prot · G609139 · 1982-12-31 00:00:00 — ärbåde då det gäller fjärrtrafik och då det gäller lokaltrafik en flaskhals, därstörningar av olika slag får stora återverkningar för hela regionen och förstora delar av vårt land. Nödvändiga förbättringar och investeringar iStockholmsregionen skall inte betalas bara av resp. länshuvudmän ellerregionens skattebetalare, och det är också mot denna bakgrund som vpk-motionen1434 och reservationen 8 om ökat anslag till skall ses. Denutredning som genomförts av SJ - järnvägstrafik,utbyggnadsbehov av spårsystemet - har kommit fram till ungefär samma resultatoch förslag som vpk har framfört . Det gäller exempelvisprioriteringen av utbyggnadsåtgärder, där man som de fyra viktigaste objektentar upp följande: Ombyggnad av StockholmC för att öka kapaciteten. ,två nya spår och lokaltågsstation i Flemings-berg. ,två nya spår. Stockholmsödra, två nya plattformsspår. Övriga ej graderade angelägenhetsobjekt, som också tagitsupp i vpk:s förslag är; Ny järnvägmed två spår . Utbyggnadtill dubbelspår Kallhäll-Kungsängen-Bro-Bålsta. Statens järnvägars verksamhet, m. m. 5 protokoll 1982/83:139-140 Statens järnvägars verksamhet, m. m. Utbyggnad till dubbelspår . I utskottsbetänkandet säger man nu: "Med hänsyn bl. a. till att såväl SJ som landstingetanser att nuvarande ersättningsprinciper är oförmånliga har regeringen den 9december 1982 tillsätten särskild förhandlare'som tillsammans med parternaskall utarbeta en ny överenskommelse dem emellan om SJ:s lokaltågstrafik iStorstockholm. Utrednings- och förhandlingsarbetet skall bedrivas skyndsamt. Med hänvisning till det anförda och i avvaktan påresultatet av pågående utrednings- och förhandlingsarbete avstyrker utskottetsamtliga nu behandlade motionsyrkanden." Det gäller alltså demotionsyrkanden som avser . Vi utgår från, som jag tidigare varit inne på, att av vpkföreslagna åtgärder till inte ringa delar kommer att tillgodoses och har därföringet yrkande i detta sammanhang. Motionen om en omfattande upprustning av har för tredje gången i följd lett till att utskottet sägerföljande: "Utskottet har tidigare framhållit att frågan om enupprustning och utbyggnad av södra järnvägsstation i första handmåste prövas av SJ i samband med den fortlöpande investeringsplanering som skerinom verket samt förutsatt att de i motionen omnämnda förhållandena därvidbeaktas. Utskottet är i principfrågan alltjämt av denna uppfattning." nöjer jag mig med detta och hoppas på tredje gångengillt. Förhållandena har sannerligen inte blivit bättre, och åtgärderna harinte blivit mindre angelägna. Sätt i gång , SJ! Då det gäller vpk-motionen angående Upplandoch har utskottet i fråga om Upplandsmotionerna från vpk och fråncentern och förutsatt att regeringen skall följa utvecklingen ochvidta erforderliga åtgärder, och det är bra. Då det gäller järnvägsförbindelse till viaÖrbyhus-Hargshamn och järnvägshamnen i har utskottet avstyrktmotionerna med hänvisning till länshuvudmännens ansvar för lokal och regionalkollektivtrafik. Samma eller ungefär samma utlåtande gör utskottetbeträffande motioner från vpk, , och socialdemokraterna medförslag om olika förbättringar och för att förhindra planerade nedläggningarinom kommun och . Utskottet har emellertid förutsattatt frågor som aktualiseras i motionerna ingående prövas, men upprepar som sagtatt det ankommer på länshuvudmannen att med SJ uppta förhandlingar och uppnåöverenskommelse härom. Då det gäller den planerade nedläggningen av trafikenFlen-Oxelösund hänvisar utskottet till förhandlingar med TGOJ. trafikbeslut gav förhoppningar om att en social,ekologisk och energipolitisk grundsyn skulle ges ökat utrymme itrafikpolitiken. Regering och riksdag måste nu se till att vi lever upp tilldessa förhoppningar och att marknadsekonomiska synsätt inte få bli bestämmande.Inte minst måste detta gälla för att snabbt får nödvändiga trafikförbättringari Stockholmsre- gionen genom en utbyggnad av spårkapaciteten ochförbättring av den spårbundna trafiken. Jag yrkar bifall till vpk-reservationerna. 