prot · G609152 · 1982-12-31 00:00:00 — Frågan omnaturgasimport från har, som bekant, övervägts . Redan frän striktekonomisk utgångspunkt finns, enligt min mening. åtskilligt att säga omsådana planer. Gasär dyrt, vilket inte minst skåningarna är på väg att fä erfara i anslutningtill , som visar allt sämre ekonomiska förutsättningar redaninnan projektet ens har kommit till utförande. Det borde, enligt min mening,stämma också de mest ståndaktiga gasentusiasterna till viss ödmjukhet. Hänsynenfill skattebetalare och energikonsumenter, om inte annat, kräver detta. Minfråga har, herr talman, föranletts först och främst av den starkasocialdemokratiska aktiviteten i kommun i syfte att nå en överenskommelsemed om naturgasimport och om etablerande av naturgasbaseradeindustrier. Detta starka förord för gasintroduktion kan alltså starktifrågasättas redan av ekonomiska skäl. Kärnan i min fråga är dock en annan. Denhandlar om hur långt regeringen anser det tillrådligt att enskilda kommuner gåri syfte att säkra gasleveranser från i detta fall . I Gävles fall harman som bekant inte ens dragit sig för att anställa en särskild lobbyist meduppgift att idka påverkan inte bara på svenska myndigheter och företag utanockså pä myndigheterna i . Lobbyverksamheten har förankrats på densovjetiska ambassaden. Detär inte alldeles självklart, herr talman, att en enskild kommun rätt förmåröverblicka konsekvenserna av sitt agerande på områden, som ligger nära deutrikespolitiska överväganden som landet i sin helhet har att göra. Den nästandemonstrativt expanderande kontaktyta gentemot inte bara pånaturgasområdet som kommun har visat prov på under de senaste två årenförefaller inte heller självklart stämma med vad som framstår såsom angelägetur nationell synvinkel. Detfinns också, herr talman, anledning att erinra om att det argument som oftaframförs till förmån för en naturgasintroduktion i , nämligenförsörjningstryggheten, har sina starka begränsningar. Kanske gäller detta isärskilt hög grad om man sitter längst ut på ett sovjetiskt snöre. Energiministernssvar förefaller emellertid ge ett besked på två punkter. Jag säger"förefaller" ge besked. Hänsynen till partibröderna i har välinte ansetts medge klarhet. Ett klarläggande på de två punkterna är emellertidangeläget, och jag frågar: Tolkar jag svaret rätt, om jag drar slutsatsen att kommun ifråga om naturgasbaserade industrier uppförda i samarbete med är ute iogjort väder? Delar energiministern min tolkning att lobbyverksamheten i Sovjetunioneninte står väl i överensstämmelse med lagen om energiplanering utanmera hör hemma inom ramen för de nationella överväganden som det knappastankommer på en enskild kommun att göra? Omplanerad överenskommelse om gasleveranser från Jag anser att jag har svarat fullständigt klart på de två frågor somPer riktade till mig. Jag har klargjort att det är staten som svarar förövergripande beslut av det slag som här är aktuellt. På den speciella fråganbeträffande naturgasbaserade industrier vill jag svara att det besked Om planerad överenskommelse om gasleveranser frånSovjetunionen som jaghar fått vid diskussioner med de mest inblandade i är att det f. n. intefinns någon industri som har ett sådant intresse. Det besked som jag gav i mittförsta svar gäller fortfarande. Det beror alltså på intresset hos industrinsjälv och ingår inte i de överväganden som Swedegas har att göra. Jag ämnar självfallet inte föregripa det beslutbeträffande dessa frågor som beror på nu pågående utredningar. Det tror jag attPer respekterar. Till slut vill jag säga att jag har uppfattat att PerUnckels fråga dikterades av en omsorg om att vi skall upprätthållaarbetsfördelningen mellan riksdag, regering-och kommuner här i landet. Av detskälet tror jag att även Per inser att detta forum inte är platsen föratt diskutera kommunala frågor. 