prot · G609105 · 1982-12-31 00:00:00 — Allt talar för, menar jag, attKristianstadskontoret har ett existensberättigande i lika hög grad som kontorenpå de orter som jag har nämnt. Enligt riksdagsrevisorernas rapport är driftkostnadernaför Kristianstadskontoret de näst lägsta i landet. När det gäller kontorertsstorleksordning, efter värdet av inlevererade sedlar, kommer påtredje plats. Det bevisar alltså att Kristianstadskontoret, som man nu plockarbort, hävdar sig väl och att det bör finnas kvar med samma rätt som övrigaorters kontor. Det ursprungliga motivet bakom utredningen om riksbankertskontorsnät var att man av säkerhetsskäl skulle nedbringa antalet transporter,men blir det i stället lärtgre transporter. Så märkligt kan det bli rtär mansätter alla rationella och objektiva grunder ur spel. organisation bör bygga på länsvisa kontor, ochpå det sättet får vi likvärdiga regiorter. Jag har alltså sympatier för detyrkande har framställt, och jag kommer i omröstningen att stödjadetta. 80 () replik: Jag örtskar inte föra en debatt med var ochen som yttrar sig i det här sammanhanget. Jag vill bara ha fört till kammarensprotokoll att jag tillbakavisar påstående att det ifinansutskottet har varit en huggsexa om orterna. Vi har hört bl. a. riksbankschefen, som har gett oss trealternativ, som har utgjort kompromisser mellan de olika synpunkter som funnitsi revisorers förslag och olika motiortärers. Den kompromiss somutgör utskottets betänkande är utarbetat av alla parter med den bästa vilja,och det har inte förekommit någonting av det som har talat omhär. Skulle det ha varit så att desynpurtkter som rtu exempelvis för fram hade varit objektivtavgörande - som kallade det -hade faktiskt kunnatföra fram dem också i motioner. Jag beklagar att han inte har gjort det. 81BÖRJE () replik: Jag mertar att det finns anledning attkritisera det förslag som har lagts fram. Det bygger ingalunda på någralikvärdiga och objektiva grunder. Ursprungligen satte man upp vissa principer, och demrespekterar jag, men ju lärtgre diskussionen pågått, desto längre bort har mankommit från dessa principer. Och återstår ett koutor som skall läggas ner. Imitt anförande har jag också påpekat det orimliga i att , som har ensjundedel av landets invånare, endast får ett kontor, medan övriga landet skallha 24, Det finns inga objektiva och riktiga grunder bakom förslaget, och jagtycker det är skrämmande att det läggs fram på det sätt somfinansutskottet har gjort, 82 () replik: Jo, , utgångsläget förfinansutskottet har varit att föreslå en regional organisation som skall varabra för som centralbank. Och det är klart att antalet invånare på enytenhet är ett viktigt kriterium. Men om det är betalningsmedelsförsörjningentill företag och banker som riksbankerts kontor skall syssla med, kan enlandsända som har en miljon invånare mycket väl servas från ett kontor under detatt glesa områden, per ytenhet och per invårtare, får en annankontorsfördelning. Vi hävdar att det föreliggande förslaget är utarbetat avriksbankschefen som en kompromiss mellan två olika ståndpurtkter. Där hartagits hänsyn till alla relevanta aspekter när det gäller centralbartkensuppgift. Jag tillbakavisar påståendet att det skulle ha skett en icke objektivbedömning i finansutskottet. 83 () replik: Slutprodukten av det utredande som ägt rumoch de diskussioner som förts är, att man plockar bort ett kontor. I övrigtblir organisationen i stort sett intakt. Det tycker jag är märkligt. När mart skall bygga upp en ny rationell organisationkompromissar man till dess man har en majoritet. Sedan struntar man i resten. Det är väl ändå inte på det sättetman skall organisera samhällsservicen, utan man måste se till att människor utei landet får en likvärdig service. Vi menaratt Krisfianstadskontoret har likastort berättigande som många andra kontor som finrts med i förslaget. 