prot · G60931 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:31 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicefalmannen. 1 § Anmälan om kompletteringsval till utskott Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant ikonsfitutions-och finansutskotten under Bo Södersfens ledighet anmält hansersättare . Centerpartiefs partigrupp har som suppleant iarbetsmarknadsutskottet under ledighet anmält hennes ersättareCeciUa Jens-feh. Folkpartiefs partigrupp har som suppleant iutbildningsutskottet under ledighet anmält hans ersättareBarbro . vice talmannen förklarade valda till suppleant i () suppleant i finansutskottet () suppleant i utbildningsutskottet () suppleant i arbetsmarknadsutskottet () 2 § Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. Anmälan om kompletteringsval till utskott Meddelandeom val av en ombudsman OmSveriges agerande i det internationella nedrustningsarbetet 3 § Meddelandeom val av en ombudsman Jagfår meddela att vid början av kammarens sammanträde onsdagen den 24 novemberkommer aft anställas val av en ombudsman. 4 §Andre vice talmannen meddelade att () och () denna dag återtagit sina platser i , varigenom och uppdrag som ersättare upphört. 5§ Meddelande om svar på interpellation 1982/83:21 Jag vill anmäla att jag har kommit överens med om atthans interpellation 1982/83:21 om den nordiska soeialkonventionen skallbesvaras . 6§ Meddelande om svar på interpellation 1982/83:24 AnL4 Utrikes- och handelsministern : Herr talman! Med hänvisningfill riksdagsordningen 6 kap. 1 § vill jag meddela att jag på grund avufiandsresor ej kommer att besvara interpellafionen av omåtgärder för att förbättra situationen i inom den angivna fiden fyraveckor. Jag har för avsikt aft besvara interpellationen fredagen den 3 decemberkl. 7§ Svar på interpellationerna 1982/83:14 och 23 oni Sverigesagerande i det internationeUa nedrustningsarbetet AnL5 Utrikes- och handelsministern : Herr falman! i en interpellafion ställt följande frågor tiU mig: Vilken inställning har regeringen till olika kärnvapendoktriner, ochkan någon förändring av hittUls gällande svensk uppfattning förväntas? Vilken bedömning gör regeringen av sambandet mellan svensk säkerhetspolitikoch vårt agerande i det internationella nedrustningsarbetet? Kan vi räkna med aft uttalande om en kärnvapenfri zon iNorden står fast, eller planerar regeringen några nya infitiativ, och kommerdessa i så fall att ha andra utgångspunkter än de här nämnda? har i eninterpellation ställt följande frågor: 1. Står utrikesministern,och därmed den , bakom de uttalanden som ordförandeni nedmstningsdelegafionen gjort i en intervju i den 25oktober 1982? Anser utrikesministern .att etf kärnvapenfriftÖstersjön och sådana uttunningar av kärnvapen i kringliggande territorier som tidigare beskrivits fortfarande skall vara en förutsättning för etablerandet av en kärnvapenfri zon i ? 3, Anser utrikesministern att det är möjligt att bilda enkärnvapenfri zon av den omfattning och inriktning som bl. a. vid upprepade tillfällen lagt fast utan att detta också inkluderar en direkt förhandling med de berörda supermakterna? Jagbesvarar båda interpellationerna i etf sammanhang. Def totala kärnvapenkriget skulle få såomfattande och katastrofala följder att det är svårt aft föresfälla sig aft encivilisafion av vår typ skulle kunna organiseras på ruinerna av en förödd världsom skulle bli kvar. Ingen kan utgå med segern i ett sådant krig. Det torde iprakfiken inte vara möjligt att begränsa ett kärnvapenkrig. Def skulle näsfanoundvikligen leda till en total kärnvapenkatastrof. Regeringen delar den oro som allt fler människor känneröver det försämrade internationella klimatet och def kärnvapénhot som vilaröver oss alla. Vårt främsta mål i freds- och nedmsfningsarbetet är att minskadessa hot. Det är nödvändigt att finna ett alternafiv fill krigshot ochavskräck-ningsdoktriner. Vårt alternativ är gemensam säkerhet grundad på ett ökatförtroende mellan staterna och en