63 (): När skall ta ställning tillregeringens förslag om anslag till järnvägar m. m. behandlas riksnätetsomfattning. Nässjö-Nybro-banan tillhör icke det s. k. riksnätet på grund avatt riksdagsmajoriteten tidigare avvisat förslag om överförande avbandelen till riksnätet. En nedläggning av persontrafiken på sträckan skulleinnebära svåra bakslag för de delar av som är beroende av banan. Utvecklingen vad gäller kollektivt resande har under någraår inneburit ett ökat antal resenärer. Detta förhållande gäller både för buss-och tågtrafik. Att tågtrafiken utgör ett bra transportalternativ framgår av denmarkanta ökningen av inomlänsresor med periodkort som skett i länunder , trots att tågtiderna i flertalet fall inte är anpassadetill lokala resebehov utan fungerar som anknytningsmöjligheter tillfjärrtrafiken. gällande trafikplanering från SJ innebär en medvetensatsning att överföra resande till och från Kalmar-Nybro-området, som harresmål i och norrut, till banan . Trots att det ärtidsvinster med trafik över anpassas tidtabell och direktvagnarför att gynna förbindelsen mot . och kommuner har vid upprepadetillfällen gjort framställningar till SJ om att tidtabellen för tåget skulleanpassas till de stora rese behov som finns i området, vilket i första handgäller resor för skolelever. Om gymnasieelever från och kanerbjudas att åka tåg innebär detta att antalet tågresor ökar med ca . För eleverna från innebär denna lösning att skolresan förkortas medmer än per dag. Några positiva svar har berörda kommuner inte erhållitfrån SJ. Enligt uppfattning är det nödvändigt att bandelenNässjö-Nybro överflyttas till riksnätet. Det är den enda garantin för attbandelen skall leva vidare och vara en betydelsefull länk ikommunikationssystemet i inland. Det är beklagligt att företrädare för andra politiskapartier i regionen inte har fått gehör för sina synpunkter i resp.riksdagsgrupp - detta trots att man gjort kraftfulla uttalanden omnödvändigheten av att bevara persontrafiken på bandelen . Förinvånarna i är det tillfredsställande med det ställningstagande somcenterpartiet gjort i trafikutskottet. Med detta yrkar jag, herr talman, bifall till reservation7 och till motionerna under den punkten, nämligen motion 1982/83:208 yrkande 1,motionerna 603 och 608, som alla har likalydande yrkanden och som berörbandelen . Statens järnvägars verksamhet, m. m. Statens järnvägars verksamhet, m. m. 64 (): Jag vill börja med att understryka vad RuneJohansson sade i sitt anförande . Han sade - och det vill jagytterligare betona- att inte beslutar om ett antaljärnvägssträckor skall läggas ner eller ej. Vad vi har att ta ställning till ärregler för ansvarsfördelningen för vissa transportsträckor som i första handär avsedda att tillgodose ett lokalt och regionalt trafikbehov. Beslutet, somjag hoppas att vi skall kunna ta , innebären klarförbättring i förhållande till de regler som gäller, allmänt sett. Jag stårbakom utskottsmajoritetens förslag. I en av de många frågor utskottet har behandlat vill jaggöra en särskild markering. Det gäller en del av avsnittet om riksnätetsomfattning. Enligt trafikpolitiska beslut skall persontrafiken påriksnätet vara en stomme i trafikförsörjningen även på längre sikt.Avgränsningen av riksnätet gjordes för att skapa förutsättningar förlångsiktiga investeringar. Vid överväganden om vilka banor som skulle tillförasriksnätet beaktades en rad faktorer, och hänsyn togs till möjligheterna attpassa in en framtida järnvägs-eller landsvägstrafik i ett rationellt utformattrafiksystem. Trafiksäkerhet, miljö, tidsåtgång och bekvämlighet förresenärerna beaktades, liksom regional- och näringspolitiska effekter. De iriksnätet ingående banorna bedömdes utgöra betydelsefulla länkar iinterregionala eller internationella förbindelser eller förbinda primära centramed stambanan. Det föreligger i det riksnät som fastlades enligt beslutet1979 behov av vissa justeringar. Det är då tal om utökning. Utskottet menar atttransportrådet