prot · G609113 · 1982-12-31 00:00:00 — 16. beträffande representation att med anledningav motion 1982/83:885 beslutar hos regeringen begära lagförslag innebärande attavdragsrätten för representationskostnader slopas, 26. beträffande skatt på utlandsinvesteringar attriksdagen med anledning av motion 1982/83:884 beslutar hos regeringen begäralagförslag innebärande att en skatt skall uttas på den summa ettföretag utnyttjar till utlandsinvestering enligt tillstånd som beviljats avriksbanken. Beträffande frågan om det arbetsrättsliga skadeståndet harjag ingen anledning att här framställa något yrkande, med utgångspunkt iutskottets positiva och vällovliga skrivning, som inger förhoppningar om ettförslag från regeringen. Vissa företagsskattefrågor m. m. 39KJELL () replik: åberopar vad jag sade i mittinlägg tidigare i fråga om arbetsrättsHga skadestånd. När man läser den motionsom vpk har, väckt, framgår det ganska klart vilken inställning vpk har. Därsägs: "Orsaken är att arbetsköparna försöker kringgå lagar och avtal elleratt de ej skaffat sig de kunskaper de borde ha." Med tanke på de hundratusentals tolkningar av avtal ochlagar som görs inom arbetslivet är det ändå förvånansvärt få fall somtas upp i domstol. Att påstå, som och hans medmotionärer gör,att arbetsköparna försöker kringgå lagar och avtal, är bara ett sätt att fallain i den jargong som vpk brukar använda. Skadestånden behöver skärpas, säger . Ja, detgår även med den modell som vi har . Det är bara för arbetsdomstolen attdöma ut högre skadestånd. Men arbetsdomstolen har ju gjort bedömningar av hurhöga skadestånden bör vara, och de bedömningarna är väl ändå rimliga. Slutligen; säger att det inte skulle vararimligt att, om jag skulle begå ett lagbrott, skattebetalarna skulle betala äv böterna. Nej, det tycker inte jag heller. Men här är det i många fallfråga om brott mot ett avtal som har träffats mellan arbetsmarknadens parter. Iandra fall är det fråga om lagbrott. Att göra sådana jämförelser som .Franzén försöker göra är att göra det alldeles för enkelt för sig. Skall man höja skadestånden, som vill, ärdet en högst olämplig metod att inte bevilja avdrag för dem. Det kommernämligen att slå mycket ojämnt, beroende på vilken företagsform det gäller. 3 protokoll 1982/83:113-115 Vissa företagsskattefrågor m. m. sitt företag i form av enskild firma eller handelsbolagkommer regelmässigt att drabbas mycket hårdare än dem som driver sitt företag iform av aktiebolag. Därför kan man inte döma ut rimliga skadestånd med en sådanordning. Det går inte, , att ta sig fram den vägen med någonvidare framgång. 40 (vpk) replik: Jag tror att vi måste reda ut frågan om hurvi skall få högre skadestånd, . Tydligt är att överens med mig om att man gott och väl kan utdöma högre skadestånd. Men närman utdömer dessa skadestånd - oavsett om de är högre, oförändrade ellereventuellt lägre - är det smakligare om deras vikt är precis den som utdömts.Har . utdömts i skadestånd för ett lag- eller avtalsbrott, skall detockså vara . för företagaren eller aktiebolaget och inte ,som det är i realiteten . Detta är självfallet den bästa vägen. Om sedan anser att man bör ha en differentieringav skadestånden för samma brott beroende på om det gäller ett fåmansbolag ellerett större aktiebolag, då kan den frågan alltid diskuteras. Men om ett brotthar begåtts av ett fåmansbolag och man därigenom möjligen kan påstå att detföreligger en viss okunnighet - i förhållande fill om det skulle ha gällt ettstort företag - är det väl O. K. att ta hänsyn till detta vid bedömningen avskadeståndet, och det är vad arbetsdomstolen gör . Vad jag menar är att skadestånden måste ha sin verkligavikt och inte skall subvenfioneras skattevägen fill - eller kanskeännu mera när det gäller egenföretagare, där marginalskatterna kanske liggerhögre än för aktiebolag. säger att det är typiskt för vpk;sinställning att säga att arbetsköparna försöker kringgå lagar och avtal. Jagvet inte vad har för bakgrund. Själv har jag under 23 årarbetat som elektriker, och har jag tydligt upplevt hurarbetsköparna verkligen försöker kringgå lagar och avtal. Jag har också en20-årig facklig bana bakom mig, och även där har jag tydligt sett hur manförsöker kringgå ingångna lagar och avtal. Den här inställningen bygger alltså på erfarenheter frånarbetslivet, och den är inte kommunisterna ensam om, utan enligtutskottet delas den också av socialdemokrafin. Sedan säger att det är förhållandevis fåfall som går fill domstol. Det skulle då inte vara så farligt. Men låt mig sägaatt det är ett avsevärt antal fall där skadestånd utdelas i form avöverenskommelser eller jämkningar mellan parter. 41KJELL () replik: Jag sade alltså att det är typiskt för vpkatt uttrycka sig på det sätt som man gör i motionen. Det har jag haft rikatillfällen under den korta tid jag suttit här i att konstatera. skallvi klara ut det här med skadeståndet, sade . inte blevdet utklarat. Inte blev det utklarat vilka konsekvenser det får om Nr 113 man skall ha det här skadeståndet och om den som drabbas,låt oss säga en Torsdagen den småföretagare,dessutom skall betala rättegångskostnaderna av egna medel, y jj igg skattadepengar, och också betala arbetsgivaravgifter av egna medel. om för mig, , varför en småföretagare somdrabbas av ett Vissa företagsskat-skadestånd skall få högre ATP genom atthan tvingas att erlägga högre tefråsor m m ATP-avgifter bara därför att hanhar drabbats av skadestånd! Det finns en mängd olika frågor att klara ut då det gällerdet arbetsrättsliga skadeståndet. Jag tycker att det vore bäst att göra dettaförst - innan man, som skatteutskottet gjort, uttalar sig så positivt om ensådan här förändring. 