra taxiägare, som ej önskar tillhöra föreningen, attutnyttja centralen. Taxi utgör en del av den kollektiva trafiken. a. att samhället uppställer krav på att taxibilar i rimligomfattning finns tillgängliga också på tider då trafiken är olönsam förtaxiföretagen. Även i andra avseenden, t. ex. vad gäller fordonsutrustningen,ställs särskilda krav. Å andra sidan försöker samhället aktivt sörja för attförutsättningarna för företagarna är goda. Det sker bl. a. genom att såvälbehovet av trafiken som trafikutövarens lämplighet prövas vid nyetablering. -Liksom beträffande övrigt kollektiv persontrafik regleras taxitrafiken såledesnoggrant i lagstiftningen. Att göra direkta jämförelser mellan de betingelsersom gäller för denna bransch och för näringslivet i övrigt vore felaktigt. Regeln att trafikutövarna skall tillhöra enbeställningscentral syftar bl. a. till en förbättrad konsumentservice.Centralerna drivs som regel av den lokala taxiföreningen. Andra uppgifter fören sådan förening är samverkan med , exempelvis vid upprättandetav de s. k. kommenderings-planerna, som anger omfattningen av trafiken. Dennasamverkan mellan branschen och tillständsmyndigheten är av stor betydelse medhänsyn till taxis roll i den kollektiva trafiken. I allmänhet har taxiägarna själva funnit det förenligt medsina intressen att tillhöra taxiföreningen. Skulle denna uppträda på ett sättsom inte överensstämmer med yrkestrafiklagstiftningens syften, harlänsstyrelsen Det kan ske genom att bestämmer att taxiutövarnaskall tillhöra en förening vars stadgar har godkänts av . Jag ser f. n. ingen anledning att vidta någralagstiftningsåtgärder med anledning av de av framförda farhågorna.Däremot kan jag försäkra att man inom mycketuppmärksamt följer utvecklingen inom den yrkesmässiga trafiken och då inteminst taxitrafiken. Om ombyggnaden av mellan ochVimmerby 187 (): Jag hade ställt en fråga tillkommunikationsministern. Jag beklagar att han har blivit sjuk, så att han intekan svara på den själv. Jag ber därför att få tacka statsrådet svaret på min fråga. Taxi är en av våra viktigaste servicenäringar. Samma sakkan naturligtvis sägas om annan beställningstrafik. Vi är vana vid säker ochgod service, och kanske vi inte sä ofta funderar över organisation ochsäkerhetskrav. Vi har vant oss vid att ha tillgång till en verkligtserviceinriktad yrkeskär och just därför ibland blivit irriterade när taxininte kommit efter beställning, utan att fundera över problemen kringlåg- och högtrafik. För taxikunderna/allmänheten är det viktigt att det finnsklara bestämmelser angående rätten att bedriva beställningstrafik. Jag trorinte att någon skulle vara betjänt av obegränsade taxirättigheter. Det är inte svårt att acceptera den bestämmelse som finnsom gemensam beställningscentral för Taxi inom ett visst område, och förtaxikunderna är det väsentligt att taxibilarna är anslutna till en gemensambeställningscentral med fullgod kapacitet. Det är enbart taxiföreningarinom trafikområdena som driver beställningscentraler. Dessa föreningar anses kunna hindra icke-medlemmar att ansluta sig till centralen och har helleringen egentlig skyldighet att låta ansluta icke-medlemmar. Denna ordninginnebär således att det i praktiken inte är som avgör om någonskall få driva taxirörelse inom ett trafikområde. Jag hade förväntat mig att få ett något positivare svar pämin fråga och är litet besviken med anledning av det svar statsrådet lämnat,men jag hoppas ändå att regeringen sr(,arast framlägger ett förslag om ändringi yrkestrafikförordningen, så att de paragrafer som kan anses inkräktapå föreningsfriheten ändras. Överläggningen var härmed avslutad. 