prot · G609118 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag yrkar bifall tillsamtliga moderata reservationer som är Onsdaeen den fogade till civilutskottets betänkande nr 22. I detta anförande instämde (). 98 (); betänkande22 präglas naturligtvis av att det finns ennyligen tillsatt bostadsutredning, bostadskommittén. Det har medfört attbeträffande en del av de förslag som har framställts har utskottet kunnathänvisa till att de kommer att behandlas av kommittén i dess utredningsarbete. Jag tycker att det är bra att en översyn avbostadspolitiken har kommit till stånd. Vi har ju i vårt land ett mycket stortbestånd av bostäder, som representerar ett stort värde och som det är angelägetatt se till att verkligen vårda. Vi är i den situationen att vi har mycket högabyggnadskostnader och kapitalkostnader. Det drabbar staten till följd avsystemet med garanterad ränta, men också i mycket hög grad den som har bostadutan garanterade räntor, dvs. mängder av småhusägare och bostadsrättshavare. Vihar också i många områden ett överskott pä bostäder, vilket är besvärande bådeekonomiskt och pä annat sätt: Från sida väckte vi höst en motion där vipekade på nödvändigheten av att man ser över bostadspolitiken för att få nyariktlinjer för denna. Vi har i vårt arbete i utskottet tagit det ad notam pådet sättet att vi inte har fört fram en del avvara motionsförslag till voteringhär i kammaren i form av reservationer utan samlat dem i ett särskilt yttrande.Det gäller t. ex. förslaget att man inte skall räkna räntebidrag på helaproduktionskostnadslånet, för att därigenom stimulera till en hård konkurrensoch kostnadspress. Ett annat exempel är att vi vill ersätta ytgränsen försmåhus med en beloppsgräns, för att ge människorna litet större möjligheter attbygga på olika sätt. Man kanske t. ex. måste ta hänsyn till den redanbefintliga miljön. Man kan vilja ha ett något större hus för att i det inrymmaett arbetsrum, och familjen kan behöva en större bostad än vad ytgränsen hargett möjligheter till. Ett tredje exempel är behovet att få ett system förbostadsfinansieringen och underhållsbelåningen . Vi vill stimuleratill en varsam upprustning i stället för att, som , stimulera människorna attsamla på sig litet för mycket av eftersatt underhåll för att de därigenom skallfå möjlighet att göra en ordentlig upprustning rned hjälp av subventioneradelån. Vi kommer senare att behandla finansieringsfrågorna i ettsärskilt betänkande. Därför går jag inte vidare in pä dem. I de bostadspolitiska debatterna under de borgerligaregeringarnas tid blev vi utsatta för mycket frän kritik fränsocialdemokratiska talare. Jag kan återge ett par citat. Det ena är från ettanförande som höll i 194 förra årets bostadspolitiskadebatt. Hon hävdade där att den borgerliga politikenhar präglats av att man villrasera den sociala bostadspolitiken. Ordagrantuttryckte hon sig så här; "Och den politiken" - den som haft ansvaret för -"har lett till att mänga tidigare uppnåddaresultat inom bostadspolitiken har raserats. Detta har främst drabbat de utsatta grupperna och dessutomskapat stor arbetslöshet. Men det har också lett till att många av de nya målsom sattes upp för bostadspolitiken har uppgivits ellerförfuskats." sade i samma debatt:"Bostadspolitiken har i vid social mening farit illa under de borgerligaregeringarnas tid." "Vi har föreslagit åtgärder för att hållabostadsbyggandet uppe på en acceptabel efterfrågenivå. Vi har föreslagitåtgärder i form av momsbefrielse, uthyrningsgaranti, temporära hyresrabatter,hyresförlustlån, underhållslån och bostadsbidrag för att hålla kvar detsociala innehållet på bostadsmarknaden. Det har blivit avslag - vanligen medden enda rösts majoritet som de borgerliga förfogar över i kammaren." Jag har valt ett par av de rätt så hyfsade inläggen. Detfanns de som var betydligt mer dramatiserade när det gällde den borgerligabostadspolitikens utseende. Mot denna bakgrund kunde man förvänta sig att i den del avregeringens budgetproposition som