prot · G60949 · 1982-12-31 00:00:00 — Deförbättringar som har ägt rum har kommit till stånd tack vare påtryckningar avmiljöintressen, forskare, parlamentariker i olika länder och yrkesverksammainom exempelvis fisket. Defta påfryckningsarbete måste fortsätta. Vi skall infeslå oss fill ro med aft konventioner träder i kraft. Det gäller också aftkontrollera atf de efterlevs och utvecklas. Vi måste över huvud taget fortsättaansträngningarna, även om forskningsuppgifter ibland kan betraktas somomöjliga, vilket antyds i utskoffsbefänkandef. Jag yrkarbifall fill reservafion 1. AnL 108 (vpk): Med full rättförfasar människor sig över de ideliga oljeutsläppen, och man kan förstå denförtvivlan människorna känner inför fågeldöden och ovissheten om övriga skadorpå fauna och flora. Vad man däremot infe kan förstå är statsmakternas oförmågaatf göra annat än aft prata för att hejda ofoget. Det enda sättet att få stopppå utsläppen är att inte världsomspännande stopp,men det borde vara tämligen enkelt aft genom exempelvis Nordiska rådefsmedverkan vidta de åtgärder som behövs för att förbättra skyddet för farvattnenrunt de nordiska länderna. Deregler som f. n. finns när det gäller oljeutsläpp på svenskt ochinternationellt vatten är helt otillräckliga. Det gäller både möjligheterna aftkontrollera reglernas efterlevnad och sankfionsmöjligheterna. Det är exempelvisinfe tillåtet att alls släppa ut någon olja i , men likväl sker det,och def är förenat med stora svårigheter att spåra upp def skyldiga fartyget.På internationellt vatten på andra öppna hav får man släppa ut en viss mängdolja per nautisk mil. Till uppgiften att spåra det skyldiga fartyget läggs dåatf man måste visa att den tillåtna mängden olja har överskridits. Detstår fullkomligt klarf aft det fordras kraffåtgärder för atf komma fillrätta med den giganfiska nedsmutsning av våra hav och kuster som oljeutsläppensfär för. Trotsatt det måste vara uppenbart för var och en vilka oerhörda skador på naturlivetsom oljeutsläppen förorsakar, minskar de inte i omfattning, snarare tvärtom.Därfill måste läggas def faktum atf det finns möjligheter atf i land ta hand omoljerester från fartyg, och det utan vare sig större kostnader ellerfidsförlusfer. Den slutsats man måste dra är aft rederierna på frivillig väginfe är beredda att avstå från oljedumpningar fill havs. Defär naturligtvis ingen lätt uppgift att komma fram till internationellabestämmelser som kan bli helt verksamma för att förhindra fortsattaoljeutsläpp. Det går emellerfid att göra en hel del på den nafionella nivån ochsedan arbeta för att dessa bestämmelser får spridning genom olikainternationella organ. Därförbör man ställa krav om aft fartyg skall rengöras från oljerester innan deflämnar svensk hamn. Bara tankfartyg med separata barlastfankar eller fullgod reningsanläggningskall få lämna lossningshamn innan godkänd fankrengöring har genomförts. Tankfartygsom anländer till svensk hamn för lastning skall kunna visa intyg från senastelossningshamn om att antingen ren olja lossats eller rengöring skett före avgången.Om inte, skall lastning nekas. Bunkerfankar på alla fartyg som trafikerarsvenskt vatten måste göras rena i hamn med fasta intervaller. Föratt skydda skärgårdarna mot oljeutsläpp från grundstötningar bör reglerna ocksåkompletteras med föreskrifter om att bara mindre fartyg med dubbla bottnar fårtrafikera svårframkomliga farleder. Omvi kan få fill stånd en lagstiftning av det här slaget är jag övertygad om aftvi skulle få en bättre situafion vid våra kuster. Def skulle också innebära attvi skapade ett tryck på andra länder att följa efter. Med dettayrkar jag bifall fill vpk-reservationen. AnL109 (): Nr 49 Jag ber med hänvisning fill vad som sägs iutskoffsbefänkan- den det aft få yrka bifall till utskottets hemställan i betänkande 15. AnL 110 (vpk); Oljeskydd Herr falman! Jag skall fillägga ytterligare en kommentar till utskoffsbe tänkandet. Def är som utskottet avstyrker våra krav med hänvisning till följande: "De skulle fill en del