84BENGT KRONBLAD (s): behandlar finansutskottetsbetänkande /83:27 om regionala organisation. Utskottetsbetänkande är föranlett av revisorers förslag 1982/83:11 kringriksbankens funktion och organisation. Revisorernas förslag innebär en ny utformning men ocksånya och begränsade arbetsuppgifter för regionalakontorsorganisa-fion. Revisorernas förslag har skapat stor aktivitet iriksbankens olika delar men också här i , vilket resulterat i bl. a.ett 25-tal motioner i frågan, av vilka jag har bidragit med en. I den avvisasrevisorernas förslag och speciellt då de begränsade arbetsuppgifter som man härföreslår för framtiden. Vidare kritiseras att man drar rted verksamheten menockså de nya former för verksamheten som föreslås, irtte mirtst när det gällerKalmar. har enligt min uppfattrtirtg på ettrelativt bra sätt balanserat de olika krav som framförts och dämpat riksdagensrevisorers krav på kraftiga nedskärningar. Jag vill i korthet i stort sett tillstyrka hemställan i Dock vill jag framhålla att de av finansutskottet föreslagrtakassakorttoren tillika med regionkontoren bör ges arbetsuppgifter som bl. a.innebär öppethållande ett begränsat antal timmar för andraarbetsuppgifter och även för allmänheten. Så tolkar jag också utskottetsdiskussion på s. 14 i betänkandet. Beslut i den riktningen bör fattas avriksbankens styrelse vid den slutgiltiga preciseringen av kontorerts nyaarbetsuppgifter efter beslutet här i . 85 BOLUNDGREN (m): revisorer har framlagt ettenhälligt betänkartde i syfte att rafionalisera regionalaorgartisation. Det innebär, som alla närvarande kammarledamöter och kanskeytterligare några vet, att avdelningskontor på vissa orter läggs ned och påvissa orter nedtrappas till s. k. kassakontor. Vid behandlingen av förslaget i finansutskottet harutskottets ledamöter underlåtit att ge frågan den sakliga behandling man hadeförvärttat och i stället producerat en kompromiss. Denna kompromiss syftar,genom hänsynstagande till vissa av de berörda orterna, till att vinna majoriteti kammaren. Några sakliga hänsyn ligger alltså inte till gruud för finansutskottetsförslag, vilket är en minst sagt förvånande handläggning av ärendet. sade tidigare i ett menirtgsutbyte att mau ifinansutskottet inte hade tagit regionalpolitiska hänsyn. Jag är böjd att sägaatt det hade varit bättre att man åtminstone tagit regionalpolitiska hänsyn änatt man låtit det-pågå ett vilt köpslående i finansutskottet eller mellanfinansutskottet och -som sade - berörda parter, vilka nu dessa är! Jag skulle vilja fråga : Vilka två ståndpunkterär det man har kompromissat emellan? Till kom ett enhälligt förslagfrån revisorer. Med anledning av det förslaget hade jag och minakolleger från län, och andra, motionsrätt. Vi hardäremot ingen motionsrätt med anledning av finansutskottets betänkande. sade till att om de synpunkter somBörje anförde framförts i en motiort hade mart i finansutskottet kunnatbeakta dem. Men är det så att man i finansutskottet inte har beaktat desynpunkterna -som man ju rimligen borde ha tänkt på själv - har väl att från kammarens talarstol begära att få ärendet återförvisat tillfinansutskottet för att kurtrta ta härtsyn till just de aspekter som BörjeNilsson redovisade i sitt anförartde. Det vore rimligt. sade att vissa glest bebyggda områden kan behövaflera kontor än mera tättbefolkade områden. Det skulle då vara intressant atthöra bedömning av de sakliga skälen för att ha tre kontor - ettavdelningskorttor och två kassakontor - i Smålartd och ett korttor i . jämförelse av dessa båda regioner! Det skulle vara intressant att höra. Jag yrkarför min del i första hand bifall till revisorers ursprunghgaförslag, som här i kammaren lagts fram av . Om det yrkandet intebifalls, har kammarens majoritet därmed uttalat att, av regionalpolitiska skäl,revisorers förslag inte är tillfredsställande. De regionalpolitiskaintressena tillgodoses i det läget mera konsekvent av yrkartde,som jag kommer att stödja i andra hand. 86 (): Som en av revisorer är jag kritisktill den starka förändring av avdelnirtgskorttor somriksdagsrevisorernas förslag innebär. På grund av sjukdom hade jag dock intemöjlighet