prot · G609157 · 1982-12-31 00:00:00 — Beslutet om tillståndskrav för flipperspel var ett beslutsom välkomnades av kommunerna. hade man på mänga hällönskat ha möjlighet att ingripa mot de olämpliga barn- och ungdomsmiljöer somdet ofta blev fråga om i samband med flipperspel e. d. Dessa miljöer blev intesällan så attrakfiva för bl. a. skolelever att de bidrog fill skolkning, föratt nu ta upp ett exempel på negativa effekter. På flera platser har man nu märkt att arrangörer begärtillstånd till automatspel med vinst, i stället för flipperspel, som jag sägeri min fråga, och därför finns det skäl att ge kommunernas socialnämndermöjlighet att yttra sig i det sammanhanget; i de utgångspunkter som polisen ochlänsstyrelsen har för sina bedömningar finns knappast de sociala aspekternamed. Det är alltså inte ett allmänt förbud mot vare sigflipperspel eller automatspel i övrigt som jag efterly.ser utan endast enförbättrad möjlighet att förhindra klart olämpliga barn- och ungdomsmiljöer.Det torde inte behöva öka byråkratin i nämnvärd grad att få till stånd en sådanbestämmelse. Justitieministern har pekat pä lotterinämnden såsomvarande ansvarig. Jag har naturligtvis inte ställt den här frågan för ro skullutan gjort det för att jag velat peka på ett begynnande problem. Jag hadehoppats att justitieministern i varje fall skulle ha velat sträcka sig så långtatt han hänvisat frågan till någon lämplig utredning eller kommitté för att seöver den; jag hade själv kunnat tänka mig regeringens barn- ochungdomsdelegation. Men om lotterinämnden är lämpligare hoppas jag att den fårett påpekande om det förhållande som jag tagit upp i min fråga och som haruppmärksammats och påpekats på ganska många håll. Jag vill bara peka på att länsstyrelserna vidsin prövning särskilt skall beakta det önskvärda i att förhindra olämpligabarn- och ungdomsmiljöer. Länsstyrelserna kan meddela varning, och de kansjälvfallet också - och i många fall bör de göra det - inhämta socialnämndensyttrande. 188 (): På förfrågan uppger såväl polis- somlänsstyrelsetjänstemän att de inte har att se till de sociala aspekterna. Detär av den anledningen som jag har tagit upp den här frågan. Man skulle kunna jämföra med tillståndsprövning förservering av alkoholdrycker och liknande, där det ändå krävs och i de flestafall förekommer att man inhämtar socialnämndens yttrande. Överläggningen var härmed avslutad. 40 §Svar på fråga 1982/83:522 om kollektivanslutningen till politiska partier har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att ändra den ordning med kollektivanslutning somenligt kränker enskilda människors frihet att själva bestämmasin partitillhörighet. Frågan ställs mot bakgrund av att en kollektivanslutenmedlem i det socialdemokratiska partiet har uteslutits ur partiet. besvarade jag här i enliknande fråga. Eftersom regeringen är av samma uppfattningupprepar jag nu det jag sade då. Den föreningsfrihet som vi har här i landet och som ärskyddad i grundlagen innebär att det står var och en fritt att organisera sigpolitiskt. Ingen kan tvingas att vara medlem i ett parfi. De fackliga organisationerna måste få besluta om sina egnaangelägenheter. Varje politiskt parti måste självt få bestämma om formerna förmedlemskap i partiet. Mitt svar till blir alltså att jag inteavser att vidta några åtgärder i saken. Jag kan tillägga att inom det socialdemokratiska partietpågår det en diskussion om formerna för samarbetet mellan fackföreningsrörelsenoch partiet. a. har man i startat en försöksverksamhet med ändradeanslutningsformer. Försöksverksamheten går ut på att en avdelning av ettfackförbund men inte dess medlemmar ansluts till arbetarkommunen. Medlemmarna ifacket blir alltså partimedlemmar bara efter enskild ansökan. Den socialdemokratiska partikongressen beslöt förra åretenhälligt att den här försöksverksamheten skall fortsätta ännu enkongressperiod. Frågan övervägs alltså fortlöpande inom partiet. Om kollektivanslutningen tdl politiska partier 190JÖRGEN (): Jag tackar justitieministern