prot · G609117 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:117 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 1 § Justeradesprotokollet för den 5 innevarande månad. 2 § Föredrogs ochhänvisades Propositionerna 1982/83:164 fill kulturutskottet /83:165 tilllagutskottet /83:169 till utrikesutskottet 3 § Föredrogs ochhänvisades Motionerna 1982/83:2307-2310till socialförsäkringsutskottet /83:2311 till justitieutskottet1982/83:2312 och 2313 till lagutskottet /83:2314 till justitieutskottet1982/83:2315 och 2316 till försvarsutskottet /83:2317-2320 tillcivilutskottet /83:2321-2323 till finansutskottet /83:2324 tilljordbruksutskottet /83:2325 till skatteutskottet /83:2326-2332 tilljordbruksutskottet /83:2333 yrkande 3 till arbetsmarknadsutskottet iövrigt till näringsutskottet 4 § Föredrogs men bordlades åter betänkanden /83:36-38 betänkanden /83:17 och 18 betänkande 1982/83:17 Föredrogs arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /83:21 om arbets-marknadspoHfiken (prop. 1982/83:100 delvis). 1 (); Något av det allra viktigaste för ossmänniskor är att ha ett arbete. Det är också viktigt att vi upplever attarbetsuppgiften är meningsfull. Detta har sagts många, tidigare idenna kammare, och ändå tål det att upprepas och understrykas. Runt om i landet sprider sig oron. Skall den som ärarbetslös få tillbaka sitt arbete? Skall den som blir klar med värnplikten fåett arbete? Hur blir det när yrkesutbildningen är klar? Men det är inte bara de arbetslösa som med oro ser på deökande arbetslöshetssiffrorna. De som har arbete upplever hotet allt närmare: kan det gälla mig. Vi politiker arbetar med flera politiskaproblem. Men jag tror att de flesta av oss upplever arbetslöshetsproblemet somdet kanske allra största och mest svårlösta. Jag vet också att varje politikeroch varje riksdagsman vill göra alltför att lösa problemet, men när det gällersättet att lösa det skiljer vi oss åt. Vi ledamöter och suppleanter i riksdagensarbetsmarknadsutskott har med utskottskansliets hjälp producerat ett betänkandesom nu utgör ett underlag för den här debatten. Betänkandet är 160 sidortjockt. Tryckfelen är bara tre, sägs det, och inte särskilt lustiga f. ö.Utskottets hemställan omfattar 95 beslutspunkter, och de 46 reservationerna geruttryck för de delade meningar som finns om hur arbetslöshetsproblemet skalllösas. Inledningsvis i betänkandet redovisas några uppgifter omutvecklingen på arbetsmarknaden. Det gäller det totala antalet sysselsatta,antalet anställda i tillverkningsindustrin, antalet deltidssysselsatta osv. Jagskall begränsa mig. herr talman, fill att bara redovisa att antalet arbetslösaenligt den senaste undersökningen är 155 000, vilket motsvarar avarbetskraften. var antalet 135 000, dvs. Antalet öppet arbetslösa ungdomar har dessvärre också ökat och är nu 50 000. Till dessa öppet arbetslösa kommer 183 000 personer som ärföremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jämfört med innebärdetta en ökning med 32 700. Sammanfattningsvis var 338 500 personer antingen öppetarbetslösa eller föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, vilket motsvarar7,av arbetskraften. För oss svenskar är dessa siffror höga och mycket oroande.Om man jämför med länder i , finner vi att vår öppna arbetslöshet ändåligger på relativt låg nivå. Men den verkliga, totala, arbetslösheten - ivilken de i det arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammet är inräknade - liggeri nivå med arbetslösheten i jämförbara länder inom OECD-omrädet. ger anledning till stor oro för framtiden. Oron minskar sannerligen inte när man granskar vadregeringen har gjort . Ni har faktiskt haft några månader pä er.Vi minns mycket väl hur ni sade; Bara vi får makten, skall allt ordna sig. Jagförmodar att ni nu upplever att det inte var så lätt. Löftespolitik kanresultera i framgång i ett val. Men, sanna mina ord, den sortens löftespolitikger tillfälliga valframgångar. När man lovar väljarna sådant som man inte kanhålla på , kan framgångarna utebli. Regeringens