92 PER (): Nej, , vi skall i och för sig intediskutera kommunala spörsmål. Men detta är rätt forum för att diskutera vad somlämpligen bör avgöras nationellt och vad som tillhör kommunernas ansvarsområden.Jag har svårt att frigöra mig från intrycket att socialdemokraterna i Gävleklart och kraftigt har överskridit det ansvar som en kommun rätteligen kan tanär det gäller energiförsörjningen. Jag kan inte se att det kan ligga ett nationellt intressei att enskilda kommuner i energisammanhang arbetar på ett sådant sätt att deriskerar att komma i konflikt med nationella överväganden av utrikespolitiskkaraktär. Som energiministern väl känner till är ju dessutom naturgasfrågan iGävle en integrerad del i en mycket vital kontaktverksamhet gentemotSovjetunionen - som försiggått då det kanske inte för allautanförstående har känts som mest angeläget att ägna sig åt just den typen avverksamhet. Jag menar att det är energiministerns skyldighet att nuklargöra att åtminstone de frågor i denna stora kontaktverksamhet gentemotSovjetunionen som handlar om naturgas hör till hennes ansvarsområde oeh intetill ansvarsområdet för de socialdemokratiska kommunalråden i . Det framgick redan avmitt svar att frågor om t. ex. gasimport till är en statligangelägenhet. Det är inte min personliga angelägenhet - det vore ministerstyre,och det tror jag att Per är medveten om - men oehregeringens. Jag är övertygad om att alla inblandade parter är väl medvetna omdet förhållandet. 94PER (); Den senaste slutsatsen förefaller nog någotogrundad, om man tar del av den verksamhet som kommuns socialdemokraterhar ägnat sig åt . Om det förhåller sig så attnaturgasimport i är en statlig angelägenhet och man frän är medveten om detta, vad är dä skälet till att kommun känner sig föranlåtenatt anställa en särskild lobbyist för att övertyga de sovjetiska myndigheternaom det angelägna i att sälja naturgas fill ? Jagvill fråga : Står anställandet av en lobbyist för kommunsräkning, med sin verksamhet riktad bl, a. gentemot sovjetiska myndigheter, iöverensstämmelse med den ansvarsfördelning mellan kommunerna och statsmaktenpå energiområdet som statsrådet förordar? Överläggningenvar härmed avslutad. Ominvesteringsbidraget tiU fastbränsleanläggningar för torveldning 13 § Svar på fråga1982/83:516 om investeringsbidraget till fastbränsleanläggningar förtorveldning har frågat mig om jag avser att ta initiativ till attfastbränsleanläggningar lämpliga för torveldning och beställda kanfå del av det särskilda bidraget på av investeringskostnaden även omlämplig torv för eldning f. n. ej finns tillgänglig. Användningenav torv som bränsle för att ersätta olja har inte ökat i den takt som ärnödvändig för att det mål som har angivits för ska uppnäs i fid. Regeringenbedömde därför att ytterligare åtgärder krävdes oeh föreslog således iproposition om vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. 1982/83:50 bil.6) att oljeersättningsfonden skulle tillföras ett engångsbelopp på 200 milj.kr. för stöd till torveldade förbränningsanläggningar. Det särskilda stödetföreslogs utformas som ett bidrag på högst av investeringskostnaden tillförbränningsanläggningar som byggs för att eldas med främst torv. Stödetföreslogs utgå till anläggningar som beställs . fattadebeslut i enlighet med regeringens förslag (NU 1982/83:18, rskr111). Mofivetför att införa det särskilda stödet med de bestämda tidsramar som angivits vardels att påskynda beslut och investeringar av just torveldadeförbränningsanläggningar, dels att åstadkomma ökad sysselsättning i bl. a. dedelar av landet som har särskilda sysselsättningsproblem, t. ex. Norrbottensinland. Detär också viktigt att skapa fungerande "hela" system med bådeprodukfions- oeh användarsidan integrerade. Det är min förhoppning att vi genomdet intensiva samarbete som f. n. pågår med berörda kommuner och företag kommeratt få till stånd praktiska lösningar och fungerande system på det här området.Även när det gäller detta arbete finns det behov av att driva på utvecklingen. Motdenna bakgrund finner jag inte skäl att föreslå någon ändring av nuvarandebestämmelser. Ominvesteringsbidraget till fastbränsleanläggningar för torveldning 96 (): Jag tackarstatsrådet för svaret på min fråga. I mitt hemlän har vi påbörjat utredningar angåendeexploatering av bränsletorv. Det visar sig att fillgången är ojämn, och arbetetär försenat. Vi har fått en koncession för brytning av torv, men detkommer alltså att ta ganska läng tid innan man har lämplig torv framme föreldning. Däremot har vi ett överskott på flis. Anläggningarna kan utformas påett sådant sätt att man