för svaret. Frågan om kollektivanslutningen till detsocialdemokratiska partiet är en mycket viktig frihetsfräga. För några veckorsedan uteslöts en folkpartistisk pappersarbetare i Klippan ur detsocialdemokratiska partiet. Han hade tidigare, utan att ha blivit tillfrågad,mot sin vilja och sin övertygelse anslutits till det socialdemokratiskapartiet. Det som hänt i Klippan visar i blixtbelysning hur orättfärdigt detnuvarande systemet är. Trots att åtta gånger har uttalat sig motkollektivanslutningen fortsätter socialdemokraterna att skriva inhundratusentals människor som partimedlemmar utan att fråga dem om de vill blisocialdemokrater. Faktum är ju att av det socialdemokratiska arbetarpartietsdrygt 1,2 miljoner medlemmar är 750 - kollektivt anslutna. Vetenskapliga undersökningar visar att en tredjedel av de750 000 - en kvarts miljon människor - är kollektivt anslutna utan att varasocialdemo- Om kollektivanslutningen tdl politiska partier krater.Hundratusentals människor som på valdagen avstår från att rösta eller läggersin röst på ett annat parti än det socialdemokratiska är medlemmar i detsocialdemokratiska partiet. Det står, herr talman, helt klart attkollektivanslutningen är en grov kränkning av den enskildes rättigheter. Jagvill därför fråga justitieministern: Vad är det för fel på principen att varjemänniska själv skall bestämma om han eller hon vill tillhöra ett politisktparti och i så fall vilket? Vad är det för fel på den principen? Justitieministern har själv varit medlem i detsocialdemokratiska partiet i drygt . Han fillhör den minoritet i detsocialdemokratiska partiet som själv har valt att skriva in sig som medlemmar.Tänk, herr justitieminister, om justitieministern för ett par månader sedanhade fått besked om att han hade blivit kollektivansluten till folkpartieteller eller moderata samlingsparfiet! Jagtillåter mig att gissaatt justitieministern då hade sagt ungefär sä här: Det är ingen annan än jagsom skall bestämma vilket politiskt parti jag skall tillhöra. Det gör jagsjälv. Jag förstår det, för jag tycker att en folkpartistisk pappersarbetare iKlippan och en socialdemokratisk justitieminister skall ha samma rätt attslippa bli infösta i ett parti som de ogillar. Jag vill sluta med att ställa tvä enkla och konkretafrågor till justitieministern. För det första: Stöter det inte justitieministernsrättskänsla att hundratusentals människor är medlemmar i och betalar pengartill ett parti vars politik de ogillar? För det andra: Stöter det inte justitieministernsrättskänsla att det förekommer trakasserier mot medlemmar som reserverar sigmot beslut om anslutning till det socialdemokratiska partiet? Mitt svar på bådafrågorna är: Det är varje parti självt som bestämmer formerna ochförutsättningarna för en anslutning till partiet. 192JÖRGEN (): Inte med bästa vilja i världen kan jag sägaatt detta var ett svar på mina frågor. Jag utgick från individen. Jag menar attdet är ett övergrepp att fösa in människor i ett politiskt parti utan att frågadem om det. Jag menar att det är ett övergrepp att det förekommer trakasseriermot medlemmar som reserverar sig. Det kanske är därför det är så få som väljeratt reservera sig. Om man utgår ifrån individen, herr justitieminister, måsteman rimligen säga att detta är ett system som inte är rättfärdigt. Detförekommer i det socialdemokratiska partiet av och till en debatt i de härfrågorna. Det finns de som inte kan försvara detta förfarande principiellt.Tyvärr nödgas jag konstatera att justitieministern inte tillhör den kritiskagruppen inom det socialdemokratiska partiet, och det beklagar jag. Frånfolkpartiets sida kommer vi att fortsätta att driva den mycket viktigafrihetsfrägan ända tills vi får en ändring till stånd. Men jag vill gärnaupprepa min fråga: Stöter det inte justitieministernsrättskänsla att man i ett parti föser in hundratusentals människor som man vetpå valdagen lägger sin röst på ett annat parti? 