ekonomiska politik har inneburit enkraftig åtstramning av den privata konsumtionen, som går ut över löntagarna.Det är bl. a. handelssektorn som drabbas, med varsel och friställning avarbetskraft som konsekvens. Arbetsgivaravgifterna höjs, vilket, tillsammans medett inte tillräckligt återhållsamt löneavtal, ökar arbetskraftskostnaderna ochkanske grusar förhoppningarna om nya jobb. Vad hjälper det att devalverakraffigt, när andra, motverkande åtgärder innebär att man inte kan tillgodogörasig effekterna? Under innevarande budgetår satsas ca 16-17 miljarderkronor på arbetsmarknadsverkets verksamhet. Fortsätter arbetslösheten att öka,vilket vi tyvärr måste räkna med, skall det väl satsas lika mycket nästabudgetår och även nästa. Man kan med andra ord föreställa sig dejättesatsningar som kommer att krävas under hela mandatperioden och inte minstde ytterligare miljardbelopp som vi måste låna. Budgetunderskottet ökar,skulderna ökar och ränteutgifterna ökar. Och satsningarna är inte offensiva.Det är klart defensivt att tvingas satsa på "konstgjord"sysselsättning. Resonemanget kan förefalla hjärtlöst, men ingen är betjäntav en förskönad beskrivning av den kris som vi befinner oss i. Ju merkrismedvetna vi blir, desto klarare kan vi se på alternativa lösningar. Dettagäller inte minst arbetsmarknadens parter, som också måste ges möjlighet att taansvar för företagens lönsamhet och deras förmåga att skapa meningsfylldaarbetsuppgifter. Löneutvecklingen och avtalsuppgörelserna belyser hur det kan gå, när parterna förhandlat utan att egentligenbehöva ta ansvar för att det totala antalet arbetstillfällen minskar. Jag troratt allt fler politiker nu tröttnat på att spela rollen som"städgumma". Mot bakgrund av detta kommer frågan omarbetsmarknadspolitikens roll att aktualiseras alltmer. Vi är väl alla överensom att arbetsmarknadspolitiken under normala tider, när ekonomin är sund ochnär företagen går med tillräckligt höga vinster, utgör ett slags buffert. Vidkonjunktursvängningar skall den lösa de tillfälliga problemen påarbetsmarknaden. Vid strukturförändringar skall den utgöra ett stöd. Men hur skall vi se på arbetsmarknadspolitikens roll närsamhällsekonomin befinner sig i kris och när arbetslöshetssiffrorna bara ökar?Självfallet skall samhället ställa upp för de människor som förlorar arbetet.Men räcker detta? Är lånemöjligheterna hur stora som helst?Var och en i denna kammare vet att det finns en gräns. Arbetepå sikt måste skapas på annat sätt. Jag vill fråga arbetsmarknadsministern: Hur ser ni på detlångsiktiga problemet mot bakgrund av att budgetunderskottet inte får öka, attlåneverksamheten måste begränsas, att vi inte har råd med hur storaränteutgifter som helst och att inflationen måste pressas ned så mycket sommöjligt? Vi moderater har tidigare hävdat att vi i en sådan härsituation måste vara mera flexibla. Vi måste pröva okonventionella lösningar.Prestige får inte vara ett hinder. Det allt överskuggande är att skapa riktigaarbeten, att få i gång det svenska näringslivet, att sakta och metodiskt minskade offentliga utgifterna till förmån för verksamheten i den enskilda sektorn. Moderata samlingspartiets förslag om att bygga ut ochutveckla det gamla lärlingssystemet är ett exempel på att vi okonventionelltoch utan prestigebindningar har velat granska grundorsakerna till den storaungdomsarbetslösheten. slussades ungdomarna in i arbetslivet på ettnaturligt sätt. Varför sker inte detta ? Nära 100 000 ungdomar är öppet arbetslösa eller föremålför arbetsmark-nadspolifiska åtgärder. Denna siffra talar sitt tydliga språk.Med svenska mått mätt är detta ett allvarligt misslyckande. minskarframtidstron hos mänga bland de unga. Varje dagökar pessimismen och depressionen. Visst är det bra att anslå miljarder till detarbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammet. Men vad gör arbetsmarknadsministernom antalet arbetslösa ungdomar är 150 000 ? Vad gör ni om ni inte fårlåna fler miljarder? Jag är medveten om att statsrådet måste vara oerhörtrestriktiv