kan elda med båda bränsleslagen. Problemetär att enligt de gällande bestämmelserna skall det finnas ett avtal omtorvleverans , för att man skall få investeringsbidraget. Detvore rimligt, enligt mitt förmenande, att få till stånd en sådan ordning med lämplig förbindelse från sökandens sida skulle kunna elda med torv närsådan torv finns framme för praktisk användning. Medanledning av svaret skulle jag vilja fråga: Om nu inte avsett resultat uppnåsunder 1983, kan då energiminister tänka sig att ett motsvarande anslagkommer fill stånd och att man då kan ta de initiativ som jagefterlyster i min fråga? Som jag framhöll i mitt svar, var det behovet av att skynda på justintroduktionen av torv, där problematiken är litet annorlunda än när det gällerflis i fråga om att få en introduktion här i landet, som gjorde att vi infördeett mycket generöst stöd. Detta stöd försågs med sådana tidsgränser att manskulle tvinga fram beslut så fort så möjligt. Jagkan tala om att det nu verkar som om denna utformning av stödet också har haftden önskade effekten. Vi kommer tack vare detta att få fram beslut omanläggningar i ett stort antal kommuner, som också kommer att kunna få del avstödet, under detta år - beslut som eljest säkerligen inte hade kommit fillstånd. Listanöver inneliggande, förväntade och anmälda ansökningar är en imponerande listapå kommuner i de delar av vårt land som är mest utsatta försysselsättningsproblem. Jag skall läsa upp den: , , ,, , , , , , och Sunne- i . Det finns ytterligare ett antal kommuner som har anmältsitt intresse. Vikommer alltså att kunna använda de här pengarna på det sätt som avsågs ochdessutom få den torvintroduktion som avsågs. Avsikten är vidare att programmetskall utvärderas och att vi med ledning av denna utvärdering skall dra deslutsatser som behövs för framtiden. Jagvill avslutningsvis till och hans partivänner säga att möjlighetenatt göra någonting är beroende av bl. a. hur ert eget parfi agerar när detgäller att klara finansieringen av statsbudgeten. Och viljan på den punktenkommer att sättas på prov . 98JAN HYTTRING (c): Av de objekt som statsrådet räknade uppframgick att bl. a. har ansökt. Det är riktigt. Men när det gällerfillämpningen av reglerna finns det vikfiga tillägget att även avtal omtorvleveranser skall vara tecknade ; annars verkar det ju varameningslöst att ge detta investeringsbidrag. Jag hävdar att det inte är ovanligt att samma politiskaparfi som strävar efter att påskynda torvanvändningen är det parti som när detgäller tillstånd för brytning verkar fördröjande på den här frågans lösning.Man är i vissa fall obenägen att tillstyrka koncession. Om behörigheten att utfärda intyg för beredande av slutenpsykiatrisk vård Det är i och för sig väsentligt att man vidkoncessionsbedömningar gör överväganden om miljön och motstående intressen,men den torv som behövs för den satsning som vi nu gör är en,mycket liten andelav den torv som finns i landet. Detta problem bör därför gå att lösa. Det är inte min erfarenhet av de kontakter som jag harhaft och de resor i landet som jag har gjort med anledning av dessa frågor försöker fördröja koncessionsansökningarna. Men om det skulle vara så, kanJan Hyttring inte ha något emot att det finns bestämmelser som skyndar påbeslutsprocessen. 100 (): Nej, vi har givetvis samma uppfattning i denfrågan. Det gäller att skynda på processen. När det gäller sysselsättningsläget har vi från centernden åsikten att vi i , som har det svårt med sysselsättningen, rättfort skulle kunna åstadkomma arbetstillfällen genom en ökad användning av flismen också genom användning av torv. Jag hoppas att detta svar nu verkligen skyndar påutvecklingen, annars återkommer jag med mina frågor. Överläggningenvar härmed avslutad. 