även strida mot regler i internafionella överenskommelser som anslutit sig till. Trafikutskot tet avstyrkte även förslaget om införande av ensidigt svenskt krav på dubbelbotfen och dubbla sidor. Sådana föreskrivs infe generellt i internafio nella regler om oljetankfartyg ." Utskottet hänvisar alltså fill internationella regler föraft avstyrka krav på regler som skulle förbättra miljösituationen i . gör denna bedömning, aft de internationella regler som Sverigegodtagit står i motsättning fill regler som skulle förbättra situafionen ilandet, måste utskotfet dra den slutsatsen att det är fel på dessainternationella regler och aft de måste omprövas. Någon annan slutsats kan jaginte dra. Däremot anser jag atf utskottet inte skall kunna krypa bakom deinternationella överenskommelserna avstyrka förslag somskulle förbättra situafionen vid våra kuster. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (viss forskning m. Utskoftets hemsfällan bifölls med 291 röster mot 19 förreservafion 1 av . Mom. 2 (vissa föreskrifter) Utskottets hemsfällan bifölls med 295 röster mot 16 förreservafion 2 av . Jordbruksufskottetsbetänkande 1982/83:16 Skördeskadeskydd Utskottefs hemställan bifölls. Miljöskyddslagstiftningen m. m. 23 § Miljöskyddslagstiftningen m. m. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /83:17 om miljöskyddslagsfiftningen m. m. AnL 111 (): I samband med ändringen av miljöskyddslagen1981 utvidgades besvärsrätten något. a. utvidgades besvärsrätfen till atfomfatta kommuner och vissa lokala arbetstagarorganisationer, oavsett om dessaberörs såsom sakägare eller inte. Etf förslag vid def tillfället frånfolkparfihåll om atf utvidga besvärsrätfen även fill miljöorganisationeravstyrktes av jordbruksutskottet och avslogs av kammaren. Från folkparfietssida anser vi att detta beslut borde omprövas. I reservation 1 till betänkande 1982/83:17 frånjordbruksutskottet föreslås atf regeringen, efter vederbörligt utredningsförfarande,framlägger förslag rörande omfattningen av den krets organisationer som vorebesvärsberätfi-gade. Vi anser det i vart fall angeläget att regeringen prövarmöjligheterna aft införa besvärsrätt för exempelvis miljöorganisationer. I vårreservation har vi bl. a. nämnt ochMiljöförbundef. Det skulle vara av värde, tror vi, atf def intresse, detengagemang och den sakkunskap som de har tas till vara. Def vore att tillmätadem en berättigad betydelse atf ge dem formell besvärsrätt imiljöskyddsärenden. Jag yrkar bifall till reservafion 1 vid dettabetänkande, liksom fill de övriga två reservationer som jag har undertecknat. AnL112 (vpk): I detta betänkande från jordbmksufskoftet behandlas enmofion som berör besvärsrätt i miljöskyddsärenden och som jag funnit anledningatt stödja. Def råder inga delade meningar i utskottet om att ideellaföreningar och andra organisationer på miljöskyddets och naturvårdens områdenutför ett betydelsefullt arbete. Detsamma gäller vikfen av att fa fill varadessa organisationers erfarenheter i miljövårdsarbetet. Vad som föranlett dennareservation är frågan om besvärsräft eller inte för dessa organisationer. Enligt den praxis som fillämpas av regeringen tillåts enideell organisafion att som ombud föra talan för sakägare. Här borde manrimligen ta steget fullt ut och även tillerkänna en sådan organisafionbesvärsrätt. Utskottsmajoriteten anser def infe lämpligt att tillerkänna vissautvalda organisafioner sådan rätt. Def senare är nog infe etf så stort problem,enligt min mening. Vi har två stora miljöorganisationer i värt land: och . Om man skall tillerkänna någraideella organisationer besvärsräft, så är det väl närmast dessa två som äraktuella. Jag vet atf def inom dessa två organisafioner finns många människormed mycket stora kunskaper om miljö- och naturvård. Def är ju utmärkt att man genom information och samrådförsöker förbättra dessa organisationers inflytande på beslutsprocessen imiljöskydds- ärenden,men här borde försök göras aft förbättra detta ytterUgare genom aft ge dessaorganisationer