skyndsamt bör pröva dessa frågor. Vi anser att ytterligarebandelar kan komma att tillföras riksnätet. Det har utskottet kommit fram tillefter sina överväganden. Vad gäller bandelen Bjärka/, som i 1979 årsbeslut ham.nade utanför riksnätet, har utskottet behandlat frågan om dennabansträckas tillförande till riksnätet . haringen ändring skett. Förslag om ändringar har avvaktats; det har hela tidensagts att man skulle avvakta och att beslut skulle komma. Den regionalatrafikplaneringen har varit ett steg som man skulle vänta på. Men denplaneringen är färdig, och såväl i län som i Östergötlandslän har gjort en framställning om bandelens införande i riksnätet. Det haremellertid inte sagts vare sig ja eller nej från berörd instans. Jag har i ett särskilt yttrande iutskottsbetänkandet -återigen, kan man säga - understrukit att mot bakgrund avvad som sagts i fråga om definition av begreppet riksnät och till detta hörandebanor, bör det vara helt logiskt att bandelen Bjärka/tillförsriksnätet. Det beslutet kommer förr eller senare, men det vore bättre om detkom förr än senare för alla som kan beröras. 65 (); påstod att det beslut som vitar inte handlar om att lägga ned järnvägssträckor. Men konsekvensen avdet beslut som vi tar är de facto att det blir nedläggningar av ett stortantal järnvägslinjer; det är jag övertygad om, och det har också debattenvisat. De ställningstaganden som gör utgör en milstolpe i detavseendet. Jag skall i mitt inlägg beröra motion 1586 av mig själv,och . Jag har under praktiskt taget alla de nio årsom jag suttit i motionerat om förbättring och upprustning avvästerdalsbanan, bandelarna och upp till , bandelenMora-Älvdalen och hela , Filipstad-Mora-Orsa-Brunflo-Ös-tersund osv. Enligt trafikpolitiska beslut i deladesjärnvägstrafiken upp i två delar. Riksbanenätet och den interregionala trafikensvarar SJ för, medan den lokala och regionala järnvägstrafiken skall ligga pålänshuvudmännen. Efter vad man nu kan se tycker jag det var ett olyckligtbeslut. Erfarenheterna år beslut visar att ingen part tar ansvar föratt det finns ett trafikunderlag för de bandelar som ligger utanför riksnätet.Så är det i och beträffande det regionala bolaget . Denregionala trafikhuvudmannen vill inte blanda in järnvägstrafiken i sinplanering. I stället ersätts linjerna med flera bussturer, och på detta sättförlorar också järnvägslinjen sitt trafikunderlag. innebär det atttrafiken på järnvägen läggs ner och att bandelen rivs upp. Det kan inte varaförsvarbart i längden. Det här är alltså konsekvenserna av det beslut somfattades . Och detta kommer att upplevas ännu starkare efter detbeslut som vi tar . Jag anser att järnvägen skall vara hela svenska folketsjärnväg. På de flesta håll går det inte att skilja på lokala linjer, regionalalinjer och rikslinjer. Det gäller i hög grad med bibanor, t. ex.Mora-Älvdalen och västerdalsbanan . Vi har också i vår motion påpekat att det i finnsflera bandelar som inte är med i riksbanenätet och som löper en omedelbarrisk för försämringar av sitt trafikunderlag, om inga åtgärder snabbt vidtas. Isynnerhet gäller det , när regeringen föreslagit transportrådet som rådgivarebeträffande den framtida regionala trafikorganisationen. Det har framkommit häri dag att transportrådet inte skall fatta något beslut när det gäller vilkenfördelning man skall ha inom den regionala trafikorganisationen - om man skallha buss eller järnväg. Men det råd som transportrådet ger kommer att vägaoerhört tungt. Vi anser därför att hela och bandelarnaÄlvdalen-Mora samt västerdalsbanan bör införlivas i riksbanenätet. Det är enförutsättning för att dessa bandelar skall förstärkas och underhållas.Majoriteten i utskottet har inte gått oss motionärer till mötes, vilket jagbeklagar. Här är socialdemokrater och moderater i skön förening. Däremot harcenterns representant i utskottet tillsammans med vpk:s reserverat sig tillförmån för vår motion. Statens järnvägars verksamhet, m. m. Statens järnvägars verksamhet, m. m. har ju alla