mot att bevilja pengar än hit och än dit. Men en sak har statsrådetråd till, nämligen att förutsättningslöst granska och diskutera konstruktivaförslag, även om de råkar komma från oppositionspartierna. Inte så sällan förekommer det att ett regeringspartibeskyller ett oppositionsparti för att bara skälla och kverulera och saknakonstruktiva förslag. Men förslaget om en utvecklad lärlingsutbildning är ettkonstruktivt förslag. Förvisso ligger förslaget också inom utbildningssektornoch skall diskuteras även i de sammanhangen. Men gränsen mellan deutbildningspolitiska och arbetsmarknadspolitiska effekterna är faktiskt ganskasuddig. Jag hoppas att arbetsmarknadsminister tar tillfället i akt och sägernågot konstruktivt om ett konstruktivt förslag. Hur kommer det sig att ungdomsarbetslösheten i Österrikeär låg? Förklaringarna är flera. Men en är att man har ett väl utbyggtlärlingssystem. Det socialdemokratiska partiet i har inte sett någotideologiskt hinder, såvitt jag förstår. Eller är förklaringen den att man inteär tillräckligt renlärig, sett med svenska socialdemokratiska ögon? Å andrasidan: Vad prioriterar ni - renlärighet och stor ungdomsarbetslöshet eller enpraktisk, konstrukfiv syn på problemen och fler ungdomar i arbete? Det kanväl ändå inte vara sä att frågan om ingångslönerna är det stora hindret.Tänk på de många socialdemokratiska arbetare och hantverkare 117 som lärtupp ungdomar och lärlingar . Tänk på alla de Onsdagenden socialdemokratiskasmåföretagare som tyckte att det här varett bra system. Jag vet inte om de är lika mänga , men det fanns _ ändåganska många sådana , som tyckte att detta system var bra. Arbetsmarknads-Ungdomarna fick lära sig ett yrke. De uppfostrades av sina äldre politiken arbetskamrater på arbetsplatsen. De hade ett stödpå sin väg in i vuxenlivet och in i arbetslivet. F. ö. har ju redan ettstatsråd uttalat sig ganska positivt om problemet med ingångslönerna. Jaguppfattar saken så att ni kan diskutera den här frågan. Eller ser ni socialdemokrater ett hinder i systemetsmångfald? I ett lärlingssystem måste ju utbildningsplanerna vara många ocholika, dvs. anpassas till alla de skilda förhållanden och krav som gäller iolika yrken och på olika arbetsplatser. Dock är ju arbetslivet oerhörtmångfasetterat. Men jag måste alltså fråga arbetsmarknadsministern om ettlärlingssystem - och ett utbyggt sådant - inte uppfyller kraven på de konformistiskainslgen i er ideologi och samhällssyn? Är det detta som lägger hinder i vägen? Vi moderater har, som sagt, lagt fram en skiss fill hurett utbyggt lärlingssystem skulle kunna utformas. Den är inte fullkomlig. Jag vill med tillfredsställelse konstatera att vi är eniga påden borgerliga sidan om att kraftfulla åtgärder måste sättas in för att kommatill rätta med ungdomsarbetslösheten. Men självfallet vill också centerpartietoch diskutera den slutliga utformningen av ett utbyggt lärlingssystem.De har i alla fall ställt sig bakom tanken. I den här frågan - som jag tycker är en av huvudfrågorna idagens debatt -sträcker jag ut handen, arbetsmarknadsministern. Med detta yrkar jag bifall till alla de reservationeri betänkandet som stöder med sina namn. 2 (); Alla människors arbete är den mest centralaförutsättningen för att vi skall nå en balans i den svenska ekonomin. Ettförverkligande av den målsättningen förutsätter en polifik med en stramhushållning med våra ekonomiska tillgångar och naturresurser, tekniskutveckling och förnyelse av produktionsapparaten samt en rättvis fördelning avproduktionsresultat och regional balans. har bättre än praktiskt taget varje jämförbartland kunnat värja sig mot den internationella massarbetslösheten. Attarbetslöshetstalen i många industriländer varit både tre och fyra gånger störreän i vårt land visar att regeringspolitiken relativt sett varitmycket framgångsrik. Antalet sysselsatta ökade med ca130 000. Hela nettoökningen ligger på att kvinnorna i ökad utsträckning harkunnat komma ut på arbetsmarknaden. Denna utveckling har åstadkommits under