prot · G609158 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:158 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollen förden 19 och 20 innevarande månad. 2 § Förste vice talmannenmeddelade att (vpk) återtagit sin plats iriksdagen, varigenom uppdrag som ersättare upphört. 3 § Föredrogs och hänvisadesSkrivelse 1982/83:176till arbetsmarknadsutskottet 4 §Föredrogs men bordlades åter betänkanden /83:35 och 36 Finansutskoftets betänkanden /83:47 och 49 betänkande 1982/83:39 betänkande 1982/83:35 betänkanden /83:34, 35 och 39 5§Svar på frågorna 1982/83:480 och 486 om textiliärarutbild-ningen bakgrundav att universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) utfärdat nyaföreskrifter om krav för särskild behörighet för textillärarutbildningenhar frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att bevarakvaliteten i utbildningen. har motsamma bakgrund frågat mig om jag anser att kvaliteten på textillärarutbildningen kan upprätthållas med de sänkta Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. Enligt min mening är det väsentligt att främja en bredrekrytering till olika högskoleutbildningar. Detta gör man inte genom attställa upp förkunskapskrav som är exklusiva för utbildningen i fråga ochdärtill svåra att inhämta inom gymnasieskoleorganisationen. Strävan att pådetta sätt främja rekryteringen måste givetvis alltid i det enskilda falletvägas mot vilka krav på förkunskaper som bedöms vara rimliga för att garanterahögskoleutbildningens startnivä. Det är UHÄ som har att fastställa särskildabehörighetskrav vad gäller textillärarutbildning. Jag utgår från att UHÄ såsomansvarigt för både de särskilda behörighetskraven och utbildningsplanerna iövrigt beaktar kraven på kvalitet i utbildningen. 2 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret. Jag anser trots detta att de nya behörighetskraven medfören klar kvalitetsförsämring av textillärarnas utbildning. Det är helt riktigtatt kravet bör vara gymnasieskola som grund, men kravet på färdigheter i detextila teknikerna försvinner nästan helt och hållet. Det går inte att slöjd som fillval med de tidigare terminskurserna i textilkunskap,sömnad och vävning. Vi skall också komma ihåg att pä många små orter är det fäelever som väljer textilkunskap som tillval, och ämnet kan helt falla bort. På detta sätt kommer gymnasieutbildningen att flyttas upptill högskolenivå, med risk för att en nyutbildad textillärare kommer att hasämre kunskaper än vad som tidigare krävdes för att erhålla tillträde tillhögskolan. Det märkliga är att såväl UHÄ som SÖ och textillärarnasfackliga föreningar och en rad andra instanser har varit emot denna försämring,men ändå ser den ut att komma till stånd. UHÄ har föreslagitutbildningsdepartementet att gymnasieskola samt terminskurser inom gymnasieorganisationenskulle krävas för behörighet. Terminskurserna skulle omfatta textilkunskap ochvävning. Men departementet avslog dessa krav. UHÄ har sedan tvingats lägga fram ett dåligtkompromissförslag, som innebär att den sökande skall kunna gä direkt frän engymnasielinje till högskolan. UHÄ har i en skrivelse kommenterat det nya förslaget. Mankan inte direkt påstå att argumenten är solklara, när UHÄ skriver att'"skolan ställer krav på kunskapsbredd hos lärarna". Det är heltriktigt, men varför då försämra utbildningen? Hade man bibehållitterminskurserna, hade man fått den kunskapsbredd som det talas om. UHÄ:s förstaförslag var naturligtvis det riktiga. I UHÄ:s förklaring kan man läsa mellan raderna attförändringen innebär en kvalitetsförsämring. Man säger bl. a. att kraven påfärdigheter i ämnet slöjd inte får ställas så högt i ochgymnasieskolan. Vidare säger att de lärare somskall ägna sig ät mera kvalificerad undervisning måste öka sin kompetens medpåbyggnadskurser. Detta säger allt om den nya utbildningen. Vi får ett A- ochett B-lag bland textillärarna. Det måste vara ett slöseri med resurser att tillåta att determinskurser som utgör ett behörighetskrav försvinner för att i ställetanordna nya