prot · G60922 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag vill än en gång uttala, som jag redan gjort fleragånger, att jag hoppas att Lesjöforsgruppen skall lyckas i sitt arbete attklara rekonstruktionen och bevara bruket och sysselsättningen. Jag ser mångaoch svåra problem för gruppen och för bruket, men den socialdemokratiskaregeringen kommer att infria det löfte som den har givit. Det behöver BertilJonasson inte hysa något tvivel om när han reser hem till . AnL .38 (): Industriministern säger att haninte vet vad jag är ute efter. Jag är bara ute efter att försöka få till stånden lösning på en fråga som har varit mycket betydelsefull för ,nämligen att klara sysselsättningen i . Det gäller iöstra , vilken är alldeles speciellt illa ute när det gällersysselsättningen och där det finns mycket små möjligheter till annanverksamhet. säger industriministern att det inte är fråga om någotbeting utan om vad Lesjöforsgruppen själv har sagt att man skall åstadkomma.Det är bra om det är så, och jag är glad om vi kan genomföra detta. Vad jag ärute efter är dock att det inte kan få hänga upp sig på några hundratusentalkronor i en slutomgång. Jag vill trots allt tolka det sista somindustriministern sade så, att man skall hålla det givna löftet om hjälp tillLesjöfors. Det får man i så fall göra, även om det skulle kosta något mer iform av stadig lånegaranti. Jag hoppas att frågan skall kunna lösas på denvägen. AnL 39 Industriministern ; Berfil försöker nu göra en tolkningav mitt inlägg som icke överstämmer med dettas innebörd. Jag menar att densocialdemokratiska regeringen har sträckt sig så långt som vi kan göra iLesjöforsären-det. Vi har givit ett löfte om en ytterligare kapitalinsats undervissa alldeles bestämda förutsättningar, och de måste uppfyllas. Jag vill vidare göraBertil uppmärksam på att den tillträdande socialdemokratiskaregeringen snabbt samlade sig till ett beslut till gagn för , för deanställda och deras familjer och för , ett beslut som fick från den avgående regeringen. Ger inte det entankeställare? AnL 40BERTIL (): Jag har inte kritiserat den nya regeringenför detta. Jag tycker att det var bra att den handlade som den gjorde. Men viskall också ha klart för oss att det, som jag har framhållit i resonemangen idenna fråga, fanns så många oklara faktorer att det inte var lättför den förra regeringen att fatta beslut i frågan. Allt arbete i efterhand harockså styrkt detta. Industriministern säger att socialdemokraterna nu harsträckt sig så långt som det går. Ja, det kan så vara, men jag vill ändå säga borde kunna lösa frågan genom förhandlingar i slutomgången. Jag kan intefinna annat än att det skulle vara möjligt. Jag vet att industriminister vad han Hansade visserligen nej till vissa förslag som hade framförts, men det fanns viddet fillfället inte möjHghet att göra något annat. har man dock kommitnästan ända fram fill målet. Man bör då se fill att man inte stupar påmåUinjen. Överläggningen var härmed avslutad. Om läkartillgång-en i inland 12 § Svar på fråga 1982/83:57 om läkarfillgången iVästerbottens inland AnL 41 Statsrådet : har frågat mig om jag ärberedd att vidta åtgärder för att underlätta rekryteringen av läkare i vissalandsting. Anledningen fill frågan är den svåra läkarsituationen iVästerbottens inland. undersökte vakanslägetbeträffande läkartjänster i landet. Resultaten föreligger ännu inte i slutligform. Jag har emellerfid inhämtat preliminära uppgifter från länslandsting som visar att situafionen där är bekymmersam. En förbättring totalt sett kan dock förmärkas iVästerbotten. När det gäller den öppna vården har andelen vakanser sjunkitnågot och ligger nu på . Samfidigt har antalet tjänsterökat väsentligt. Antalet läkare verksamma inom den öppna vården i Västerbottenhar enligt undersökning ökat från 1981 fill 1982. Liksom anser jag att man akfivt måste verkaför att få läkare att i större utsträckning arbeta även i glesbygder. När detgäller tjänstefördelningen i landet kan konstateras att den är jämn ochsolidarisk. Den