prot · G609156 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringsförslaget innebär en ny inriktning av skogspoliti ken. Vi kan i med stolthet tala om svensk skogsvårdslagstiftning med betoning på vård/skötsel av skogsmark. När regeringsförslaget - mot en enig politisk opposition - vinner i kammaren, får vi ett inslag av avverkningslag. Det är det radikalt nya i svensk skogsvårdslagsfiftning. Skogspolitiken, m. m. säger nej till denna nya inriktning av vårskogsvårdslag. Svenskt skogsbruk har gamla anor. Vi tror gärna attvirkesbrist, reproduktionsbrist osv. är våra dagars problem. Så är inte fallet.Åtgärder för att skydda den svenska skogen oeh förbättra skogstillståndet kandokumenteras hundratals år tillbaka i tiden. De gamla landskapslagarnabehandlar visserligen främst rätten att odla upp mark. Men de innehöll ocksåbegränsningar i rätten till skogsfång. Detta förhållande visar att skogstillgångeninte ens då var obegränsad. skogsvårdslag avspeglas en diskussion omskogsbmkets långsikfiga uthållighet. En utgångspunkt för den nya lagen var attskogsmarkens virkesalstrande förmåga skall utnyttjas på ett lämpligt sätt ochså att fillfredsställande ekonomiskt utbyte kan vinnas. tillsattes skogsutredningen, som avlämnade förslagtill en ny skogsvårdslag . beslutade folkparfiregeringenatt lämna en proposition om riktlinjer för skogspolitiken utifrån nämndaskogsutrednings betänkande. lagförslag var helt nyskrivna.Men de sakliga ändringarna var ganska begränsade i förhållande till tidigarelagstiftning. skogsutrednings förslag till lagändringar avsåg främstatt bättre trygga äterväxten. Nämnda skogsutredning arbetade mot bakgrund av enmycket snabb utveckling av det mekaniserade skogsbruket. Stora skördemaskinerhade kommit till användning i skogsbruket. Stora kalhyggen gav anledning tillrop på lag mot kalhyggen. förespråkas i stället en lag för awerkning. Det är enryckighet som inte är till gagn för skogsnäringen eller landet. Att stifta en lagför att rätta avverkningarna i skogen efter förädlingsindustrins kapacitet ocheventuella högkonjunkturer är att införa ett främmande inslag i en skötsellag,som vi anser att skogsvårdslagen är och bör vara. Jag yrkar bifall till reservation 1 om avslagpå paragraferna om avverkningsskyldighet och gallringsskyldighet. Utskottet skriver: "Utskottet ansluter sig till vadjordbruksministern anfört om behovet av en lagstadgad skyldighet attslutavverka. Som i proposifionen anförts är det hög tid att vidta effekfivaåtgärder för att öka virkesutbudet. Det är nödvändigt att avverkningarna ökar isådan omfattning att det vid en kommande högkonjunktur för skogsindustrin inteskall behöva göras några produktionsbegränsningar fill följd av virkesbrist." Det måste anses vara ganska kortsiktigt att redan ändraskogsvårdslagen -som ändå är ganska ny - för en näring med hundraårigaplaneringshorisonter, detta för att fillförsäkra industrin råvara i eneventuellt kommande högkonjunktur. Skogsbruket har hundraårigaplaneringshorisonter. Konjunkturcyklerna varierar i längd och intensitet. Mennu har man tydligen glömt lagerstödet fill träförädlingsindustrin i mitten på1970-talet, ett lagerstöd i avvaktan på uppgång i konjunkturen. Men uppgången dröjde,och i stället fick vi besluta om lagerhållningsstöd. Jag tror att det stödetgav störningar i virkesmarknaden. Det hade varit av värde om vi i denskogspolitiska propositionen hade fått se ett försök till analys av varför avverkningarna inte varitbra senaste högkonjunkturen. Kan det vara så att Nr 156 virkesmarknaden inte fungerat på gmnd av att exempelvis prissättningen Torsdaeen den varit osäker? Skogsägarrörelsen har haftinterna ekonomiska problem och stmkturpro- _ Kan det vara så attskogsägare helt enkelt varit rädda för att leverera Skogspolitiken virke pågmnd av risk att ej få betalt? Kan det vara så att det nuvarande regeringsparfiets tal om tvångsmedel i skogspolitiken ioppositionsställning verkat hämmande på avverkningar? Man har velat avvakta,eftersom man