dentid som varit i regeringsställning. Centerparfiets ambitioner sträckersig ändå längre än till de uppnådda resultaten. stod nuvarande arbetsmarknadsministern här i 55 talarstolen och riktade frän kritik mot att den dåvaranderegeringen medvetet förde en politik som ledde fill ökad arbetslöshet.Anna-Greta sade, att den dåvarande regeringen i ökande grad tolereradearbetslösheten. Det finns då anledning att bara i all vänlighet påminnaarbetsmarknadsministern att antalet öppet arbetslösa i årtyvärr var ca 20 000 fler än . Ifrån sida skulle vi aldrig beskylla den socialdemokratiskaregeringen för att medvetet föra en politik som leder till ökad arbetslöshet.Vi är övertygade om att ni gör så gott ni kan, men det ger ändå inte ettfillfredsställande resultat. är ett högt industrialiserat land. Vi är starkt beroendeav hur utvecklingen är i andra länder och vilka möjligheter vi har att finnaavsättning för våra produkter. Den socialdemokratiska politiken bygger på atthöstens devalvering skall vara så framgångsrik att väsentligt kan ökasin export och sin andel av världsmarknaden. Om exportframgångarna inte blirvad socialdemokraterna förväntar sig, finns en betydande risk att vårt landsnabbt kommer att nå de arbetslöshetstal som flertalet av de västligaindustriländerna nu har. Förutsättningen att då genom traditionella arbetsmarknadspolitiskaåtgärder begränsa dessa problem är små. I en internationell jämförelse finns det, som jag sadeinledningsvis, anledning notera att vi hitfills har klarat oss bra. Denjämförelsen kan göras både mot det socialistiskt styrda och detkonservativt styrda . citerade också i förraårets debatt och hans tänkvärda ord "Har vi råd att arbeta?". Ifråncenterns sida svarar vi obetingat ja på den frågan. Det är viktigt att vidtagaalla åtgärder för att bereda människor ett arbete. Därför måste samhället påolika sätt underlätta företagsamheten och skapa grunden för en bibehålleniridustrisysselsätt-ning. Ifrån sida har vi till årets framförtförslag till förstärkning av familjejordbruket, ytterligare förbättrademöjligheter till nyföretagande och produktutveckling i de små företagen, enaktiv satsning på hela den produktionskedja som syftar fill ökad användning avinhemsk energi samt en förstärkning av regionalpolitiken inom ramen för detregelsystem anslöt sig . Det är nödvändigt att vi fåren vändning när det gäller industrisysselsättningen, och därför delar vi intearbetsmarknadsministerns uttalande i om att det kanskeinte är nödvändigt att öka antalet anställda inom industrisektorn. kritiserade vidare den förra regeringenför att ha lassat över en lång rad av sina problem på kommunerna när det gälleratt klara sysselsättningen. De ekonomiska åtgärder som den förra regeringenvidtog låg på en helt annan nivå än de åtgärder som den nuvarande regeringenvidtar närdet gäller att försämra kommunernas ekonomi och därmed möjlighet attupprätthålla sysselsättningen: De socialdemokratiska talarna är av förståeligaskäl tysta om detta förhållande. är också skallet från de fackligaorganisationerna på den offentliga sektorn borta. konfiskering, men det gör man inte längre, trots attbeloppen nu är betydligt högre. Kan det möjligen bero pä vilket eller vilkapartier som sitter i regeringen? Problemen för kommunerna att klara sysselsättningen kommeratt öka. Den undermedicin som socialdemokraterna påstod sig ha ioppositionstid, och inte minst under valrörelsen, har man inte lyckats plockafram - helt enkelt därför att den inte finns. Siffran förindustrisysselsättningen var den lägsta som noterats, nämligen970 000. Närmare 140 000 är deltidssysselsatta av arbetsmarknadsskäl- även detta en rekordsiffra. Jag nämner dessa siffror bara som ett bevis föratt socialdemokraterna inte har kunnat infria de utfästelser och förhoppningarsom svenska folket fick före valdagen . Ungdomarna är den grupp i samhället som har det svårast.Trots att betydande insatser gjordes av den förra regeringen för att förbättrasituationen, sä återstår ännu mycket. Det är därför som vi från