193 Justitieminister : Herr talman! Överläggningen var härmed avslutad. Om samkörningen av dataregister 41 § Svar på fråga 1982/83:525 om samkörningen avdataregister Med hänvisning till att regeringen i någrafall har gett tillstånd till samköming av dataregister trots attdatainspektionen har avstyrkt, har frågat statsrådet omregeringen avser att inta en mer restriktiv inställning tillsamkörningar av dataregister. Arbetet inom regeringen är sä fördelat att det är jag somskall svara pä frågan. Vid sin prövning av frågor om samköming av dataregisterhar regeringen att tillämpa bestämmelserna i datalagen. Prövningen bygger på enavvägning i det enskilda fallet mellan behovet av samköming och intresset avskydd för den personliga integriteten. Enligt regeringens uppfattning är det en angelägen uppgiftatt se till att enskilda inte utsätts för otillbörligt intrång i sin personligaintegritet genom samköming av dataregister. Att regeringen i några fall har gett tillstånd tillsamköming, trots att datainspektionen avstyrkt, innebär inte att regeringen hareftersatt skyddet för den personliga integriteten. Regeringen måste givetvisgöra en självständig bedömning av de ärenden som den har att pröva. Regeringenkan inte vara bunden av datainspektionens beslut. Även måste regeringensbedömning av ärenden om samkör-ning av dataregister bygga pä en avvägning avintressena i det enskilda fallet. Regeringen har inte nägon anledning att ändrade bedömningsgrunder som den har tillämpat i sådana ärenden. 195KERSTIN (); Även jag får tacka statsrådet för ett svarsom är ett otvetydigt nej. Jag skulle vilja fortsätta att fråga: Hur definierarstatsrådet i princip behovet av samköming? Det är klart att man kan göra hur många samkörningar somhelst, under förebärande av att den som har rent mjöl i påsen inte har någotatt dölja. I en perfekt värld skulle väl detta stämma. Men i den värld vi leveri kan man icke förutsätta att dataregistrens etiketter på detta mjöl alltid ochtotalt stämmer Nr 157 med innehållet i den verkligapåsen. Sådana stora svep som en samköming Fredaeen den innebär betyder nödvändigtvis att en rad medborgare riskerar att bli 27 mai1983 anklagade för brott eller fel, heltenkelt därför att datauppgifterna är fel instansade, fel uträknade eller hänför sig till fel fakta. Vad som är inkomst Om samkörningen ' ' - '""s uppåt 20 olikadefinitioner på. Men i dataregistret finns av dataregister sällan någon kodnyckel som sägervilket inkomstbegrepp som har legat till grund förden aktuella siffran. Medborgare försätts alltså i den situationen att degentemot datorn skall bevisa sin oskuld. Datorn har alltid övertaget, inte baraför att den aldrig förutsätts ljuga utan för att den kan lagra sä mycket fleruppgifter än en människa kan och för att underlaget till siffrorna ofta ärsvåråtkomligt eller rent av försvunnet. Det är faktiskt inte heller bara fråga om samkörningar föratt så att säga komma åt stora fula fiskar som försöker smita från betalningen,utan i prakfiken blir det ett ständigt trakasserande av människor, som inte harnägon rimlig möjlighet att ställa upp mot myndigheternas skenbara allvetenhet. I proposition 1981/82:189 anförde den dåvarandedepartementschefen med bifall: En allmänt godtagen grundsats när detgäller personregistreringen är att personuppgifter som har samlats in för ettvisst register i princip inte bör få nyttjas för andra register. Hur ställer sig nu den nuvarande justitieministern tillden principen: Skall uppgifter användas för ändamål som de aldrig har varitavsedda för? Får man på det sättet fram mycket bra fakta? Skall man fortsättamed det alltmer? frågar hur jag definierarbehovet av samkör-ning. Ja, det är svårt att definiera det behovet utan attgöra det mot bakgrund av ett konkret fäll, en konkret fråga. Det finns väldigtmycket som är svårt att definiera i datalagen - t. ex. att definiera begreppetvad som otillbörligt kränker den personliga integriteten. Detta är alltsåtolkningsfrågor, som måste bedömas mot bakgrund av de uppkommande fallen. Att det i något fall har varit så, att regeringen haft enannan uppfattning än datainspektionen är helt naturligt, med detöverklagandesystem som datalagen stadgar. Man måste ju också ta hänsyn till demsom söker tillstånd - de skall ha en rätt att klaga - och man kan då inte utgåfrån att regeringen alltid skall ha samma uppfattning som datainspektionen ochställa sig bakom inspektionens beslut. Jag tror att många klagande i så fallskulle reagera. Det är alltså fråga om tolkning av en lagstiftning, där enhögre instans naturligen kan ha en annan uppfattning i en fråga änden lägre instansen. 