inte med säkerhet vetat hur utvecklingen skulle bli.Jordbruksministerns aviserade förslag om avyerkningskonto har inteverkat stimulerande. Jaghar en känsla av att den nu behandlade propositionen inte heller väcker någonsärskild entusiasm hos skogsägare. Idebatten som följt i spåren av den skogspolitiska propositionen har bl. a.sagts att kraven i propositionen ligger på rätt nivå. Det har vid någottillfälle sagts att av skogsägarna aldrig kommer att märka något avlagändringarna, bortsett från obligatoriska skogsbruksplaner. De aktiva skulledå ligga över minimikraven. Kan utskottsmajoritetens företrädare eller jordbmksministernbekräfta att det är så att väldigt få i praktiken kommer att beröras? Skulledet verkligen vara så, kan man fråga sig: Varför dessa hårda generellabestämmelser? Ärdet så att dagens aktiva skogsbmkare inte i någon större utsträckning kommeratt märka av den nya skogslagens 14 §, som gäller awerkningsskyldighet, utandet är de passiva paragrafen skall sätta fart på? Man kan vidare fråga sig: Vadbetyder då propositionens skrivning på s. 9, där det står attjordbruksministern avser att återkomma med förnyade åtgärder för att ökaakfiviteten särskilt hos de passiva? Jag vill ingalunda stå här och försvarapassivt skogsbmkande. Men frågan är alltså: Skall man vidta sådana här generellaåtgärder som paragrafen om avverkningsskyldigheten innebär, för att få fart pårelativt få s. k. passiva skogsägare? Den stora frågan för svenska skogsägare i gemen är vilka konsekvenserden nya utformningen av skogsvårdslagen får för dem, var och en med de skildaförutsättningar som råder. Attdet kommer att bli mer av byråkrafi är alla övertygade om. De hitfillsvarandefillämpningsföreskrifterna från och Råd och Anvisningar harvarit ganska lättförståeliga. Man kan i dem spåra en ambifion frånskogsstyrelsens sida att göra föreskrifterna så lättförståeliga som möjligt medhänsyn fill att skogsbmkarna skall kunna följa dem och veta med sig att de ärinom skogsvårdslagens råmärken. Vissaintervjuer med ansvariga på skilda nivåer inom skogsvården ger vid handen att det är ett fåtal skogsbrukare som är lagbrytare. De flesta skogsägare ställer upp på kraven i nuvarande lag. Kraven i lagen är positiva. De som försummat något i skogsvårdslagen får Råd och Anvisningar. I de allra flesta fall följer man dessa och ger reaktioner på de råd och anvisningar som man får från . I vissa länsanalyser visas att efterlevnaden och reakfionen på påpekanden är mycket god. Nr 156 Den nuvarande skogsvårdslagen, medgiltighet från , Torsdaeenden borde ha fått chansen att visa sintillämplighet något tiotal år framåt. 26 mai1983 Obligatoriska skogsbruksplaner blirdefinitivt en ny byråkrati. skogsbruksplaner är inte så väldigt stort, generellt sett, men vissa Skogspolitiken '" enligt de uppgifter jaghar inhämtat en mycket hög täckning - fj - när det gällerskogsbruksplaner. Dessa planer har tagits fram mot bakgrundav skogsägarens eget intresse, och det är bra. Bidrag till åtgärder i skogen harockså krävt skogsbruksplaner. På så sätt har nya Fastighetstaxeringen ökade också benägenhetenatt skaffa sig skogsbruksplaner. Det kom alltså och hade säkerligen kunnatkomma fram ett stort antal skogsplaner utan ett obligatorium. Frivillighetminskar i varje fall kraven på byråkrati. Och vi behöver faktiskt inte ökabyråkratin, utan snarare behöver vi i vårt land söka minska den till förmån förmer frivillighet! Jag förmodar också att tillämpningsföreskrifterna tillawerkningsparagra-fen blir så komplicerade att det blir nödvändigt attlagstifta om obligatoriska skogsbruksplaner. I vår partimotion har vi sagt att obligatoriskaskogsbruksplaner inte behövs. Planer kommer fram i alla fall. Men när manstuderar de nya tillämpningsföreskrifter som har att lämna, ochskaffar sig litet inblick i vad det gäller, finner man att regeringsförslagetkräver obligatoriska skogsbmksplaner. Och så är vi inne i cirkeln. Den enahårda regleringen ger anledning till att införa ytterligare en annan. I