prot · G609130 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:130 1 § Justerades protokollet för den 19innevarande månad. 2 § Föredrogs och hänvisadesMotionerna 1982/83:2406till skatteutskottet /83:2407 till civilutskottet /83:2408 och 2409till näringsutskottet /83:2410 och 2411 fill jordbruksutskottet 3 § Föredrogs men bordlades åter betänkanden /83:9 och 10 betänkande 1982/83:32 betänkande 1982/83:32 betänkanden /83:27 och 28 4 § Tillfällig vinstskatt Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /83:40 om tillfällig vinstskatt (prop. 1982/83:102). 1 (); I har vi det hårdaste systemet föraktievinstbeskatt-ning i hela den västliga världen. De flesta andra länder haren enkel beskattning, några har en form av dubbelbeskattning, medan vi, ompropositionen om vintskatt vinner bifall, får entrippelbe-skattning. Företagen får betala skatt på sin vinst ,vilket sänks till enligt förslaget i kompletteringspropositionen,varefter aktiespararen får skatta för sin utdelning. Denna dubbelbeskattninglindrades då den borgerliga regeringen genomförde enlättnad i beskattningen med maximalt . på utdelning från börsnoteradeföretag. Som bekant har socialdemokraterna avskaffat denna skatte- lättnadoch är nu på väg att införa en trippelbeskattning. I har man bara en enkel beskattning.Företagen betalar i skatt av den vinst man behåller och avden vinst man delar ut. Aktieägarna betalar ingen skatt på utdelningen. Englandhar en företagsbeskattning på maximalt , medan aktieägare i normalainkomstlägen inte betalar någon skatt på utdelningen. Våra skandinaviskagrannländer samt , och har alla också väsentligt lägreaktievinstbeskatt-ning. Jag vet inte för vilken gång i ordningen jag från dennatalarstol har anledning att påpeka att en proposition från den nuvaranderegeringen inte varit föremål för en sådan remissbehandling som föreskrivs iregeringsformen. Detta påpekas med skärpa i lagrådets yttrande. Lagrådetunderstryker också att man vid sin bedömning därför har haft begränsademöjligheter att på basis av det föreliggande materialet förutsägalagstiftningens praktiska konsekvenser. Beträffande den formella handläggningennämns också att föredragningen inför lagrådet fill stor del skett innan lagförslagennått sin slutliga utformning. Det är i sanning en svidande kritik från treframstående jurister, och det finns all anledning att instämma i den. Förslaget om den tillfälliga vinstskatten, som beräknasinbringa 800-900 milj. kr., är det första konkreta steget mot de kollektivafackföreningsfonder som stötts och blötts . Det kan tilläggas attskatten i fråga inte är avdragsgill vid beräkningen av bolagsskatten, varigenomkostnaderna för företagen i realiteten blir väsentligt högre än i propositionenangivet belopp, 800-900 milj. kr. Det första man har anledning att fråga sig är vilketsyftet med lagförslaget är. Det finns en hel del varianter att välja bland. Ipropositionen står det klart och tydligt uttalat att vinstdelningen är direktinriktad på att skapa förutsättningar för en återhållsam lönerörelse. Har detblivit det då? Efter vad man sett av de avtal som träffats har så intevarit fallet. Det är ingalunda som massmedia brukar säga, att lönehöjningarnavarit . I själva verket har arbetskraftskostnaderna för företagen ökatmed , som våra konkurrentländer har haft enväsentligt lägre ökning. Denna av regeringen uttalade motivering till dentillfälliga vinstskatten är synnerligen märklig och i sig en eftergift åt denmångomtalade kungliga svenska avundsjukan. Det är en sak om man kommer medreformförslag som medför förbättringar för löntagarna. Då kan det vara ett skältill en återhållsam lönerörelse. Men säger man som , att om bara löntagarnaär återhållsamma så skall vi se till att företagen inte gör för stora vinster,är man på helt fel väg. Drar man in hundratals miljoner av företagens vinster,måste det självfallet medföra en minskad förmåga att betala högrelöner. Det finns förvisso andra motiv som nämnts för att samlaupp företagens vinster i fonder av olika