påbyggnadskurser för dem som gått ut högskolan. Jag vill ställa tvä följdfrågor till statsrådet; att textillärarutbildningen försämras med de nya behörighetskraven?Vad tänker statsrådet göra för att bibehålla de krav på färdigheter som finnsi dag? 3 (): Även jag ber att få tacka utbildningsministernför svaret på frågan. Jag håller inte riktigt med om vad utbildningsministernsäger i svaret. Visserligen skall man naturligtvis främja en bred rekryteringtill högskoleutbildningar, men för den skull får man verkligen inte göraavkall pä kraven på kvahtet. De är ju viktigast. Det är inte att undra på att väv- och sömriadslärare harreagerat mot detta nya förslag frän UHÄ. Liksom för all annanhögskoleutbildning krävs det gedigna grundkunskaper i karaktärsämnena förutbildningen. För att riktigt understryka vad UHÄ ville från början,skall jag upprepa vad sade i sitt,inlägg: UHÄ villeursprungligen behålla terminskurserna i sömnad och vävning som särskiltbehörighetskrav. I UHÄ:s egen skrivelse står det: "UHÄ har föreslagit regeringen att som särskildaförkunskapskrav till textillärarlinjen skulle få gälla förkunskaper fråntvåårig social linje i gymnasieskolan samt terminskurser i sömnad och vävning.Detta har inte medgivits." Det var alltså den förutvarandeutbildningsministern som inte medgav detta. flyttas således gymnasieundervisning upp påhögskolenivå. Det kan i dagens läge inte vara ekonomiskt försvarbart. Det finnsockså en risk för att terminskurserna kan komma att läggas ned eller i varjefall inskränkas. Det vore förödande för det textila kunnandet i vårt land.Utbildningsministern mäste väl hälla med mig om att vi har ett rikt textiltkulturarv att förvalta. Det råder inget tvivel om att förslaget betyder ensänkning av den allmänna kunskapsstandarden, som i förlängningen kommer attinverka menligt på hela den textila verksamheten i , även denindustriella. 4 Utbildningsminister : Fru talman!Vad gäller förkunskapskrav bör man försöka leva efter den goda principen attundvika att föreskriva dubbelutbildningar inom gymnasieskolan. Samtligaförkunskapskrav bör alltså kunna uppnäs pä en och samma studieväg. Detta är enbra princip, men ibland är kraven pä förkunskaper så komplexa att det uppstårsvårigheter. Jag tillstår gärna att textillärarutbildningen tillhör den kategorin. Den krifik som framförs mot förkunskapskraven skallframför allt riktas mot den tidigare borgerliga regeringens beslut. Densocialdemokratiska regeringen har än så länge inte fattat något beslut i dennafråga. Den tidigare regeringen beslutade att avvisa UHÄ:s förslagom särskilda förkunskapskrav, som man ansåg var för omfattande. Man beslutade istället att principen en enda studieväg skulle gälla. UHÄ har i sin tur fattatbeslut i enlighet med den tidigare regeringens beslut. Jag vill gärna ge frågeställaren rätt i att det föreliggersvårigheter att uppställa rimliga förkunskapskrav för textillärarutbildningen.Samtidigt vill jag något nyansera kritiken. Vad den tidigare regeringen gjordevar ändå att allmänt höja behörighetsnivån, genom att besluta attgymnasiekompetens skulle utgöra allmän behörighet. Man får nu en bättreteoretisk kompetens . Jag menar att det finns anledning att uttalaförståelse för den oro som finns med anledning av de ändradebehörighetsvillkoren. Jag kommer för egen del att noga följa denna frågafortsättningsvis. Om det skulle visa sig att de farhågor som harframförts om kvalitetssänkning av ingångskunskaperna i karaktärsämnena slöjdoch bild besannas, utgår jag från att UHÄ är berett att ompröva de särskilda förkunskapskraven. 