ett läge då regeringsförslaget och utskottsmajoritetensskrivning lider nederlag i kammaren yrkar vi avslag på de 10 milj. kr. sombehövs för att bestrida kostnaderna för den ökade byråkratin. Skulle vi komma idet läget att regeringsförslaget vinner, faller avslaget på denna summa. talare har varit inne på förslaget till ny lag omskogsbesprutning. Inte heller den lagstiftningen är - vilket också gäller förskogsvårdslagen - av särskilt gammalt datum. Vi från folkparfiet menar att dethade varit av stort värde om också lagen om lövslybekämpning under ett antal årframåt hade fått visa sina möjligheter. Jag har fidigare sagt och vill ytterligare understryka; näring med hundraåriga planeringshorisonter kommer den ryckighet som dessanya lagförslag innebär - både när det gäller awerkningsskyldighet och skogsbesprutning- att inverka negativt på näringen. Vi yrkar alltså avslag också på förslaget till ny skogsbespmtningslag.Jag yrkar bifall till reservationerna på nu berörda punkter och till de övrigareservationer som jag har skrivit under och som är fogade till dettajordbruksutskottets betänkande. 6 (vpk): Vi har så fått bekräftat och omtalat hur viktig skogsnäringenär för vårt land att det inte tillför debatten något nytt att 14 ytterligare betona det. Men med detta faktiska sakförhållande som Skogspolitiken, m. m. utgångspunktfinns mycket att säga om de åtgärder som har vidtagits - eller Nr 156kanske i större grad avsaknaden av vissa önskvärda åtgärder. De översiktliga målen för skogsnäringen oeh ett antaldelmål för densamma fastlades i det skogspolitiska beslutet . Då dettabeslut fattades, framförde vårt parfi avgörande invändningar mot det. Vi tyckteatt skogspolitiken i stor utsträckning saknade samhälleliga styrmedel och attett samhällsekonomiskt synsätt iiite låg som grund för förslaget. Det är ju pådet sättet - det kan man inte komma ifrån - att skogsmarken utnyttjas också förandra ändamål än virkesprodukfion. Den ger bär, svamp och vilt och den användsför renbete, och för det rörliga friluftslivet utgör den en oumbärlig tillgång.Det finns också stora bevarandevärden, och dessa är - till skillnad frånvirkesproduktionen - svåra att mäta i pengar, men detta förhållande gör deminte mindre betydelsefulla. Det här innebär att många olika krav ställs på skogen ochskogsbruket och att dessa krav ofta står i motsatsställning till varandra. Oftakommer t. ex. krav på produktionshöjande åtgärder i konflikt med de krav sommåste ställas från miljösynpunkt och även med hänsyn till andranyttjandeformer. Det skall villigt erkännas att det i många fall är mycketsvåra avväganden som måste göras, men det får ju inte avskräcka oss från attvidta de åtgärder som befinns vara av nöden, om de intentionei som finns iriktlinjerna skall kunna bli verklighet. Propositionen om vissa skogspolitiska åtgärder har somsitt främsta syfte att få fill stånd en fungerande virkesförsörjning åtindustrin. När vi från vårt parti bedömt propositionen, har vår utgångspunktvarit att skogsmarker skall brukas i ett långsiktigt perspektiv ochmed beaktande av andra intressen och nyttjandeformer. Det här har satt sinaspår i form av reservafioner från vårt parti i jordbruksutskottets betänkande.En del av dessa reservationer kommer senare i debatten att beröras av . Jag skall börja med att kommentera vad mankan kalla för de fyra stora förslagen i propositionen. Frågan om en fungerande virkesförsörjning har haft enframskjuten plats i de skogspolitiska debatterna , och förslagom awerkningsskyldighet har också förts fram. Virkesförsörjningsutredningensom kartlagt det privata skogsbruket visar med tydlighet vilka problem somföreligger för att vi skall kunna få till stånd en fungerandevirkesförsörjning. Inte minst visas problemets vidd av att privatskogsägarnainnehar ca hälften av landets skogsmarksareal, där av landetsvirkesförråd finns. Kunskapen om skogsfillståndet på de olika fastigheterna äri stor utsträckning mycket bristfällig. Det här förhållandet innebär att