prot · G60933 · 1982-12-31 00:00:00 — Den står inte i någotmotsatsförhållande till det mofionärerna har tänkt sig. Det omdöme jag avgav - som jag möjligen tyckte var någothårt - att utskottet här uppträder i trötthetens tecken för att infe säga medbrist på engagemang i denna fråga, får för mip del kvarstå även efter det aftutskottets talesrnan har yttrat sig. Det enda utskottet har aft berömma sig avär att har behandlat frågan. Men till det kan sägas aftdet inte ärutskoftets förtjänst. Frågan har väckts genom motioner från riksdagsmän, menutskottet har ändå infe förf frågan framåt. tvär sina händer genom att säga attutskottet infe står för en del av de argument som framförts. Utskottet har baraåberopat ett och annat av dessa. Men jag sade i mitt inlägg att valet av utgångspunktför utskottets resonemang ändå avslöjar hur utskottet har sett på frågan. Sedan innebär det naturligtvis en stor ihålighet när mansäger att def är svårt aft klara defta med efterlevnaden. Jag försökteförekomma def talet genom att säga att det faktum att vi bara klarar av enbråkdel när det gäller övervakningen av trafiknykterhefen på landsvägar ju intehar lett till att statsmakten sagt att vi inte skall ha en strängnykfei-hefslagstiffning när def gäller landsvägstrafiken. när vi haren trafiksom tenderar att bli lika tät-åtminstone lika farlig - till sjöss som filllands, så finns det anledning aft ha likartade bestämmelser. I sakfrågan har juinte utskottet sagt någonting som talar mot defta. Mofionärerna har infe för sin del menat att det härförslaget skulle vara omöjligt. Vi begär ju infe att problemet skall varaslutgiltigt löst utan att man snabbt ser över vad som går aft göra för attåstadkomma denna ökade trafiksäkerhet, som skulle bygga på ökad nykterhet. Reservanterna, som tog upp denna fråga, hade juockså skäl att anföra mot de invändningar som lagutskottet med stor envishetupprepar. De sade aft när det gäller att åstadkomma en attitydförändring ifråga om alkoholförtäring till sjöss och därmed minska riskerna för allvarligaolyckor väger sådana invändningar mycket lätt. Reservanterna framhåller ocksåatt def inträffar många olyckor med fritidsbåtar, varvid personer ialkoholpåverkaf tillstånd omkommer. Mot den bakgrunden, och med hänsyn till attantalet fritidsbåtar ökat väsenfiigt , finns det anledning aftse allvarligt på de problem som alkoholförtäring fill sjöss utgör. I likhet medmofionärerna ansåg reservanterna att det fanns starka skäl som talar för enskärpning. Och tror man inte på mofionärerna eller reservanterna, såkan man ändå stödja sig på etf och annat statligt ämbetsverk. Konsumentverketförordar för sin del just det som motionärerna är ute efter. har juheller infe varit främmande för att vara med om defta, även om man i slutändanhar värjt sig emot det. Den fråga jag här kan ställa fill utskottet är:Vad finns def för skäl att tillåta livsfarliga färder fill sjöss, när det inteaccepteras på land? Eller omvänt: Varför skall vi ha så högafrafiksäkerhetskrav pä länd, men demonstrera ointresse och slapphet när detgäller trafiksäkerheten till sjöss? Lagstiftningen rörande onykterhet i trafik till sjöss AnL 12MARTIN (): Jag är rädd att alldeles harglömt bort aft sjölagen innehåller klara stadganden om krav på nykterhet fördem som har uppgifter på fartyg. Jag inledde ju mitt förra anförande med attreferera vad lagen säger om defta. Vi saknar alltså infe en lagstiftning. Nr 33 Qfn en överväldigande majoritet iriksdagen ganska - och vid Onsdagenden upprepade fillfällen - har avslagityrkanden i den här riktningen, och man 24november 1982 inte i motioner eller på annat sätt har kunnat få fram nyafakta som visar framkomligavägar för en lagstiftning av defta slag, så är det väl naturligt att Lagstiftningen utskottet nu kommer med sammaförslag till som . rörandeonykter- inte tolkas som trötthet eller brist på engagemang. Det ärsnarare så aft het i trafik till utskottet har handlat konsekvent,på def sätt som man normalf gör här i De motionärer