reella läkarfördelningen har dock inte gått att påverka så somvarit avsikten. Efter vad jag har inhämtat beror detta bl. a. på attvikariatsmöjligheterna i främst de största universitetsstäderna ständigt ökar.Läkare kän då stanna kvar i dessa mer attraktiva områden som vikarier, medansjukvårdshuvudmännen i glesbygderna får svårt att tillsätta ordinarie tjänster. Detta är en fråga om solidaritet mellan landstingen. Detär enligt min mening angeläget att de enskilda landstingen följer deläkarfördelningspro-gram och läkarplaneringsramar som utarbetari samråd med bl. a. sjukvårdshuvudmännen. Därigenom skulle en jämnarefördelning av läkare kunna nås i olika delar av landet. Jag kan försäkra attjag skall verka för att staten i överläggningar med företrädare försjukvårdshuvudmännen akfivt kommer att påverka utvecklingen mot en merasolidarisk läkarförsörjning. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Om läkartillgång-en i inland AnL42 (vpk): Jag får tackastatsrådet för svaret på min fråga. Som nämnts i frågan ställde jag enfråga om samma problem till dåvarande statsrådet . Hennes svar gavlugnande besked om att problemet skulle ordna upp sig. Det har inte blivit så. Tvärtomsynes situationen ha blivit sämre. Det hjälper inte att kommunerna byggervillor med subvenfionerade hyror. är endast 10 av 21 läkartjänster iVästerbottens inland besatta. Man kan också förstå att läkarna inte är så pigga på attsöka dessa tjänster, när t. ex. den situafionen kan uppstå att två läkare på enfemläkarstation även får ta hand om en annan läkarstation och därutöver skallha jourtjänstgöring varannan natt. Man förstår att de flyr fältet vid förstabästa fillfälle. Efter vad jag har erfarit har även nya bestämmelser somgäller medfört att situationen blivit sämre.Bestämmelserna skall enligt uppgift innebära att medicine studerande ochAT-läkare inte längre får ha förordnande som vikarierande distriktsläkare. I det här sammanhanget kan jag inte undgå att också erinraom att representanter för läkarkåren kräver att man framöver skall minskautbildningen av läkare. Detta krav upplever nog människorna i glesbygden och imina hemtrakter som mycket underligt. Det enda jag kan utläsa av svaret är statsrådets försäkranatt försöka påverka utvecklingen mot en mera soUdarisk läkarförsörjning. Jagtycker att det borde finnas sådana möjligheter. Men när representanter förläkarkåren påstår att det är överflöd av läkare och att de riskerar att mistaarbetstillfällen samfidigt som inte ens hälften av de läkartjänster som finns iVästerbottens inland är tillsatta, måste man ta till mycket mera radikalaåtgärder än en försäkran om att försöka påverka utvecklingen. Jag tror attfolket som bor i dessa trakter inte alls är nöjda med detta svar, och tyvärrkan inte heller jag vara det. säger att det måste vidtasmera radikala åtgärder, men jag hörde inte av hans inlägg att han har någraförslag till åtgärder. Det finns naturligtvis olika sätt att komma fill rättamed detta problem, med en hårdare styrning. Ett sätt är att använda tvång avnågot slag, exempelvis att läkare under försatt vidareutbildning inte fårfillgodo-räkna sig tjänstgöring på vikariat för specialistkompetens. Ett annatsätt är ökad information om fördelarna med att arbeta i vissa delar av landet.It. ex. har och läkarföreningen gått samman i en informationskampanj,och resultatet av den är en markant förbättring. Där kan man visa på attvakanserna inom den öppna vården har minskat från 1979 till ,trots att 20 nya tjänster har tillkommit under samma tidpunkt. Jag vill hävda, som jag sade i mitt svar, att detta filsyvende og sidst är en fråga om solidaritet mellan de olika landstingen. diskutera de här problemen både med Landstingsförbundetoch med Nr 22 undersöka hur man skall kunna ändra denna sneda Tisdaeen den fördelning av läkarna. AnL 44JOHN (vpk): Den senaste upplysningen kan jag också tackaför - det var ett litet längre gående svar. Detkanske är en brist att jag inte har några egna förslag till åtgärder för attlösa dessa