att vara med när det slutliga förslaget framlades, och därförföreligger inte heller någon reservation. Jag artser att en effektivisering av kontoren och enartpassning av personalen med hänsyn till arbetsuppgifterna skulle ha kunnatåstadkommas inom ramen för de kontor som finns. Det blir också i många styckenen kraftig centralisering, och som sagts i denna debatt kan servicert komma attbli försämrad. Jag skall inte, herr talman, dra upp rtågon ny debatt i deavseenderta - det är inte fruktbart. Jag skall inte heller framställa någotyrkande som avviker från de redan framlagda. Ävert om jag kan ha egnasynpunkter i olika avseenden, överensstämmer min uppfattnirtg närmast med detförslag som har framlagt, och jag kommer att stödja dettaförslag. 87JÖRN (vpk): Jag hoppades tidigare få en debatt isakfrågan med finansutskottets ordförande. föll det sig så olyckligt attförste vice talmartnen råkade inte titta rakt fram just rtär jagbegärde replik. Med hänsyn till detta inskridande av den mänskliga faktorn fickjag avstå från mirt replik, och jag tänker inte heller nu särskilt mycket taupp en sakdebatt. Emellertid fäste jag mig vid en del formuleringar i ArneGadds anförande. Han ondgjorde sig bl. a. över att C.-H. i sinförsta reservation ordagrant hade skrivit av motion. Det gavArne Gadd anledning att, som jag tyckte, på ett nedsättande vis beskrivareservationerna som "det som kallas" reservationerna 1, 2 och 3. är det emellertid så att ett utskott, som väl vet, ju bara har att ta ställning till förslag, propositioner ochmotioner. Det är en mycket vanlig metod att en utskottsmajoritet, som t. ex.fillstyrker en proposition, i sitt betänkande ordagrant skriver av mycket storadelar av propositionen. Det är också en mycket vanlig metod när utskottet haratt behandla bara en enda motion som ligger mycket nära det som reservantenvill stödja, att denne direkt åberopar motionstexten. Det är bara när det ärflera olika motioner som skall tillstyrkas eller stödjas i en reservation somreservanten har anledning att göra en egen skrivning. Jag tycker därför att detinte fanns någon anlednirtg att framställa reservationert som varande av sämrekvalitet, bara därför att den innehöll formuleringar direkt från . Den egentliga anledningen till att jag begärde ordet nu islutet av debatten var att jag, innan lade fram sitt särskildayrkande, förutskickade att vi eventuellt skulle komma att dra tillbaka C.-H.Hermanssons reservationer vid finansutskottets betänkande. Jag vill härmed göradetta, och jag uppmanar ledamöterna att, liksom vi kommer att göra, stödja detsärskilda yrkandet av . 88 () replik: Om det hade funnits det minsta av nedlåtenheti mitt konstaterande att vpk mer eller mindre direkt hade skrivit av motionenav , och , ber jag Svertsson omursäkt för det. Jag vill till kammarens protokoll fästa densynpunkten att detta tillhör det bästa som vpk har gjort. Det var enligt våruppfattning ändock inte tillräckligt. Med det senaste inlägget från JörrtSvensson, där denne drar tillbaka reservationen i fråga, framstår detfullständigt klart hur skickligt vpk här agerar. 89 (vpk) replik: Att vi tar tillbaka reservationen äruteslutande för att inte komplicera voteringsproceduren. Jag tycker att ävenfortsättrtirtgsvis skall låta bli att klassificera vpk;s reservatiorter. Deövriga är irtte sämre därför att de i något sammanhang inte åberopar sig på ensocialdemokratisk motion. 90ERIK (); Jag begärde ordet med anledning av BengtKronblads inlägg. Han konstaterade att han lade in i finansutskottets uttalandepå s. 14 att kassakontoren skulle kunna ha öppet förallmänheten. Då får läsa om det stycket ordentligt. Inte ens medden vildaste fantasi går det att läsa in detta. Jag kan försäkra att när man rycker undandet rättsliga underlaget för det, vilket man gör genom att ta bort vederbörandeparagraf i bankoreglementet, blir utsikterna ärtnu mindre. Det har sagts klartoch tydligt att kontoren inte skall syssla med sådan verksamhet som riktar sigtill allmänheten. Allmänhetert skall över huvud taget irtte ha tillträde. Vad som skiljer mitt förslag frårt utskottets förslag ärrtaturligtvis att vi tar med den länsvisa organisatiorten. Märk väl: Vidiskriminerar inte två län. Men det som skiljer i ännu högre grad är att viicke vill förbjuda kassakontoren att handha uppgifter som ligger nära deuppgifter som åligger , alltså som hör hemma inomkapitalförsörjrtingens eller kredit-väsertdets område. Om skall ha någon som helst tanke på att fåsätta sin fot på kontor som allmänhet i , bör han inte röstapå finansutskottets förslag. 