14 §Svar på fråga 1982/83:512 om behörigheten att utfärda intyg för beredande avsluten psykiatrisk vård har frågat socialministern vilkainitiativ regeringen är beredd att ta i fråga om möjligheten för vissa läkareatt utfärda vårdintyg enligt lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård ivissa fall (LSPV). Frågan haröverlämnats till mig för att jag skall svara på den. a. från har gjorts framställningartill regeringen om en ändring av LSPV, som uttryckligen skulle medge denintagningspraxis 6 protokoll 1982/83:152-153 Ombehörigheten att utfärda intyg för beredande av sluten psykiatrisk vård som beskrivs i frågan.Framställningarna har överlämnats för yttrande fill soeialberedningen, som f.n. arbetar med en total översyn av hela LSPV och som skall lämna förslag tillny lagsfiftning , I avvaktan på beredningensställningstagande ser jag f. n. inga skäl att föreslå regeringen att vidtanågon åtgärd. Anf.102 (): Jag tackarstatsrådet för svaret på min fråga. Sedan1960-talet har antalet tvångsinskrivningar inom den psykiatriska vården minskatväsentligt, vilket är glädjande. Men det finns ändå och kommer ätt finnas falldär tvångsintagning måste tillgripas, inte minst för pafientens egen skull. Vidsådana tillfällen är det naturligtvis synnerligen angeläget att vårdbehovetbedöms på ett så sakkunnigt sätt som möjligt. Deläkare med specialistkompetens inom psykiatri som i flera län tjänstgör inomden öppna psykiatriska vården är exempel på läkare som torde varautomordentligt väl skickade för tjänstgöring i det här sammanhanget. Men derastjänster kan alltså i allmänhet inte, på grund av lagändringen, tas i anspråkför utfärdande av vårdintyg. Dethar sedan en fid funnits en ambition hos statliga myndigheter att denpsykiatriska vården skall decentraliseras och inriktas mot öppnare värdformer.När man nu i en hel del landsting har byggt upp vården på det sättet ellerhåller på att göra det, är det naturligtvis angeläget att verksamheten gesmöjlighet att fungera på ett bra sätt i alla delar. Nuhar alltså den situationen uppstått i en del landsting - jag känner dä bästtill läns landsfing - att man fått svårigheter i den praktiskasjukvården. Förden enskilde kan det innebära att ett eventuellt vårdbehov måste avgöras av t.ex. distriktsläkare i stället för av en psykiatrisk specialist, vilket annarslegat närmare till hands. FrånUlleräkers sjukhus har man i en skrivelse fill departementet i november 1982påtalat de problem som uppstått. Det svar som man fått är attskrivelsen är överlämnad till socialberedningen. Det som är en smula oroande äratt det förekommer uppgifter om att man från utredningens sida inte är bereddatt pröva frågan. Vadjag därför nu närmast undrar är om statsrådet'delar min uppfattning att den härfrågan bör ses över, och om statsrådet i så fall är beredd att tillse att såsker. Jag har i mitt svar klart sagt att denna framställning är överlämnadtill socialberedningen, som självfallet kommer att behandla den och taställning till detta. LSPVger möjlighet fill frihetsberövande och tvångsvis vård av personer som på grundav allvarliga psykiska sjukdomstillstånd riskerar sina liv eller sin hälsaeller utgör en fara för sin omgivning. LSPV ställer upp krav för ettintagningsbeslut, och det är att två av varandra oberoende läkare skall ha funnit förutsättningarnaför vård uppfyllda. Den enejäkaren skall undersöka patienten och utfärda ettvårdintyg, och den andre skall-besluta om själva intagningen. De båda läkarnaskall alltså stå fria från varandra i sina bedömningar. Därför finns bl. a.regeln att vårdintyg inte får godtas för intagning på den klinik där läkare somutfärdat intyget tjänstgör. Jagtycker att det ur rättssäkerhetssynpunkt är angeläget att man så långt det ärmöjligt ser fill patientens rättssäkerhet. Jag kan säga fill att socialberedningenkommer att ta dessa propåer under övervägande, och jag räknar därför med attdenna fråga kommer att få en tillfredsställande behandling. Men så längesocialberedningen inte har hunnit behandla och ta ställning till frågan ochinte lagt fram något förslag, är inte heller jag beredd att här göranågot uttalande. Ombehörigheten att utfärda intyg för beredande av sluten psykiatrisk vård 104 (): Beträffande rättssäkerheten för den enskilde tror jag inte att den harökat i och med lagändringen. Det var väl sä att när detta förslag lades framvar inte vården uppbyggd på det sätt som den är , på grundval avöppenvårdslag och liknande. Man kunde därför knappast förutse de situationersom nu har uppstått. Jagtar statsrådet deklaration här som ett löfte om att hon ärberedd att se till att denna fråga kommer att tas upp och beredas avsocialberedningen. Jag är därför nöjd med svaret och kommer att nöja mig meddetta t. v. Överläggningenvar härmed avslutad. 