gradvis minskning av de miUtära maktmedlensroll. Som framhålUfs i regeringsförklaringen driver regeringenen akfiv freds-och nedrustningspolitik. En vikfig del av denna polifik är vårasträvanden att få till stånd en kärnvapenfri zon i . Vi skulle därvid kunna uppnå att antalet kärnvapen i vårtnärområde minskar. En sådan zon skulle utgöra en förstärkt kärnvapenfri buffertmellan de båda stora milifäralliansernas kärnvapenstyrkor i . Deftaskulle bidra till att reducera risken för etf kärnvapenkrig. Regeringens inställning tillkärnvapendoktriner präglas av vår allmänna syn på kärnvapnen. Vi fördömerförekomsten av kärnvapen och alla planer på aft använda dem. Vi tar sålundaavstånd från alla doktriner som tenderar att driva på utvecklandet av nyakärnvapen, som rättfärdigar deras användning eller som sänker kärnvapenfröskeln. Det är emellerfid uppenbart att kärnvapensfaternasagerande på ett avgörande sätt påverkar den säkerhetspolifiska utvecklingen iEuropa och i övriga delar av världen. Def är av stor vikt aft vi skaffar oss enså klar insikt som möjligt om de förhållanden som framkallat den rådandekärnvapensituationen. Supermakterna är för vår del av störst intresse isammanhanget. Vad först gäller har defta land officielltförklarat att för dess vidkommande "det flexibla svaret" är gällandekärnvapendoktrin. Det flexibla svaret, dvs. en för .olika förhållanden avpassadvapeninsats, fungerar som ett slags generell doktrin för användning avbåde konvenfionella vapen och kärnvapen. Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet När det gäller de s. k. slagfältsvapnen i är de förNATO:s del ett av flera medel att uppväga den underlägsenhet man anser sig ha ifråga om konventioneUa stridskrafter. Gällande N ATO-doktriner utgår från enmöjlig användning av kärnvapen för att möta även etf konventionellt angreppfrån öst. Def är i första hand de i stafionerade amerikanskaslagfältsvapnen som är avsedda för en sådan första användning av kärnvapen.Till denna kategori vapen hör neutronvapnen och "minikärnvapen",vilka dock f. n. inte är utplacerade i . I detta sammanhang har möjligheterna fill "begränsadekärnvapenkrig" diskuterats. Som jag här antytt tar vi avstånd från allaföreställningar om att kärnvapenkrig skulle kunna begränsas. Varje insats medkärnvapen innebär en ödesdiger och ofömtsebar upptrappning. Kärnvapendoktrinerna sägs ha till syfte att ytterstförhindra att motsidan över huvud taget inleder ett anfall. Dessa har dockständigt blivit mer avancerade och lett fill allt mer detaljerade planer förhur kärnvapnen skall kunna användas. Detta ökar risken för aft dessa vapenfakfiskt kommer fill användning. I och har det uppstått enomfattande debatt rörande NATO:s doktrin om första användning av kärnvapen. Dethar därvid framförts förslag om att alla kärnvapensfater skulle åta sig att ickevara den som först tillgriper kärnvapen. När def gäller den andra supermakten, , harvi begränsad kunskap om de doktriner och handlingsregler som gäller föranvändningen av dess kärnvapen. har inte som enoffentligt tillkännagiven kärnvapendoktrin. Mycket talar dock för att def påsovjefisk sida förekommer ett tänkande som mycket liknar den amerikanskadoktrinen om "def flexibla svaret". De sovjefiskakärnvapenarsenalerna synes ha utformats för aft möjliggöra en för olikaförhållanden avpassad kärnvapeninsafs. Uttalanden av högt uppsatta sovjefiskamilitära företrädare talar också för detta. har också förklarat att landet ensidigtåtagit sig aft inte vara det som först tillgriper kärnvapen. Regeringen stödjer strävanden att minska kärnvapnens rolli . Vi anser att åtaganden om icke-första-användning av sådana vapen äretf viktigt steg i denna riktning. Vi noterar som etf faktum aft kärnvapen ochkonventionella vapen ingår i vad de berörda länderna uppfatfar som en totalstyrkebalans. Därav följer att möjligheterna fill en väsentlig nedskärning avkärnvapnen ökar, om en sådan nedskärning kombineras med åtgärder för att skapaen ungefärlig balans