39§ Svar på fråga 1982/83:550 om ombyggnaden av mellan Mariannelundoch har frågatkommunikationsministern om regeringen är beredd ställa medel till förfogande för en omgående Om ombyggnaden av mellan ochVimmerby ombyggnadav kvarvarande etapp pä mellan och . Frågan haröverlämnats till mig för besvarande. De för väg- och gatubyggandet gällande flerärs- ochfördelningsplanerna upprättas enligt vägkungörelsens bestämmelser. De reviderasvart femte år. Medel fördelas enligt en angelägenhetsgradering och efterhörande av regionala och lokala myndigheter. finns med i det förslag till ny flerärsplan förtiden som nu sänt ut till länen för synpunkter.Flerårsplanen skall fastställas . Medel som statsmakterna anvisar för vägbyggande fördelasenligt den fastställda prioriteringen i flerårsplanerna. Detta gäller ävenmedel som regeringen anvisar enligt den s. k. finansfullmakten för sysselsättningsskapandeåtgärder. 189AGNE (): Jag tackar för svaret, men kan dock inte varahelt nöjd med det. Det är riktigt att fördelningen av medel sker på sätt somanges i svaret och att vägen finns med i planen för tiden . Men enligtplanen skall byggas i etapper, och den sista etappen är den som jagsyftar pä, vilken skall färdigställas längre fram i tiden. Det är en sträcka pä3,som återstår. Genom att är den naturliga genomfartsleden frånväst- till östkusten i kommer den återstående ombyggnadsetappenatt bli den klart sämsta delen av sträckan mellan och . Detär därför enligt min mening naturligast, billigast, enklast och mest praktisktatt omgående bygga även denna återstående del i samband med att byggnationenav den nu pågående etappen sker. Jag skulle på den punkten vilja ha ett klararebesked. I och för sig avvisas inte den tanke jag framfört i svaret, och jaghoppas att man kan uppfatta det så, att regeringen är beredd att medverka tillatt flytta fram den aktuella vägsträckan i planen, så att byggnationen sker iett sammanhang. Det skulle innebära en klar förbättring, och denna flaskhalsför genomfartsresenärerna skulle försvinna, vilket är önskvärt inte minst isemestertider. Dessutom kornmer problemen med denna lokala kommunikationsledoch dess irriterande dåliga trafikstandard . att undanröjas när hela sträckanstår färdig. Också urtrafiksäkerhetssynpunkt skulle detta vara till fördel. Vidare innebär svaret, som jag uppfattar det, attstatsmakterna är beredda att upprusta vägnätet och således kompensera länet förde järnvägar inom länet som man tydligen är beredd att lägga ned. När det gäller sysselsättningsskapande åtgärder, som dettalas om i slutet av svaret, vill jag understryka att den här bygden är drabbadav svårigheter sysselsättningspolitiskt sett. Det vore således till gagn förbygdens utveckling, om svaret innehöll den positiva anda som jag ändå tyckermig skönja i detsamma. Jag ber än en gäng att fä tacka för svaret. Som jag nämnde i mitt svar till arbetet med att upprätthålla flerärsplan för vägbyggandet. Flerårsplanen för riksvägar är ute på remiss i resp. län.Därför är det just nu rätt fidpunkt att lokalt och regionalt ute i landetarbeta för att vägobjekten kommer i den ordning som man önskar. Den dag det blir aktuellt med pengar tillsysselsättningsskapande vägbyggen ärdet, som jag sade, prioriteringarna iflerårsplanen som ligger till grund för regeringens beslut liksom naturligtvissysselsättningssituationen i resp. län. Om ombyggnaden av mellan ochVimmerby 191AGNE (): När arbetet med planeringen nu pågår skulledet vara av mycket stort värde, om man kunde få en synpunkt frän regeringenssida och från den centrala myndighetens sida. Det skulle underlättaprioriteringen i det här fallet. Jag kan inte förstå annat än att det skallvara möjligt att göra en sådan prioritering att den här vägen kan fä byggas iett sammanhang, och det tycker jag är tillfredsställande. Överläggningen var härmed avslutad. 40 §Kammaren åtskildes .