105 TREDJE VICE TALMANNEN: Påföredragningslistan för nästa sammanträde upptas näringsutskottets betänkande40 främst bland två gånger bordlagda ärenden. 16 §Anmäldes och bordlades betänkande 1982/83:30 Granskning av statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning 1982/83:36 Skyndsamtförfarande i skattebrottmål (prop. 1982/83:134) 1982/83:38 Utlämningskonvenfionmellan och Förenta Stater (prop. 1982/83:156) 1982/83:25 Vissa studiesociala frågor (prop.1982/83:129) samt Bidrag fill hälso- och sjukvård för studerande (prop. 1982/83:100delvis) 1982/83:35Klinisk läkemedelsprövning (prop. 1982/83:122) 1982/83:36Utbyggnad av vissa medicinska verksamhetsområden 1982/83:37Vård av vuxna missbrukare 1982/83:38Arbetsfid och semester 1982/83:34Vissa skogspolitiska åtgärder, m. m. 1982/83:100 delvis 1982/83:145) 1982/83:39 Återvinning av vin- ochspritbuteljer 17 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1982/83:551 av () till kommunikationsministern om diabefikers rätt att föra motorfordon: En diabetiker som insulinbehandlas får ej behörighet attföra motorfordon i grupp C och D. Det är få körkortsinnehavare som så noggrantkontrolleras när det gäller hälsostatus som diabetiker. De är enligttillgänglig stafistik inte mera inblandade i trafikolyckor är övrigamotorfordonsförare. Med stöd av detta vill jag fråga kommunikationsministern:Borde inte detta förhållande rörande diabefikers rätt förändras så att de gesmöjlighet att erhålla behörighet för samtliga körkortsklasser? 1982/83:552 av i (c) tillförsvarsministern om åtgärder mot ubåtskränkningar: Ubåtskränkningar av utomordentligtallvarlig natur har skett mot den svenska territorialgränsen. Det kan få betydande konsekvenser för den svenskasäkerhetspolitiken. Genom ett fast och kraftfullt agerande måste vi försökahindra en fortsättning av detta intrång på det svenska territoriet. Enförbättring av vår förmåga att upptäcka och bedöma ubåtar måste ske. Försvaretmåste, enligt åsikt, få besked om att man får tillgång tillnya medel. Det är rimligt att nya medel filiförs försvarsramen, så att mansnabbt kommer i gång med förstärkande av resurser för ubåtsjakt. Jag vill därför ställa följande fråga tillförsvarsminister : Avserförsvarsministern att redovisa hur mycket ytterligare medel som kan ställas till försvarsmaktens förfogande för att man bättrekan spåra och avvisa främmande ubåtar? 1982/83:553 av () tillarbetsmarknadsministern om rätten att utfärda fackUg blockad: I i Jönköpingskommun pågår ett kyrkbygge. Församlingen är byggherre, och en avdelentreprenörerna är i Skärstad. Företagsledningoch anställda har utifrån kunnande och yrkesskicklighet ett mycket gottanseende i bygden. De anställda är inte medlemmar i ,och kollekfivav-tal har inte tecknats med detta förbund. Från fackligt häll harnu utfärdats blockad mot bygget. Jag villmed anledning av detta fråga statsrådet . Anser statsrådet att det är rimligt att löntagare självainte skall få bestämma sin fackliga tillhörighet utan att bli utsatta för repressalierfrån fackligt håll? Anser statsrådet att det är rimligt att blockad utfärdasmot ett bygge därför att en delentreprenör inte tecknat kollektivavtal med ettLO-förbund? 1982/83:554 av () till utrikesministernom åtgärder för att lindra hungerkriser: Från det södra halvklotet,speciellt från , kommer täta rapporter om hur tusentals barn hotas avsvält och undernäring. och andra FN-biståndsorgan har program för atthjälpa, men inte fillräckliga ekonomiska resurser. Programme tycksockså ha brister i sin effektivitet. I liksom i flera andra i-länder har man storaöverskott på viktiga livsmedel och man har teknik och kunskaper för attproducera ännu mera. I många har man naturliga förutsättningar för attproducera mera livsmedel, men saknar kunskaper och tekniska resurser. I olikasammanhang har diskuterats behovet av en s. k. Marshallplan för . Motbakgrund av det anförda vill jag rikta följande fråga till statsrådet; Avser statsrådet att vidtaga åtgärder - nafionellt ellerinternationellt - för att lindra hungerkriser som hotarliv och utveckling för miljontals barn och ungdomar i vår värld? 18 § Kammaren åtskildes .