problem. Men det är ju till regeringen man vänder sig och frågar. Omjag kommer på något radikalt förslag kan jag återkomma motionsvägen. Jagförsökte framställa ett förslag när jag diskuterade denna fråga med ElisabetHolm, nämligen möjligheten att förlägga AT-tjänstgöring ute pådistriktsläkarstationerna. Det innebär att det måste finnas en ordinariedistriktsläkare, men det skulle hjälpa upp situafionen om man kunde styraAT-tjänstgöringen ut till läkarstationerna. Detta förslag var den dåvarandesjukvårdsministern inte så pigg på att prova, men det kanske går bättre för dennya regeringen att titta på det. Om arbetsmarknaden i för handikappade m.fl. Överläggningen var härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1982/83:56 om arbetsmarknaden i för handikappadem. har frågat mig om jag ärberedd att vidta erforderliga åtgärder för att förhindra uppsägning av personersom är anställda med lönebidrag vid allmännyttiga organisafioner. befarar att ett stort antal uppsägningar iVästerbottens län blir följden av att det hundraprocentiga lönebidraget förvissa anställda vid allmännyttiga organisafioner sänks fill den 1 juli1983. Det problem som pekar på har aktualiseratsav ett antal organisationer, bl. a. , HCK.Organisafionerna har vänt sig till och begärtfortsatt hundraprocentigt lönebidrag. Framställningarna behandlas f. n. iregeringskansliet. har behandlat frågan om lönebidragets storlektill de allmännyttiga organisationerna vid flera tillfällen.Arbetsmarknadsutskottet har uttalat att eftersom organisafionerna tagit överstatens roll som koUektivav-talspart är det skäligt att de också har ettekonomiskt ansvar för konsekvenserna av avtalsuppgörelserna. Jag stod bakomdetta uttalande som ledamot i utskottet, och jag har inte ändrat uppfattning isakfrågan. Jag vill vidare erinra om att organisationerna begärde ochfick en lång övergångstid att planera för hur den egna kostnadsandelen om 10 %skulle finansieras. Riksdagsbeslutet om bidragsreglerna togs redan våren 1979.Jag anser det riktigt att beslut i den här frågan fullföljs ochutgår ifrån 8 protokoll 1982/83:20-22 Nr 22 att organisationerna tar sittansvar för de lönebidragsanställda. Tisdaeenden innebär också att delönebidragsanställda omfattas av lagen om anställnings- skydd och att uppsägningar måsteprövas enligt lagens regler. Om arbetsmarknaden i för handikappade m.fl. AnL46 (vpk): Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret på minfråga, fastän jag på de handikappades vägnar får beklaga att det inte ställs iutsikt eller ges några löften om åtgärder för att förhindra ifrågavarandeuppsägningar. Vi upplever ju en svekdebatt både i denna församling ochute i landet. Sedan jag tagit del av arbetsmarknadsministerns svar skulle jagvilja läsa upp ett stycke ur den socialdemokratiska parfimotionen 1979/80:994som just berör den här frågan: "Socialdemokraterna ser allvarligt på de farhågor förarkivarbetarnas framfida sysselsättning som uttrycks av företrädare förvissa organisafioner. Vi kan inte acceptera att handikappade förlorar tidigaremöjligheter till sysselsättning på den öppna arbetsmarknaden. En sådanutveckling måste förebyggas genom insatta motåtgärder. Det bör därförankomma på regeringen att noga följa utvecklingen." uttalar i sitt betänkande1979/80:21, där denna motion behandlas, att en uppföljning bör komma tillstånd. Detta rimmar dåligt, tycker jag, med arbetsmarknadsministernssvar på min fråga. Jag hade väntat mig att man från socialdemokrafiskt hållskulle stå fast vid de principer som man fastslagit i sin partimotion och somman fick igenom i utskottet - det framgår av utskottets skrivning. Jag tyckeratt regeringen bör följa utvecklingen och se till att dessa handikappadesframfida sysselsättning inte äventyras, särskilt som man frånsocialdemokratiskt håll tidigare inte kunnat acceptera något sådant. Enbart i rör det sig om ett femtiotalanställda som kommer att varslas om uppsägning. I hela landet är det, såvittjag vet, ca 8 000 personer som är anställda med lönebidrag. Man är i