Dalariksdagsmän möjligheter att stödja dennareservation. Det gäller i hög grad de socialdemokratiska ledamöterna frånDalarna, som med i spetsen har motionerat om västerdalsbanan. Närdet f. ö. gäller västerdalsbanan har vi från Dalacentern under hela 1970-taletoch fram till i framhållit betydelsen av upprustning ochnybyggnad av västerdalsbanan. En upprustning och ett återställande av denupprivna rälsen från till Salen och skulle betyda mycket för ortensnäringsliv och befolkning. Inte minst skulle turistnäringen inom området fåbättre förutsättningar. Jag har i annat sammanhang här i under vårenframhållit vikten av att arbetsmarknadspolitiska medel används tillinvesteringar inom kommunikationsområdet och i synnerhet för västerdalsbanan.Jag framhöll då att det är en investering att satsa påjärnvägslinjen upp till Salen och . Vad är det för mening med att andra investeringar görs medarbetsmarknadspolitiska medel, som i detta fall boendeanläggningar ochserviceanläggningar i norra och västra fjällvärld, som manunderlåter att skapa en tillfredsställande trafikapparat? Detta är ju intesamhällsekonomiskt försvarbart. fjällvärld ligger närmast de befolkningsrikadelarna i landet. Utbyggnaden i och Idreområdet har varit omfattande desenaste åren. Regionalpolifiskt har detta en' oerhörd betydelse. Mångamänniskor är sysselsatta inom denna turistsektor, och fler skulle det kunna blimed förlängda säsonger. Att investera i en utbyggnad av järnvägslinjen frånMalung till Salen och skulle innebära förlängda säsonger och störretillgänglighet till bra rekreation för fler människor i landet. För konsumentenskulle det innebära billigare och längre semester genom att man kunde kombineraresa, boende och aktiviteter i ett paket. Att kunna åka nattåg frän iviallllL', \,Jt.JHU\Jig uvli ,jiwvrkin,/ilii wii vuKliU viU ijuii\,l.5 lOi ,\.ji till ,,t\.ciii direktkunna utnyttja dagen till rekreation tjänar alla parter på. Dessutom kommer juen utbyggnad av järnvägen också den lokala befolkningen till del. För landetsom helhet är det angeläget att vi utnyttjar våra egna naturliga rekreations-och turistresurser. Det tjänar vi också nationalekonomiskt på. Vi har ju enunderbalans när det gäller turistvaluta. när vid en internationelljämförelse har ett bra kostnadsläge, är det viktigt att utnyttja detta till attskapa möjligheter för inhemsk'rekreation och turism, som vi kan fåett inflöde av utländsk valuta. har vi här i , som framhållits ,lyckats byråkrafisera handläggningen av järnvägspolitiken genom olika huvudmänoch genom klassificering av olika järnvägslinjer, vilket gör ätt helheten lättblir skymd. utgör för södra och detnärmaste fjäll- och rekreationsområdet. Med hänsyn till att bl. a.bilkostnaderna under 1980-och 1990-talen kommer att vara höga, utgör tågchartertill dessa fjällområden ett attraktivt alternativ. Liknande motiv kan anförasnär det gäller bandelen , som f. n. endast trafikeras medgods. berg-Älvdalen håller f. ö. på att upprustas eftercenterinitiativ. I det sammanhanget kan jag ge en eloge till förrekommunikationsministern , som hjälpte till med attarbetsmarknadspolitiska medel skulle tillskjutas. Att återinföra persontrafiktillsammans med godstrafiken kan göra denna bandel lönsam. De militäramyndigheterna har också förklarat att det är angeläget att få använda bandelenför transporter till artilleriskjut-skolan i . från Moravia mot och är en interregional linje, som bör elektrifierasför att bättre passa ihop med angränsande järnvägslinjer. Hela börinförlivas med riksbanenätet. Alla dessa bandelar bör ses som delar i eninterregional trafikförsörjning. Genom att man här utför både person- och godsbefordranoch genom att området har stort rekreationsvärde finns stora möjligheter tillgott ekonomiskt utnyttjande av dessa bandelar. Jag yrkar bifall till centerreservationernavid utskottets betänkande, främst reservation 7 och dess hemställan under p. a och r. Statens järnvägars verksamhet, m. m. 66BIRGER ROSQVIST (s) replik: Det här gäller mycket att