91BENGT KRONBLAD (s) replik: 14 i betänkandet talas det om attutskottet kan tillstyrka förslaget att man i särskilda fall skall kunna låtabestämda kassakontor handha vissa avgränsade arbetsuppgifter. Det kan ju varaså att man ser välvilligt på en sådan skrivning. Jag förutsätter, som jag sadetidigare, att man i det fortsatta arbetet med organisation gersådana möjligheter. 92 () replik: vill jag faktiskt be finansutskottetsordförande att slita tvisten mellan oss två. 93 BO (): Det kommer att bli ett kort anförande. Jagvill bara konstatera att genom att inte ens försöka besvara minafrågor direkt bekräftar och mina synpunkter på orsakerna tillfinansutskottets ställningstagande. 94 (): Jag har redan tidigare redovisat vilketkriterium finansutskottet har gått efter i den här frågan. Det är att Sverigesriksbank skall vara . Av detta följer organisatoriskakonsekvenser. Sedan tror jag, , att vi kan känna oss heltlugnaför att i riksbanksfullmäktige läser vad som står. Det äringen svår mening. Det är en lämplighetsfråga det gäller, och jag är inte allsrädd för att omdöme i riksbanksfullmäktige är annorlunda än detär här. 95 BO (): Av konstaterandet att skall varacentralbank följer ett ställningstagande i enlighet med revisorersförslag. Allt därutöver är det helt andra kriterier som liggerbakom. Det är just det som vi har kritiserat här i kammaren, och den kritikenhar alltså inte kunnat tillbakavisa. Överläggningen var härmed avslutad. 1 kontrapropositionsvoteringen biträddes det av ErikWärnberg under överläggnirtgert framställda yrkandet i motsvarande del med 107röster mot 38 för det av under överläggningen framställdayrkandet om bifall till revisorers förslag i motsvarande del. 167ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställau med 205röster mot 108 för det av urtder överläggningen framställdayrkandet i motsvarande del. Mom. 2-5 Utskottets hemställan bifölls. 1982/83:28 Tilläggsbudget II inombudgetdepartementets verksamhetsområde (prop. 1982/83:101 delvis) 11 §Föredrogs finansutskottets betänkanden 1982/83:29 om anslag till de kungl. hov- ochslottsstaterna (prop. 1982/83:100 delvis) samt 1982/83:31 om vissa anslag för /84inom verksamhetsområde (prop. 1982/83:100 delvis). Finansutskottetsbetänkanden 29 och 31 kommer att debatteras i tur och ordning ochvoteringarna kommer att äga rum i ett sammanhang sedan båda betänkandenaslutdebatterats. Förstupptas alltså finansutskottets betänkande 29 om anslag till de kungl. Anf.97 (vpk): Den s. k. Guadelouperäntan, som det svenska kungahuset har åtnjutitfördelarna av , har vid åtskilliga tillfällen vållatdiskussion. Man har ansett det vara rättsligt och moraliskt stötande att detsvenska kungahuset uppbar en inkomst vars ursprung var en ren svindelaffär.Tronföljaren hade vilselett ständerna beträffande en viktigdiplomatisk överenskommelses innebörd. I detta vilseledande hade han ocksåanvänt sig av brottsliga metoder, nämligert mutor till utrikesstats-ministernoch övriga rådsmedlemmar. Dertnalitet pinsamma historia har år aktualiserats i motioner.Finansutskottet har försökt få ett slut på Guadeloupeaffären. Dethar fått till följd att regeringen, i enlighet med beslut ,har irtlett förhandlingar med kungahuset. Det är resultatet av dessaförhandlingar som presenteras i firtartsutskottets betänkande - ett någotmärkligt resultat, må jag säga. Detär bra konstigt att man aldrig någonsin i ett officiellt sammanhang här iSverige har