färdmed att göra en enkät om hur många som kommer att förlora sina jobb. HTFuppskattar att det är omkring 150 personer. Denna enkät är ännu inte helt klar,men den kommer att redovisas . Jag hoppas att arbetsmarknadsministern ändrar sin atfitydi det här fallet och står fast vid vad som sägs i den socialdemokratiskaparfimotionen. AnL 47Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Jag tänker stå fast viddet som sades i motionen om att vi skall följa det här väldigt noga. Men i denmotionen fanns fakfiskt också en uppslutning ifrån socialdemokraternas hållfill principen att man skulle ha en nedtrappning till de . Vad vikrävde var en lång övergångstid - vi precis som organisationerna -, och viville att frågan skulle följas väldigt noga. Det fanns 1979 en oro på många håll i samhället för attdenna nedtrappning skulle kunria få negativa konsekvenser. Om man nu ser på vadsom hänt sedan desskan man tack och lov säga att utvecklingen inte stöder dessa farhågor. Det finns ungefär 9 300 personer med lönebidrag somär anställda i allmännyttiga organisationer. Av dessa fanns ungefär 5 300 närlönebidraget infördes . Det är den gruppen som har fått100 %. Men de övriga, alltså 4 000 anställda, har rekryterats enligt de nyaprinciperna, dvs. med 90-procentigt bidrag. Det tyder på att organisafionernasom grupp inte har de svårigheter som vi och andra var rädda för. Får jag fillägga att jag tycker att det är mycket viktigtatt ha med i perspektivet att det inte är någon välgörenhet somorganisationerna skall bedriva gentemot de anställda. De anställda gerorganisationerna ett mycket stort tillskott, en mycket god arbetskraft. Jagtycker att det är vikfigt att ha i minnet att detta är ett tillskott förorganisationerna. har jag litet svårt att förstå den här diskussionen,eftersom det på sina håll verkar som om man inte uppfattade detta som en vettigoch riktig arbetskraft, och jag beklagar om så är fallet. Om arbetsmarknaden i för handikappade m.fl. AnL 48 (vpk): Det är klart att dessa personer bör betraktas som en godarbetskraft, och det har jag inte heller ifrågasatt. Men om dessa organisationerinte längre har råd, så drabbas ju de handikappade. Det är de handikappade somdrabbas - jag tänker i detta fall inte på organisationerna, utan på dehandikappade. Jag vill också citera vad utskottet skrev - i hastighetenhittade jag inte detta citat när jag gjorde mitt första inlägg.Socialdemokraterna ställde sig bakom denna skrivning: "Utskottet vill ianslutning till motionerna betona att regeringen direkt bör följa utvecklingenoch om den skulle ge anledning därtill lägga fram erforderliga förslag så attinte syftet med reformen - att skapa fler arbetsfillfällen för handikappade ochatt förbättra det nuvarande arkivarbetets status - förfelas. bör ilämpUgt sammanhang få en redovisning för resultatet av regeringens granskning.Vad utskottet anfört i denna fråga bör regeringen underrättas om." Om det nu är så att kanske flerahundra av dessa handikappade riskerar att mista sina jobb, då begriper jag inteom regeringen - när man talar så mycket om solidaritet - skulleställa sig kallsinnig till åtgärder för att förhindra dessa uppsägningar. AnL 49Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Inom regeringen kommervi att följa det här väldigt noga, dels därför att vi har ett riksdagsbeslutbakom oss - vi socialdemokrater drev fram det -, dels därför att det är en isak mycket viktig fråga att bevaka. Vi kommer också att ge denredovisning för situationen som har begärts. Som jag sade tidigare behandlas f.n. i den framställning som bl. a. HCK men också ett antalandra organisationer kommit in med och där de här farhågorna tas upp. Vi ärinte färdiga med det arbetet och kan alltså inte ge något svar . När detgäller att följa denna frågaväldigt noga behöver alltså inte vara orolig. Däremot tycker jag att det i den grundläggande principfrågan,att organisationerna skall ha ett eget arbetsgivaransvar, finns väldigt starkaskäl att stå fast vid detta. Det gäller framför allt utifrån de