handlar om bostäderna finna en rad åtgärderför att regeringen nu skulle fä till stånd en helt annan politik, eftersom denpolitik som har förts och som gäller för detta budgetår har varit så förfärligtdålig. Med anledning av diskussionen om att vi borde ha ett betydligt högrebostadsbyggande konstaterar bostadsministern att det inte heller nu finns någonanledning att sätta någon ram för byggandet. Vi har tidigare noterat att varken efterfrågan ellerintresset att bygga någonsin har varit i nivå med de mål som regering ochriksdag har satt upp. Jag finner inte några andra åtgärder för att ökäbyggandet än hyresförlustrabatterna och hyresförlustgarantierna. Tvärtom kommer regeringen med en rad förslag på andraområden i lagstiftningen som ökar byråkratin och minskar möjligheten att fåbostäder färdiga. Vi finner inga förslag om att man skulle ha lägre garanteraderäntor, inte heller att man skulle ha en inte fullt så stor upptrappning somden som tidigare beslutats. Socialdemokraterna har ju förut ställt den typen avyrkanden. I fråga om bostadsbidragen föreslås inte heller någraförändringar. Man konstaterar bara att de förändringar som gjordes underföregående var avsevärda och att det i nuvarande situation inte finnsmöjlighet att föreslå någon ökning av bostadsbidragen. Vi hade besök av företrädare för vid utskottetssammanträde i fisdags och fick då veta att antalet tomma lägenheter ökar.Socialdemokraternas mål var ju att det skulle minska. Det sommest dominerar den socialdemokratiska debatten är att man Anslag till bostadsförsörjning m. m. Anslag till bostadsförsörjning m. m. måsteförsöka fullfölja den metod man har valt med hyreshusavgift, så att avgiftkommer att läggas även på de privata småhusen. Det har alltså blivit stor skillnad mellan den beskrivningsom tidigare gjordes av hur en socialdemokratisk bostadspolitik skulle se utoch vad som i verkligheten har föreslagits. Trots att vi, som jag inledningsvis sade, har fört en delresonemang till noteringar i form av särskilda yttranden, har det ändå avgivitsnågra reservationer. Jag skall nu gå över till att kommentera en del av dem. Moderater och centerparfister har enats om någrareservationer. En av dem gäller flergenerationsboendet. I en motion som väcktsav centerpartister i socialförsäkringsutskottet har understrukitsangelägenheten av att det ges bättre möjligheter för flera generationer att botillsammans. Man har velat få bort de hinder som kan finnas i form avlånebestämmelser och liknande. Vi har konstaterat i civilutskottet att det rent formelltinte finns några hinder för detta men att det när man kommer till det praktiskagenomförandet ändock uppställer sig rätt många svårigheter. Vi tror att det ärviktigt att nu gå vidare med frågan och underlätta för de människor som villordna sin bostadsfråga på det sätt som motionärerna tagit upp. I likhet med och har vi inteanslutit oss till majoritetens skrivning när det gäller ungdomensbostadssituation. Det kan tyckas vara märkvärdigt att vi reagerar på detsättet, men vi hävdar precis som föregående år att det måste vara enangelägenhet för kommunerna, när de gör sina bostadsbyggnadsprogram, att setill att man får den typ av bostadsbyggande som motsvarar behovet i kommunen. Kommuneiihar ju tillgång till siffror förbefolkningsutveckling, hefolk-ningssammansättning och för vilken typ avlägenheter som finns i kommunen. Rimligtvis ber det vara möjlij.t att väga inäldres och yngres bostadsbehov. Man måste använda litet fantasi för att få dethär att fungera, och vi tror inte att det är någon lösning att fundera just påvad ungdomen har för bostadsproblem och finna särlösningar för det. Vi återupprepar vårt förslag om att tillfälligastimulansåtgärder i form av hyresrabatter och hyresförlustgarantier, som viinte har trott pä , skulle upphöra. Eftersom den saken hardiskuterats tidigare, skall jag inte inveckla mig särskilt mycket iargumenteringen för detta. fattade ju beslut om dessa stödformer höst, och de har ännu inte fått någon stor