sidahar återupprepat vårt krav på ett program för att bereda alla ungdomar upp till21 år arbete, utbildning eller praktik. Tyvärr har antalet arbetslösa ungdomarunder ökat med närmare 5 000 i jämförelse med samma tid förra året.Därför är vi förvånade över att utskottsmajoriteten har avvisat våra förslag.Jag skulle vilja ställa en fråga till arbetsmarknadsministern: planer harni i kanslihuset för att förbättra ungdomarnas situation med tanke på att det ifebruari månad var närmare 100 000 ungdomar under 25 är som antingen vararbetslösa eller i beredskapsarbete? Från sida har vi i reservation 7angivit tänkbara vägar för att öka ungdomarnas möjligheter att få en förbättradsituation. Vi är medvetna om att vi inte pä alla punkter är så där klara ochprecisa, men det är ändå tankegångar och synpunkter som ligger i linje med attvi bör öka förutsättningarna för att bereda ungdomarna någonting att sysslamed. Med tanke på situationen på arbetsmarknaden är detnödvändigt att vidmakthålla en hög kapacitet och beredskap förberedskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning. Därför har vi i stort ställtoss bakom regeringens förslag när det gäller dessa satsningar. Ett genomförandeav den moderata politiken skulle otvetydigt leda till en kraftigt ökad öppenarbetslöshet, något som vi från sida inte kan acceptera. Vi noterar det motsatsförhållande som tycks råda mellanmoderaternas reservationer 6 och 7. I den förstnämnda säger man; "Att gekommunerna utökat ansvar för sysselsättningen riskerar att ge förstärktainlåsningseffekter på arbetsmarknaden. Detta skulle motverka nödvändigyrkesmässig och geografisk rörlighet och binda människor kvar i olönsammaföretag." I den andra reservationen däremot delar man vår uppfattning attdet kommunala ansvaret för de arbetslösa ungdomarna bör öka. Men det kanske ärså, att man också skall tillgodose de grupper i moderata samlingspartiet som ärvarma anhängare till en ökad geografisk rörlighet med de konsekvenser för vissaregioner som detta kan få. Arbetsmarknadsutbildningen måste fortlöpande ses över föratt bättre kunna motsvara behovet av yrkesmässig anpassning. Det är viktigt att utbildningsinsatserna kan koncentreras till yrkesområdendär en arbetskraftsefterfrågan kan bestå också i ett längre tidsperspektiv.Det är viktigt att den påbörjade utvecklingen fortsätter. Det innebär enfortsatt förskjutning från grundläggande utbildning till mer kvalitetshöjandekurser. Det finns anledning att poängtera nödvändigheten av att utbildningensinnehåll fortlöpande ses över. Utbudet av kurser har vidgats genom kraftigtökade möjligheter att köpa utbildning i företag, en utveckling som ligger helti linje med uppfattning. Arbetsmarknadsutbildningen bör vidare användasför att motverka könsuppdelning och för att bredda främst kvinnornasarbetsmarknad. Utbildningen på dataområdet måste intensifieras inom helaarbetsmarknadsutbildningen. Frågan om en förkortning av arbetstiden, i första handtill , har diskuterats alltmer såväl i vårtland som i flera andra industriländer. har verkat för en förkortning avarbetstiden för en grupp människor som vi anser har haft särskilt stort behovdärav, nämligen småbarnsföräldrarna. Vi noterar med tillfredsställelse attarbetsmarknadsministern sett till att den statliga parlamentariska utredningenDELFA har fått som sin huvuduppgift att ur ett brett perspektiv ta framunderlag för och att sfimulera till debatt och ökade kunskaper omarbetstidernas roll vad gäller sysselsättning, samhälls-och arbetsmiljö,jämställdhet, fördelningsfrågor m. m. Jag är övertygad om att det är nödvändigt att vi för enöppen debatt i dessa frågor. bör vi kunna komma fram till lösningar sominnebär en förkortning av arbetstiden. förutspår en ökad arbetslöshetunder det närmaste halvåret. Särskilt svårt blir det för ungdomarna. Storaårskullar lämnar även gymnasieskolan, och det blir hård konkurrens omarbetstillfällena. Denna bedömning gör med utgångspunkti de kontakter som länsarbetsnämnderna har haft med bl. a. företagen i resp.län. Jag