handikappadesegna synpunkter. I den här diskussionen skal! vi inte glömma att det handlar omett tillskott för organisationerna. AnL 50 (vpk): Man får inte heller glömma bort att det som gjort detmöjligt för nämnda organisationer att anstäUa den aktuella arbetskraften ärjust det hundraprocentiga statsbidraget. Vidare noterar jag att arbetsmarknadsministern kommer attfölja frågan väldigt noga, och det är jag mycket glad över. Men kom ihåg nu är i färd med att varsla de här människorna om uppsägning. Jag hoppas att framställningen från de handikappade kommeratt behandlas mycket positivt i . Om så blir fallet, är jaghelt nöjd med den här frågestunden. AnL 51 Arbetsmarknadsministern : Herrtalman! Jag vill bara säga att det fakfiskt inte är så att det enbart är dethundraprocentiga bidraget som har lett fill att den här anställningsformenfinns. Som jag redovisade förut är det nämligen så att genom de nya reglerna,som innebär ett 90-procentigt statsbidrag, har över 4 000 personer anställts iorganisationerna med lönebidrag. Enbart i , som ju JohnAndersson kommer från, har 175 nyrekryteringar gjorts efter den 1 juli 1980.Det visar alltså att tvärtemot vad många tidigare befarat, har organisationernaansett att även den 90-procentiga nivån på statsbidrag möjliggörnyanställningar. Jag tycker att vi skall hälsa med tillfredsställelse att dethar blivit på det sättet. Överläggningen var härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1982/83:58 om ungdomsarbetslösheten i har frågat mig vilka åtgärderregeringen ämnar vidta för att ungdomen i skall kunna få inträde påarbetsmarknaden. Regeringen har presenterat ettarbetsmarknads-politiskt åtgärdsprogram för nära . Med denna satsning kommer antalet personer sysselsattagenom arbetsmarknadspolifiska medel att uppgå till ca 180 000 ellerca av arbetskraften. I sysselsättningspaketet ingår bl. a. medel tillberedskapsarbeten för ytterligare ca 20 000 personer, möjligheter för AMS attutöka antaletdeltagare i arbetsmarknadsutbildningen och fidigareläggningar av statligainvesteringar för . Dessa projekt är valda så att deskall ge omedelbar effekt på sysselsättningen. Särskild hänsyn har tagits till det extremt svårasysselsättningsläget i . Närmare 183 milj. kr. har avdelats förbygg- och anläggningsarbeten i detta län. Denna summa utgör av värdet förtidigareläggningen. a. skall en ny passagerarterminal vid Kallax flygfältbyggas. har den dominerande andelen av sysselsattai beredskapsarbete varit ungdomar, och jag utgår från att även dettamedelstillskott i första hand kommer att bereda ungdomar arbete. Av de medelsom regeringen kommer att föreslå att bevilja för beredskapsarbetenkommer enligt uppgifter som vi har fått från arbetsmarknadsstyrelsenatt tilldelas 165 milj. kr. Därutöver kommer regeringen som ett direkt stöd tillungdomarna att bevilja 90 milj. kr. fill ungdomsplatser för ungdomar under 18år. Med dessa medel beräknas 8 000 nya ungdomsplatser kunna inrättas. För att öka möjligheterna till yrkesutbildning för deungdomar som inte kommit in på gymnasieskolan och som är arbetslösa harregeringen avsatt 14 milj. kr. för ytterligare ca 2 000 gymnasieplatser fr. o.m. Slutligen vill jag erinra om vad statsministern anförde isin regeringsde-klarafion om ett utvecklingsprogram för . Inomregeringskansliet pågår f. n. tillsättning av en särskild"Norrbottengrupp", och förberedelser har inletts för ett veckolångtbesök i . AnL 53 (): Ungdomsarbetslösheten är ett svårt problem,oavsett var den härjar i vårt land. Skälet fill att jag har ställt den här frågan fillarbetsmarknadsministern är det utomordentligt svåra läget i . Jagvill under den här korta stunden i kammaren särskilt betona det som händer imalmfälten. har arbetslösheten ökat med enbart iKiruna kommun, och ungdomarna är de som drabbas särskilt hårt. Ett av skälen äratt det i stort sett råder anställningsstopp i varenda industri. Det positivaär de åtgärder som föranletts av olika utlokaliseringar fill malmfältskommunen.Det stora antalet är ett problem, utflyttningen