omfattning. Låt mig bara säga att här finns ett nytt verksamhetsfältför bostadsadministrationen. Kommunerna skall ju placeras i olika grupper:sådana som har överskott på lägenheter, sådana där det råder balans och sådanasom har brist. Det skall ju vara litet olika storlek på det stöd som utgår. Man kan använda administrationen till mera meningsfylldaarbetsuppgifter än denna. Därför tycker vi att den här verksamheten bordeupphöra. Sedan har vi vänt oss emot den del av förslaget frånbostadsstyrelsen som böstadsministern har tagit upp när det gäller detkommunala förlustansvaret för bostadslån till småhus. Vi spårar här denaversion som man från socialdemokraternas sida då och då vädrar motsmåhusbyggande och specielltmot småhusbyggande på landsbygd. Man vill nu återinföra det system som gälldeföre 1977. Vi tycker inte att det finns någon anledning att göra dennaskärpning av det kommunala borgensansvaret, som motiveras av majoriteten medökade kreditrisker. Visst har antalet exekutiva försäljningar av fastigheterökat, men man använder statistiken felaktigt när man säger att detta är ettproblem som bara gäller småhus. Det finns ju flerfamiljshus som har stått tommaeller varit mycket ringa befolkade . Detta framkommer inte som enförlust på lån, därför att det har inte gått så långt som till försäljning avfastigheten. Man har fått ta till antingen kommunala pengar eller statligapengar i form av hyresförlustlån tidigare. Vi tycker också att det finns anledning att användabostadsadministrationen till vettiga arbetsuppgifter. Därför har vi anslutitoss till den tankegång som fört fram, att man skulle upphöramed köpeskillingskontrollen. Denna kontroll är arbetskrävande ochadministrativt besvärlig, och den har enligt i ytterst få falllett till avslag. Det är alltså ett arbete som just inte gett några resultat,därför att det egentligen inte längre finns några problem på området. Då börman kunna ta bort denna bestämmelse. Vi har problem med tomma lägenheter, och vi vill sätta inåtgärder för att förbättra bostadsmiljön. Bostadsföretagen går ut med olikatyper av erbjudanden för att försöka få hyresgäster till lägenheterna. Det kanvara erbjudanden om kontant ersättning, pengar som kommunen ibland ställer uppmed, eller sänkt hyra osv. Vi menar och skriver i reservation nr15 att här har bostadsföretaget, kommunen och staten gjort ett planeringsfeloch fattat ett felaktigt beslut. Man har alltså byggt fel bostäder på felställe . Då får man ta konsekvenserna av det beslutet. Husenhar ju byggts då kostnadsläget var förmånligt jämfört med dagens. Det borde därförvara möjligt att försälja en sådan fastighet till en bostadsrättsförening. Manfår då naturligtvis avskriva det som staten har att fordra, för det äringenting värt. Det är antagligen inte heller de hyresförlustlån och liknandesom kan ha lämnats. Det kan t. o. m. vara så att även bottenkreditgivaren fårsläppa till pengar för att det skall bli ett sådant pris på fastigheten att detär möjligt att få någon nytta av den. Det måste ju vara fel att ha lägenheterstående tomma, som det i den här typen av områden kanske finnsmänniskor som skulle behöva en bättre bostad. Det gäller alltså att vidta såradikala åtgärder att människor tar på sig den arbetsuppgift som detnaturligtvis är att sedan försöka skapa en bättre bostad genom ombyggnad ochmiljöförbättringar m. m. Vi tyckerdet är märkligt att vi inte har kunnat fåsocialdemokraterna med på det här resonemanget. Jag vill också kommentera det andra särskilda yttrandetsom centerpartisterna i utskottet har avgivit. och folkpartisternahar i en reservation begärt att regeringen lägger fram förslag om statliga låntill förvärv av äldre hus i skärgårdsområden. Anledningen till att vi inteanslutit oss till den reservationen är att det vid fjolårets väcktesliknande motioner. Då föreslog utskottet enhälligt att borde geregeringen till känna att förslag i ämnet borde föreläggas . Anslag till bostadsförsörjning m. m. Anslagtill bostadsförsörjning m. m. somöverlämnades