197 (): Det är klart att det kan finnas fall där manfår godta samkörningar av allmänna samhällsskäl. Men vad jag frågade om var, åtvilket håll tendensen skall gå. Skall den gä mot att man alltmer struntar iintegritetskravet och låter samkörningar bli vardagsmat, eller mot att man imöjligaste mån rättar sig efter datainspektionens strikta krav på personligintegritet? Risken är väldigt stor att det annars går som i ett fallsom jag i en debatt med ett annat statsråd hade anledning att anspelapä. Detta fall har gått vidare. Det gällde en medborgare som utsatts förutmätning, trots att han aldrig blivit underrättad om att han hade enskatteskuld. svarar helt magistralt i sitt utlåtande omdetta fall, att alltihopa är medborgarens eget fel! Alltså: Myndigheten kanaldrig ha fel, datorn kan aldrig göra fel - men medborgaren har alltid fel.Samkörningar drivna in absurdum är det bästa sättet att köra in allamedborgare, hederliga och andra, i ett och samma hörn som vi inte kan ta oss utur. Jag anser att samkörningar är ett maktmedel som måsteanvändas med yttersta hänsyn och försiktighet och som i möjligaste mån mästefölja alla de garantier som datainspektionen vill ställa upp. Sätter man isystem att ignorera dessa skydd för den enskilde, så blir medicinen värre änsjukdomen. Om samkörningen av dataregister Jag kan försäkra att regeringeninte i något ärende som vi prövat har struntat i - som säger-integritetskraven. Vi har beaktat integritetskraven i full utsträckning;annars skulle vi hafattatett beslut i strid mot lagen. Det är bara det att mankan göra olika bedömningar av hur starka integritetskraven är, och där måsteolika myndigheter kunna komma till olika resultat. Självfallet menar jag att man skall utnyttja möjligheternatill samköming med största försiktighet. Men skall vi inte försummaatt använda den teknik som står till buds, om vi utan att vi kränker denpersonliga integriteten kan effektivisera kampen mot skatteflykt och ekonomiskbrottslighet. 199 (): Då vill jag bara till slut säga att jag ärväldigt glad så länge vi har datainspektionen, som talar högt och Ijudligt/örintegritetens krav, för det behövs verkligen. Överläggningen var härmed avslutad. Om åtgärder mot rasistiska organisationer 42 §Svar på fråga 1982/83:544 om åtgärder mot rasistiska organisationer har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att kartlägga och beivra rasistiskaorganisationer och deras aktivitet. 1 samband med att tillträdde FN;srasdiskrimineringskonvention diskuterades det om ett förbud mot organisationerav angivet slag borde införas i svensk lag. Frågan besvarades dä nekande. Somskäl anfördes i huvudsak att det åsyftade skyddet mot sådana organisationeruppnåddes genom att det i praktiken skulle vara straffbart att verka inom ensådan organisation. Det är riktigt som nämner att medlemmarinom frän tid till annan har riktat kritik motSverige för att vi inte har infört ett direkt förbud i motorganisationer som främjar rasdiskriminering. a. mot denna bakgrund togdiskrimineringsutredningen (A 1978:06) i sitt betänkande (SOU 1981:38)Om hets mot folkgrupp på nytt upp frågan om ett sådant förbud borde införas.Utredningen kom till slutsatsen att det f. n. inte föreligger något behov avett särskilt organisationsförbud. 1 det lagstiftningsärende då bestämmelsernaom hets mot folkgrupp skärptes anslöt sig till utredningensbedömning (prop. 1981/82:58, JuU 41, rskr 222). I det angivna lagstiftningsärendet betonades att detinte kunde uteslutas att frågan om ett organisationsförbud fick behandlas pånytt i annat sammanhang, t. ex. om utvecklingen i vad gäller denna typav organisationer ger anledning till detta. Under den korta tid som har förflutit sedan riksdagensenast tog ställning till frågan om ett förbud mot rasistiska organisationerborde införas har det mig veterligen inte förekommit sådana uttryck för någon iegentlig mening organiserad rasism, som skulle motivera att man på nyttaktualiserar frågan om att införa ett förbud av aktuellt slag. Vid kontakter med diskrimineringsutredningen har jagerfarit att man inom utredningen anser sig ha en ganska god överblick över demycket små organisationer som ägnar sig åt någon form av rasistisk verksamhet. Jag delar uppfattning att det finns allanledning att vara uppmärksam pä uttryck för rasism och utlänningshat i detsvenska samhället. Det finns därför skäl att fortlöpande överväga vad som kangöras för att motverka uttryck för fördomar och diskriminering mot invandrareoch etniska, språkliga, nationella och religiösa minoriteter i . Dennyligen genomförda skärpningen av straffliestämmelsen beträffande hets motfolkgrupp är ett led i denna strävan. Ett annat uttryck för samma strävan äratt riksåklagaren i en skrivelse till alla åklagarmyndigheter harföreskrivit att mål angående hets mot folkgrupp och olaga diskrimineringnormalt skall handläggas av länsåklagare. 201HANS (); Jag tackar justitieministern för svaret. Dethar , som jag framhåller i min fråga, framkommit mycketillavarslande uttryck för rasism och utlänningshat. Särskilt kom rasismen till våldsamma organiserade uttryck av allvarligt slag,och en upprepning kan inte uteslutas. Bakom denna aktivitet har stått rasistiska organisationeroch andra organiserade grupper. Bland de organisationer som framträtt kannämnas Bevara svenskt. , Nysvenska rörelsen,nationella förbund och en svenskt variant av Ku Klux Klan. I närradion har förekommit andramycket uppmärksammade uttryck för rasism. Det har undersenare tid sprittsflygblad i ganska betydande omfattning i , där rasistiskaorganisationer har stått bakom. hölls ett symposium, som jag säger i min fråga, avden sociologiska institutionen i . Där ventilerades ingående dessafrågor. Man bedömde att det var ett behov av att göra en närmare kartläggningav de rasistiska organisationerna. Jag skall givetvis noga följa vaddiskrimineringsutredningen kan ha kommit fram till när det gäller kartläggningpä den här punkten. Den har ännu inte redovisats. I tider av ekonomisk kris finns mycket bättre grogrund förrasistiska organisationer att växa sig starka. Jag uppfattar justitieministernssvar sä att han också är klar över att en skärpt beredskap är behövlig. Detsystematiska och allvarliga missbruket av organisationsfriheten som tid efterannan begås mäste pä allt sätt beivras. för avskaffande avrasdiskriminering har uttryckt sin oro över att den svenska lagstiftningeninte är i överensstämmelse med rasdiskrimineringskonventionen. Det gällersärskilt det krav som uppställts i 4b§, där det talas om att olagligförklaraoch förbjuda organisationer som främjar rasdiskriminering. Om åtgärder mot rasistiska organisationer Jag vill bara ge en litet allmän synpunkt pädetta med att införa ett organisationsförbud. Det kan ha sina problem. när dessa organisationer fårarbeta öppet utan något förbud får man reda på vad de sysslar med. Om man införförbud är det viss risk att de går under jorden. 203HANS (): Jag är medveten om att det finns både för-och nackdelar med att införa ett organisationsförbud. Jag anser det dockangeläget att män. om situationen kommer att förvärras, har en god beredskap,inte bara när det gäller grundlagen där vi har gjort förändringar för attmöjliggöra ett förbud mot rasistiska organisationer. Även i övrigt bör man haen beredskap så att man genom lagstiftning kan införa ett organisationsförbud. Om man inte anser att lagstiftningar nödvändig-jag villinte bestämt påstå att det är nödvändigt nu med ett förbud - dä ställs det änstörre krav på att Om förbudet mot incest andra verksamma åtgärder vidtas mot rasistiskaorganisafioner, främst förbättrad upplysning och undervisning samt andraförebyggande åtgärder. Det är vad jag har berört i min fråga, och på denpunkten är svaret kanske inte alldeles tillräckligt. Överläggningen var härmed avslutad. 