prot · G609161 · 1982-12-31 00:00:00 — att viskall satsa pä ett storvarv i nuvarande skala i stället för att kraftigt skära 124 ner både vid ochUddevailavarvet. Jag tror att det nu är viktigare än någonsin att vi använder ett varv effektivt i ställetför att splittra upp oss på två varv. Det bör ge svensk varvsindustri bästamöjligheter att klara den mycket hårda framtida konkurrensen. har kritiserats för att inte klart uttalavilket varv vi menar borde vara kvar. Jag mäste säga att jag har svårt attförstå den kritiken, detta med tanke på alla de misslyckade projekt därpolitikerna har försökt leka företagsledare eller på andra sätt försökt styraföretag och deras etableringar. Baserat på detta saknas alla skäl för attpolitikerna i första hand skall avgöra vilket varv som har störst chans attklara sig i en utomordentligt besvärlig framtid. Svenska Varv bör kunna ställa upp med eller knyta till sigde experter som kan ta fram material om vilket varv som har bäst möjligheteratt klara sig framöver. Självfallet kommer denna fråga upp ikammaren, men den stora och avgörande faktorn i fråga om vilket varv som skallvara kvar måste till största delen baseras på bästa konkurrenskraft. Ommoderaternas förslag får majoritet gäller självfallet också att det varv somblir kvar snabbt måste visa minskade förluster och peka mot lönsamhet. Det finns enligt min åsikt vissa inslag i den nu aktuellapropositionen som gör det onödigt svårt för svensk varvsindustri att hävda sigframöver. Som jag sagt tidigare, är jag medveten om vårt mycket sväraekonomiska läge, men jag tycker ändå det är diskutabelt att till sista kronanprecisera hur stort stöd varven skall erhålla för att kunna klara konkurrensen.Det har nämligen klart sagts ifrån att mer pengar intekommer att anvisas; räcker inte dessa pengar får varven finna sig i ytterligarenedskärningar. Jag tror att denna öppenhet med stor tacksamhet kommer attnoteras hos de svenska varvens konkurrenter utomlands. Propositionen föreslår också neddragningar över helalinjen. Detta kan bli än allvarigare för svensk varvsindustris framtida förmågaatt i någon form överleva. Man vill reducera kapaciteten kraftigt vid bådeKockums och . Jag tror - sjävklart hoppas jag att jag har fel, mentyvärr är jag inte övertygad - att om propositionen får majoritetens bifall,vilket den säkert får med hänsyn till kammarens sammansättning, kommer vityvärr inom en mycket snar framtid att i denna kammare diskutera nedläggning avbåda de svenska storvarven. Det är min bestämda uppfattning att det nu ärviktigare än någonsin att effektivt använda de delar av svensk varvsindustrisom skall vara kvar. Jag vill också ha sagt att, oavsett vilket förslag som fårmajoritet, kommer svensk varvsindustri att framöver möta stora och betydandeproblem. Ändå tillåter jag mig att tro att det moderata förslaget ger svenskvarvsindustri en bättre möjlighet än det förslag som harpresenterats i propositionen. Min kritik mot propositionens nedskärningsförslag delasäven av t. ex. verkstadsklubbens ordförande vid . Han harnämligen klart och tydligt sagt att propositionen innebär nedläggning avUddevallavarvet. Verkstadsklubbenvid varv - där jag är anställd - har inte talat i Varvsindustrin, m. m. Nr 161 samma termer som Uddevallaklubben.Nu tror jag inte att Onsdaeenden verkstadsklubben vid harnägon större tilltro till propositionens 1 juni1983 förslag att ge svensk varvsindustrimöjligheter att överleva. grundar jag framför allt pä verkstadsklubbens tidigare agerande. Varvsindustrin Herr talman! Vad det i verklighetenhandlar om är en total oförmåga att fjj vilja eller våga kritisera någotsom kommer från socialdemokratin, lika litet som manskulle vilja eller våga berömma något som kommer från andra polifiska partier. och debatterades varvspolitikenintensivt på varv. presenterades ett förslag som gick utpå att skulle minska antalet anställda med 900, alltså frän 5 000 nermot 4 000. Då protesterade facket häftigt, livligt understött avsocialdemokratin på