slag. När löntagarfondsdebatten varny, sade man rent ut att det var makten över företagen man ville åt. "Medhjälp av fonderna tar vi över", som rubriken löd i . Denvarianten lämnade man dock ganska snabbt, kanske bl. a. under intryck av demindre lyckaderesultaten i en del fackföreningsägda företag, exempel byggföretaget . Det hette sedan i stället att fonderna behövdes för attskaffa företagen tillräckligt med investeringskapital. har emellertidnyemissionsvolymen, mycket på grund av det populära och för den enskildefördelaktiga akfiefondsparandet, nått en nivå som förefaller vara fillräckligför att säkerställa kapitaltillförseln för företagen. Detta har f. ö. erkäntsav statssekreterare vid härom veckan.Det är alltså klart belagt att fackföreningsfonder inte behövs för attsäkerställa företagens kapitalanskaffning. För att betraktas som trovärdiga får nu socialdemokraternavara så vänliga att tala klarspråk om sina motiv att pracka på svenska folketfonder, som folket uppenbart inte vill ha - alla opinionsundersökningar visarju att en majoritet avvisar fondtanken. Det finns naturligtvis fler kritiska synpunkter pålagförslaget än syftet, eller bristen på syfte, med detsamma. Det kan då varaanledning att återvända till lagrådets yttrande. Rådet påpekar att det i propositionen inte finns någonnärmare motivering till att vinstskatten skall föras till allmännapensionsfonden. Denna är som bekant avsedd att täcka kostnaderna förtilläggspensioneringen. Enligt lagen härom skall medel till fonden tillförasgenom avgifter från arbetsgivare och de försäkrade men inte till någon delgenom skattemedel. Lagrådet tycker med all rätt att detta är överraskande ochatt det innebär "ett väsentligt avsteg från de allmänna grunder, på vilkaförsäkringen hitfills byggts". Denna specialdestinering till allmänna pensionsfonden ärytterst anmärkningsvärd också mot bakgrund av vad en enig riksdag haruttalat och som återges i den avvikande mening som fillkännagivits av deborgerliga partiernas representanter i yttrande överpropositionen. Enligt en enig riksdag bör nya specialdestinationer inteinföras. Jag skulle nu vilja fråga vilket det uppenbarligenmycket angelägna skälet är att gå emot ett enigt ställningstagande från entidigare riksdags sida och placera skattemedlen i allmänna pensionsfonden. Den socialdemokratiska inställningen till näringslivet harverkligen varit motsägelsefull. I finansplanen säger attföretagens lönsamhet måste öka, och för en del företag medförde också förrahöstens devalvering en skjuts framåt. I rättvisans namn skall också tilläggasatt investeringsavdragen och frisläppen av investeringsfonderna förlängts. Den utsträckta handen har emellertid tagit mycket mer försig än vad den givit, och när det gäller ökade pålagor på näringslivet harregeringen sannerligen inte saknat handlingskraft. Under det knappt halva årsom socialdemokraterna suttit i kanslihuset har svenskt näringsliv bl. a.drabbats av följande pålagor: Skärpt arvs-och gåvoskatt. Sämre villkorför skattefondsparandet. Avskaffande avskattereduktionen för aktieutdelningar i börsföretagen. Tvångsvisavsättning om av företagens vinster till räntelösa konton i . Höjd preliminärinbetalning av B-skatt. Till allt detta skall nu alltså också läggas vad somkallas tillfällig vinstskatt, men man behöver inte vara utbildad siare för attbegripa att den kommer att permanentas i någon form. Flera av de uppräknade åtgärderna som vidtagits frånregeringens sida innebär att det nödvändiga riskbärande kapitalet fått sämrevillkor vilket kan locka till placeringar i improduktiva föremål som frimärken,konst och ädla stenar. En andra fråga jag har till är alltså omhan anser att en sådan utveckling är till gagn för svenskt näringsliv. Det är väl helt i sin ordning, åtminstone betraktat medröda glasögon, att detta skatteförslag också innehåller en skatteflyktsklausulför att förhindra att bolagen sänker eller helt slopar aktieutdelningen för attundgå vinstskatten verksamhet. I lagförslagets 10 § står följande att läsa: "Har ettbolag i syfte att reducera beskattningsunderlaget minskat sin utdelning och i stället ökat utdelningen ellerhar bolaget annars otillbörligen vidtagit åtgärd som syftar till att kringgådenna lag, skall beskattningsunderlaget bestämmas efter vad som får antas hagällt om bolaget inte hade vidtagit den otillbörliga åtgärden." Vilka utomordentliga tillfällen öppnar sig inte här förgodtycke och byråkrati. Hur skall skattemyndigheterna utan erforderlig ingåendekännedom om ett företag kunna avgöra vad som är normala, företagsekonomisktmotiverade åtgärder och vad som är otillbörligt? Något förhandsbesked skalldessutom inte kunna erhållas. Turerna kring den tillfälliga vinstskatten, ett merapermanent system för en extra vinstskatt på företagen och någonform av löntagarfonder visar med all önskvärd tydlighet att socialdemokraternatänker använda sig av den s. k. kronärtskocksmetoden - att plocka ett blad isänder tills företagaren en vacker dag upptäcker att han står där helt avklädd. Den skatt vi diskuterar skall gubevars bara varatillfällig, och det låter ju inte så farligt. Var i allmänna pensionsfondssystemetde många hundra miljonerna skall placeras är visligen fördolt - den frågankommer att tas upp i ett annat sammanhang, heter det. Varför inte säga rent utfrån början att pengarna skall användas till att köpa in sig i näringslivet, engrundplåt till fackföreningsfonderna alltså? Företagen skall således med sinaintjänade vinstmedel bekosta sin egen socialisering. Även omförslaget ännu inte finns tillgängligt, har det läckt ut hur ochhans utredning tänkt sig att det mera permanenta systemet för den extravinstskatten skall komma att se ut. I propagandan kommer man naturligtvis attsäga att inte heller detta förslag är så farligt; alla småföretag kommer ju attförskonas genom att det skall finnas ett fribelopp i form av ett grundavdrag påen halv miljon kronor eller av lönesumman. Det är dessutom en händelse som ser ut som en tanke attordet löntagarfonder inte nämns alls i det Edinska förslaget. Nog är vår skattelagstiftning snårig, men frågan är ominte förslaget till vinstskatt och framöver slår alla hittillsvaranderekord. Förslaget är baserat på s.k. real beskattning, dvs. man skall räknabort inflationen när skatten beräknas. Enligt de uppgifter som läckt ut tillpressen skall skatten beräknas på följande sätt. Utgångspunkten är företagets inkomst till statlig skattoch till denna läggs påförd kommunalskatt, ökningen av lagerreserv ochresultatutjämningsfond, investeringsavdrag, forskningsavdrag och förlustavdrag.Från det sålunda uppkomna beloppet drar man av beskattningsårets beräknadestatliga och kommunala inkomstskatt, minskningen av lagerreserven ochresultatutjämningsfonden, varefter man får den nominella vinsten. För att sedan få den reala vinsten skall man lägga tillinflationen gånger monetära skulder samt' dra av inflationen gånger monetäratillgångar, inflationen gånger skattemässigt restvärde för maskiner ochinventarier, inflationen gånger bokfört värde av ingående bruttovarulager minusinkurans, inflationsbetingade meravskrivningar för byggnader och markanläggningarsamt slutligen inflationen gånger årets nominella vinst. Från den reala vinstsom då uppstår gör man sedan ett avdrag med antingen av lönesumman eller500 . Därefter har man långt om länge kommit fram tillbeskattningsunderlaget, varav skatt tas ut med troligtvis . Går detta lagförslag igenom, kommer det åtminstone att haen god sak med sig, nämligen väsentligt ökad sysselsättning för skatteexperter,konsulter och bokföringsbyråer. Det sägs att utdelningen från dotterbolag i utlandet tilldet svenska moderbolaget inte skall ingå i beräkningsunderlaget. Det kommer dåatt bli lönsamt att i så stor utsträckning som möjligt flytta vinster tillutlandet. Därför kommer det säkert som amen i kyrkan att föreslås en nygeneralklausul liknande den som vi skall besluta om. Skattemyndigheternakommer då att noga vaka över internprissättningen mellan moderbolaget och detutländska dotterbolaget med allt vad det kan medföra av kostsam, tidsödandebyråkrati. Jag yrkar bifall till reservationen. 2 (): Det i propositionen angivna förslaget omvinstdelning är helt klart ett första steg mot införandet av löntagarfonder. Löntagarfondsfrågan har ju haft ett stort utrymme i denpolitiska debatten . Från sida har vi vidåtskilliga tillfällen kategoriskt avvisat alla förslag i denna riktning. Ett genomförande av löntagarfonder innebär att snabba stegkommer att tas mot ett socialistiskt samhälle, byggt på planhushållningensprinciper. Det innebär ett övergivande av det ekonomiska system som gett ossden kanske högsta levnadsstandarden i världen. Det innebär ett hot mot fortsattekonomiskt framåtskridande och mot en långsiktigt trygg sysselsättning.Uppbyggnaden av ett fondsystem som dominerande ägare av det svenskanäringslivet innebär en maktkoncentration av ett slag som inteförekommit i . Det kommer att leda till ökad centralisering ochbyråkratisering av det svenska samhället. Fler människor måste stimuleras till att genom enskildasparinsatser bli delaktiga i produktionskapitalet. Införandet av löntagarfonderskulle innebära ett omyndigförklarande av de svenska löntagarna, som inteskulle anses betrodda att själva få äga sitt sparande. Den nu föreslagna tredubbla beskattningen avaktieutdelningar är ett ytterligare steg i riktning bort från det produktivasparandet. Maktkoncentrationen i näringslivet skall motverkas genomen decentra-listisk inriktning av näringspolitiken. Fortsatta satsningar måstegöras för att förbättra arbetssituationen för de små och medelstora företagen.Genom en kraftfull regionalpolitik skall näringslivets resurser spridas ut överlandet. Ett av de motiv som anförs för införande av vinstskattenär att de fördelningspolitiska konsekvenserna av ökade vinster inte kan ansesacceptabla. I takt med den ökande tillströmningen till aktiefondssparandet ochtill sparandet i direktägda aktier minskar detta mofiv kraftigt i betydelse. Inovember 1982 fanns det över en halv miljon skattefondskonton, vilket motsvararmer än av antalet förvärvsarbetande. Genom aktiesparfonderna och skattereduktionen föraktieutdelning har ett ökat intresse för aktieägande kunnat noteras. Attytterligare bredda sparandet i produktiva verksamheter anser vi vara det bästasättet att uppnå en bättre fördelning av företagens vinster. Den positiva utveckling som vi haft under de senaste årenbeträffande sparandet i riskvilligt kapital riskerar nu att brytas - detta somen följd av den socialdemokratiska regeringens politik. Risk finns nu attsparandet åter ökar på det icke produktiva området. Guld och diamanter blir pånytt ett intressant sparmål. Ur samhällsekonomisk synpunkt är det intetillfredsställande. Från sida kan vi inte dela den socialdemokratiskasynen på att vinsten är ett fördelningspolitiskt problem. Vinsten utgör ett mått på hur framgångsrikt ett företagbedriver sin verksamhet. Det är den enda egentliga möjligheten att mäta hur välett företag fungerar i den marknadsekonomiska konkurrensen. Ökade vinster ledertill ökade möjligheter att förstärka det egna kapitalet i företaget ochdärigenom minska sårbarheten och öka anställningstryggheten. Vinsten har ocksåbetydelse när det gäller att styra kapitalmarknadens resurser till de mest framgångsrikaföretagen. Införandet av en särskild vinstskatt sätter i viss månvinstens funktion i marknadsekonomin ur spel. Den proportionella skatt som nuföreslagits är visserligen relativt neutral, men en vinstskatt i enlighet medvad som förutskickats,dvs. en övervinstdelning, skulle leda till en snedvridning av företagensutvecklingsmöjligheter. Framgångsrika och lönsamma företag skulle därigenomhindras i sin utveckling och, i den mån skattemedlen sedan används tillolönsamma produktioner, de mindre framgångsrika företagen komma att gynnas påett icke konkurrensneutralt sätt. Detta leder till en sämreproduktionsutveckling och till en drastiskt försämrad levnadsstandard ivårt land. I propositionen anges att skatten är avsedd att direktbelasta bolagen och inte bolagens ägare. I detta fallet kommer företagensdisponibla medel att minska, vilket i sin tur leder till minskadeinvesteringsmöjligheter och otryggare anställningar. Denna följd av förslagetär knappast det betydelsefulla mål som LO vill uppnå och för vilket man ärberedd att visa återhållsamhet. Propositionen har inte förberetts på sedvanligt sätt, ochlagrådet anför beträffande den bristfälliga beredningen av propositionen bl. De remitterade förslagen har inte varit föremål för sådanremissbehandling som avses i 7 kap. 2 § regeringsformen. Lagrådet får ianledning härav understryka att en lagrådsgranskning inte kan ersätta densedvanliga remissbehandlingen av myndigheter och sammanslutningar med särskildsakkunskap på området. En sådan behandling skulle i detta fall ha varitsärskilt värdefull med hänsyn till den delvis komplicerade karaktären av defrågor som remissen berör. Lagrådet har därför haft begränsade möjligheter attmed ledning av det föreliggande materialet bedöma sådana frågor omlagstiftningens praktiska konsekvenser och tillämpning som avses i 8 kap. 18 §stycket 4 och 5 regeringsformen. Jag anser det vara ytterst angeläget att vi fasthåller vidde traditionella reglerna med remissförfarande, för att på det sättet få denbreda granskning av förslagen som remissbehandlingen innebär, innan ett ärendeläggs på bord. Med det anförda ber jag att få yrka avslag påskatteutskottets hemställan i dess betänkande nr 40 och bifall till denreservation som är fogad till betänkandet. 3 (): Det utsköttsförslag som kammaren nu har attbehandla har en klart ideologisk prägel, och jag kommer också senare i mittanförande att belysa frågan ur liberal-ideologisk synvinkel. Låt mig emellertid först påminna om ätt detta förslag -som så många andra regeringsförslag - utarbetats i stor hast och utantillräckligt grundlig beredning. Det har t. ex. inte förekommit någon regelrättremissbehandling av förslaget, trots förslagets både praktiskt och principielltstora betydelse. Det är också en komplicerad fråga att införa en särskildvinstskatt på aktiebolagens vinster, och det motiverar, som lagrådetframhåller, en remissbehandling av förslaget. Vi har alltså vid behandlingen avförslaget i skatteutskottet inte känt till vad viktiga organisationer ochmyndigheter tycker om tanken på en temporär vinstskatt. Varför lägger då regeringen fram ett sådant här förslagefter en bristfällig beredning? Varför har man så bråttom? Är vinsterna i desvenska aktiebolagen f. n. så uppseendeväckande höga att det är nödvändigt medett ingripande? Sanningen är väl den motsatta. Internationellt sett harvinstsituationen i det svenska näringslivet kännetecknats av en lågvinstnivå - vilket i sin tur har lett till otillfredsställande investeringaroch långsiktigt också till en lägre sysselsättning. Att då ta en temporärförbättring av vinsfiäget i aktiebolagen till intäkt för en ny specialskatt påaktiebolagens vinster ter sig inte särskilt rationellt, inte minst mot bakgrundav att en vinstförbättring är behövlig för att man skall få till ståndinvesteringar och framtidstro i näringslivet. Det är, herr talman, förståeligt att man frånnäringslivets sida känner oro och besvikelse över de åtgärder som regeringengenomfört eller aviserat och som påverkar företagens arbetsförhållanden ochdärmed deras möjligheter att fortleva - inte minst mot bakgrund av attregeringen ofta säger sig ha som strategi att stärka det svenska näringslivetoch på det sättet öka investeringar och sysselsättning i industrin samt hävaobalanserna i vår ekonomi. Inom näringslivet ser man den nu aktuella vinstskatten somett första steg mot införandet av löntagarfonder. Det är just mot denbakgrunden viktigt att se dagens beslut i ett vidare sammanhang. Den omfattandeoch långvariga debatten om löntagarfonder föranledde ju att ivalrörelsen utlova, att ett beslut om införande av löntagarfonderskulle föregås av överläggningar med näringslivet och med den politiskaoppositionen. Man antydde t. o. m. från socialdemokratiskt håll att man varberedd att avstå från införandet av löntagarfonder, om man inte kunde samla enbredare enighet kring förslaget. Dessa utfästelser lugnade säkert mångamänniskor som kände oro för ett Löntagarfondssverige och för de politiska ochsociala konsekvenserna av införandet i vårt land av löntagarfonder. uttalade sig också mot kollektivalöntagarfonder, som enligt uttalandet skulle medföra en långtgåendemaktkoncentration och en försämring av sysselsättning och ekonomisk utveckling.Vad som har hänt därefter styrker dessa farhågor. Var är nu denna socialdemokratiska beredvillighet tilldiskussioner om införandet av löntagarfonder? Kommer vi också när det gällerutfästelsen om överläggningar före införandet av löntagarfonderatt få se ettsviket vallöfte? Ja, mycket talar för det. är man utan sedvanligremissbehandling beredd att rösta igenom förslaget om vinstskatt, med stödendast av kommunisterna. Den så omtalade utsträckta handen drogs tillbaka illakvickt. Om bifaller regeringens förslag blir allasvenska aktiebolag -stora som små, framgångsrika som problemtyngda - tvungnaatt betala en särskild skatt på hela sin aktieutdelning för verksamhetsåret1983. Detta sker utan att vi får veta vad dessa inbetalda skattepengar skallanvändas till eller hur de skall administreras. Det enda vi får veta är att deinflytande skattemedlen skall tillföras AP-fonden. påpekat är detta en mycket viktig fråga, och det finns i propositioneninget som helst underlag för tanken att pengarna skall tillföras AP-fonden. Somkommentar till lagrådets kritik hänvisar departementschefen bara till attförslag om hur vinstskattemedlen skall förvaltas och användas kommer att tasupp i annat sammanhang. Jag tycker att borde kräva att få de härförslagen på bordet innan tar ställning till frågan om enspecialdestinering av vissa skattemedel. När jag i utskottet frågade hur de aktuella skattemedlenskall användas, fick jag bara beskedet att regeringen i annat sammanhang kommeratt lägga fram förslag om hur AP-fonden skall disponera medlen. Jag vill gärna upprepa frågan här i kammaren, iförhoppning om att få ett grundligare besked om hur de här skattemedlen skallanvändas. Finansministern lyser med sin frånvaro. Det är beklagligt, eftersomdetta är en principiellt viktig fråga. Jag vill emellertid rikta min fråga tillsocialdemokraternas talesman: Hur skall de inflytande medlen från vinstskattenanvändas och förvaltas? Specialdestinering till AP-fonden är som sagt en ovanligåtgärd. Man borde ha lämnat en grundlig motivering härvidlag. Vi i avvisar förslaget om entillfällig vinstskatt. Vi ser denna som ett led i en socialistisknäringspolitik, där nästa steg blir en permanent, obligatorisk vinstdelning ochdär slutmålet är de kollekfiva löntagarfonderna. Vidare vill vi genom vårtställningstagande få till stånd en debatt om vårt framtida samhällssystem ochvårt framtida näringsliv. Man skall inte lyckas smyga på oss ett socialistisktsamhällssystem, som en majoritet av svenska folket inte vill ha. I en öppendebatt mellan en liberal och en socialistisk samhällssyn finns den säkrastemöjligheten när det gäller att hejda en socialistisk utveckling och attgarantera det fria näringslivets fortbestånd. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall tillreservationen vid skatteutskottets betänkande, som innebär avslag påregeringsförslaget om vinstskatt. I detta anförande instämde , , , , , ,, , , och (allafp). 4ERIK (): genomfördes, somvi alla vet, en nedskrivning av den svenska valutans värde gentemot omvärldenmed . En devalvering av ett lands valuta är alltid en riskfylldåtgärd, som inte bör tillgripas om inte mycket tungt vägande skäl föreligger.Sådana skäl var verkligen för handen vid det tillfället. var utsatt fören ganska omfattande valutapress, med stor utströmning, något som inte bara varett resultat av en tillfällig spekulation utan som också hade betydligt djuparerötter. Av olika skäl, bl. a. som en följd av det höga kostnadsläget, hade