43 § Svar på fråga 1982/83:545 om förbudet mot incest Med hänvisning till att det vidremissbehandlingen av sexualbrottskommitténs betänkande har förekommit starkkritik gentemot kommitténs förslag att avskaffa det nuvarande generellaförbudet mot incest har Per frågat mig om jag är beredd att gåremissopinionen till mötes och avvisa förslaget. Tiden för remissvaren påsexualbrottskommitténs förslag har gått ut . Frågan har därför ännuinte beretts inom regeringen. Propositionen har aviserats till sådan tid attden kan behandlas av höstriksdagen. Propositionen kommer att innehålla svaretpå Per fråga. 205PER (): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på min fråga. beklagar jag att han inte har velat ge besked omhur regeringen tänker förfara i ett spörsmål, som sä allvarligt har engageratoch engagerar många människor. En stark remissopinion har avvisat sexualbrottskommitténsförslag om att upphäva det generella förbud mot incest som dagens lagstiftninginnehåller. Enligt min mening har denna opinion utomordentligt starka skäl försitt ställningstagande. förslag bryter mot vad människori gemen uppfattar som anständigt. Djupt kända moralföreställningar rivs upp. Men inte nog med detta. förslaginnebär också ökade risker för direkta övergrepp mot underåriga. Den ändradelagstiftning som sexualbrottskommittén har föreslagit är ett slag i ansiktet påalla dem som kämpar för att motverka sädana övergrepp. Enligt min mening ligger det stora risker i att fjärmalagstiftningsarbetet från den allmänna rättskänsla på vilken vårt land vilar.Lagstiftningen skall utnyttjas för att ge stadga åt sädana värderingar omkringvilka flertalet människor kan samlas. förslag strider mot en sådan syn pålagstiftningen. I utredningens förslag får traditionen och etiken trädatillbaka för något som verkar vara en kombination av något slags relikt av ettsexualliberalt tänkande och rena lagteknikaliteter. Men sä kan, herr talman, inte etik hanteras. Jag tror förmin del att det är viktigt att understryka att vi politiker har en särskildskyldighet att i frågor av djup etisk innebörd ta särskild hänsyn till människor medstark övertygelse. I ett samhälle som vårt med en historia så nära förknippadmed den kristna traditionen finns det särskilda skäl att påminna om detta. En regering, herr talman, som värnar om människorsuppslutning bakom lagarna, kan bara inte lägga fram ett förslag påsexualbrottskommitténs grund. Det borde faktiskt justitieministern kunna ge ettentydigt besked om här och . Om han inte kan det, måste jag fråga: Vad villjustitieministern hälsa alla dem som upprörts och upprörs redan av osäkerhetenom lagskyddet för ett viktigt fundament i sin livsåskådning? Vänta och se,justitieministern, är faktiskt inget svar. Om förbudet mot incest Jag hade tänkt att jag skulle ta det litetförsiktigt i svaret på den här frågan, men med anledning av de frågor som PerUnckel nu ställer mäste jag faktiskt klargöra att det inte kan gä till pä detsättet i ett lagstiftningsärende som Per föreställer sig. Flera remissyttranden har ännu inte kommit in. Knappastnägon i departementet, allra minst jag, har hunnit läsa remissyttrandena. Änmindre har jag kunnat föredra ärendet i regeringen. Att kräva att jag skall bryta ut en fråga och ge ettsärskilt svar på den, när jag har ställt i utsikt en så snabb behandling avhela ärendet som att proposifionen skall läggas fram för höstriksdagen, är attställa helt orimliga krav. 207 PER (): Jag har stor respekt för justitieministernsambition att noggrant bereda de lagförslag som läggs fram för riksdagen.Åtskilliga av hans företrädare pä de förutvarande socialdemokratiskaregeringarnas tid hade inte samma känsla.