besvärsrätt. Med detta vill jag yrka bifall fillreservation 1 i jordbruksutskottets betänkande 1982/83:17. AnL 113 (): Miljöförsförelse måste, var den än förekommer, hejdas ochförstörd miljö så långt möjligt återställas. Detta är ett övergripande mål försocialdemokratisk miljöpolitik. Etf av de medel som används för att stoppamiljöförsförelsen är lagstiftning. Miljöskyddslagen är ett exempel på en sådanlagsfiftning. Med hjälp av denna har samhället kunnat fastsfälla gränserna förde utsläpp, främst i vatten och luft, sorii man anser sig kunna acceptera. Medhjälp av den lagen kan samhället också tvinga företag av skilda slag att byggaoch installera den utrustning som krävs för atf rena utsläppen. På def sättetmotverkas förorening och förstörelse av vatten och luft. Men naturligtvis räcker def infe med lagar ochbestämmelser. Man måste också kunna sätta kraft bakom dessa, kunna kontrolleraatt de efterlevs och kunna straffa dem som bryter mot lagarna. Skall vi kunna göra det på ett effektivt sätt, måste viockså skaffa oss de erforderliga instrumenten. Händelserna vid i visar pånödvändigheten av en stärkt samhällskontroU över företagens miljöstörandeverksamhet. Vi vet aft def , när det gäller kontrollen av aft utsläppen ivatten och luff hålls inom de föreskrivna gränserna, finns brister. Det är inteallfid som lokala och regionala samhällsorgan har de resurser som krävs för eneffekfiv kontroll och en god hantering av frågorna. Vi menar därför frånsocialdemokrafiskf håll atf ett särskilt serviceorgan med kvalificeraderesurser fill sitt förfogande skulle kunna vara etf verksamt och bra komplementfill de lokala och regionala instanserna. Vi har föreslagit att dettaserviceorgan kaUas AB Svensk Miljökontroll. Vi har även begärt att behovet ochutformningen av ett sådant serviceorgan skall utredas. Vi är glada över att utskottsmajorifefen har fillstyrktdetta förslag. tycker vi nog atf def är något märkligt att de treborgerliga partierna fortsätter att motsätta sig en sådan översyn. Man gjordedet i majorifetssfällning, och man fortsätter att göra det. Vi tycker nog atfdet hade varit välgörande om man också från borgerligt håll hade kunnat gå medpå detta utredningskrav. Det finns etf behov av att filiföra ytterligaremöjligheter när det gäller den kvalificerade kontrollen; detta för att manskall kunna komma fill rätta med utsläppen, vilket vi nu har krävt. Vi betraktar också vårt förslag om en förlängdpreskripfionstid för miljöbroff som något nödvändigt, och vi hälsar medtillfredsställelse aft utskoftsmajoriteten ställer sig bakom det kravet. Miljöbrott är ju speciella därför att verkningarna av demiljöstörningar som följer i och med lagöverträdelserna ofta blir kända förstlångt efter det att själva överträdelsen gjordes. Det är detta som legat tillgrund för vårt krav 10 prolokoU 1982/83:47-49 Miljöskyddslagstiftningen m. m. attpreskriptionstiden skall förlängas. Vi har föreslagit aft den utsträcks fillfio år för miljöbroff, Utskotfsmajorifefen säger att en förlängning avpreskriptionstiden enUgt vårt förslag skulle ge de räftsfillämpandemyndigheterna större handlingsfrihet vid beivrandet av överträdelser enligtmiljöskyddslagen resp, av miljöbrott enUgt . Det är precis det somvi har velat uppnå. Man skall infe slippa stå till svars för så allvarligabrott som överträdelser av miljöskyddslagen på grund av att preskriptionstidenär för kort. Vi har begärt atf den frågan utreds, Def har ufskotfsmajoritetenfiUsfyrkt, och def är bra. Vi har också krävt aft den som drabbas av skada på grundav miljösförande utsläpp skall kunna få ersättning, Def kan synas vara ensjälvklarhet, men så är def inte, Def kan bero på aft det företag som vållatskadan inte längre finns när skadan upptäcks eUer på att företagets ekonomi viddet aktueUa tillfället är så usel att den som drabbas av skada inte kan fåersättning. För atf infe den enskilde skall stå där utan möjlighetfill ersättning måste någon annan ställa upp med denna - allt emellanåt blirdef samhället som får göra def. Vi