som vill ha en lagstiftning bör ju försökaanvisa några vägar som gör att man tror att det finns möjlighet aft införa enlagstiftning och kontrollera efterlevnaden av den. Vi måste akta oss för attinföra en rad lagar som vi inte har tillräckliga möjligheter att kontrolleraefterlevnaden av. Ufifrån de synpunkterna vidhåller vi fränutskottets sida att bör avslå de båda motionerna även . AnL 13 (): Jag är ledsen om jag har gjort lagutskottetnågot irriterat genom att tala om att def har varit trötthet och brist påengagemang. Men det man berömmer sig av är ju ändå att vi så harsagt hej - och därför borde vi väl säga nej ytterligare en gång. Defta sker medreflexmässighet. Marfin talade nu om den sjölag det hela bygger på. Iutskottsbefänkandet anges olika årtal för när den sjölagen verkligen beslöts.Läser man det förra betänkandet, LU 1981/82:21, finner man att def där sägs attsjölagen är från 1899.1 årets betänkande står det aft sjölagen är från 1891.Nåväl, det kanske spelar mindre roll vilket år den tillkom- den härrör i allafall från . Så långt är det rätt. Slutsatsen är att lagutskottet har varitalltför passivt när det gäller att ställa sig bakom en översyn och det ganskarimliga kravet att få den här frågan prövad. talade om attefterlevnaden är svår att klara. Def har dock infe redovisats några skäl föraft man skulle ha en annan syn på sjötrafiken än på landtrafiken när def gälleratt sfävja missförhållanden och säkra en bra trafik. Det handlar ändå ytterstom att rädda ett antal människoliv, och i den delen borde göra storaansträngningar. AnL 14 (): För det första vet jaginte om det är tryckfel i årets eller fjolårefs betänkande. Är det en siffrasom visar fel årtal i årets betänkande kommer det en rättelse, är def ifjolårefs är det ingenting att göra åt. Det har dock infe såsfor betydelse omsjölagen skulle vara eller 1899, eftersom den paragraf vi diskuterarinfördes på 1960-falef. Def är alltså inte fråga om en så gammal lagstiftningsom det kan förefalla om man utgår från uppgiften om när lagen ursprungligeninfördes. Som bekant ändrar vi ju då och då lagar i det här huset. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan, som ställdesmot motionerna 1981/82:866 av 33 Jadesfig och samt 1981/82:1232 av och den , bifölls med acklamation. 1982/83:5Efterlevandeskydd för vissa invandrare 1982/83:7Registrering av varumärken på livsmedel hemställt bifölls.' Föredrogs lagutskottets betänkande 1982/83:8 om vissabostadsfrågor. AnL 15 (): Tillsammans med väckte jagi januari en motion angående åtgärder mot bullerstörningar ifierfamiljshus. Runt om i landet förekommer sådana bullerstörningar, oftaförorsakade av hög ljudnivå vid användande av radio, TV och stereo. Den naturligaste vägen aft avhjälpa de härmissförhållandena är självfallet kontakt grannarna emellan. Men vi vet aft godkontakt i sådana här situationer kan vara svår att etablera. Bristandegrannsämja och kanske ibland t. o. m. aggressivitet kan i stället bli följden.Vår uppfattning är också att särskilt äldre människor är de som utsätts för ochplågas av sådana här missförhållanden. skärpfes byggnadsnormerna för ljudisolering. Defmedförde då etf hyggligt skydd, men har bilden fotalf förändrats.Dagens stereoanläggningar har helt andra dimensioner. Att genom isolering lösaproblemen är infe realisfiskt. Av experter har kostnaderna i så fallberäknats fill . Enligt jordabalkens 12 kap. Hyra har hyresgästen attiaktta "allt som fordras för aft bevara sundhet, ordning och skick inomfastigheten". Det gäller alla i familjen, inkl. gäster. Om hyresgästförsummar sina skyldigheter och inte rättar sig efter upprepade tillsägelser,kan hyresrätten uppsägas, och besittningsskyddet gäller i så fall infe. Men hurofta går det så långt? Stort ansvar åvilar här naturligtvishälsovårdsmyndigheterna. Därfill anser vi att fastighetsägaren skall ha båderätt och, infe minst, skyldighet att bistå den utsatta hyresgästen. I lagutskottets betänkande 1982/83:8 om vissabostadsfrågor säger utskottet att det inte anser ytterligare regleringnödvändig men att def i och för sig har förståelse för syftet bakom motionen.Vi får naturligtvis vara tacksamma för den förståelsen, men frågan är omplågade hyresgäster anser def tillräckligt. Självklart bör information ochkontrakt vara främsta vägen till förbättringar, men ibland kommer man inte sålångt den vägen. 