orten. Man påstod att det skulle bli mycket besvärligt förKockums atf möta den utländska konkurrensen om varvet hamnade på denna nivå.Jag vill påstå att det t. o. m. höjdes röster som sade, att om förslagetgenomfördes, vore det lika bra att lägga ned varvet då en nedläggningändå snart skulle bli aktuell. Om propositionen nu går igenom, vilket den förvisso gör,kommer att få omkring 3 000 anställda - kanske något mindre - ochdetta, herr talman, i ett läge när det borde ställas än högre krav påeffektivitet än vad som var fallet 1978. Det handlar om ett antalanställda som med ca 2 000 understiger den nivå facket vid för några årsedan inte ansåg sig kunna acceptera. Jag tycker att det ärmycket, mycket beklagligt när fackliga organisationer i första hand agerarpolitiskt-taktiskt och först i andra hand ser till medlemmarnas och landetslångsiktiga intresse. Tyvärr har detta inträffat mer än en gäng, vilket frånbl. a. demokratisk synpunkt mäste starkt kritiseras. hör vi inga starka fackliga protester. kommer intefacket att arrangera jättelika demonstrationer. slipper vi bevittnapersonangrepp, och våldsamma sådana, mot ansvarigt statsråd. talar intelängre fackliga ledare om att regeringen medvetet, kallt och beräknande vill haut människorna i den kyliga arbetslösheten. talar man om ansvar och omförståelse för lönsamhet. säger man t. o. m. att vi självfallet inte underhur som helst kan hälla olönsamma företag under armarna. I och för sig, herr talman, är detta sunda och vettigaargument, men jag vill bestämt påstå, att om man i varvsdebatten för mindre änett år sedan använde dessa argument, blev man bannlyst precis som under denkatolska kyrkans storhetstid - allt detta endast beroende pä att regeringen har en annan kulör än vad som var fallet . , herr talman, min enkla men ändock godauppfostran tillsammans med respekten för denna kammare gör att jag verbalt intekan uttrycka i ord vad jag i verkligheten känner för den monumentalaundfallenhet fackliga organisationer ibland visar inför socialdemokratiskapropositioner. I detta anförande instämde (). 119 () replik: i använde uttrycket mingoda uppfostran. Då brukar man ha så pass god uppfostran att man inte angriperpersoner som inte är närvarande och inte kan försvara sig. gentemot verkstadsklubben vid är väl känt för den som harföljt med i dagspressen pä orten. Det går mycket bra att se hur de fackliga organisationernahar agerat vid varvsbesluten. Större delen av de beslut som har fattats harfattats under den borgerliga regeringstiden. Vi har sagt att vi ärligenbehandlat varvsfrågorna i denna kammare ända . 1976 tillträdde denborgerliga regeringen. Många svåra beslut har fattats i denna kammare därefter.Herr talman! Det har inte varit fråga om någon obstruktion från Metall centraltoch från de fackliga organisationer som jag känner. Vi har kämpat för våraåsikter ute i våra orter, och sedan har vi lojalt ställt upp för attförverkliga de beslut som har fattat. 120 (): har densvenska varvsindustrins omfattning och struktur diskuterats här i . Ibörjan gällde diskussionen frågan om att medverka till en kapacitetsexpansion.Diskussionen är den omvända, och sä har det varit under senare är. Det ärnämligen fråga om att begränsa varvens kapacitet. Problemet för de två stora svenska nybyggnadsvarven ärinte ineffektivitet - tvärtom. varv i är - för att ta ett exempel- även med internationella mätt mätt ett modernt och högeffektivt varv. Det harman visat inte minst . I hård internationellkonkurrens har man bl. a. tagit hem en stor order på roll-on-roll-off-fartyg iSaudiarabien. Varvets verkliga problem är att det i världen finns för fäorder att konkurrera om. Även om situationen är besvärlig just nu för ett stort svensktnybyggnadsvarv som , så är marknaden därför inte helt nattsvart. Jagtror att statsrådet hade rätt när han i sitt anförande tidigaresade att man i allt det dystra kan spåra en viss försiktig optimism också inomvarvsindustrin. Varvets ökade effektivitet, och devalveringen