mellan parternas konventionella styrkor. Därför bör dekonventionella styrkorna minskas, t. ex. inom ramen förnedrusf-ningsförhandlingarna i eller en europeisk nedrustningskonferens. Oavsett vår bedömning av kärnvapenmakfernas doktrinermåste i detta sammanhang ett centralt förhållande understrykas: Ingen kan medtrovärdighet motsäga att det finns för många kärnvapen. Lika klart är attdessa överdimensionerade arsenaler kan ha en destabiliserande verkan. Omfattandenedskärningar av antalet kärnvapen är möjliga utan att maktbalansen rubbas.Som etf första steg på vägen mot sådana nedskärningar bör parterna kunna enasom ett temporärt stopp för vidare utveckling, produkfion, lagring ochutplacering av kärnvapen. Den ökade spänningen och den fortsatta vapenutvecklingenökar riskerna för en väpnad konflikt. Doktriner som bygger påföreställningar om avskräckning leder fill en milifarisering av deninternafionella politiken och fill en växande osäkerhet och otrygghet för alla.Mot denna bakgrund ställer sig regeringen bakom krav på enny syn på säkerhetsproblemen. Denna synkan sammanfattas på följande sätt: söker pakterna bygga sin säkerhet på en allmänavskräckningsfilosofi, med vad detta innebär i fråga om hot, mothot, ekonomiskkrigföring, global rivalitet etc. I stället borde man på båda sidor, motbakgrund av konflikfriskerna, grunda sin säkerhetspolitik på principen omgemensam säkerhet. En sådan gemensam säkerhetsfilosofi skulle innebära attstaterna i samverkan sökte sig fram till metoder att stärka säkerheten. Dettaskulle kunna ske genom en ökad satsning på förfroendeskapande åtgärder. Exempelpå sådana diskuteras i den europeiska säkerhefskonferensen och ingår iSALT-fördragens bestämmelser om gemensamma kontrollorgan och förvarningssystem.En rad av de arrangemang för en öppnare redovisning av parternasstyrkedispositioner som föreslagits av kan i detta sammanhangbli av stor betydelse. Kommissionens förslag om gemensam säkerhet innehållerockså tankar om s. k. säkerhetszoner, utfunningszoner och zoner av typen ettkärnvapenfritt område i . Till detta kommer en ny syn på nafionernasekonomiska säkerhet, som också i sin tur måste, grundas på insikten omstaternas ömsesidiga ekonomiska beroende. Regeringen avser att överväga i vilka formeroch med vilka medel skall kunna bidra till en ökad uppslutning kringden gemensamma säkerhetens synsätt. Att i och världen stödja krafternaför avspänning och internafionellt samarbete blir en huvuduppgift i dettasyfte. Def är mot denna bakgrund som vid de pågåendeESK-överläggningarna verkar för att få till stånd en europeisk nedrustningskonferens. Vår internafionella nedmstningspolifik utgör en naturlig ochvikfig del av den svenska säkerhetspoUtiken. Genom en akfiv utrikespolitik föravspänning och internationell nedrustning och genom ett efter våraförhållanden starkt försvar, vars rent defensiva syften måste vara uppenbaraför alla, stärker den nafionella tryggheten och säkerheten. Ambifionenatt föra en självständig och alliansfri politik främjas av ett målmedvetetarbete i internafionella fora för nedrustning, msfningskonfroll ochförfroendeskapande åtgärder. Detta arbete bedrivs främst i nedrustningskommitténi , i FN i och inom ramen för den europeiska säkerhetskonferensenESK. Det råderinget motsatsförhållande mellan vår nedrustningspolitik och Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet trovärdighetenav neutralitets- och försvarspolitiken. Tvärtom utgör nedrustningspolitikenett viktigt inslag i neutralitetspoUtiken. Den i regeringsförklaringen tillkännagivna avsikten attverka för en kärnvapenfri zon i är ett exempel pä regeringens politikatt främja ökad avspänning och säkerhet. Det är ett betydande svenskt intresseatt en sådan zon kommer till stånd. utgör relafivt sett ettlågspänningsom-råde. En kärnvapenfri zon i blir ett bidrag tillsträvandena att förhindra att vår region ytterligare dras in i växandestormaktsmofsäftning-ar. Utvecklingen under 1970-falet har inneburit att