några enkla ochövergripande åtgärder, typ avverkningskonto, i det förslag som regeringen lätgå fill lagrådsremiss inte står att finna för att vi skall få en väl fungerandevirkesförsörjning. Det förslag om awerkningskonto som regeringen skickadetill lagrådet mötte starka protester från de privata skogsägarnas sida. Om mansorterar bort de värsta övertonerna, kan man ha en viss förståelse för stormen. Skogspolitiken, m. m. eftersom detta förslag dels var behäftat med sådanafelaktigheter, dels utgick från fömtsättningar som inte finns. Gmnden för ettsådant system måste ju vara en god kännedom om skogsfastigheten, dvs. Så är ju inte fallet . är det väl inte till stort gagn att orda om detta inuvarande läge, men jag utgår ifrån att regeringen väntar med att komma fillriksdagen med ett liknande förslag, fills skogsbruksplaner har upprättats påfastigheterna. Det förslag om awerkningsskyldighet som föreslås kan vigodta, det är väl vad som kan vidtas i form av åtgärder, i väntan på attskogsbmksplaner upprättats och mera precisa bestämmelser kan åläggasskogsägarna. Jag vill i det sammanhanget erinra om vår motion ,där vi i stort sett föreslog den ändring i skogsvårdslagen som föreslås. Detkrav som ställs i fråga om awerkningsskyldighet måste anses vara milt, ochvi har även fullt förtroende för den myndighet som har att utöva tillsynen.Därför finner vi inga skäl att misstänka att den här awerkningsskyldighetenkommer att utgöra någon fara för det långsiktiga målet. Jag vill ändå understryka att någon princip måste finnasom hur förmånen att äga skogsmark skall förenas med sådana villkor attskogsmarken sköts på det bästa sättet och att markens naturligaproduktionsförmåga tas till vara. Detta vill jag göra i anledning av att manofta gör påståendet att det är skogsägarens egen sak hur han vill sköta skogen.Om enighet kan nås om denna princip, borde det inte vara något problem atthitta de bästa formerna. Självfallet måste sådana villkor utformas som intestår i motsättning till skogsmarkens långsiktiga utnyttjande och så attnödvändig hänsyn tas till att värdefillväxt och kvalitet får en framskjuten plats. Av vad jag sagt framgår att vi naturligtvis kanansluta oss till förslaget om skogsbmksplaner, ja, jag vill säga att vi hälsardet med tillfredsställelse. Det är ett krav som vårt parfi ställt under mångaår, eftersom kunskapen om skogstillgångarna är en nödvändighet för att vi skallkunna uppnå en awerkning i nivå med tillväxten, och detta är då naturligtvis iöverensstämmelse med rikflinjerna beträffande ett långsiktigt skogsbruk. Vi ärhelt övertygade om att när planerna har upprättats på alla fasfigheter, då harockså grunden skapats för andra nödvändiga åtgärder för att få till stånd enväl fungerande virkesförsörjning och en riktig hushållning med våraskogstillgångar. En sådan åtgärd är en ändrad skogsbeskattning, en beskattningsom befordrar en bra skötsel av skogsfastigheterna både i fråga om skogsvårdenoch i fråga om avverkningen. I propositionen föreslås också en ändring i 9 §skogsvårdslagen som innebär att en gallringsskyldighet införs. Dengallringsskyldigheten avses emellertid endast att tillämpas för försummaderöjningsarealer, vilka nu skall åtgärdas genom tidig gallring. Här kan vi dockinte instämma i departementschefens bedömning, att när det eftersläpanderöjningsbehovet hämtats in och skogsägarna lever upp till den föreskrivna röjningsskyldigheten,så skulle behovet av de tidigaste gallringarna minska. Det är väl ändå på detsättet - och det kan ingen bestrida - att vill man få fram bestånd med grovadimensioner och bra kvalitet samt till fullo utnyttja markens virkesproduce- randeförmåga, då bör man nog gallra minst två gånger i beståndet. Även i ett annatavseende är det nödvändigt att gallring genomförs. Tas löwirket ut vidgallring, kommer problemet med lövslyet att minska, eller helt upphöra, närslutawerkningen har gjorts. Nufinns det farhågor för att en generell gallringsskyldighet kan få till följdatt gallring sker i fel