naturligtvis, harförbättrat internationella slagkraft. Skapas tillräckliga förutsättningarför uthållighet - och finns viljan inom Svenska Varvs ledning - så bör Sveriget. ex. i varv för läng tid framåt ha ett utvecklingsbartnybyggnadsvarv. Sakligt sett är naturligtvis alla på det klara med att densvenska varvskapaciteten är för stor. Det är därför nödvändigt attreducera kapaciteten vid de stora nyproducerande varven. Med hänsyn till denrådande situationen måste det därför medges att regeringens proposition ivarvsfrägan givits en ganska väl avvägd utformning. De mest vildsinta spekulationerna frän massmedias sida förnågra månader sedan har kommit på skam. Det blev ingen nedläggning av något avde nyproducerande storvarven. Både varv och Uddevallavarvet blir Varvsindustrin, m. m. Varvsindustrin, m. m. kvar, om än med reducerad kapacitet. Självfallet är man inte glad i och på varv.Detta varv får ju svara för den kraftigaste neddragningen. Åtskilliga hundratalmänniskor mister jobben och kastas ut på en arbetsmarknad i där dengenomsnittliga arbetslösheten ligger väsentligt över riksgenomsnittet: Oroninom regionen är därför befogad. Neddragningen av kapaciteten på Kockumsdrabbar naturligtvis inte bara anställda vid varvet utan också andra människorsom genom varvet haft en någorlunda trygg sysselsättning. I regeringens proposition finns arbetsmarknadspolitiskainslag som syftar till att minska omställningsproblemen pä de berördavarvsorterna. De åtgärder som föreslås är emellertid knappast tillräckliga.Enligt min uppfattning kräver situationen extraordinära åtgärder för attminimera de negativa effekter som blir följden av neddragningarna pä Kockumsvarv. Det är därför vikfigt - och den uppmaningen skulle jag vilja rikta tillregeringens representant - att ytterligare insatser, utöver dem som harföreslagits i propositionen, sätts in i händelse av att omställningsproblemenblir större än vad som kan befaras. I motion 2342 föreslås att Svenska Varv får tillämpa"särskild företagspensionering" i samband med personalminskningarnavid varven. En sådan frivillig direktpensionering innebär flera fördelar; delsfår man möjlighet att erbjuda trygga lösningar för personalgrupper som väljeratt lämna varvet, dels blir kostnaderna vid direktpensionering lägre änom andra metoder, som brukar tillämpas i samband med s. k. äldreavgångar,används. Arbetsmarknadsminister har efter vad jagerfarit nu också kommit fram till att situationen är otillfredsställande.Enligt uppgifter i dagspressen har arbetsmarknadsministern vid ettbesök i gjort följande uttalande; Vi kan inte ha kvar ett system där äldre arbetarepensioneras via A-kassorna. Vi har hamnat i en situation där man utnyttjararbetslöshetskassorna fill förtidspension. Jag delar uppfattning pä denna punkt.Det är bra att arbetsmarknadsministern nu har insett att situationen är djuptotillfredsställande. Förhoppningsvis kommer då också arbetsmarknadsutskottetsmajoritet sä småningom atf insupa denna visdom. Det som arbetsmarknadsministern gett uttryck för iGöteborg ligger helt i linje med vad som anförts i vår mofion 2342. Det behövsinte något långt utredningsförfarande för att tillämpa vår modell tillfrivillig förtidspensionering. Den har prövats i samband med tidigarevarvskriser och är väsentligt billigare för samhället än A-kassemodellen. Detfinns därför inte någon saklig anledning, som jag ser det, att vänta. Mot dennabakgrund vill jag understryka vad utskottet anfört: "Det kan dock vid den fortsatta utvecklingen avövertalighetsfrågorna visa sig vara nödvändigt atf använda kompletterandemöjligheter till förtidspension som en av flera vägar för att få en smidiglösning av problemen." Detta uttalande av utskottet är, enligt min mening,förpliktigande för regeringen, och vi motionärer förväntar oss en snabb lösningav den problemafik som vi har berört i motionen. I utskoftsmajoritefens skrivning uttalas oro för attförtidspensionering, oavsett metod, kan bidra till att luckra upp detturordningssystem som