2 protokoll 1982/83:33 Till försäljarna av dessaanläggningar vill jag rikta en fråga: Är def nödvändigt att marknadsföra dessamed uttryck som "Vi har öppnat en jordbävning", "Def japanskadundret" och "Lyhörda grannars fasa". Def är minst sagt enutmaning mot de människor som känner sig utsatta. Jag har inget yrkande, men vi kommernaturligtvis aft följa frågan om den enskilda människans möjligheter och rätttill vila och avkoppling i sin egen bostad både i de privata fastigheterna ochi den s. k. allmännyttan. Idefta anförande instämde (). AnL 16SIGVARD (): Under allmänna motionstiden väckte jagoch andre vice talmannen mofion 1981/82:1562 angåendefördelning av kostnader vid renovering av balkonger. Mofionen har behandlats iföreliggande betänkande nr 8, till vilket jag avgivit ett särskilt yttrande. I motionen påtalas att renovering av balkonger kan varamycket kostnadskrävande och ofta direkt påbjuden av myndighet. Vidare anför viatt def i många fall råder olika uppfattningar om huruvida sådan renoveringskall hänföras till yttre eUer inre underhåU samt hur kostnaderna skallfördelas på fastighetens bosfadsinnehavare. Vi hemställer att iskrivelse till regeringen begär en skyndsam översyn av i mofionen påtaladeproblem. Mofionen föranleddes av ett påtalat fall inom enbostadsrättsförening som omfattar hundratalet lägenheter, varav sex utanbalkong. beslöt att dessa sex bostadsrättsinnehavare infeskulle påföras några kostnader för balkongrenoveringen. Detta beslut revemellerfid föreningsstämman upp och beslöt att alla skulle betala, bl. a. enaffärsinnehavare på första våningen som blev anmodad att betala 34 000 kr.trots aft han inte hade tillgång fill balkong. Stämmans beslut kan inteöverklagas, utan talan kan endast föras i civilrättsligf mål. Utskottet uttalar aft det inte vUl utesluta att det ivissa fall kan uppkomma problem i bostadsrättsföreningar när det gäller fråganom kostnader för balkongrenoveringar och understryker, att det ytterst ankommerpå medlemmarna i en bostadsrättsförening att genom bl. a. bestämmelser iföreningssfadgan reglera hur kostnaden skall fördelas. Tillgång fill balkongutgör obestridligen en fillgång för lägenhetsinnehavaren. Ur rättvisesynpunktbör därför enligt min mening också kostnaderna för renovering åvila den somutnyttjar en sådan tillgång och infe belasta den som inte har en sådan. Av det relaterade fallet framgår att en majoritet avföreningsstämman kan försätta en minoritet i en besvärlig ekonomisk situation.Detta anser jag vara betänkligt ur såväl rättssynpunkt som social synpunkt,särskilt som det kan röra sig om äldre och mindre bemedladebostadsrättsinnehavare. Att i mofionen påtalade problem kan uppstå har intevederlagts vare sig av utskottet eller av utskottet fillfrågade bostadsrättsföreningar.Tvärtom har utskottet - även om hemställan i mofionen avstyrkts - uttalat aftdef infe vill uteslutaatt de kan uppstå. Med hänsyn till att frågan om i vilken utsträckning Nr 33 Främjande av mänskliga rättigheter åberopademissförhållanden förekommer infe har kunnat belysas vid utskottsbehandlingenavstår jag från något yrkande. Frågan bör emellerfid enligt min mening följasmed uppmärksamhet, och den kan komma aft behöva aktualiseras på nytt omförhållandena så påkallar. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemsfällan bifölls. 12 § Föredrogs betänkande 1982/83:9Blodundersökning i faderskapsmål (prop. 1982/83:8) Utskottets hemställan bifölls. 