menar därför att def i stället borde vara deföretag som omfattas av miljöskyddslagen som skulle sätta av pengar, t, ex, ien särskild fond, ur vilken ersättning sedan skulle kunna betalas ut, Defgäller i de fall där det inte finns något enskilt företag att ställa fillsvars. Också den frågan måste naturligtvis utredas. Med det anförda ber jag aft få yrka bifalltill jordbruksufskottets hemställan i betänkande 17, AnL 114HANS (): Först några ord om reservafion 2, De ordenskulle kunna sammanfattas i valspråk: Skynda långsamt! DettagäUer särskilt som vi till allra största delen är överens inom utskoffef, Def är ju infe länge sedan beslöt atf ombilda ABSvensk laboraforietjänsf, Svelab kortare uttryckt. Vi är överens om att vidärmed bör få fill stånd en samordning och en effekfivisering avlaboratorieresurserna i vad gäller kontroll av vatten, livsmedel, miljö,arbetarskydd osv. Att nu inrätta etf nytt serviceorgan innan det första,ombildade, ens har kunnat visa några resultat tycker vi är helt onödigt,Def är därför vi menar aft det inte finns någon anledning att vare sig sätta tillnågon skyndsam utredning eller att bilda etf nytt serviceorgan, AB SvenskMiljökontroll, Jag yrkar därför bifall till reservafionen nr 2. Samfidigt vill jag passa på att yrka bifall fillreservafionen nr 3, Det kan här mofiveras ganska kortfattat, Def finns svåra fall av miljöförstöring, def har vi settinfe minst just vid som åberopade, Def finnsfall som kan kräva stränga straff och längre preskriptionstid, men dessaelakartade fall torde undantagslöst falla inom brottsbalkenstillämpningsområde. Hur lång preskripfionsfiden skall vara beror på det högstastraff som gäller för brottet enligtbrottsbalken, och då bör vi knappast här komma med några nya Nr 49 särbestämmelser. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservafionennr 3, AnL115 (): Jag tycker kanske att man har skyndat långsamt länge nognär def gäller frågan om en förbättrad miljökontroll. Om det är på def sättetatf AB , som fattat beslut om, skulleuppfylla de krav som man har anledning atf ställa på den kompletterandekonfrollapparaten, kommer naturligtvis den utredning vi har begärt atf kommafram till def resultatet, Def vi vill är bara aft man inte ytterligare skallfördröja möjligheterna atf täppa fill de luckor som finns, utan ge de lokalaoch regionala samhällsinstanserna den hjälp som behövs för en effektivkontrollverksamhet, för att därmed effektivt kunna angripa de utsläpp och denmiljöförstörelse som vi så väl vet förekommer. Vidare när det gäller preskriptionstiden: Det är ju inteså, , att allt faller under . Vi har också aftgöra prövningar mot bakgrund av miljöskyddslagens bestämmelser. Vi menar atfdet är en hjälp för de instanser som skall göra prövningarna att samma reglerkan användas också när miljöskyddslagens bestämmelser skall fillämpas. Vi har begärtöversyn även på den punkten, eftersom bestämmelserna är litet snåriga, Def vore infe särskilt farligt, , atf gåmed på ett ufredningskrav. Jag tror def vore välgörande att få de ytterligareklarlägganden som behövs på det här området. Om vi är av den uppfattningen atfdef gäller att kunna klämmma åt dem som gör sig skyldiga till överträdelser avmiljöskyddslagarna, borde vi också kunna vara överens om att preskriptionstidenicke får vara ett hinder i vägen. Miljöskyddslagstiftningen m. m. AnL 116 HANS (): Men parfi var ju med om denomorganisafion av Svelab som genomfördes för någon fid sedan. Vad vi menar äratt man skall låta den organisationen visa vad den kan, innan man sätter i gången ny. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (besvärsräft i miljöskyddsärenden) Utskoftets hemställan bifölls med278 röster mot 33 för reservafion 1 av och , Mom. 2(fillsyn och kontroll) Utskoftets hemsfällan bifölls med165 röster mot 144 för reservation 2 av m, fl. Nr 49 Mom, J (rättstillämpningen enligtmiljöskyddslagen) Utskottets hemställan bifölls med166 röster mot 145 för reservation 3 av m, fl. Utskottefs hemsfällan bifölls. 