våga och kunnafatta beslut. Vi tar i ställning till vilka regler som skallgälla för ansvarsfördelningen beträffande regional trafik. Det blir folk ute ilänen som får avgöra hur man får den bästa trafikförsörjningen. Det är integivet att det alltid är bättre att anlita bussar, och det är inte heller givetatt det alltid är bättre att fortsätta köra med tåg. Det finns möjlighet att fåvisst bidrag från staten i båda fallen. Om man anser att man får en sämretrafikförsörjning med tåg än med buss för samma kostnad får man själv avgöravilket man föredrar. Det är det folket ute i bygderna får göra. Det äralltså fråga om en decentralisering av beslutsfattandet. 67 () replik: Vi har hört tidigare i debatten, och detframkom också i propositionen, att det inte finns något alternativ förlänstrafikhuvudmännen när det gäller kostnadsfördelningen. De får betydligtstörre inkomster -åtminstone på kort sikt - om de för över trafiken tilllandsväg, dvs. Detta innebär, att länshuvudmännen ställs inför ettekonomiskt faktum, som gör detta alternativ attraktivt. Jag kan inte se att detbetyder vare sig valfrihet eller demokrati - utan detta är ett faktum, och detkommer att ligga som ett tungt vägande skäl i det beslutsunderlag som också transportrådetkommer att lägga fram. Den nu föreslagna fördelningen innebär att vi kommer attfå en nedläggning av många järnvägslinjer. Det är ingen tvekan om det. Jag kanhålla med om att det naturligtvis finns fall där det är bättre ur ekonomisksynpunkt att utnyttja bussen - exempelvis då man inte kan dra framjärnvägslinjer genom befolkningstäta orter. Men man bör slå vakt om de bandelarsom redan finns uppbyggda och som kan ha en framtid - och man bör också föra indem i riksnätet. Statens järnvägars verksamhet, m. m. 68 () replik: I en av de sista meningarna i det senasteanförandet sade att han väl förstår att det finns fog för attstarkt överväga att på vissa sträckor lägga ned järnvägstrafiken - därför skulle få det bättre med buss, nämligen på sådana platser där ett vägnätpassar samhällsutbyggnaden bättre än järnvägen gör, vill hålla med om att det i sådana fall kanvara bättre att åka buss än att åka tåg. Men jag vill, herr talman, konstateraatt inte i något fall vill vara med om att peka ut vilken järnvägeller järnvägssträcka som kan läggas ned - om man nu följer vad som har sagts iutskottsbetänkandet. Av rent publika skäl väljer att säga: Vi skallinte alls överväga nedläggning, utan järnvägen skall vara kvar på allasträckor, och vi skall köra med buss också. Men man måste också ta hänsyn tillde samhällsekonomiska aspekterna, . 69 () replik: Vi tar också hänsyn till desamhällsekonomiska aspekterna. Jag har pekat på dem i mitt anförande och bl. Vi får räkna med att den kommer att ha storsamhällsekonomisk betydelse under en stor del av , genom att vi harganska stora resurser att bjuda på, inte minst internationellt- bl. Men då måste man också se till att man har en väl fungerandetrafikapparat. De linjer som finns bör bevaras, inte minst med tanke påturistnäringen, och kunna kompletteras på godstransportsidan. Skulle vi undantamånga av de järnvägar som kommer att klassificeras somersättningsberättigade är risken stor att de kommer att nedläggas. Det är detsom jag vill framhålla. Vi lever ju i en föränderlig värld, och det kommer attuppstå nya samhällsbildningar i nya områden. Det är naturligt att man lägger inbusslinier där man inte tiditare har iärnvät. Men i , för attåtergå till det, vill man inte ta in järnvägen i sin planering. Ingen taransvar för den regionala planeringen på järnvägssidan: SJ vill inte veta avden, och den regionala trafikhuvudmannen vill inte veta av den. AMS vill inteveta avden, därför att SJ inte vill satsa på den. Det upplevde jag närvi skulle bygga om järnvägslinjen upp mot . Det var ett himla sjå attövertyga SJ om att ta emot dessa medel. 