bestånd, men detta kan ju förhindras om man följer degallringsmallar som finns utarbetade. Vi anser därför att den nu föreslagnagallringsskyldigheten inte enbart begränsas till att gälla den yngre skogen,som inte har blivit röjd i fid eller på rätt sätt. Nuhar åter att ta ställning till lagförslag angående bekämpningsmedeli skogsbruket - för vilken gång i ordningen är svårt att minnas. Här är allaargument och ställningstaganden väl kända, varför jag i stort skulle kunnahänvisa till våra tidigare motioner och de debatter som tidigare förts ikammaren. Menföljande vill jag ändå säga: När det gäller förslaget fill lag om spridning avbekämpningsmedel över skogsmark vidhåller vi självfallet tidigare av ossframlagt lagförslag, vilket innebär ett totalförbud. Vi anser fortfarande attdet bör ankomma på regering och riksdag att ta ansvaret för skogspolitiken. Menom vårt förslag, så som fömt varit fallet, inte vinner bifall,ansluter vi oss till förslaget att kommunerna skall kunna förbjuda användningenav dessa bekämpningsmedel. Någotnytt skall jag ändå filiföra den här debatten. fillbakaarbetar forskare från skogsvetenskapliga fakulteten vid SLU med ett projekt medarbetsnamnet "Ungskogsröjning och lövbehandling", vilket genomförs isamarbete med forskare från skogsarbeten. Det är mycketintressanta resultat som börjar komma fram vid dessa forskningar. Det skulleföra för långt att i detalj redogöra för dessa, varför jag begränsar mig tillföljande. har specialbearbetning av riksskogstaxeringens material genomförtsför att studera lövträdsförekomsten på skogsmark. a. har för plant- ochungskog redovisats arealen skogsmark fördelad på antalet stammar för samtligaträdslag och för barrträd. Undersökningen visar attpå vissa arealer, som avses behandlas kemiskt, är sådan behandling klartolämplig, detta med tanke på att antalet barrträd är för litet. Metoden är likaolämplig på arealer där antalet barrträd är stort. Sammanfattningsviskonstateras att kemisk röjning skulle vara aktuell på av arealen, vilketbetyder ca . Men man poängterar också att riksskogstaxeringensmaterial grundar sig på små provytor, medan behandlingsenheterna i skogsbmketutgörs av hela bestånd. I redovisningen av provytorna blir därför extremvärdenöverrepresenterade i jämförelse med medelvärdet för bestånd. Detta betyder attdet oftast endast är på delar av bestånd som kemisk röjning är en lämpligåtgärd. Deförsta delresultaten från den här forskningen stöder det vi alltid hävdat,nämligen att lövslyproblemet är kraftigt överdrivet och att det i verklighetenhandlar om så små arealer att det bör gå att åtgärda dessa manuellt. Irapporten framhåller man också, vilket vi alltid hävdat, nödvändigheten av Skogspolitiken,m. protokoll 1982/83:156 Skogspolitiken,m. I vår motion med anledning av proposition 145 har vi också föreslagitandra åtgärder, som vi tycker är angelägna. a. vill vi ha en översyn av 6 §i skogsvårdslagen. Det kommer ju att uppstå en viss motsättning mellan den nuföreslagna awerkningsskyldigheten och nämnda paragraf i skogsvårdslagen. Vi harockså ställt förslag om en skogsbeskattning oeh en produktionsavgift. Dessayrkanden har behandlats i skatteutskottet, varför jag inte nu kommer attberöra dem. Jagvill återigen poängtera hur vikfigt det är att vår skogsmark sköts på ett brasätt. Tillståndet är inte det bästa. Tvärtom visas stora brister iskogsodling, röjning och gallring. De här bristerna måste åtgärdas, störreresurser måste filiföras skogsbmket. Inte minst gäller detta denfillsynsmyn-dighet vi har på detta område. Vi tycker därför att det är bra attskogsvårdsstyrelserna har fått några miljoner till. Dettalas ofta om poUser i skogen, när krav ställs om ökade resurser tillskogsvårdsstyrelserna. De som använder dessa ord vet ganska htet om vadtillsynsmyndigheten gör. Dess huvuduppgift består i information och rådgivning,och av detta behövs det mycket mer, det visar erfarenheterna. Låtmig som exempel ta den studie som i hargjort om resultatet av skogsodlingarna. av