24 § Tillämpningen av allemansrätten Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1982/83:18 omfillämpningen av allemansrätten. AnL 117GUNNAR (); I det betänkande vi nu behandlar, omtillämpningen av allemansrätten,- kan följande anföras i anledning av LennartBladhs mofion 1981/82:1897, Def vi nu tydligen får en liten diskussion om ärhuruvida det kan uppstå svårigheter atf utnyttja allemansrätten vidorienteringstävlingar. Det är inte första gången tar ställning till denproblematik som tas upp i motionen. Själv fann jag anledning att aktualiserafrågan här i kammaren , då talman egenskap av jordbruksminister gav sin syn på problemet. Jag tror atf vi den gången var eniga om en sak, nämligenaft i normala fall måste orienteringstävlingar - med undantag för start- ochmålplats - anses tillåtna inom ramen för allemansrätten, eftersom ingen skadakan antas uppkomma på skogsområde där löparna passerar. För de särskilda anordningarsom krävs vid start- och målplats bör markägarens samtycke lämpligen inhämtas. Start- och målplats kan följaktligen infe fas i anspråkmed stöd av allemansrätten. För detta krävs aft markägaren ger sin fillåfelse. För atf kunna genomföra en orienteringstävling behövs; somvi alla känner till, rätt omfattande markområden, och det är ofrånkomligt atfen arrangör tvingas passera flera markägarområden när kontrollerna skallplaceras ut i terrängen. Om det uppstår problem - vi vet aft det är det som liggertill grund för mofion 1897, och def var också def som låg till grund för minfråga här i kammaren - är det ofta i samband med störretävlingsarrangemang; mastodonttävlingar, typ 5-dagarsorienteringen, Men jag vill verkligen understryka atforienferingssportens styrka är aft man inom denna sportgren har regler ochtävlingsbesfämmelser där eventuella överträdelser oförbehållsamt leder tillbestraffning. Det är med andra ord under ansvar som orienterarsläktetönskar att få utnyttja allemansrätten i skog och mark. Så far man t, ex, allnödig hänsyn fill växt- och djurlivet. , när vi brukar tala omskogen som djurens barnkammare, får orienteringstävlingar anordnas endast intilltidpunkt som för varje landsdel årligenbestäms av . Begränsningen gäller infill den 1juli. Vi vet också att särskUda bestämmelser gäller under allmän jakttid, bl,a, i fråga om älgjakten. Trotsatt orienteringssporten är omgärdad av stränga förordningar och bestämmelseroch atf def finns klara regler för hur orienferingsfolket skall uppträdai naturen, har det ändå hänt - om än i undantagsfall, def vill jag påpeka - attenstaka markägare sökt sätta käppar i hjulet för vissa tävlingsarrangemang;åtminstone i etf fall, som jag känner fill, har def lett fill rättsligprövning, där dock jusfifieombudsmannen i sitt beslut slogfast följande: Vadbeträffar frågan om ägare av skogsområde i normala fall kan förbjuda aftorienferingslöpare passerar genom området, torde svaret vara nej. Jagförutsätter då atf ingen skada kan ske på området och aft infe stängsel o. d.måste brytas. Detta klara besked gälleräven och bör också gälla för framtiden, Defhar ändå hänt att markägare annonserat i dagspressen om förbud. Därför är defvikfigt atf känna fill aft den omständigheten aft en markägare annonserar atfdet infe är tillåtet aft orientera på hans mark infe utgör hinder förarrangörer att anordna tävlingar. En sådan annons är inte detsamma som ettförbud. Dockmåste, som jag tidigare sade, göras undantag för start- och målplatser. Där fårdet anses som helt klarf atf en arrangör måste ha markägarens medgivande, Iannat fall får start och mål förläggas till någon annan plats. Relationernamellan markägare och idrottsutövare måste helt enkelt vara goda, då miljonermänniskor i vårt land berörs därav, I naturvårdslagen slås fast att naturen ärtillgängUg för alla i enlighet med allemansrättsreglerna. Enligt dessa reglerborde allemansrätten vara garanfi nog för aft den stora grupp människor somorienterarna utgör skaU oinskränkt få bedriva sin sport. Urdenna synpunkt är def bra aft den här frågan då och då