tror, tyvärr, att man gjort en riktig bedömning. Därför krävs det enekonomisk politik som ligger i linje med de synpunkter som ochfolkpartiet framfört i en reservation vid finansutskottets betänkande1982/83:30. Det är inriktningen av den ekonomiska politiken som är avgörandeför hur vi skall klara den framfida sysselsättningen, både inom industrisektornoch på den offentliga sidan. Andra talare för kommer senare att beröra övrigaförslag och ställningstaganden i det nu aktuella betänkandet. Med det anförda ber jag. herr talman, att få yrka bifalltill reservationerna 2, 4, 7, 16, 18, 20, 24, 26, 30, 38, 40. 41, 42 och 43samt i övrigt till utskottets hemställan. 3Tredje vice talman (): Herr talman!Låt mig börja med att återge en bild ur det verkliga livet. 1 måndagsmorse stod jag på en busshållplats. Jag skulle åka med flygbussentill flygplatsen i . Vi var en grupp människor som stod där Bland oss fanns en ung grabb. Precis när en av bussarna skulle starta,kom en kamrat till den unge grabben. Det syntes att det inte bara var Nr117 vårsolen som gjorde att kamraten var på gott humör. Han nästan sprangfram den till den unge grabben. På långt håll skrek han till dennepå ett sätt som gjorde 3 api-jl 1983 att vialla levde oss in i det hela; Jag skall börja pä ett jobb ! Han gjorde ingen hemlighet av att det för honom var en väldigtArbetsmarknads-stor dag. Han berättade att han hade besökt arbetsförmedlingenvecka efter politiken vecka men att man bara hade bett honom komma igen. Jaghade liksom gett upp hoppet, sade han. Men fick jag besked om att jagfått ett jobb. Och skall jag börja . Du förstår, sade han, mopeden harjag inställd på verkstad, så jag måste åka buss . Och det bästa av alltihopär att när jag ringde dem nu säger de, att om jag sköter mig får jag kanskestanna också. Jag erkänner att när jag satte mig i bussen tänkte jag påden här grabben och den glädje som han inte kunde dölja. Det fullständigtporlade ur honom. Och jag tänkte: Finns det fortfarande några kvar som sägeratt våra ungdomar inte vill ha arbete, då skulle de ha sett glädjen hos den härgrabben. Jag var dä pä väg upp hit till för att diskuteraarbetsmarknadspolitik. Och jag tänkte pä vad vännen iSimrishamn så riktigt sade i förra årets arbetsmarknadsdebatt: Vi har en visstendens att tala om procent och siffror, men vi glömmer och förstår kanske interiktigt vad den människa som är bakom siffrorna känner. Ni borde ha sett den här grabben på busscentralen -samtliga här i kammaren. Jag tror att det är nyttigt för oss politiker att seen bild från verkliga livet . Ifrån sida har vi i vår motion tagit uppungdomsproblemen. Vi har pekat på de anslag till ungdomsslussar som föreslogsav dåvarande arbetsmarknadsministern och som riksdagenbeslutade om. Jag skall citera två meningar ur vår motion, där vi skildrarvilken effekt detta har haft: "Tanken har mött ett mycket positivt gensvarbäde hos ungdomar och deras föräldrar och hos andra vuxna. Vi föreslår därföratt inom ramen för sysselsättningsskapande åtgärder 100 milj. kr. avsätts förkommunala ungdomsslussar, varav en del bör användas till 'närvaropremier'." Vi kan ställa oss frågan: Hur har dessa pengar använts ikommunerna? Jag tog kontakt med min hemkommun. Där fick man . av dethär anslaget och startade en kursverksamhet som hette "idérikungdom". Man gick till arbetsförmedlingen och konstaterade att 50 ungdomarvar arbetslösa. Man bjöd in dessa till en information om kursen. 30 tackade jaoch kom. 14 ville börja kursen. Man skapade ett arbetsmotto, och jag hoppas attkammarkamraterna på bildskärmen kan se bilden där deras motto finns mitt iblandungdomarna: Hur mycket vore möjligt om ingen försökte göra det omöjliga. säger ledaren att det har gått mycket bra. Många harverkligen tagit på allvar detta med att skapa idéer. Och ungdomarna har gåttut i arbetslivet. Deras självförtroende har stärkts. Nr 117 Man kom igen och gick då uttill 18-25-åringar. Man har ungefär sammastorlek pä kursen , och man har 13 april1983 mycket goda erfarenheter.