norraEuropa har fått etf ökat intresse i stormaktsalliansernas strategier. Samtidigthar det internafionella klimatet, särskilt mellan de båda ledandestormakterna, allvarligt försämrats mot decenniets slut. Kärnvapnen har kommitallt närmare de nordiska ländernas gränser. Vi har också kunnat konstatera attkärnvapen-försedda ubåtar förekommer i . Själva processen i riktning mot en nordisk kärnvapenfrizon är i sig förfroendeskapande och därmed spänningssänkande. Arbetet aftåstadkomma en zon blir både mödosamt och svårt och kommer att ställa storakrav på förhandlingsförmåga och tålamod. Processen kommer förmodligen endastatt kunna ske stegvis och kan då inrymma olika i sig förfroendeskapandeåtgärder. Låt mig också understryka det europeiska sammanhanget. Enzon bör betraktas i samband med arbetet på en vidare överenskommelse omkärnvapen i . Utvecklingen av förhandlingarna om de strategiska vapnen,de regionala kärnvapnen i samt om de konventionella militära styrkorna(START, TNF och MBFR) blir av stor betydelse för zonfrägan. Detta gäller ävenden europeiska nedrustningskonferens som kan komma att beslutas inom deneuropeiska säkerhetskonferensens ram. Samfidigt vill jag understryka att zonfrågan är vikfig isig och infe bara som en funktion av andra europeiska förhandlingar. Enfortsatt, akfiv diskussion av frågan och dess olika delar kan skapa nyaöppningar och bidra fill avspänning i vårt närområde. Framsteg i strävandenaatt åstadkomma en nordisk zon bör positivt kunna påverka de vikfigaförhandlingarna mellan och om de eurosfrafegiskakärnvapnen. Dessa strävanden kan också ses som en sfimulans till andrasäkerhetsarrangemang i . Exempel på sådana är en avveckling avkärnvapnen i gränsområdena mellan maktblocken och ett bortdragande av kärnvapenfrån icke-kärnvapenstater. Jag ser därför arbetet att få till stånd en zon somen av flera parallella ansträngningar att reducera kärnvapnens roll i ochpå sikt avskaffa dessa. Vidare är def i samband med zonens tillkomst vikfigt aftutverka vissa åtaganden från kärnvapenstaternas sida. Def är sålunda av centralbetydelse att kärnvapensfaferna på ett invändningsfrift sätt utfäster sig aftinte hota med eller använda kärnvapen mot zonstaterna. Def är också av störstavikt att de drar tillbaka de kärnvapen kring området som bl. a. har sådanräckvidd att de kan sägas vara i första hand avsedda aft användas mot dessastater. Även andraarrangemang i syfte att minska förekomsten av kärnvapen i vår närhet börövervägas, t. ex. när det gäller uttunningszoner. Beträffande vill jag konstatera följande. Def ärregeringens uppfattning att det är önskvärt att blir kärnvapenfri.Sålunda bör t. ex. de kärnvapenbestyckade ubåtar som uppträder där lämnaområdet. bör alltså beröras av zonarrangemanget men sannolikt avolika folkrätfsliga skäl inte ingå i själva zonen. Det borde vidare vara möjligt att få fill stånd enavveckling av sådana kärnvapen i zonens närhet som kan ha varit avsedda föranvändning mot de i zonen ingående staterna. Vad gäller såväl utformningen av processen att få tillstånd en zon som utformningen av själva zonen måste ytterligare interna svenskaöverväganden göras. Därnäst, måste regeringen beredas fillfälle att överläggamed övriga nordiska regeringar. Regeringen vägleds då av vad som anförts ochav utrikesufskottets betänkande 1981/82:23. Genom vad som just anförts har och ihuvudsak interpellationer besvarats. har emellertid också åberopat en intervju iSvenska med ordföranden i svenska nedmstningsdelegafionen, ambassadörMaj Britt . Eftersom intervjun inte korrekt avspeglade ambassadörTheorins åsikter i fråga om har fillställt TT ettuttalande som tidningen inte publicerat. konstaterade i defta uttalande bl. a. attÖstersjön ur folkrätfslig synpunkt är fritt hav och därför inte kan behandlaspå samma sätt som nafionella territorier. Man bör alltså av bl. a.folkrättsliga skäl inte på förhand uppställa kravet att skall ingå isjälva zonen. Däremot är det självfallet polifiskt önskvärt att