skogsodlingarna kangodkännas. Drygt en tredjedel underkänns alltså. De uppfyller inteskogsvårdslagens krav på plantantal per hektar och en jämn fördelning avplantorna. Inte ett enda län i vårt land har under undersökningsperiodenuppnått ett godkänt resultat. I de bästa länen godkändes av nyodUngarna,medan man i de sämsta länen visar siffror på . Detta visar ju att krafttagnu måste tas, om vi inte måste minska vår awerkning. Med detta vill jag yrka bifall till våra reservationer som finns fogadetill detta betänkande. Jagövergår då fill näringsutskottets betänkande 49. I detta betänkande behandlasriksdagens revisorers förslag i anslutning till granskning av domänverket. Jaghar i en motion berört två områden som jag anser viktiga och där åtgärder börvidtas. Jag kommer uteslutande att uppehålla mig vid dessa och skall försökavara så kortfattad som det är möjligt. Fördet första gäller det här skogsarealer där driften är klart olönsam.Domänverket förvaltar av skogarna i , dvs. merparten av deallmänna skogarna. skogar är fill övervägande del belägna i övreNorrland. Det är skogar belägna på relativt stor höjd över havet, de har enlång omloppstid, och det är förenat med stora kostnader att anlägga ny skog.Men de har en stor betydelse för utkomstmöjHgheterna i Norrlandsinlandskommuner, och de ger ett bra fillskott av råvara till vår skogsindustri. Avdetta bör man dra vissa slutsatser. Enligt min mening måste man anlägga ettsamhällsekonomiskt perspektiv på utnyttjandet av dessa skogsmarker. Detinnebär att avkastningskrav och strikt företagsekonomiskt tänkande får ge vika förregionala intressen och önskemålet om tillskott av virkesråvara. Utskottethar haft svårt att avgöra i vad mån det föreligger en motsättning mellanrevisorernas förslag och motionärens. Motsättningen - eller skillnaden, skullejag hellre vilja säga - ligger däri att jag anser att man i dessa områden måstese på verksamheten på ett helt annat sätt än vad som är fallet i dag.Revisorerna påpekar att varken regeringen eller har ålagt domänverketatt av regionalpolitiska skäl driva skogsbmk på de olönsamma arealerna iföreträdesvis norra . Men om man ser på det hela på ett annat sätt, såfinner man t. ex. att en del av de resurser som vi tvingas använda föratt bekämpa och lindra en mycket hög arbetslöshet i dessa regioner skulle kunnaanvändas bättre till angelägna arbetsuppgifter i de olönsamma skogsmarkerna.Det är också svårt att se vitsen med att AMS-arbeten ordnas på domänverketsmarker - det handlar i de flesta fall om skogsvård - när det skulle bli mycketmer effektivt om de personer det gäller vore anställda av verket. Jaganser att det redan nu finns starka skäl för ett ställningstagande tillproblemet med dessa skogsarealer där driften är klart olönsam, och att ävenregionalpolitiska skäl bör väga tungt i verkets politik. Fördet andra gäller det frågan om verkets försäljning av skog på rot och anlitandeav entreprenörer. De fackliga organisationerna har kämpat emot ensådan utveckling. Det måste väl ses som ett mycket dåligt skämt av utskottet,när man skriver att det här finns ett betydande utrymme för inflytande från deanställdas sida. Kanske kan följande citat från ett uttalande av en ombudsman iSkogsarbetareförbundet i tidningen , aprilnumret , geutskottsmajoriteten något att tänka på: "Enkänsla av hopplöshet och resignation vill smyga sig över en, när man ser hurskogsbmket i varje krisläge ser den enda lösningen av problemen i en ökadentreprenadverksamhet. Förmågantill nytänkande och problemlösningar tycks inte sträcka sig längre än till -sälj ut maskinerna till de anställda eller öka andelen entreprenörer- så får vien mycket billigare produktion. Man tycks hemfalla åt den ideologi som någonformulerade på följande sätt: Människan fungerar allra effektivast när hon hardet som djävligast." ställer också frågan - som även anställda i domänverket ställer:"Vad betyder diskussionerna inom domänverket? Är man på väg att överge denpolicy som tidigare fastlagts?"