13 § Främjande av mänskliga rättigheter Föredrogs utrikesutskoftets betänkande 1982/83:1 omfrämjande av mänskliga rätfigheter. AnL 17INGRID (): När diskuterar frågan om mänskliga rätfighetersker detta prakfiskt taget uteslutande med anknytning till förhållandena iandra länder. har emellerfid i sitt betänkande nr 1 behandlaten mofion av , i vilken föreslås att den svenska reservafionen tillförsta tilläggsprotokollet till den europeiska konventionen om de mänskligarätfigheterna skall återfås. Utskottets majoritet har inte velat ansluta sigtill denna framställning, en uppfattning som inte delas av iutskottet. Europarådefs nu aktuella konvention är en av dem sombehandlar skyldigheten att respektera föräldrars uppfattning om barnensuppfostran och undervisning, och det finns flera likartade konventioner, bl. a.inom FN och . ratificerade det första tilläggsprotokollettill den europeiska konventionen om de mänskliga rätfigheterna. Protokolletinnehåller i arfikel 2 en bestämmelse av följande lydelse: "Vid utövandet av den verksamhet staten kan påtagasig i fråga om uppfostran och undervisning skall staten respektera föräldrarnasrätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står iöverensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse." I en reservafion tUl denna bestämmelse förklarades delsatt inte kan medge föräldrar rätt att under hänvisning fill sinfilosofiska övertygelse för sina barn erhålla befrielse från skyldigheten attdelta i delar av de allmänna skolornas undervisning, dels att befrielse frånskyldigheten att delta i de allmännaskolornas kristendomsundervisning endast kan medges för bam med annantrosbekännelse än , för vilka fillfredsställande religionsundervisningär anordnad. Sverigehar i det internationella arbetet alltid lagt stor vikt vid de oUkakonventioner som far upp frågan om mänskliga rättigheter. Det är alltså i ochför sig anmärkningsvärt att vi själva skrivit en reservation som begränsarmöjligheten att följa konventionens grundläggande tanke om föräldrarsovedersägliga rätt aft tillförsäkra sina barn en uppfostran och en undervisningsom överensstämmer med deras religiösa och filosofiska övertygelse. NärSverige 1963 ratificerade saknades möjlighet fill att avgereservafion, eftersom detta var förbjudet i särskild artikel. I dennakonvenfion förklarades det vara väsentligt aft respektera föräldrars och andramålsmäns frihet "att på ett sätt som överensstämmer med formema förlandets rättstillämpning fillförsäkra barnen en religiös och moraUsk uppfostrani enlighet med deras egen övertygelse." Den6 ratificerade dels om ekonomiska,sociala och kulturella rättigheter, dels om medborgeriiga ochpoHtiska rätfigheter. Enligt artikel 13:3 i den förstnämnda konvenfionenförpliktar sig konventionssfaferna bl. a. att respektera föräldrars ochförmyndares "frihet att fillförsäkra sina barn den religiösa och moraliskauppfostran, som står i överensstämmelse med deras egen övertygelse". Enprakfiskt taget likalydande bestämmelse finns också i konventionen ommedborgerliga och politiska rätfigheter. Ingetförbehåll gjordes heller här av mot någon av dessa bestämmelser. I denbakomliggande propositionen - nr 1971:125 - förklaras beträffande denovannämnda artikeln i konventionen om ekonomiska, sociala och kulturellarättigheter följande: "Dethar vid åtskilliga tillfällen framhållits att religionsundervisningen i svenskaskolor skall vara objektiv. Denna undervisning kan därför inte anses stå istrid med föräldrars eller förmyndares rätt att fillförsäkra barn den reUgiösaoch moraliska uppfostran som står i överensstämmelse med deras egenövertygelse". Det var alltså vad regeringendå lade fram. Tilläggsprotokollethar emellertid en vidare räckvidd än de andra konventionerna, och de frågor omeventueU rätt till befrielse från t. ex. undervisning i historia eller biologisom uppkommit enUgt tilläggsprotokollet kan infe på samma sätt aktualiserasenligt de andra konvenfionerna, eftersom dessa endast berör religiös ochmoralisk fostran. Ytterligareen skillnad mellan de olika konventionerna bör nämnas. Tilläggsprotokollettillämpas av organ som har att tillse aft konventioner följs.Brott mot konventionerna kan alltså