5 (): Jag vill säga till utbildningsministern attdet är ganska bråttom. De nya bestämmelserna skall ju träda i kraft hösten1984. Dessa behörighetskrav finns redan omnämnda i yrkesrådgivningensbroschyrer med de råd som ges till eleverna. Detta beslut har fattats på uppmaning avutbildningsdepartementet. Låt vara att det värden borgerliga regeringen somfattade beslut dä, men är det som har ansvaret fördetta departement. Det är alltså bråttom. Man får inte genomföra en förändringav en studieväg som innebär en kvalitetsförsämring av den typ som dethär är fråga om. Alla instanser är överens om detta-bl. a. delar även UHÄ dennasynpunkt. På det hållet anser man sig ha tvingats, till följd av departementenskrav, att gå denna väg. Som jag sade tidigare, är detta en dålig kompromiss. Jagupprepar att det är väldigt bråttom. Jag är tacksam för attutbildningsministern ställer sig positiv, och jag ber att översynen skall skesnabbt. 6 (): UHÄ försvarar detta beslut litet halvhjärtatmed argumentet att slöjdundervisningen skall ge viss allmänbildning och intevara yrkesinriktad. Men textillärarnas behörighet gäller mycket mer än slöjd igrundskolan och i gymnasieskolan. Det är ett mycket stort område somtextillärarna har behörighet för, både vad avser åldersgrupper och vad avserkunskapsnivåer och intresseinriktningar inom grupperna. Därför behöver de enkvalificerad grundutbildning. Det var mycket glädjande att hörautbildningsministerns positiva inställ- Nr 158 ning till textillärarna. Jag vädjar till utbildningsministern att vidtaåtgärder så den att en omprövning av UHÄ:s beslut kan ske, och ske snabbt. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på frågorna 1982/83:483 och 488 om ändrade reglerför intagning till gymnasieskolan Om ändrade regler för intagning tid gymnasieskolan har frågat mig om jag är bereddatt verka för att reglerna för intagning ändras så att kunskap och kompetensblir de enda kriterierna för urval av elever till gymnasieskolan. har frågat mig om jag, mot den erfarenhet somden senaste antagningen till gymnasieskolan ger, är beredd att vidtaförändringar, så att problemen är undanröjda till intagning. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Frågeställarna anser att det nya systemet med urvalspoängför andra meriter än betyg, framför allt de 0,5 poäng som förstahandsvalet ger,leder till taktikval och att alltför många elever med höga betyg slås ut. Jag vill genast slå fast att det än så länge saknastillräckliga erfarenheter av intagningen som kan läggas till grund förmeningsfulla förändringar. Det nya systemet för intagning till gymnasieskolantillämpades första gängen vid intagningen inför och har såledesanvänts endast vid två intagningar. Årets intagning är dessutom inte heltavslutad. som regeringen ändrade förordningen omgrundskolans kompetensvärde fick () i uppdragatt utvärdera erfarenheterna av det nya systemet. SÖ skall studera effekternabåde av kvotgruppindelningen och av de kompletterande urvälsgmnderna. Enligtvad jag har erfarit kommer SÖ att redovisa resultatet av utvärderingen i börjanav . Frågan om förändringar i intagningssystemet bör enligt minmening inte tas upp förrän resultatet av utvärderingen föreligger. 8 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret. Som kanske var väntat innebär svaret inte någon hjälp fördrabbade elever, och det innehöll inte heller mycket hopp om en bättre tingensordning. Problemet uppstod , då de nya reglerna för intagningtill gymnasieskolan började tillämpas. Det var dä inte lika observerat som iår, och jag skulle kunna tänka mig att detta beror pä att det är svårareatt få en plats i gymnasieskolan. Många elever har faktiskt berövats gymnasieplats på grundav att de inte har förstått att söka den "bästa" linjen. Jag har härett tidningsurklipp som Om ändrade- regler för intagning till gymnasieskolan belyservilka konsekvenserna kan bli. I artikeln talas om flickan , som i julas hade 3,7 ibetygspoäng. Det är alltså ett bra betyg - 0,7 poäng över genomsnittet. Den härflickan siktade pä en 3-ärig gymnasieutbildning. Hon sökte i första hand tillhumanistisk linje och fick för det 0,5 i tilläggspoäng. Det betyder att honhade 4,2 poäng i valet till den linjen, men det var just den nedrebetygsgränsen, och Flelen blev bortlottad. I andra hand hade hon valtsamhällsvetenskaplig linje, och hon fick där 0,2 poäng till sina 3,7, dvs. 3,9poäng. Det räckte inte till för att komma in på linjen, eftersom den nedregränsen låg