ett annat - och den möjlighetenblir mer och mer begränsad allteftersom arbetslösheten tilltar i den övrigadelen av riket. Vi har tomma bostäder. I kommun kommer vi attha en kostnad på ungefär 4 milj. kr. enbart för tomma bostäder. Vi ser ocksåatt konsumtionsmönstret nu förändras i mycket snabb fart i malmfältskommunen,vilket leder till att nästan alla typer av verksamheter har problem att vänta. Utan att vara alltför dramatisk vill jag säga att vi stårganska nära den dag då problemen är så stora att vi kanske kommer att ha svårtatt hantera utvecklingen fortsättningsvis. Målsättningen, åtminstone när detgäller malmfälten, måste vara att arbetslösheten inte får tillåtas att stigaöver Nr 22 nuvarande nivå. Därför är det orimligt att tiUåta att de som ärvarslade T' Haaen den inomLKAB avskedas - det är en omöjlig åtgärd med tanke på samhällenas Det gälleratt fortsätta utlokaliseringarna från statliga verk som ger särskilt O ett nvtt nolis- kvinnor möjlighet till sysselsättning, att genomföra den utvecklingsplan som , . M/jjM poängterats i regeringsdeklarationen ochnaturligtvis också att stödja de projekt som har till syfteatt ändra och utveckla näringslivet i . Detbrådskar med dessa åtgärder. Men jag vill ändå tacka arbetsmarknadsministernför det svar som jag har fått här . Jag håller med om att situationen i , inte minst imalmfältskommunerna, är ytterligt allvarlig. Den är naturligtvis i väldigt höggrad allvarlig för ungdomen. Isvaret har jag redovisat de arbetsmarknadspolitiska insatser som vi gör ochkommer att göra. Vi kan konstatera att det i statistiken frånarbetsförmedlingarna för den senaste månaden redovisades en ökning med närmare1 000 ungdomar i beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning, därtyngdpunkten låg på fler beredskapsarbeten. Jag vet att ungdomarna uppe imalmfältskommunerna naturligtvis inte helst av allt vill ha beredskapsarbete,men som en åtgärd av dem vi har tillgängliga som går att genomföra snabbast ärberedskapsarbetena ändå en bättre lösning än den öppna arbetslösheten. Malmfältsproblemenär mycket stora, och det är också därför regeringen genom industridepartementetoch kommer att skicka upp endelegation som skall se på problemen och på de olika projekt som man lokaltvill föra fram för att skapa alternativa sysselsättningsmöjligheter. JaghåUer alltså helt med om att situationen i är oerhört allvarlig ochkräver alldeles speciella åtgärder. Överläggningenvar härmed avslutad. 15§ Svar på fråga 1982/83:60 om ett nytt polishus i har frågat mig när regeringen har för avsikt att gebyggnadsstyrelsen i uppdrag att sätta i gång byggandet av en ny förvaltningsbyggnadför polis- och kronofogdemyndigheterna i . Regeringenuppdrog åt att t. o. m. bygghandUngar projektera en ny förvaltningsbyggnad för polis- och krono fogdemyndigheterna i . I beslutet föreskrevs bl. a. att projektet skulle ingå i projektreserv och således kunna utföras när behov 106 förelåg med hänsyn till sysselsättningsläget. avslutad,och har hemställt om byggnadsuppdrag. Jag är välmedveten om att särskilt poUsens lokaler i är dåliga och Tisdaeen den att det ärangeläget att få ett nytt polishus. Men mot bakgrund av det g ekonomiskaläget måste även mycket angelägna byggnadsinvesteringar Jag ser ingen möjlighet för regeringen att nu ge klartecken q yff uqU, vill jag erinra om att behovet av konjunktur- och j- A/ässiö arbetsmarknadsåtgärder fortlöpande övervägs inom . Ett resultat av det senare var bl. a. regeringens beslut om att tidigarelägga statliga investeringar för . AnL 56 (): Jag tackar justitieministern för svaret på min fråga. De lokaler som polis- och kronofogdemyndigheterna i till sitt förfogande är sådana att byggnation av ny förvaltningsbyggnadmåste igångsättas . Såväl arbetslokaler och personalrum somlokaler för allmänheten är otillräckUga, och polismyndighetens lokaler har ejheller de funktioner som krävs av en tidsenligt utrustad polisstation.Yrkesinspektionen i länet har också riktat allvarliga anmärkningar motlokalerna i fråga.