70KARIN AHRLAND (fp); Jag har begärt ordet främst med anledning avmotion 390 av i och mig. Vi har där bett regering ochriksdag att ingripa för att bevara stationshuset i i kommun ochFärs härad i . är en av mest folkkäraförfattare. Han har som få i sina berättelser levandegjort mycket av detgenuint skånska, både miljö och människor. Piratenväxte upp i , där fadern var stins. Sina intryck från barndomsmiljön har hanförmedlat i många historier, och därigenom har station och pumphusetblivit riksbekanta och fått plats i den svenska kulturen. Det stannar tyvärr inte längre några tåg vidVollsjö station. Järnvägstrafiken är nedlagd, och stationsbyggnaderna hotas -trots att förordat att de skall bevaras - av rivning. Detbör inte få ske, och det är därför vi har motionerat. och min motion handlar om litteratur- ochkulturhistoria - inte om trafikpolifik. Det är näst intill genant att jag skallbehöva tala för den i en trafikpolitisk debatt. När jag gick i skolan blev en uppsats underkänd om elevenhade missuppfattat ämnet. Det är precis vad trafikutskottet gjort när man tagitsig an den här motionen. Eftersom Piratens historier är lästa och välkända i allafolklager, kunde man kanske ändå ha väntat sig att någon i trafikutskottet hadeläst både boken om och vår motion så noga, att han förstått attmotionen inte handlade om trafikpolitik och skickat den vidare tillkulturutskottet, där den hör hemma. Men, herr talman, icke så! anser "att det bör ankomma på närmastberörda intressenter att avgöra frågan om stationshusets bevarande". För Piratens skull är jag glad att han slipper läsa om "närmastberörda intressenter"! Utskottets ledamöter, som behandlar en stor författare medsådant byråkratspråk, bör också vara tacksamma över att han inte kan gissladem. Är "närmast berörda intressenter" Franskan och Pumparen ellerNils , eller är det vi i , eller befolkningen i härad?Vilka "närmast berörda intressenter" än är, finns det dessutom enbred folklig opinion för att station och Pumphuset skall bevaras.Därtill kommer att det inte skulle kosta statsbudgeten eller statens järnvägareller någon budget ett enda öre. Det har bara, som så ofta i Färs härad, gått litet lokalprestige i frågan om stationshuset är värt att bevaras eller inte. Därför börregering och riksdag slå vakt om det. I finns det - förutom oss vanligadödliga - människor med blått blod, adeln, och så människor med grönt blod,färsingarna. De är kanske litet speciella kan någon tycka, men de är alltidkaraktärer med stor charm. Till dem hörde , , Vricklundoch Pumparen och andra av . Och det är något av deras miljö, somvi skulle kunna bevara åt eftervärlden genom att låta ta handom Pumphuset och station. Jag förstår att trafikutskottet inte har något intresse avPumphuset eller av station, eftersom utskottet redan har godkäntregeringens beslut att lägga ner järnvägen. Men jag är övertygad om attkulturutskottet åtminstone skulle vara berett att sätta sig in i frågan, fördet är den faktiskt värd. Jag yrkar därför att kammaren återförvisar motionentill kulturutskottet för beredning och avslår utskottets hemställan under punkt31 b. Skulle kammaren inte bifalla det yrkandet, yrkar jag i andra hand attmotionen Statens järnvägars verksamhet, m. m. Statens järnvägars verksamhet, m. m. bifalles direkt utan att kulturutskottet behöverfillstyrka den. Dessutom en reflexion om några andra motioner som HansPetersson i och jag har väckt. Att i SAS inte är så road av järnvägar kanjag förstå. Och att företrädare för enskilda bussföretag inte heller villprioritera satsningar på järnvägar kan jag också förstå. Men att riksdagenstrafikutskott har en så negativ inställning till järnvägarna i tyckerjag egentligen är obegripligt. Men eftersom jag vet att det inte finns någonmöjlighet att i en riksdagsdebatt, där utskottet redan har tagit ställning i enfråga som hör hemma i utskottet, övertyga resten av ledamöterna om att svenskafolket gillar järnvägar, kan jag bara beklaga att utskottets majoritet haravstyrkt samtliga motioner som behandlar olika järnvägssträckor i ,däribland i och mina motioner. I detta anförande instämde HansPetersson i och (båda fp). 71 () replik: