prot · G60953 · 1982-12-31 00:00:00 — Ett par av de största förmögenhetsinnehavarna, , som har mellan 150 och 160 milj. kr. iförmögenhet, skulle med vårt förslag få en förmögenhetsskatt på 7 milj. kr. Detutgår jag ifrån aft den som har en förmögenhet pä 150 ä 160 miljoner också bär.Det socialdemokratiska förslaget innebär en beskattning med 4,7 miljoner. Mankan ta en annan "de snabba klippens" man, nämligen , som redovisas ha en förmögenhet på 33 miljoner. Där skulle vårt förslaginnebära ungefär 1,4 miljoner i förmögenhetsbeskattning, och detsocialdemokrafiska förslaget drygt 1,2. Det är en skillnad på ett par hundratusen, vilket inte är så väldigt förödande. Men vårt förslag är definitivt merafördelningspolifiskf riktigt. Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. AnL 127 () replik: Låt mig först konstatera, , atfsocialdemokraterna utfäste sig aft helt avskaffa def värdesäkralönsparandet. Varför har ni nu ändrat er, om det är så orättvist? Är def därföratt ni inte vågar, eftersom över en miljon människor använder sig av densparformen? Eller vad är skälet till att ni har ändrat er? hajade fill när jagsade att sparformen hade låginkomstprofil. i månadenoch maximibeloppet , så det är ingenting för de stora kanonerna.Dessutom får avsättning ske blott från A-inkomst. Några bekymmer med att tvingaden enskilde att sätta av pengar fill kollekfiva fackföreningsfonder har jagaldrig hört aft eller andra socialdemokrater haft. AnL 128RUNE CARLSTEIN (s) replik: undrar om höjningen av momsenunderlätfar avtalsrörelsen. Ja, skulle jag vilja svara. Det kan inte ha undgåttBjörn under de dagar han har suttit här, atf skälet till att vi villehöja momsen var atf vi ville infria våra fyra vallöften. De innebär alltså aftlöntagarna slipper karensdagarna, man får en skälig ersättning när man ärarbetslös, pensionärerna vet aft de får ha kvar värdesäkringen av sinapensioner och def kommer också atf ges möjlighet att fä ordning påbarnomsorgen. Detta uppskattar löntagarna i def här landet. Skälet till aft vibegärde en höjning av momsen var atf vi skulle klara dessa vallöften. Därmed,, kan man med skäl påstå atf momshöjningen underlätfar avtalsrörelsen. Sedan frågar vad det var som gjorde attskatteöverenskommelsen tippade, så att man inte kunde klara den. I det förstainlägget som hade här gav han en livfull skildring av deöverläggningar som skedde för att klara skatteuppgörelsen. Jag drog då denslutsatsen att deltog i dessa överläggningar. Därför bör det varalättare för Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. änför mig att avgöra varför man infe kunde nå fram till en uppgörelse. Det vorebättre att klara ut med sig själv vad def var som gjorde aft ni infe nådde framtill uppgörelsen. säger att givetvis höjde en helrad skatter han var ekonomiminister, men det var tobaksskatten,chokladskatten och litet sådant. Det var inte på det sättet, . Detvar en rad andra skatter som justerades eller höjdes när varekonomiminister. Det är riktigt att arbetsgivaravgiften fogs bort. Landetslöntagare berövades åtskilliga miljarder genom det som de hade avstått iavtalsrörelsen. Genom ett borgerligt beslut med någon enda rösts överviktplockade man sedan av dem pengarna och tillförde i stället arbetsgivarsidandessa pengar. Detta skulle resultera i en förstärkning av det svenskanäringslivet. Men vi har inte sett mycket av någon sådan förstärkning. AnL 129 () replik; Jag tycker att det var patetiskt när RuneCarlstein på min fråga, varför socialdemokraterna inte ansåg sig kunnafullfölja överenskommelsen fill alla delar, i sin tur frågade mig om inte jagsom var med om överenskommelsen visste det. Vi fick aldrig något besked vidöverläggningarna. Vi har därför ställt frågor tidigare till både och för den delen också till , som var med. Eftersom ingen vill svara på det här, skall jag göra engissning. Jag tror atf det för regeringen och den socialdemokratiskariksdagsgruppen var vikfigare att vara och till lagsän aft stå fast vid ingångna överenskommelser. AnL 130 BOLUNDGREN (m) replik: när vi hade borgerligmajoritet i den här genomfördes en hel åtgärder på skatteområdet. Maninförde inflafionsskydd i skatteskalan, så att man inte längre, som under desenaste åren med socialdemokrafisk regering, automatiskt smyghöjde skatternavarje år. Man avskaffade den allmänna arbetsgivaravgiften för atf bidra tillatf förstärka konkurrenskraften i och på def viset se till att defsvenska näringslivet kunde sälja sina varor på marknader både hemma ochutomlands. Man ville pä det viset trygga sysselsättningen för de svenskalöntagarna och också en sådan tillväxt att möjligheterna till löneökningar ochreallöneökningar skulle förbättras. När man genomför en politik som innebär att man skärperarbetsgivaravgifterna fram fill är 1985, automatiskt höjer inkomstskatternaoch höjer andra skatter som direkt eller indirekt leder till ökade kostnaderför näringslivet och försämrad konkurrenskraft, dä försämrar rnan näringslivetsmöjlighet att klara den uppgift som det har, att bidra till människornassysselsättning och deras försörjning fotalt sett. Det är detta som är såtragiskt med den socialdemokratiska politiken. Jag skullevilja fråga , som har def sista ordet i detta replikskifte:Om man genomför en devalvering som i sig själv leder till höjda priser, vilka isin tur urholkar reallönerna för de enskilda löntagarna, och om man låter deprisökningarna ytterligare urholka reallönerna genom automatiskaskaftehöjningar - vad är det som gör att dessa skattehöjningar, vilka medföraft industriarbetaren har mindre kvar i lönekuvertet efter skatt, underlättaravtalsrörelsen? Kan förklara detta för mig och kammarensledamöter? AnL 131 () replik: tyckte atf jag gav en patetiskskildring av vad som hade förekommit under överläggningarna. Ingenting går uppemot vad presterade i sitt första inlägg. Jag vidhåller fortfarande att det är underligt att mandeltar i en överläggning och efteråt inte vet varför man infe lyckats nå framfill några resultat. När det gäller de överläggningar som jag har varit med omoch som spruckit ibland vet jag vad skälet är till atf man inte nätt fram tillnågon uppgörelse. Def brukar jag ta reda på. Devalveringen har kommit till föratt man bl. a. skall underlätta för svensk industri att bättre hävda sig påutlandsmarknader. Förhoppningsvis lyckas vi med att få en ökad sysselsättning idet här landet och därmed få ner arbetslösheten. Det som gör aft löntagarnatror på det här, och att de finner sig i även reallönesänkningar, är att manhelt enkelt har ett annat förtroende för den regering som sitter än vad manhade för de fyra regeringar som vi hade som har gått. Deregeringarna misslyckades i sin politik. Man fick uppleva en nedrustning av desociala förmånerna. har vi en regering som far till vara arbetstagarnasintressen. Jag sade i mitt fidigare inlägg aft det betyder en hel delnär man kan klara exempelvis karensdagarna eller arbetslöshetsförsäkringen.Löntagarna förstår aft de har regeringen med sig och inte emot sig, som manupplevde då bl. a. fanns i regeringsställning. Tredje vice talmannen anmälde attBo Lundgren anhållit atf till protokollet få antecknat aft han inte ägde rättfill ytterligare replik. AnL 132 (): Jag skall tala om den föreslagna elskatten.Som reservanterna har anfört i reservafion nr 17 vid skatteutskottetsbetänkande nr 15, är den särskilda skaften på viss elektrisk kraft ytterstbetänklig, för att nu använda ett milt uttryck, från både industripolitisk ochenergipolitisk synpunkt. Jag vill göra ett tillägg till defta: Den har ocksåmycket svåra regionalpolifiska verkningar, så svära att jag har svårt aftförstå att t. ex. en norrländsk riksdagsledamot kan godkänna den. Först vill jag instämma i den krifik som framförts mot aftetf så vittomfattande förslag, med återverkan på både den industriellautvecklingen och energiförsörjningen, inte blivit föremål för djupareanalyser. Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. skafteförslagefär djupverkande måste ha stått klarf för dem som skrivit propositionen, förregeringen i dess helhet, för näringsufskoftets majoritet som har tillstyrktförslaget och slufiigen för skafteutskottets majoritet. Jag måste i defta sammanhang uttrycka min besvikelse övernäringsut-skottets lättvindiga behandling av en så vikfig industriell ochenergipolitisk fråga. Jag känner infe igen det utskott som jag tidigaretillhört , där energifrågorna alltid fick en mycket grundligoch objekfiv analys just genom att vår energipolifik har stark inverkan påmånga samhällsområden och också omfattar långa tidsperspektiv. Låt mig peka på några direkta felaktigheter i förslaget.Den föreslagna energiskatten presenteras som ett slags övervinstskaff. Den är en ren produktionsskatt - den slår blint åt många håll. Denslår mot hushållen, den lägger ytterligare börda på industrin och den går raktemot de mål för vår energiproduktion som tidigare angivit. Riksdagenhar nämligen fidigare uttalat att vattenkraften måste utnyttjas i störstamöjliga utsträckning. Skaften innebär vidare att det blir svårare att finansieraytterligare vatfenkraftsutbyggnad. experter har arbetatmed olika beskaftningsmodeller för s. k. övervinster på vattenkraft. Den modellsom de särskilt varnade för är den som är föreslagen i proposifionen. Denmodellen beskattar nämligen kraffverksägare utan överskott lika hårt som demsom har ett betydande överskott. Efter denna mera summariska genomgång med anmärkningar,vill jag nu granska förslaget om elskatf ur regionalpolitisk synvinkel. De största vattenkraftverken ligger i våra glesbygdslän,och då främst i . Av den årliga produktionen på av elkraftproducerad vid våra vattenkraftverk i , produceras i denorrländska kraftverken. Av de norrländska kraffverksanläggningarnaärca88 %byggda och kommer alltså att beskattas genom den nya energiskatten. Det finns också en strukturell särart på de norrländskavattenkraftsanläggningarna; deras kraftproduktion är till betydande delintegrerad med den norrländska industriproduktionen. Den filosofi som legatbakom denna samordning mellan kraftproduktion och industriprodukfion i Norrlandhar varit, atf industriföretagen känt def som en trygghet atf kunna klaraelförsörjningen själva. Genom att man har en betydande och energikrävande tungprocessproduktion är förbrukningen särskilt stor, och man har velat försäkrasig om en relativt billig elkraft. Denna billiga elkraft är inordnad i ettkonkurrensmönster där det gäller att ha etf pris som gör varan säljbar. Följande siffor belyser i pengar räknat hur den nyaenergiskatten slår mot olika företag: 80 milj. kr. kr., 33 milj. kr.. 16 milj.kr., MoDo 12 milj. kr., Holmens Bruk 7 milj. kr. och 6 milj. kr. För de av stålkrisen drabbade orterna , betyder "påbrödet" av den föreslagna energiskatten ca 30milj. I detta sammanhang vill jag också påpeka att det inte bara är destora börsnoterade företagen som drabbas av den nya elskatten. Även mindreföretag har satsat på sammaintegrering, och mot dessa slår skatten särskilt hårt. Ett exempel på detta är kiselfabriken i kan hävda sig på marknaden därför att den tar sin elkraft fråneget vattenkraftverk. Införs den nya skaften, fördyras fillverkningen iLjungaverk med . Det gör aft det blir omöjligt atf sälja kiseln.Om fabriken i måste läggas ned, förlorar 150 anställda sina jobb.Def finns fler exempel av det slaget. En del Norrlandskommuner har varit förutseende nog attsjälva satsa på en utbyggnad av vattenkraften. och är sädanakommuner. De har därmed skaffat sig ett instrument för att stöttaföretagsamheten inom resp. kommun. För kommun kostar den nyaelskatten 35 milj. kr. Def är ett mycket stort belopp för en kommun somredan är trängd på grund av en växande arbetslöshet. Från norrländskt håll har man börjat resa krav på attlandsändan skall få mera av de rikedomar som vattenkraften producerar åt detsvenska folkhushållef. Av de elkraft som de norrländskavattenkraftssfatio-nerna producerar, förbrukas ca hälften, eller , iNorrland, medan resten exporteras till andra delar av landet. Vi norrlänningarfår vara med och betala distributionen av elkraften söderut via de väldigaledningsnäten; påslaget rör sig om av kostnaden för elströmmen. Men dådet gäller andra energislag som exporteras upp till får norrlänningenbetala fraktkostnaden i form av ett högre pris på energin, och vid exportsöderut av elkraft får norrlänningen också betala. Def kan inte vara rättvistatt sådant ojämlikt förhållande kvarstår. Med den nya elskatten förstärker nu den socialdemokratiskaregeringen orättvisorna gentemot . Den norrländska industrin får sämrekonkurrenskraft. Det blir än svårare för företagen att överleva genom attregeringen kapar fördelarna med en naturresurs som finns i . Är detinte en galen ordning atf först slå undan benen på det norrländska näringslivetoch sedan komma farande med kortsiktigt verkande stöd, som tillåter s. k.konstgjord andning under en kort fid, innan stillheten lägger sig över defidigare livaktiga bruksorterna? Den föreslagna elskatfen står helt i strid med regeringensuttalade målsättning att stärka det svenska näringslivets konkurrenskraft ochatt få hjulen att snurra vidare. Mot den allvarliga bakgrund som jag tecknat imitt anförande och som alla kännare av norrländska förhållanden kan skrivaunder, är det närmast cyniskt av skatteutskottets majoritet att skriva följandei sitt betänkande: "Atf konsekvenserna av beskattningen för de enskildaproducenterna och förbrukarna kan vara svåra att överblicka bör enligtutskottefs mening inte vara något avgörande hinder." Osäkerheten beträffande hur elskatten slår utgör alltsåinget hinder när def gäller att införa denna. Konstaterandet talar för sigsjälvt. Jag yrkar bifall till reservation nr 17 vidskatfeufskoftets betänkande nr 15. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. 12 protokoU 1982/83:52-53 Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. AnL 133KARL BJÖRZÉN (m): Jag tänkte också uppehålla mig vid förslagetom en ny särskild punktskatt på vattenbaserad elektrisk kraft och särskilt vidreservation 17, som berörts av , och de särskilda yttrandena4 och 5 i skatteufskotfefs betänkande. Proposition 50 innehåller på första sidan som vanligt ensammanfattning under . Om manläser den finner man infe ett enda ord om defta förslag till ny skaft påvattenkraft. i proposifionen kan man finna att man har räknat med attden nya skatten skall ge inkomster på över 1 miljard . visat i sitt betänkande kommer inkomsten inte att bli så stor,eftersom det är fråga om en avdragsgill kostnad. Men def rör sig i alla fall omflera , och man kan fråga sig om det infe är symtomatisktför det skaffehöjningsglada parti som har regeringsmakten aft en nypunktskaft, som kanske ger mellan 0,5 och 1 miljard, infe ens är värd att fasmed i sammanfattningen i propositionens innehåll. Proposifionen fortsätter sedan med en redogörelse för defekonomiska läget och mofiven för en omläggning av den ekonomiska politiken. Mananger vissa mofiv för och syften med en lång rad förslag, främst påskatteområdet. Man talar om atf mobilisera hela nafionen och alla våra resurseri kampen mot arbetslösheten, man talar om aft sfimulera till ökning avinvesteringarna, i synnerhet inom industrin, osv. Atf man i det sammanhanget infe har med ett enda ord omden föreslagna skaften på vattenbaserad elkraft är kanske infe så underligt -effekten av en sådan skatt motverkar definifivt de goda syften som man harnämnt, och den motverkar också det grundläggande energipolifiska mål somriksdagen har beslutat om, nämligen aft prioritera en minskning av oljeberoendet,vilket inte gör saken bättre - inte heller atf de regionalpolitiska mål somriksdagen har beslutat om och som har talat om motverkas. Var kommer då det här skafteförslagef in? Jo, om manbläddrar vidare i propositionen finner man i avsnittet Skattepolitiken självaförslaget, utan kommentarer och instoppat i ett stycke som handlar om denstafiiga inkomstskatten och ett påstått behov av att justera reformen för 1983på grund av den genomförda devalveringen på - en något överraskandeplacering. Man kan fråga sig om man velat gömma undan förslaget på något ställedär det inte skall vara så lätt att hitta det. Bläddrar man vidare i propositionen kommer man till bil.2, och där finns över två sidor som handlar om skaft på viss elektrisk kraft. Idet inledande stycket kanske man finner förklaringen till att förslaget harblivit så olyckligt: "Vatfenfallsverkefs prissättning av elektrisk kraftgrundas f. n. på långsiktig marginalkostnad, vilket innebär att senasttillkomna produktionsanläggningar blir bestämmande för tariffnivån. Verketsprissättning har kommit aft uppfattas som vägledande vid andra företagsprissättning på elektrisk kraft. Eftersom produktionskostnaden i nyligenuppförda elpro-duktionsanläggningar ligger betydligt över den i flertaletvatfenkraftstationer uppkommerhärigenom stora överskott i de företag som huvudsakligen producerarvattenkraft, framför allt om produktionen till stor del sker i äldre anläggningar." Defta - som måste vara grunden för def socialdemokratiskaförslaget -stämmer faktiskt infe med verkligheten. läste jag en temabilaga till det senaste numretav fidningen Vi i som hette Vi och vår ekonomi. I den säger som svar på en fråga: "Elpriset sätts så att några vinsterinte uppstår. måste verksamheten ses i etf långt perspektiv." Detta är någonting annat än det man byggt förslaget ipropositionen på. Att def är ekonomidirektör och intepropositionsförfaftaren som här har rätt kan man få bekräftat i betänkandetPris pä energi (SOU 1981:69). Där slås fast aft högspänningstarifferna sedan1978 är baserade pä råkraftsleverantörernas genomsnittliga kostnader. har vidare lämnat sittslutbetänkande, som har remissbehandlats. Det innehåller inte något förslagbeträffande s. k. övervinstskatt på vattenkraft, men man har pekat påsvårigheterna aft åstadkomma en sådan. Om regeringen inte hade haft så bråttom med atf lägga framdef här förslaget, hade vi fått möjlighet aft göra en samlad bedömning avenergibeskattningen i dess helhet. Då kanske en del av olyckorna hade kunnatundvikas. Det förslag som föreligger får nämligen många negativa effekter,som på grund av bristande beredning faktiskt inte har kunnat bedömas i sinhelhet. I reservafion nr 17 från och folkparfisfen iutskotfet har vi understrukit aft det här inte är fråga om en vinstskaft, utanom en ren produktionsskatt. Den slår lika hårt mot alla kraftproducenter, varesig de har någon vinst eller infe. De företag som drabbas av skaften berövas imotsvarande mån möjligheterna till sådana industriinvesteringar som regeringeni andra sammanhang påstår sig vilja främja. Skaften motverkar särskiltutbyggnaden av vattenkraften, och förslaget kan därför sägas stå i direkt stridmot de energipolitiska strävandena atf minska oljeberoendet. Vi påpekar vidare aft bland de modeller för beskattning avs. k. övervinster på vattenkraft som energiskatfekommitténs experterkonstruerat har regeringen faktiskt valt den modell som experterna ansett varaden minst rättvisa. Vid utskotfsbehandlingen har man förordat förändringar,som enligt vår uppfattning leder till avsevärda förbättringar. a. harförordats att man i beskattningshänseende skall bortse från en rad mindrekraftverk och att man skall höja gränsen för skattskyldighet. Det ser vi som enförbättring, men vi anser atf de korrigeringar som är gjorda i utskotfet intekan uppväga de ekonomiskt negativa verkningarna för industrin i allmänhet ochför de särskilt energikrävande basindustrierna i synnerhet. Därför ställer vioss bakom de motionsvis framförda yrkandena om avslag pä propositionen i dennadel. Av desärskilda yttranden som vi har lämnat handlar det första om vem Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. som kommeratt få betala kalaset. Det sägs i propositionen aft vattenkrafts-skatten iprincip inte skall vältras över på konsumenterna. På grund av det sätt påvilket prissättningen sker i fråga om råkraft hävdar vi att följden på någotlängre sikt ändå blir en övervältring på konsumenterna. I def andra särskildayttrandet har vi tagit upp frågan om vad den föreslagna skatten har förinverkan på den konkurrensutsatta industrin, som måste uppnå en visskonkurrenskraft gentemot konkurrenterna i utlandet. Det är i det sammanhangetnaturligtvis viktigt vad man har för total skattebelastning på energisidan. Virekommenderar därför - både av konkurrens- och syssel-sätfningsskäl- attregeringen skall bibehålla minst nuvarande möjligheter att tillgripanedsättning av den allmänna energiskatten när svaga konjunkturlägen ellersysselsäftningspolitiska skäl i övrigt kan göra det angeläget. AnL 134 BOFORSLUND (s); När socialdemokraterna i folkomröstningen fördrygt krävde beskattning av övervinsterna ivattenkraftsprodukfionen, var detta ett i högsta grad energipolitiskt framsyntkrav. Vi kunde se fillbaka på kraftigt stigande priser vid affärer ivattenkraftsanläggningar - affärer som i långa stycken påminde om spekulation ifastigheter. Och det var ju ingalunda ägarna av kraftförefagen som genom snilleoch hårt arbete åstadkommit denna kraftiga värdestegring. Nej, den hängdehuvudsakligen samman med samhällets oljeersäffningspolitik och de stadigt stigandeoljepriserna. Det är självklart för oss socialdemokrater att förhindra enspekulation som är fill skada för samhällets energipolitik, konsumenterna ochden tillverkande industrin. En grundläggande socialdemokratisk inställning är aft vårenergiförsörjning skall utformas utifrån våra behov av energi - inte utifrånvissa spekulationsintressen. Den inställningen, liksom beredvilligheten atffölja upp folkomröstningens resultat, delades i vart fall fidigare av de bådamittenparfierna. Därför borde samstämmigheten vara större i fråga ominförandet av denna övervinstbeskaffning. Men de borgerligas entusiasm är likaliten nu som den var under deras regeringstid. Då tog det den borgerligaregeringen att utfärda tilläggsdirektiv om övervinstbeskattningentill energiskaftekommittén - trots aft förslaget kom frän ochfolkparfiet. Har de borgerliga det tidsperspektivet påregeringsarbetet, förstår jag att de blev överraskade av att detsocialdemokratiska förslaget kom så snabbt. Det kan emellerfid inte ha kommitsom en överraskning för någon annan. Tankegångarna är som sagt infe nya. Deframfördes under folkomröstningen, och i opposition har socialdemokraterna iflera motioner krävt införandet av en övervinstskatt på vattenkraft. Grundtanken i def förslag som har lagts är alltså attövervinster i vattenkraftsproduktionen skall dras in till samhället för attnyttjas i produkfiva investeringar. Skatteutskottefs majoritet hälsar därförförslaget med tillfredsställelse och ser det som ett av stegen när det gälleraft följa upp resultatet av folkomröstningen. Regeringen föreslår en övervinstbeskattning av äldrevattenkraft. Den skall utformas som en fast avgift räknad påmedelårsprodukfion. För vattenkraft utbyggd föreslås en avgift på 2öre och för vattenkraft utbyggd mellan1973 och 1977. På vattenkraft utbyggd , på pumpkraffverk ochminikraftverk under utgår ingen avgift. För atf avgifterna skall drabba producenterna och intevältras över på konsumenterna, får statens pris- och kartellnämnd i uppdrag attövervaka elpriserna. Det finns givetvis många synpunkter på hur en sådan härbeskattning skall utformas. Utskoffef utesluter inte att lagförslaget kanbehöva kompletteras på vissa punkter när man genom den praktiska tillämpningenfått vidgade erfarenheter. Vi anser dock att förslaget har stora fördelar genomden enkla utformningen. På några punkter har vi emellertid föreslagitförändringar. Det gäller dels de mindre kraftverken, dels behovet av endispensregel. I regeringsförslagef skulle kraftverk med en effekt påhögst undantas från beskattning.