blirfri från kärnvapenubåtar och att detta förhoppningsvis blir ett resultat avvårt arbete på aft få fill stånd en kärnvapenfri zon i . Dettauttalande gav uttryck för regeringens polifik. Om en kärnvapenfri zon i kanetableras och och ansluter sig till denna, skulle detta innebäraatt NATO-sidan avstått från möjligheten att stationera kärnvapen i dessaländer. Defta torde i sin fur kräva aft också gör eftergiftergenom att t. ex. avveckla sin stationering av kärnvapen i . I fråga omde fria delarna äV bör stafioneringsförbudet självfallet avse allakärnvapenbestyck ade fartyg. En minimiförutsättning bör vara att åtminstoneSovjetunionen och men också och göråtaganden i det syftet. Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet AnL 6INGRID (): Först ett fack till utrikesministern försvaret, som genom sitt omfång och sin utförlighet visar den vikt man iregeringen lägger vid nedrustningsfrågorna. Svensk utrikespolitik harkännetecknats av enighet och kontinuitet. Utrikesministerns svar här i kammarenkommer att noga studeras runt om i världen och förorsaka spekulationer omhuruvida den Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet svenskanedrustningspolitiken kommer att förändras och i så fall på vilket sätt. Jag finner aft svaret på min interpellationinnebär ett avsteg från den hitfills förda svenska nedrustningspolitiken. Minuppfattning grundas på såväl vad som står i svaret som vad som infe står där. Jag kommer alltså att beröra utrikesministerns svar päsamtliga mina frågor. Nedrustningspolitiken är intimt förbunden med såvälnafionella som regionala säkerhetsfrågor. Supermakternas kärnvapendoktriner, såsom de uttryckts i olika sammanhang, speglar dessa länders nafionellasäkerhefsin-fressen som de kan komma aft vara av avgörande betydelseför världens framtida överlevnad. Det råder full enighet om att ett centraltkrav från kärnvapenfria stater på kärnvapensfaferna är att kärnvapen aldrigskall komma aft användas. Varje steg mot uppfyllande av det kravet är ett stegi rätt riktning. Stegen kan och får emellertid inte vara villkorslösa. Ävenicke-kärnvapenstater måste vid varje fråga som innebär garantier av något slagbeakta sin egen säkerhet. har av tradifion intagit en återhållsamatfityd fill stormaktsgaranfier, vilket beror på den svenska neutralitetspoUtikensutformning. Vi har avvisat aft skriva in neutralitefspolifiken i någotinternafionellt avtal, och den finns inte heller i vår författning. Vi haransett att garantier från stormakternas sida skapar ett icke önskvärtberoendeförhållande fill dessa stater. Därför har vi självklart ställt oss helt avvisande fill s.k. posifiva säkerhetsgarantier, dvs. löften om bistånd och skydd. När detgäller negativa säkerhetsgarantier är vår huvudprincip varje landssuveräna rätt aft självständigt besluta i frågor som berör dess nafionellasäkerhet, något som också utrikesministern sade i sitt tal i FN. Vi har därförställt krav på garantiernas utformning för att vi över huvud taget skulleöverväga att stödja förslag om sådana, när de har kommit upp i olikainternationella sammanhang. Garantierna bör bestå antingen av enöverenskommelse mellan kärnvapenmakferna sinsemellan eller vara samordnade iform av likalydande deklarafioner av dessa, som i någon form bör registreras avFN:s säkerhetsråd. Det är vad vi har krävt. Genom internationalisering avsådana åtaganden, som vi anser skall ha obegränsad gilfighetsfid, minskas riskenför att garanfier återfås unilateralt, och därmed minskas också risken för atten garanti skulle kunna användas som påtryckningsmedel i en krissituation. Såväl frågan om en kärnvapenfri zon i som den iinterpellations-svaret framförda nya synen på säkerhetsproblemen mofiverar attjag frågar utrikesministern om framtida inställning till negativasäkerhetsgarantier, särskilt bilaterala sådana. Utrikesministern inför nu isvensk politik uttalande om gemensam säkerhet och låter detbli vägledande för svensk nedrustningspolitik. I svaret anges att detta