anhängiggöras vid den europeiska domstolenför de mänskliga rättigheterna och den europeiska kommissionen för de mänskligarättigheterna. Frågan för utskottet har vid behandlingen av förslaget bl. a. varithuruvida dessa organ i etf givet fall skulle acceptera argumentet att dennuvarande undervisningen i religionskunskap är sådan aft den på grund av sinobjektiva karaktär inte kan kränka någraföräldrars religiösa övertygelse. Vi moderater har ansett att så är fallet.Särskilt bör dock understrykas att i de fall undervisningen icke skulle fyllaobjekfivitetskravet måste föräldrar ha rätt aft ordna undervisning för sinabarn som mer står i överensstämmelse med deras egen uppfattning. Vi är klarfmedvetna om att etf återtagande av reservafion fill Europarådskonvenfionenkan komma aft innebära aft befrielse från religionsundervisning kan komma attaktualiseras i ökad utsträckning. Vi kan dock inte anse aft vi i vårt landskulle i högre grad än i andra västeuropeiska länder lägga en press påföräldrar i strid mot konventionens eller tUläggsprotokollefs innersta mening. Qm det är utvecklingen mot större oparfiskheti undervisningen i reUgionskunskap som har föranlett att kunnat fa påsig en förpliktelse att respektera föräldrarnas övertygelse med avseende påbarnens religiösa och moraliska fostran, skulle den logiska konsekvensen ocksåvara aft reservafionen numera skulle återkallas. i ufrikesutskoftet har alltsåhaft en annan uppfattning om värdet av reservation filltilläggsprotokollet och vi anser att reservationen bör återfås. Vi harföreslagit defta i reservafionen, till vilken jag yrkar bifall. Främjande av mänskliga rättigheter AnL 18STIG ALEMYR (s): I detta betänkande behandlar utrikesutskoffetolika mofioner om de mänskliga rättigheterna. I de flesta avseenden är vi heltöverens. Det har stäUts krav i motioner att skulle göra kraftfullainsatser rent allmänt i kampen för de mänskUga rättigheterna. Utskottethänvisar fill vad vi gör och vad vi har gjort, inte minst vad Sverigesrepresentanter i Förenta nafionerna under föregående år har sagt. Vi erinrar om aft det har gjorts uttalanden om läget ivärlden rörande mänskliga rättigheter. Men dessutom har man mycket kraftfullti övrigt tagit upp situationen i enskilda länder såsom , , , , , , och . Vi har sålunda infeansett aft ytterligare uttalanden bör göras nu av . Utskottetförelägger därför infe kammaren något särskilt yrkande på den här punkten. Men i ett avseende har utskottet delat sig, och def gällerdef ärende som nu har redovisat. Jag har ingen anledning attrikta krifik mot den skildring av fakta som här har lämnat -den är invändningsfri, och jag upprepar den inte. har avgeff en reservationfill den europeiska konventionen om de mänskliga rätfigheterna. Utskottet menaratt den reservationen kan fylla en uppgift även . Vi vill helt enkelt varaåterhållsamma i vårt land när def gäller att möjliggöra befrielse från vissadelar av skolans undervisning. Vi hår varit och är fortfarande mycketrestriktiva när det t. ex. gäller att befria elever från undervisningen ibiologi på gmnd av föräldrarnas synpunkter på sexualfrågan osv. Vi anser ocksåatt det är utomordentligt angeläget att prakfiskt taget alla är med i skolansreligionsundervisning, som skall var objektiv - en religionsundervisning som Främjande av mänskliga rättigheter ärnödvändig för aft vi skall förstå den omvärld vi lever i. Man kan inte förståvad som händer i t. ex. , om man inte har kunskap om de folkensreligiösa historia och nutida tro. Man kan invända att detta går bra utan den härreservafionen fill konventionen, och det är möjUgt att det gör det. Utskottetär inte alls kategoriskt på den punkten. Def kan tänkas att det går aft klaraproblemet utan reservationen. Men utskottet säger att def också kan varamöjligt att den behövs som en reserv i sista hand, om det skulle visa sig attdef i ökande utsträckning reses krav på befrielse från viss undervisning iskolan. Detta är motivet fill att vi anser attreservationen t. v. bör var kvar. Av