pä 4,1. Hade hon valt tvärtom i sitt förstahands- ochandrahandsval, skulle hon ha kommit in på samhällsvetenskaplig linje. står alltså utanför gymnasieskolan. Naturligtvisblir det problem både för henne och för samhället, dvs. kommunen, som skallta hand om henne. Tilläggspoängen för förstahandsvalet och andrahandsvaletleder som jag ser det till uppenbara orättvisor, poängrytteri och taktikval.Den som klarar sig sämst i den här karusellen är den som inte är informerad.Man vill utbrista: Stackars syo-konsulenter, som skall försöka ge eleverna ettriktigt råd om hur de skall välja gymnasielinje! avskaffades det orättvisa systemet när det gälldeföreningslivserfarenhet vid intagningen till högre utbildning. Det ärbeklagligt att gymnasieskolan nu har fått ärva en sådan orättvisa, även om dendär har en något annoriunda form. Jag tycker att valet är helt ovidkommande för bedömningenav en elevs förmåga att klara gymnasieskolan. Kunskap och kompetens måste varadet avgörande. Det system som visat sig vara bäst är ett rentbetygssystem. Jag skulle i det sammanhanget vilja ställa en tilläggsfråga:Tycker utbildningsministern att det är rimligt att ett taktiskt felval kanberöva en kompetent elev en gymnasieplats? 9RUNE (): Jag ber att få tacka utbildningsminister för svaret. Utbildningsministern säger att hon f. n. inte är bereddatt förändra systemet för intagning till gymnasieskolan. Jag tycker det ärbeklagligt, eftersom erfarenheterna från intagningarna enligt min uppfattningär ganska entydiga. Det nuvarande systemet, som innebär att man ger 0,5 poängextra för förstahandsvalet och 0,2 poäng extra för andrahandsvalet, lederenligt de erfarenheter jag har fått genom att studera effekterna av det i bl.a. Malmöhuslän till ett taktikval. Det går till så att eleven medsyo-konsulenten och föräldrarna diskuterar och undersöker var eleven har destörsta möjligheterna att komma in på gymnasiet Under den kommande perioden.När man kommit fram till ett förslag om linje söker eleven naturligtvis dit.Problemet är att man dä, med tanke på den utgångspunkt eleven har genomintagningar föregående år, kanske konstaterar att intagningspoängen för denlinje som eleven skulle vilja söka till är alldeles för hög. någon heltannan linje. Många kommer på samma sak, och dä får man ett mycket lågt antalsökande till de linjer som eleven skulle ha velat söka till och ett stort antaltill de linjer som eleven söker till, därför att många har trott att man kommerin där men kanske inte skulle vilja gå den linjen. Då blir det alltså enstyrning mot ett val av en plats i gymnasiet, i stället för val efterintresset. Val av utbildning efter intresse har statsrådet tidigaresagt skall prioriteras mycket högt. Det valet, om jag får referera till enintervju i , måste tillgodoses till nästanvarje pris. Jag tycker att det är ett mycket bra uttalande. Jag hoppas attstatsrådet håller fast vid det och kommer att beakta de synpunkter som OveEriksson och jag har framfört. Det nuvarande systemet leder till en vartannatårseffekt.Lät mig ta ett exempel frän , där humanistutbildningen var klartöversökt. kan man inte ens fylla en enda klass vid första intagningen. Säkan man inte ha det. säger statsrådet att skall utvärderadet nuvarande intagningssystemet . Jag skulle viljaställa en följdfråga; Om den här utvärderingen ger till resultat att defarhågor som oeh jag hyser bekräftas av utredningen, kommer dåstatsrådet att genomföra förändringar avintagningsbestämmelserna, så att vi till den kommande intagningen 1984 kanrätta till de felaktigheter som finns inbyggda i det nuvarandeintagningssystemet? Om ändrade regler för intagning till gymnasieskolan Alla urvalssystem har sina svagheter. Detligger pä något sätt i systemets natur när det gäller att rangordna, dvs.ställa några före pä andras bekostnad. Det är därför som det aldrig kommer attråda enighet om vad som är full rättvisa. Vi måste inse detta. Det system som vi nu har för intagning till gymnasieskolanbeslutades under den borgerliga regeringstiden i