är en avgrundvalarna i lagen om anställningsskydd. Jagkan förstå denna oro, men vill jag, herr talman, tillägga att denfrivilliga förtidspension som vi föreslär i motionen på intet sätt luckrar upplagen om anställningsskydd. Jag vill fill sist, herr talman, uttala förhoppningen atfregeringen möjligt lägger fram förslag till en frivilligförtidspensionering, som ligger i linje med vad som anförts i motion 2342. Varvsindustrin, m. m. 121 () replik: ansåg att man inte skallanvända A-kassorna, arbetslöshetskassorna, som ett sätt att pensioneramänniskor, och han citerade arbetsmarknadsministern. Jag delar denuppfattningen. Jag tycker det är direkt otillständigt atf gå till väga som mangör när det gäller äldre människor pä arbetsmarknaden. Vår kritik gäller att man kan tänkasig förtidspension som ett arbetsmarknadspolitiskt medel. Det är, Kurt-OveJohansson, inte riktigt att först stifta en lag, lagen om anställningsskydd,med mycket bestämda turordningsregler som ger människor uppfattningen att dehar en trygghet i sin anställning, och sedan genom avtal och "frivilliga"överenskommelser ändra på detta. Den frivilligheten tillkommer ofta undermycket stort tryck, det vet vi. Pä det sättet får man människor att lämna sinaarbetsplatser i förfid. Jag anser att man för människor bakom ljuset genom atfagera på ett sådant här sätt. Det är bättre att ärligt ändra reglerna i lagenom anställningsskydd och tala om att man vid driftsinskränkningar behöver ha enstruktur på personalen som gör det möjligt för företaget att överleva! Pä dethär sättet lurar man människor. Och dessutom överlåter man på staten att medskattemedel och särskilda insatser ta över ansvaret för de beslut som de faetoträffats av arbetsmarknadens parter. Det är just därigenom som vi har fått ensådan situafion i atf vi har svårt att konkurrera. Vi har ettkostnadsläge som prissäffer oss ur marknaderna och får allt större svårigheterpå arbetsmarknaden. 122KURT () replik: Jag vill till säga atf jag intetror att det finns någon förutsättning för oss att komma sams i den här frågan,eftersom det går så klara ideologiska skiljelinjer mellan våra uppfattningar päden här punkten. Ni är ju beredda atf lämna människorna i sticket i svårasituationer. Jag kan, precis som har sagt i ,nu säga att A-kassemodellen inte är den bästa, men därav får man naturligtvisinte dra slutsatsen att vi på något sätt skulle "ställa ut" demänniskor som har hamnat i en besvärlig situafion på arbetsmarknaden, och dämåste naturligtvis ett sådant sysfem ersättas med någonting annat. Vad som ärså förbryllande i er 9 protokoll 1982/83:161-162 Varvsindustrin, m. m. reservation är ju att ni kritiserar den motion där mittnamn står först utan att egentligen själva ha någonfing konstruktivt att kommamed som skulle kunna lösa problemen. Läser man igenom reservationen någorlundanoggrant finner man att det är förbluffande saker som ni har skrivit in i den.Ni skriver t. ex. på ett ställe att mofionärerna inte berör kostnaderna och huren sådan sak skall finansieras. Om och hennes partikamrater iutskottet hade läst mofionen någorlunda noga hade de upptäckt att vi i den harkonstaterat att den metod som vi föreslår är billigare för staten. Därförkommer det infe, som säger här, att bli några samhällsekonomiskaproblem genom att införa vår metod. brukar i andra sammanhang pratasig vilda över att man skall spara på statens pengar. Utifrån det resonemangsom ni för i andra sammanhang är det ganska egendomligt att ni inte ansluter ertill en motion som klart och tydligt visar hur man kan åstadkomma trygghet förden som råkar i svårigheter på arbetsmarknaden med ett sysfem av frivilligförtidspensionering sådant som det vi har föreslagit. Jag tycker att SonjaRembos resonemang bara vittnar om att ni infe har läst motionen. Hade ni gjortdet hade ni kanske kommit till någon annan slutsats. Jag skulle vilja rekommenderaer att läsa den. 123SONJA REMBO (m) replik: Det är bara det, , atf vihar exakt samma uppfattning som utskottsmajoriteten