def skälet avstyrks def moderata yrkandet.Jag yrkar bifall till utskottets förslag. AnL 19TORE (); Nederst på första sidan i betänkandet skriverutskottet mycket bra: "Övertygelsen att människan har okränkbara fri- ochrätfigheter går långt fillbaka i fiden." Så får vi veta att det inom utarbetadesen allmän förklaring om de mänskliga rätfigheterna som antogs 1948. Jag harfelaktigt skrivit 1988 i mitt manuskript; kanske blir det då den verkHgenbörjar gälla. Rätten fill liv, frihet, personlig säkerhet - det ärmänskliga drömmar som änfiigen skulle förverkligas. Förbud mot slaveri, tortyr och omänsklig behandling -efter årtusenden av förnedring änfiigen en daggryning! Rätten fill yttrandefrihet och religionsfrihet -självklara fing för demokrafiskt tänkesätt men sällsynta i världen. Namnet - i praktiken alla världens folk- ingav hopp. Hur många hjärtan kände infe lättnad? Vad blev det? Vi har perspekfiv . Utskottetskriver: "Mindre än hälften av världens länder har ratificerat FN:s bådagrundläggande konventioner." Trots förklaringen, trots konventioner och FN-resolutionerär de mänskliga rättigheterna en overklighet inom väldiga områden av vårvärld. Tortyr och omänsklig behandling torde vara av en omfattning somöverträffar alla tidigare perioders grymhet. Vad skall vi göra? Personligen tror jag attendast krisfen tro, grundad på , allvarligt och ärligtomfattad av ett flertal, kan göra slut på slaveri och forfyr och förverkliga demänskliga rätfigheterna. Men fill dess att detta har skett kan vi i Sverigeännu verka för en förbättring för de drabbade, en lindring för offren, etftillfrisknande. Utskottets beskrivning av bakgrunden till och utvecklingenav åtgärder i posifiv riktning är väl tydlig och bra, men ger den verkligenhopp om framsteg? I mofion1981/82:526 av m. fl. krävs aft regeringen i FN gör ettskarpt uttalande mot torfyr i olika former. Där pekas på aft tortyr Nr 33förekommer i minst 60 länder, att detta är en internationell förbrytelse och Onsdaeen den aft def kanske allra allvarligaste inte är den kroppsliga forfyrenutan psykiska,som vi som försöker följa med vad som händer i världen har sett så _ , Främjande av mänskliga rättigheter Utskottet delar motionärernas uppfattning och pekar påsvenska insatser men fillägger: "Vad som återstår är den svårauppgiften aft åstadkomma effektivatillämpnings- och kontrollföreskrifter ." Jag hoppaspå en kraffig svensk insats i framfiden, snar och tydlig. Jag vill vidare säga några ord om motion 1981/82:1721 omåtgärder för folk. Det är landet som kom ur askan i elden. Schahensperiod av förföljelser avlöstes inte av den frihet och det lugn som man hadeväntat. Utskottet håller i stort med om vad vi framför i mofionen. För den sominte har läst motionen vill jag peka på några av dess underrubriker:"Politiska parfier utplånas", "Pressen likvideras, radio och TVkontrolleras", "Universitet och högskolor stängs","Domstolsväsendets upplösning", "Kvinnans situation" -kvinnan på gatan utsätts för attacker om hon infe klär sig som regimen vill. Allt det här är infe dikt av oss, utan vi har hämtat detfrån mycket tydligt och väl framställt material, framtaget av dem som verkUgenkan förhållandena i landet. Jag fick ett brev av där def talas omytterligare nedslående rapporter från landet. Def gäller förföljelsen av Iransbahaier. Jag har själv ingen sympafi för denna riktning då det gällertrosövertygelse, men jag menar att religionsfriheten skall respekteras när detgäller alla samfund. I brevet talar man om att enligt ett felegram från Londonhar två bahaier avrättats ; en har mördats, omkring 1 000niedlemmar har gjorts hemlösa och deras egendom konfiskerats. Bahaiernasmöjligheter aft livnära sig har ytterligare minskats genom indragningar avderas handelsrättigheter. Barn till bahaier får infe längre tillträde tillskolorna. Det är förhållanden som är helt ofattbara för densom nu trott att de mänskliga rättigheterna och konvenfionerna på det områdethade lett till någonting. Vad kan göra för ?