till regeringen ingick också ett förslag om förbättrad långivning.Vi menar att när vi fattat ett sådant beslut en gång, skall vi inte behöva upprepadet - i synnerhet som regeringen har sagt att den arbetar med detta. Får jag avslutningsvis ta upp en sak som vi enats om iutskottet och som jag tycker är av intresse, nämligen att vi tillstyrkt encenterpartimotion om att avveckla eller i varje fall göra ett försök attavveckla de mindre bostadslånen. Material som vårt kansli har tagit fram visar, att avbostadsstyrelsens ca 1 miljon lån är så många som 600 000 med en återståendelåneskuld på . I den statsfinansiellt och samhällsekonomisktsvåra situationen skulle det ha kunnat vara av värde att få låntagarna attsnabbare lösa in de här lånen. Det är alltså ett ekonomiskt intresse förstaten, och vi ber regeringen att närmare se på det och vidta åtgärder. Meddettaber jagatt fåyrka bifall tillreservationerna 4, 6, 8, 13, 14, 15 och 24 b och i övrigt till utskottetshemställan. Vissa reservationer som jag skulle ha kommenterat får jag återkommatill efter det att företrädare för andra partier har pläderat för sina resp.förslag. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 99KERSTIN (); Vi har från i motion 2098 pekatpå både den stora betydelse stadsförnyelsefrågorna har och det ointresse vianser att den socialdemokratiska regeringen visar för de här frågorna. Stadsförnyelsen spelar en allt viktigare roll isamhällsbyggandet. Ombyggnader och reparationer har ökat kraftigt under1970-talets senare del, och inom bostadssektorn är volymen nu lika stor somnybyggnadsverksamheten. Det finns också ett stort underhållsbehov, särskilt ibostadsbeståndet, i form av dels eftersatt underhåll, dels extraordinärt underhåll.Till detta skall man också lägga de energibesparande åtgärder som behövervidtas för att klara energiprograrrimets målsättning. Det befintligabostadsbeståndet skapar alltså en ekonomisk aktivitet i byggsektorn, vilket ärav stor betydelse både sysselsättningsmässigt och samhällsekonomiskt. Det är med tanke på stadsförnyelsefrågornas ökadebetydelse i det framtida samhällsbyggandet som det är så oerhört viktigt attarbetet som bedrivits i de två kommittéer som tillsatte,nämligen stadsförnyelsekommittén och nationalkommittén för de svenskaförberedelserna inom stadsförnyelsekampanj, fullföljs ochvidareutvecklas. Från socialdemokratiskt håll hävdar man att frågornakommer att beredas inom departementet, och man talar om bostadskommittén.Sanningen är att de här frågorna för det första spänner över ett så stortområde att arbetet måste samordnas. Det är frågor som bereds inomregeringskansliet, i särskilda utredningar och inom ämbetsverk. vara attsvara för att det arbete med information, erfarenhetsutbyte och metodutvecklingsom påbörjades genom stadsförnyelsekampanjen fortsätter och fortlöpandeanpassas till nya behov. För det andra spelar stadsförnyelsefrågorna en mycketunderordnad roll för regeringen, att döma av direktiven till bostadskommittén.Vi folkpartister anser att debatten kring stadsförnyelsefrågor måstestimuleras. Underlagsmaterial och åtgärdsförslag bör publiceras, och så mångasom möjligt i ämbetsverk, kommuner, landsting och intresseorganisationer börges tillfälle att medverka. Jag yrkar bifall till reservation nr 3. Ungdomens bostadssituation har diskuterats i utskottet medanledning av en socialdemokratisk motion. Från vidhåller vi denuppfattning vi deklarerade , nämligen att det är av stor vikt attkommunerna vid sin planering beaktar även ungdomarnas behov av bostäder.Däremot kan vi inte finna det påkallat att genomföra en utredning med deninriktning som majoriteten förordar. Ungdomar skall ges samma möjlighet somalla andra medborgare till en god bostad inom den kommunala bostadsplaneringen. Jag yrkar bifall till reservation 6. Så några ord om de tillfälliga stimulansåtgärder somföreslås, nämligen hyresrabatter och hyresförlustgarantier samt stöd till de avuthyrningssvårigheter värst drabbade företagen. Den nyproduktion som i dagbehövs bör komma till stånd utan konstlade insatser från samhällets sida. Vihar debatterat den frågan tidigare häri kammaren, och huvudargumentet står sigfortfarande: bekymret över vad som händer när man skall ta bort rabatterna. Detär fel väg att välja. I reservationer som är fogade till betänkandet säger vireservanter att det är de boendes behov och den efterfrågan som finns som skallvara utgångspunkten för bostadsproduktionen. Då får man en bra utformning somgör bostäderna efterfrågade. Jag yrkar bifall till reservationerna 8 och 9. När det gäller föregående års debatt här i kammareninstämmer jag med vad har sagt. och jag behöver inte taupp tiden med att upprepa det. Jag vill bara fästa uppmärksamhet, på enskrivning i propositionen, nämligen den som gäller bostadsbidragen. är dehöjningar vi gjorde fullt tillräckliga även - då var våra förslag"otillständiga", som jag tror att socialdemokraterna sade. Anslag till bostadsförsörjning m. m. Idetta anförande instämde (). 100TORE (vpk): Jag vill börja med att ge mitt missnöje tillkänna över att detta betänkande kommer upp till behandling . Så sentsom i går mitt fick vi, både via vårt utskottskansli och viakammarkansliet, besked om att denna enda årliga sammanhållande bostadsdebattskulle komma efter behandlingen av kulturutskottetsbetänkande 21. När nu ärendebehandlingen tydligen har gått fortare än man hadeförutsett, vilket i och för sig är positivt, har man valt att tabostadsdebatten och således kasta om ordningen så att behandlingen av kulturutskottets Nr 118 betänkande 21 läggs efter. Jag vetinte om kammarkansliet eller den som har Onsdaeenden bestämt detta däri lägger envärdering att kulturutskottets betänkande skulle 13 aoril1983 " mycket viktigare. Jagbeklagar det, därför att denna- ändring har föranlett,tror jag, de flesta en del bekymmer, nämligen att vi var lediga och Anslåstill utkvittade och har haftbesvär med att få tag i några av de debattörer bostadsförsörjning som hastigt måste komma hit. Detta om detta. Jag hoppas att detinte kommer att upprepas. upprepashoppas jag att det sker i samråd med dem som skall delta i debatten. Krisen på bostadsmarknaden består. Hyresutvecklingen lederallt längre bort från socialt acceptabla hyror. Bostadsbyggandet är fortfarandealltför lågt i bristorter, t. ex. i . Omvandlingen avhyresrätter till andra upplåtelseformer gör att spekulationen i boendettilltar. Ända har denna utveckling pågått. Hyrorna,som svarade för i genomsnitt av en industriarbetarlön,har höjts i mycket snabb takt, eller till . Hyrorna har i genomsnittfördubblats . Denna ökningstakt överstiger vida den övrigaprisutvecklingen i samhället. Inflyttningshyrorna i de nyproducerade bostadshusen harökat i en helt oacceptabel takt. har dessa hyror ökat . Jagkan fortsätta med att ta några siffror. Av vår totala konsumtion är det frarriför allt kostnadernaför bostad, bränsle och lyse söm procentuellt har ökat mest . 1973var den största budgetposten för hushållen mat m. m., som det heter. Den upptog28 % av vår konsumtion. hade kontot sjunkit till , och 1982var det . 1982 var kostnaderna för bostaden vår tyngsta budgetpost ochupptog . 1978 var de , och 1973 utgjorde de av vår konsumtion. Trots de höga hyrorna i nyproduktionen fårbostadsföretagen inte full kostnadstäckning genom de hyror man tar in.Resultatet av kostnadsutvecklingen i nyproduktionen och ombyggnadsverksamhetenhar blivit att hyresgästerna i det äldre beståndet har fått ta sin del avkostnaderna genom högre hyror. Inflyttningshyrorna är orimligt höga, och denkostnadsövervältring som sker är omöjlig att acceptera. Bostadspolitiskaåtgärder måste vidtas för att sänka hyrorna i nyproduktionen. Samhällets stödtill boendet måste omfördelas så att samtliga boende får vara med och bärakostnaderna för den samhälleliga nyttighet som bostadsbyggandet utgör. Undervalrörelsen framfördes från oppositionspartierna en mycket hård kritik mot den bostadspolitik som de borgerliga partierna företrädde. Från både socialdemokraterna och kommunisterna framför deslöften om åtgärder som skulle motverka den hittillsvarande hyresutveck lingen. När sedan valrörelsen resulterade i en ny regering ställde självfallet hyresgästkollektivet stora förhoppningar på omedelbara åtgärder från den socialdemokratiska regeringen. Regeringens förslag till åtgärder inom bostadspolitikens område presen- 200 terades som en del av denekonomiska propositionen, den s. k. krispropositionen.Förslagen hade flera positiva inslag, som t. ex. hyresrabatterna ochunderhållslånen. Återinförandet av underhållslånen kan direkt ses som enframgång för den opinionsbildning som hyresgäströrelsen har drivit.Hyresrabatterna, som syftar till att sänka hyrorna i nyproducerade och ombyggdalägenheter, är välmotiverade. De åtgärder som har vidtagits är emellertidotillräckliga. Regeringens åtgärder, som presenterades och iårets budgetproposition, har framställts som temporära i avvaktan på deförslag som kan komma fram från den bostadssociala utredning, den s. k.bostadskommittén, som är tillsatt. En av denna utrednings stora uppgifter bliratt finna åtgärder mot den snabba hyresutvecklingen. Vi kan inte längreacceptera att kostnaderna för den nödvändiga nyproduktionen tas ut enbart inomhyresrätten. - Solidariteten måste omfatta samtliga upplåtelseformer.Bostadsbyggandet är en angelägenhet för hela samhället, och då måste ocksåsamhället i sin helhet bära dessa kostnader. Samhällets subventionering av boendekostnaderna sker f. n.både genom direkta bostadspolitiska åtgärder och genom de effekter somavdragssystemet har inom skattepolitiken. De viktigaste former av subventionersom påverkar boendekostnaderna i samhället är som bekant bostadsbidrag,räntebidrag och skatteminskningar på grund av underskottsavdrag föregnahemsägare. Räntebidragen uppgick till totalt 7,2 miljarderkronor. Bostadsbidragen är till skillnad från räntebidragen inkomstprövade.Stödet utgår i olika former: dels som ett direkt statligt bidrag, dels som ettkommunalt stöd, till vilket kommunerna får statliga bidrag. Det totala stödet iform av olika inkomstprövade bostadsbidrag uppgick till ca 6 miljarder kronorår 1981. Bostadsbidragen har minskat i realt värde, och antalethushåll som får bostadsbidrag har nästan halverats. Den del av samhällets stöd till boendet som ökat snabbastär skattesubventionerna till egnahemsägare. Subventionerna uppkommer genom attegnahemsägarna har möjlighet att dra av ränteutgifterna för lånen päfastigheten. uppgick dessa skattesubventioner till totalt ca 11,5miljarder kronor. 1975 svarade skattesubventionerna för 2,7 miljarder av detotala subventionerna på ca . Samhällets subventioner till boendet uppgick tilltotalt ca . torde vara en riktiguppskattning . Av dessa går ungefär hälften till egnahemsägare i formav räntebidrag och skattesubventioner. Det totala stödet till boendet har ökat med ca 20miljarder kronor . har det emellertid skett enmycket påtaglig förskjutning mellan de olika formerna av subventioner. Deinkomstprövade bostadsbidragen svarade för ungefär hälften av var bostadsbidragens andel knappt en fjärdedel. I stället harskattesubventionernas andel ökat markant. utgör de hälften av de totalasubventionerna. svarade de för ca en tredjedel. En direkt slutsats som man kan dra av utvecklingen Anslag till bostadsförsörjning m. m. Anslag till bostadsförsörjiung m. m. är att andelen icke behovs- eller inkomstprövadesubventioner ökat mycket kraftigt. Detta är i grunden upphovet till de orättvisorsom finns pä bostadsmarknaden. Stödet fördelas allt mindre efter behov.Det styrs i stället av orättvisor i skattepolitiken. En omfördelning av samhällets bostadsstöd, genom minskningav de mest gynnade villaägarnas skattesubventioner med bara en fjärdedel,skulle ge tillräckligt utrymme för betydande hyressänkningar för allahyreslägenheter. En sådan omfördelning skulle främst gå ut över rika villaägaremed höga inkomster och förmögenheter, med stora och dyra s. k. lyxvillor ochhöga ränteavdrag.