bl. a.innebär arbete för förfroendeskapande åtgärder, ett arbete som också deborgerliga regeringarna lagt stor vikt vid, och krav på en ökad öppenhet närdet gäller redovisningen av parternas styrkedispositioner. Det är en värderingsom vi delar men som i dagens läge torde vara helt utopisk. Regeringens inställning till de säkerhetspolifiskafrågorna har också betydelse när def gäller ställningstagande fill förslag omfrysning av kärnvapen. Krav på en europeisk kärnvapennedrustning har frånsvensk sida allfid betraktats i relation fill den totala rustningsbilden.Utrikesministern säger nu i sitt svar att de s. k. slagfälfsvapnen i förNATO:s del är ett av flera medel aft uppväga den underlägsenhet man anser sigha i fråga om konvenfionella stridskrafter. Jag vill då fråga utrikesministern:Anser utrikesministern att också fortsättningsvis skall betrakta fråganom europeisk kärnvapennedrustning i förhållande fill rådande totala militärastyrkeförhållanden och anser utrikesministern att balans råder vad gäller dekonvenfionella styrkorna? Frågan motiveras alldeles speciellt genom den nyainställning utrikesministern visar till frågan om frysning av kärnvapen.Omfattande nedskärningar av kärnvapen är alltså möjliga utan att maktbalansenrubbas, sägs i svaret. Det är, med andra ord uttryckt, fråga om etf deklareratavståndstagande från NATO:s modernisering av kärnvapnen i . Fram fill nuhar som villkor för vårt accepterande av förslag gällt att dessa skaU ha ettbalanserat innehåll, där kravet på balans mellan berörda staters samladestyrkor beaktas. Vad skall nu gälla? Def nya kravet på gemensam säkerhet får, hurdet än utformas, inte innebära aft vi åsidosätter vår nafionellasäkerhetspolitik. I dagens läge är def vikfigt att understryka detta. Denstarkt växande fredsrörelsen - och jag menar då fredsrörelsen i form avorganisafioner och manifestationer, inte som varje människas berätfigade drömom fred - tycks i sitt agerande ha glömt bort etf ord som är ännu viktigare än"fred", nämligen "frihet". I utrikesministerns svar betonasatt ett starkt försvar med defensiva syften stärker den nafionella trygghetenoch säkerheten. Jag noterar att ordet "militärt" infe finns med. I en intervju i hänvisar MajBritt till den socialdemokrafiska parfikongressens beslut att skära nertotalförsvaret samt flytta över resurserna från det militära försvaret tillcivilt och ekonomiskt försvar, något hon anser aft kommer aftverksfälla. Hon säger också i samma intervju: "Def kontroversiella med migligger väl däri att jag anser att fredsarbete måste börja här hemma. Man kaninte skapa fred genom att ständigt öka rustningskostnaderna. Def går varken härhemma eller ute i världen. Man måste våga sig på ett nytänkande." Skulle utrikesministern dela dettanytänkande, anser vi moderater att det innebär en i grunden förändradinställning såväl till nedrustningsarbetet som än mer till svensksäkerhetspoHfik. Trovärdigheten i vår neutralitet har hitfills varit näraförbunden med förekomsten av etf starkt militärt försvar. Skulle vår framfidanedrustningspolitik förutsätta en förändring av den synen, anser vi att vårtrovärdighet som neutralt land kommer att minska och därmed påtagligt förändraden säkerhetspolitiska situafionen i . Jag vore tacksam omutrikesministern ville förtydliga sitt svar genom aft ge sin syn på sambandetmellan ett starkt svenskt militärt försvar och vårt internationellanedrustningsarbete och i samband med detta beröra kraven på ensidignedrustning. Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Så till frågan om en kärnvapenfri zon i . En sak kan vi vara eniga om: Varje del av jorden som ärgaranterad att vara fri från kärnvapen bidrar till att minskariskerna för en kärnvapenkatastrof- dvs. om garanfierna efterlevs. Det äralltså riktigt att som etf led i en universell nedrustning arbeta för enutbredning av kärnvapenfria zoner. Utrikesutskoftet har vid sin behandling avfrågan hänvisat till den obrutna uppfattning som gällt och somgodtagits av .