samband med propositionen omLäroplan för 1979. Då väcktes ingen motion mot att förstahandsvaletskulle få användas som kompletterande urvalsgmnd, utan var helt enig. Allmänt sett vill jag försvara tanken att låta elevensintresse för sökt utbildning slå igenom i urvalet. Att ta vara på ungdomarsuttalade intresse för en studieväg är att bygga in studiemotivation iskolarbetet. Jag tror att det är positivt. När det gäller att dimensioneragymnasieskolan brukar just de här argumenten framföras med stort eftertryck, inteminst frän . Då är det också logiskt att de får tyngd iurvalsprocessen. är jag naturligtvis medveten om att allaurvalskriterier kan komma att användas på annat sätt än vad som var tänkt, idet här fallet i form av olika taktikval. Dä får det negativa vägas mot detpositiva. Det är enligt min mening för , även om vi settvissa negativa effekter av detta, att säga att nu skall vi göra om systemetigen. Det är bara tvä intagningar som man ännu så länge hunnit med. Om ändrade regler för intagning tid gymnasieskolan inte varaför het på gröten när det riktas kritik mot enskildheter i urvalssystem. Det ärså pass komplicerade ting att man mäste ta tid på sig och göra en grundliganalys av nuläget och också göra ingående undersökningar av hur förändringarkan komma att slå. Därför menar jag att vi just nu inte skall peta iintagningssystemet, men jag är naturligtvis benägen att lyssna på kritiken, ochjag kommer framför allt att läsa SÖ:s utvärderingsrapport ordentligt. Sedan såfår vi väl ta ställning till urvalssystemet efter hand. 11 (): Utbildningsministern säger här att ingeturvalssystem är så effektivt att man kan garantera full rättvisa. Jag villinstämma i detta. Men jag vill också säga att ju mer man avlägsnar sig från detrena betygssystemet, desto mer orättvist blir också intagningssystemet. Det är bra att man har sagt att SÖ skall utvärderaintagningen enligt det nya systemet. Det hade varit ännu bättre om man hadegjort noggrannare studier, innan det här systemet infördes, men det hade väl iså fall varit emot traditionen när det gäller utbildnings- och skolpolitiken iSverige. Här gör man ju tvärtom: Här beslutar man om en förändring, sedan fårman se vad den leder till. Då är det viktigt ätt man har en beredskap för attändra , sä att man får rätsida på problemet. Är det här ettdåligt system -vilket mycket talar för, enligt de rapporter som vi har fåttfrån olika delar av landet, så bör det avvecklas sä snart som möjligt. Det ärmin förhoppning att det som sade i sitt senaste inlägg ocksåskall leda till en förändring. 12 (): Naturligtvis kan manhålla med om att det aldrig kan råda någon fullständigenighet om ett intagningssystem. Man kan ha synpunkter på enskilda detaljer ikonstruktionen. Men vi kan också vara överens om att det härintagningssystemet, som kom till under den borgerliga regeringstiden, inteföranledde nägon större diskussion, därför att man inte visste om desspåtagliga konsekvenser. Men dem känner vi till . Och även om vi inte skalllasta någon för systemet, tycker jag att de erfarenheter man har skaffat sig,bl. a. i vad gäller förstahandsvalet, har så stor tyngd att maninte kan underlåta att beakta dem. Man måste därför ändra systemet med detsnaraste. De här felaktigheterna är så pass stora och så uppenbara att dennormala konkurrenssituationen vid en intagning till gymnasieskolan rubbas genomatt man ger hela 0,5 poäng för förstahandsvalet och 0,2 poäng förandrahandsvalet. Det är också allmänt omvittnat av både syo-konsulenter,lärare, elever, föräldrar och skolledare i mitt län att något måste görassnarast. Därför avvaktar jag med spänning den utvärdering som skolöverstyrelsenskall göra, och jag hoppas att statsrådet när utvärderingen blirklar vidtar erforderliga åtgärder. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 §Svar på fråga 1982/83:484 om det statliga anslaget till iGöteborg har frågat mig om en föreslagenminskning av anslaget till i är avsiktlig.ellermöjligen beror på ett misstag. Frågeställaren uppger att anslaget tiU iGöteborg i budgetpropositionen föreslagits minska för /84jämfört med /83. Medel för det ändamål frågeställaren talar omanvisas under anslagsposten för i under anslaget tillutbildning för kultur- och informationsyrken. Medel under denna post skallsåledes tillgodose även andra utbildningar än musikutbildning. Det ankommer påuniversitetet att besluta om fördelningen mellan de berörda utbildningarna. Vad gäller anslagsposten som helhet har någon minskninginte föreslagits av regeringen. Jag tror mig emellertid förstå vadfrågeställaren åsyftar. Anslagen till högskolan är till största delenreservationsanslag, som inte får överskridas. Till myndigheter medreservationsanslag utgår kompensation för ökade kostnader, föranledda av avtalsom har godkänts av lönedelegation eller regeringen efter prövning iefterhand i varje särskilt fall. Den borgeriiga regeringen fattade ett sådantbeslut . Beslutet avsåg bl. a. kompensation för ett avtal om löne-och anställningsvillkor för lärare i musikutbildningen inom högskolan. Enligtmin bedömning har i detta fall inte kompensation utgått i tillräckligomfattning. Jag avser att uppmärksamt följa frågan . Därvid kommerjag bl. a. att kunna utgå från de överväganden och förslag i dessa frågor somen arbetsgrupp inom kommer att redovisa. Om det statliga anslaget till i 14HUGO HEGELAND (m): Jag tackar statsrådet för detta svar, som juvar koncist och ändå innehållsrikt samt - vilket var allra bäst - löftesrikt. Det är ju sä att staten för tvä är sedan träffade ettavtal om att det skulle inrättas något fler lärartjänster på musikhögskolornarunt om i landet. Skolorna skulle få dessa tjänster för att genomföra enreformering av undervisningen, men i den statsbudget som börjar gälla om baranägon månad finns det inte några särskilda pengar avsatta för att täcka dekostnader som avser förbättringar enligt avtalet. För i man räknat ut att det skulle röra sig om 1,4 miljoner. säger statsrådet alldeles riktigt att det är fråga omett totalanslag och att anslaget till i ligger inom denanslagspost som avser utbildning för kultur- och informationsyrken. Formellthade naturligtvis universitetsstyrelsen då haft möjlighet att omfördelapengarna sä att fått de pengar den nu saknar, men dä hade junägon annan skola drabbats i stället. Mycketglädjande är att statsrådet medger att kompensation enligt det avtal som staten slöt inte har utgått i tillräckligomfattning och att statsrådet dessutom lovar att uppmärksamt följa frågan. Detframgår ju också av svaret att vi kan räkna med att överväganden och förslag idessa frågor snart kommer att redovisas. Jag kan inte undgå att göra en reflexion, fru talman,eftersom det är musik vi talar om. Dur heter ju på engelska "major",medan moll heter "minor". "Major" kan ju också habetydelsen majoritetspartiet i , och att det här frågesvaret från enföreträdare för detta parti är hållet i dur kommer att uppskattas av helamusiklivet på . Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1982/83:521 om praktikutbildningen har frågat mig omexamensbetyg kommer att kunna utfärdas för studerande som inte fullgjort iläroplan föreskriven praktik och vilka åtgärder jag finner det befogat attvidta. Jag anser det oroväckande om brist på praktikplatser ledertill sämre kvalitet på praktiken. Jag finner det också oacceptabelt att dettillfälliga arbetsmarknadsläget skall tillåtas påverka en i ett längreperspektiv sä viktig fråga. biföll i samband med behandlingen av1982 års budgetproposition en socialdemokratisk motion om att arbetsmarknadsmyndigheternamed stöd av lag måste ha möjlighet att - sedan andra utvägar prövats - åläggaen arbetsgivare att ställa nödvändiga platser till förfogande för denobligatoriska praktiken i gymnasieskolan. Den fortsatta beredningen av dennafråga pågår f. n. inom i samband med beredningen avgymnasieutredningens förslag. Jag räknar med att förslagom praktiken igymnasieskolan skall kunna läggas fram i den till nästa planeradepropositionen om riktlinjer för gymnasieskolans utveckling.