i övrigt när det gäller kostnadsaspekternaoch pensionsnivåerna. På den punkten är vi eniga. Vi har inga förutsättningar att komma överens, säger vidare. Det är naturligtvis helt riktigt. Våra ideologiskauppfattningar är väsensskilda, och det är ju dem vi argumenterar för här ikammaren och i alla andra politiska sammanhang också. Vi är beredda atf lämna människor i sticket, säger också. Nej, jag vill påstå att det är den ekonomiska politik ochden arbetsmarknadspolitik som förs av den socialdemokratiska regeringen och sombackas upp av de fackliga organisafionerna som de faeto lämnar människorna isticket. Det här förslaget om en frivillig direkt förtidspension för äldrevisar just att socialdemokraterna inte ens själva tror på sin politik. Man trorinfe atf man skall kunna få till stånd de arbeten som man lovat väljarna ivalrörelser och i olika debatter. De arbetstillfällena kommer aldrig attskapas. Man måste försöka - förlåt atf jag använder det fula uttrycket -görasig av med vissa kategorier. I detta fall "gör man sig av med" deäldre på arbetsmarknaden genom atf förtidspensionera dem. De äldre skallnaturligtvis på samma sätt som andra människor ha möjligheter att fullgöra enarbetsuppgift så länge som de själva har krafter och möjligheter att göradetta. Det är ett oerhört cyniskt resonemang man för från socialdemokratiskthåll. 124KURT () replik: Det är egentligen ett befängt resonemang somSonja Rembo för. Här föreslår att ett varv skall läggas ned, utanatf man egentligen skapar några som helst skyddsnät för de människor som detkommer att drabba. Och så har mage atf säga att på ettbättre sätt än något annat parfi skulle ta hand om de människor som hamnar ibesvärliga situationer. Det faller på sin egen orimlighet när man i andrasammanhang säger atf ett varv skall läggas ned och man infe skapar någraskyddsnät för de människor som kommer att drabbas av denna nedläggning. Sedan vill jag bara säga till atf om man läserigenom arbetsmarknadsutskottets majoritets skrivningar, ser man att majoriteteninte pä något sätt ger upp den fulla sysselsättningen, som är den vikfigastefrågan för ett socialdemokratiskt parfi. Det står klart och tydligt i derasskrivning att det i första hand gäller atf skapa sysselsättning. Men när detinte räcker med de åtgärderna skall det alltså finnas ett skyddsnät, så att demänniskor som har hamnat i svårigheter inte skall behöva uppleva orimligasituationer. Till slut, herr falman, vill jag säga att om iutskottet hade läst igenom den mofion där mitt namn sfär först, hade det gåttfram även till atf vår metod, att införa en frivilligförfidspensionering, kommer att bli billigare för samhället än A-kassemodellen.Det är förvånande atf som i andra sammanhang vill spara pengar församhällets räkning infe har anslutit sig till den här tanken. Varvsindustrin, m. m. Tredje vice talmannen anmälde att anhållit atf fill protokollet få antecknat att hon infe ägde rätt tillytterligare replik. 125ULLA TILLÄNDER (c): är de lätt räknade som verkligen troratf varven, t. ex. , går att rädda enbart genom att man pumpar instadiga miljoner. Den förhoppningen hade man kanske , men är den dystra insikten, som delas av de flesta sakliga bedömare, att lösningenpå varvskrisen och allt vad det innebär för de anställda och för regionen inteligger i en statlig konstgjord andning. Det är dystert atf behöva konstatera atf de anslag som mannu ytterligare ger är en uppehållande strid mot mycket ogynnsamma odds. Tilltron till sådana åtgärder som harfått regeringen att bevilja stora miljardbelopp var betingad av en tro på enframtid trots allt, ett hopp om ändrade varvskonjunkfurer och helt förändradeoch bättre tider men också av en kärlek till varven som arbetsplatser medlångvarig tradition. För mänga av oss som har växt upp i städer med stora varvvar det en fullkomlig orimlighet atf tänka sig en framtid för dessa städer utanbyggnationerna av fartyg pä de slamrande och nithamrande varven. Menverkligheten har varit