kunnat kalla Guadeloupeaffären för vad den i verkligheten är ochockså benämns av , den som med vetenskaplig forskning har trängtdjupast in i Guadeloupeproblematiken, nämligen en furstlig svindel. Nuförsöker regeringen komma undan saken genom att i stället för att utbetalapengarna i denna oacceptabla form föra in samma utbetalning inom ramen för detkungliga apanaget. Därmed tycker man att man har kommit från den moraliskaproblematiken. Det är en något märklig metodik, som i ett rejält och uppriktigtsammanhang knappast skulle förtjäna något stöd. Meni sin arrogans och sitt utmanande sätt att handlägga affären går regeringenännu längre. Man vill höja apanaget ytterligare och ge kungahuset enkompensatorisk uppräkning för inflationens verkningar. Det betyder att kungahusetdels, utan den formella belastning som Guadelouperäntan innebar, ocksåfortsättningsvis kan åtnjuta dessa pengar, dels får en uppräkning av sittanslag, vilket sannerligen inte hör till vanligheterna att statsutgifterna blirföremål för. Ävenom detta inte är världens största ärende, är det ändå på sin plats med enmarkering. En sådart markering har också kommit i en reservafion av C.-H.Hermansson. Han utgår från två motioner som behandlar något olika delar avdenrta problematik, dels en motion av Axel Anderssort m.fl., dels envpk-motion. Föratt göra en lång historia kort är det faktiskt så att man från officiellt hållhär i under stora trumpetstötar har proklamerat att de reallönesänkningarsom svenska arbetare och tjänstemän har åsamkats genom devalveringarnasföljder har varit nödvändiga. Man har sagt att detta icke är någonting som manönskar att de lönearbetande skall kompensera sig för. Nästan alla verksamhetersom är berörda av statsanslag har också fått samma besked, att de icke kan räknapå någon automatisk kostnadskompensation.' Det har gjorts ett fåtal undantag. Vihar i detaljbehandlingen av olika ärendert och olika utgiftsposter här iriksdagen gång på gång kommit i situationer där man har skurit ner eller settsig nödsakad att avvisa förslag om välbehövliga förbättringar till en mängdmycket angelägna mänskliga och sociala behov som tillgodoses via statsbudgeten.Man har satt myndigheter under press, vilka sysslar med mycket viktiga ting,som har att göra med människors levnadsförhållanden och med viktigasamhällsfunktioner. Man har gång på gång genom en stram anslagspolitik satt demunder press. Vitycker från vpk:s sida att i ett sådant allmänt samhällsklimat och med sådanakrav på uppoffringar och åtstramningar som ställs, socialt och mänskligt, påsamhälleligt väsentliga verksamheter, skall man inte utmana folkopinionen,utmana ett växande politikerförakt, genom att dels späda på med enGuadelouperänta i en respektabel dräkt, dels sedan göra ytterligare enkostnadsuppräkning. Det kan vi inte vara med om, det är alltför stötande. Jag yrkar mot bakgrund avvad jag har sagt bifall till reservationen. 7 protokoll 1982/83:105-106 Anslag till kungl. 98 (): Frågan om de s. k. Guadeloupemedlenstillkomst och existens har diskuterats ett otal gånger i denna kammare. Den s.k. Guadelouperäntan tillkom genom beslut som en följd av att dendåvarande utländska statsskulden inlöstes. Beslutet har diskuterats därefter. Iflera motioner som väckts har den rättsliga grunden förutbetalningen av Guadelouperäntan ifrågasatts. För att föra bort denna frågabeslutade , på finansutskottets förslag, att regeringenskulle ta upp överläggningar med Hans Maj:t Konungen om huruvida och i vilkaformer Guadelouperäntan kan avvecklas. Sådana överläggningar har hållits. Medel motsvaranderäntan har av regeringen föreslagits bli inräknade under anslaget till HansMaj;t Konungens och det kungl. De medel som tidigareutbetalats till statschefen från posten Räntor på statsskulden skall såledesinte längre utbetalas. Denna nya ordning underlättar möjligheter attfå överblick över de medel som anvisas statschefen. Jag betraktar det somsjälvklart att samtliga resurser som har ställts till hovetsförfogande har