ventileras här ikammaren. Därför är också motionen av m. fl, ef t nyft inslag ivårt arbete med atf klargöra allemansrättens innebörd. Jag yrkarbifall fill utskottets hemsfällan. AnL 118 (): Jag kan utan vidare tillstyrka vad utskoftets talesman sade beträffandemofionen och dess behandling. Motionenkom fill på grund av atf def fortfarande finns markägare som dominerar storaområden och som säger nej till orienteringstävlingar. Sedan mofionen hadeväckts kom i ett fall samråd till stånd - och också tävUngen i fråga. Det hadetill följd att den markägare som vid det tillfället förvägrat orienterarna atfha sin tävling själv blev medlem i orienferingsklubben. Resultatet blev alltsåpositivt. Jag har ingetaft tillägga, men jag vill framhålla att def är 11Riksdagens protokoU 1982/83:47-49 angeläget att slå fast atfallemansrätten är en viktig förutsättning för vårt friluftsliv. Vi skall därförbevara allemansrätten, vara rädda om den. Jagvill påstå aft orienteringsmänniskor och andra friluffsmänniskor är mycketvarsamma om naturen. De lär sig naturens alfabet, de går varsamt fram och ärrädda om naturen. De vill behålla rätten att njuta av naturen och delta i tävlingar. Vidarehoppas jag att vi fillsammans kan slå vakt om allemansrätten. Vi hade begärtetf uttalande, men motionen har besvarats i något andra ordalag. Jag far ändåutskottets skrivning och talesmannens ord som tecken på att man instämmer i våruppfattning. Jag har ingetannat yrkande än utskottets. AnL 119 iLjung (m): Frågan om tillämpning av allemansrättens regler behandlas i dettautskottsbetänkande från den speciella utgångspunkt som orienterare kan ha närdef gäller denna fråga. Således har m, fi, i ett motionsyrkandeföreslagit en sådan utvidgning av de allemansrätfsliga reglerna attfritidsaktivitet i gmpp, så som orienteringstävlingar, skulle omfattas av deallemansrättsliga reglerna. Utskottethar funnit det angeläget att få en särskild belysning av denna fråga, och hardärför låfit motionsyrkandet bli föremål för ett begränsat remissförfarande.Yttrande har inkommit frän såväl lantbruks- som samt statensnaturvårdsverk, LRF, och . Samtligaremissinstanser utom har ansett att den vidgningav allemansrättens regler som föreslås i motionsyrkandet inte är så angelägenatt def mofiverar en ändring av naturvårdslagens första paragraf, Utskotfetanser i likhet med remissinstanserna atf det vid de fillfällen då människor istora skaror tänker ta ett markområde i anspråk, såsom vid orienteringstävlingar,kan vara värdefullt med ett samråd med markägaren även i fortsättningen. Sådantsamråd kan som exempel leda till aft mindre känsliga miljöpartier kommer fillanvändning för tävling än vad som eljest måhända skulle ha varit fallet. Jaganser det värdefullt atf utskottet har kunnat enas kring den nyanserade syn påde allemansrätfsliga reglerna som utskottsbetänkandet ger uttryck för. Entänjning av innehållet skulle säkerligen verka i riktning mot en ytterligareprecisering av de allemansrätfsliga reglernas innehåll. En sådan preciseringskulle knappast vara till fördel för någon part. Jagdelar framförda uppfattning att def är utomordentligtvikfigt aft relationerna mellan orienterare och markägare är goda. Det är förden skull svårt att tänka sig att etf alldeles rakt bifall till mofionen pånågot vis skulle ha gagnat de relationerna. Nuskall vi enligt vad utskottet föreslår kammaren också framgent ha den hittillsförutsatta typen av umgänge mellan två parter, och vi har den uppfattningen aftdet är mycket värdefullt. Jag har ingetyrkande. AnL 120 (): Som synes av den här debatten är vi överens om atf def skall vara möjligtatt bedriva orienteringsfävlingar på den grund som allemansrätten utgör menmed de begränsningar som ändå måste göras för def intrång som kan ske vidstart- och målplatser och när def gäller stora tävlingar, och jag har fill betänkandet fogat etf särskilt yttrande där vi betonarvikfen av samråd mellan organisationer som bedriver orienterings-verksamhet ochde markägare vilkas marker skall utnyttjas.