obeveklig. Varvsindustrin, m. m. varvet har upphört med sin fartygsproduktion, och gällerdiskussionen hur det skall gå för . Här står man inför ett val. Antingen kan man hälla dethela vid liv fill höga kostnader för staten och hoppas på att miraklet med heltändrade konjunkturer skall ske inom den relafivt snävt tillmätta tid som manändå kan fortsätta så. Sociala skäl talar naturligtvis också för att ennedtrappning sker på ett för den enskilde acceptabelt sätt. Utsikterna för atf något skall kunna förväntas inträffaute i världen är dystra. Med en ovanligt hög grad av sannolikhet kan man redannu förutse att något omslag infe är i antågande. Klarspråk kan verka hårt och obarmhärtigt, men det ärriktigare än att väcka falska förhoppningar. Slutsatsen måste därför bli, atf om man fortsätter ipropositionens riktning med avfrappande statliga bidrag så finns det risk föratt varv är ett minne blott . Men jag skulle vilja peka på ett annat alternativ, sominte bara innebär en passiv väntan pä atf konjunkturen ute i världen skallvända utan att de grundläggande förhållandena ändras pä ett sådant sätt atfKockums skulle fä en chans att med egna insatser på ett aktivt sätt bidra överlevnad. Vad det är fråga om i värt förslag är - det har framgåttav den tidigare debatten - att Svenska Varv får i uppdrag att inom entväårsperiod undersöka förutsättningarna för att privatisera , atf prövaförutsättningarna för att finna ett företag som är berett att överta ,främst för annan produktion än fartygsprodukfion, men naturligtvis också försådan. Att bedöma chanserna för ett sådant företag ärnaturligtvis svårt, men vi har ju sett i atf resultaten haröverträffat kanske inte de djärvaste förväntningar men i alla fall måttligaförväntningar. Vi har sett hur dysterheten inför den nödvändiga varvsnedläggningeni har förbytts i en viss optimism. Det är lätt att se att i valetmellan dessa två alternativ är det första definitivt pä ett helt annat sätt ändet andra. Det andra lovar ju ingenting. Det innebär ändå en chans. En annan inriktning på verksamheten vid med andraägarförhållanden, med annat sortiment och med andra marknader kunde ge en nychans. Det finns inga garanfier längre, det är enrisktagning. Men man måste våga för att vinna. Lyckan står den djärve bi, heterdet också. Och var och en är sin egen lyckas smed. - Det finns mänga ordspråksom pregnant har formulerat den kunskapen att det stundom lönar sig med nyasatsningar. Och en extra ansträngning från alla parter på arbetsplatsen ikombination med förändringar på själva produktionsinriktningen skullesäkerligen kunna tända ett nytt hopp. I dettaanförande instämde (). 126 (): Det jag nu skall fa upp kan i skenet av dendebatt som har förts i kammaren synas obetydligt, men inte destomindre behöver det belysas. Bakgrunden till den föreliggande varvspropositionen är somvi vet den oerhört besvärliga situation som varvsnäringen befinner sig i här ilandet men också i övriga länder. Krafttag måste nu tas för att klara denuppkomna situationen vid framför allt de stora varven och Kockum, ochdessa krafttag har mitt fulla stöd. I motion 2340 pekar vi motionärer pä de olikakonkurrensförhällanden som råder mellan de små och medelstora varven främst närdet gäller de statliga stödåtgärderna. Den konstruktion som f. n. finns inomsvensk varvsnäring, där man i stort delar upp den i tvä block - dels varv inomSvenska Varv, dels de privata små och medelstora varven - innebär betydandeskillnader till nackdel för de små varven inom Svenska Varv. I mofionen pekarvi på situationen för Varf. Efter omstruktureringen 1981 pä är varvet inriktatpä fartygs-reparationer och industriproduktion. I produktgruppenfartygsreparationer ingår som en viktig del ombyggnader av fartyg. Pä dettaområde konkurrerar främst med de privatägda små och medelstora varveni men också med utländska varv, framför allt i . Olikheterna i konkurrensförhållandena består främst av tvädelar, nämligen avskrivningslånet, det s. k. varvslånet, och det nyaborgensåtagandet.