beaktats vid de årliga budgetprövningar som gjorts av regeringoch riksdag. Den föreslagna omläggningen innebär således inte någon förändringav den totala resurstilldelningen. Den innebär endast en budgettekniskomläggning. Detta är fullt öppet redovisat i budgetpropositionen. Frågan om skattefrihet för den s. k. Guadelouperäntan harbehandlats av 1975. beslutade då på finansutskottetsförslag - utan någon reservation från något parti i detta ärende - att dessamedel i beskattningshänseende skulle jämställas med apanaget till Hans Maj:tKonungen, dvs. medlen skulle anvisas netto efter skatt. De skall således inte beskattas.Utskottet har inte funnit någon anledning att nu ompröva detta tekniskaförfaringssätt. Anslaget till Hans Maj:t Konungen och det Kungl. Husetshovhållning har vid budgetprövning i kanslihuset behandlats på samma sätt somflertalet andra statsbudgetanslag, dvs. pris- och löneomräkning har gjorts.Dessutom har det s. k. huvudalternativet tillämpats, dvs. en generellnedräkning har gjorts . Någon grund för politikerförakt i det hänseendetfinner jag inte föreligga - däremot oriktiga uppgifter om budgettekniken. Mot denna bakgrund, herr talman, finns det inte anledningatt göra annat än att yrka bifall till utskottets hemställan. 99JÖRN (vpk) replik: Jag noterar bara att man naturligtvis kommerfram till helt olika resultat när det gäller beräkningarna av det totalaanslaget beroende på om man anser att det är riktigt att betala ut de pengarsom utgör den "omvandlade" Guadelouperäntan eller om man anser attdet är moraliskt och rättsligt oriktigt. 100 AXEL (): Än ert gång skall besluta om pengartill Konungen och hans hus för nästkommande budgetår. I anslutning härtill ärvi några stycken i denna kammare som är starkt kritiska till den föreslagnahanteringen av de s. k. Guadeloupemedlen. I motion nr 532 till detta hemställer vi attriksdagen - med ändring av propositionens förslag- skall besluta att anslagettill Hans Maj;t Konungens och det Kungl. Husets hovhållning minskas med 300 000kr., vilket inom parentes är lika mycket som den årliga har i sitt betänkartde 1982/83:29 yrkat bifall tillpropositionen och avslag på vår motion. Låt mig inlednirtgsvis ge ert kort historiskbakgruud till de s. k. Guadeloupemedlert. var besegrad, och hadesedan något år försetts med en ny tronföljare, krortprins . Med KarlJohan som pådrivare hade aktivt deltagit i kriget mot påStorbritanniens sida. Av sina allierade, engelsmännen, hade förlänatsdert västindiska ön som tack för hjälpen. Emellertid kom man vidfredsförhandlingarna överens om att ön skulle återföras till Fraukrike.Engelsmännen hade då att "lösa ut" ön från . Lösensumman fastställdes till , pengarsom kronprins lade beslag på, hävdande att ön tilldelats honom personligen. Ständerna hade stora bekymmer med ekonomi. Genomsitt deltagande i kriget hade lartdet ådragit sig en stor och besvärandestatsskuld. I det läget erbjöd sig den klipske att medelst de 24Guadelou-pemiljonerna sanera den svenska statsskulden. Emellertid stötte förslaget på oväntade svårigheter. Allarikets ständer var irtte övertygade om att Guadeloupemedlen var avsedda förkronprinsen personligen, utan man ansåg att de var tillställda konungariketSverige. Efter många underliga turer under ett helt års tid medplötsliga och omotiverade gåvor och löneförhöjningar till ministrar och andrainflytelserika personer i beslutade ständerna att acceptera KarlJohans förslag. Som motprestation skulle , så länge en sattpå tron, utbetala - efter myntreformen . Alltsedan tidigt 1900-tal, då och var de första som i motioner till ifrågasatte denrättsliga grunden till Guadelouperäntarts tillkomst, har kravet på avvecklingav anslaget rests. Varje gång har - på berört utskotts inrådan-avslagit kraven. Så har alltså skett ända till , då påfinansutskottets förslag beslutade ge regeringen fill känna "att det börankomma på regeringen att ta upp överläggningar med Hans Maj:t Konungen omhuruvida och i vilka former Guadelouperäntan kan avvecklas".