42 (vpk) replik: tycker att det är typiskt förvänsterpartiet kommunisterna att uttrycka sig på det sätt som vi här gjort. Vihar gjort det därför att vi tycker att det finns anledning att tala om hursaker och fing förhåller sig och vad som försiggår. Det talar vi om i klaraordalag, och det är också därför som vi har uttryckt oss på det sätt vi gjort.Vi försöker inte att genom kryptiska skrivningar och formuleringar dölja våraegenfliga avsikter, utan vi talar om dem rätt ut. Om det är stötande för KjellJohansson, må det väl vara hänt. Vi tycker att det är riktigt och tänker ocksåfortsätta med det. Jag kan hålla med om att en något udda konsekvens kan blien högre ATP om man nu slopar rätten fill avdrag för det arbetsrättsligaskadeståndet. Då må man väl se över det på något annat sätt, för det kan irimlighetens namn inte motivera en skattesubvention. Om man i domstol ellergenom en förlikning vid en förhandling kommer överens om ett skadestånd påexempelvis , är väl inte meningen att 10 000 i realiteten bara blir 4000 på grund av att man får göra avdrag i taxeringen och därigenom uppnårskattelättnader. Konsekvensen är densamma för arbetstagare. Det finnslönarbetare som inställt sig inför domstol. Det är där somrättegångskostnaderna kommer in, som talar om. Inte får de härlönarbetarna, såvitt jag vet, göra avdrag på sina inkomster i sina taxeringarför de kostnader som de åsamkats genom att de släpats fill domstol avarbetsköparna. Inte heller får de göra avdrag för det skadestånd de ålagts förde brott emot lagar och avtal som de har begått. Konsekvensen måste vara attavdragsrätten slopas för -medvetet eller omedvetet - försumliga, företagare ochandra. Tredje vice talmannen anmälde attKjell anhållit att fill protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 43 (): I sitt betänkande nr 35 har skatteutskottetsammanfört ett flertal motioner, som har det gemensamt att de alla handlar om skatteregler för olika slag av näringsverksamhet. Vissa företagsskattefrågor m. m. Jag har för avsikt att nu i ettförsta inlägg endast ta upp de områden där utskottet inte är enigt och därtidigare talare pläderat för de avgivna reservationerna, och också TommyFranzéns plädering. Jag vill börja med reservation 1. Där tas företagarnas förmögenhetsbeskattningupp. Reservanterna önskar nu att skall skriva tillregeringen med begäran att regeringen skall lägga fram en proposition sombefriar rörelseidkare från att erlägga förmögenhetsskatt på kapital som ärnedlagt i jord- och skogsbruk eller i rörelse. Det är här fråga om en gemensam reservation från de treborgerliga partierna. Reservanterna bygger upp sitt resonemang kringföretagsskattekommitténs betänkande . Men i detta betänkandevar det ingen borgerlig enighet. ville gå längre i generositet vadgäller befrielse från förmögenhetsskatt än och ville göra.Moderaterna ville t. o. m. befria passiva jord- och skogsägare från förmögenhetsskatt,medan och nöjde sig med en halvering avförmögenhetsskatteberäkningen för dem. Min fråga till ärganska naturlig och klar: Har nu övergivit sin tidigare ståndpunktoch anslutit sig till mitten eller är det tvärtom? Den borgerliga regeringen beställde ju fram några förslagfrån företagsskattekommittén, att ingå i ett s. k. småföretagarpaket införvalrörelsen . Detta förslag var ett av dem, men den borgerliga regeringenpresenterade aldrig någon proposition i ärendet. Dagens reservanter har alltså haft ett gyllene tillfälleatt driva fram ett beslut i frågan när de satt i regeringsställning och därtillförfogade över en majoritet i . Varför gjorde de då inte det? En utomstående kan baragissa på denna punkt. För min del tror jag att regeringen, efter att haskärskådat det material som presenterades av företagsskattekommittén, fannförslaget så fördel-ningspolitiskt stötande att man avstod från att lägga framdet. F. ö. är ju de gällande reglerna för företagare så gynnsamma att de redannu för andra förmögenhetsägare ter sig som omotiverat fördelaktiga. Med gällande regler upptas av förmögenhetplacerad i rörelser eller jordbruksfastigheter som underlag förförmögenhetsskatten, medan de som placerat sin förmögenhet i bostäder, satt inden på banken eller köpt börsnoterade aktier får ta upp sin förmögenhet tillhela dess värde. Man skall också ha klart för sig att det inte alltid - somreservanterna velat göra gällande - rör sig om arbetande kapital i små ochmedelstora företag. Det finns inga undantag för stora företag - i princip baraför börsnoterade företag. Och det är de största företagen som kommer att få denstörsta nyttan av dessa regler. Ofta rör det sig också om rent passivapenningplaceringar, i mark eller skog, som har ganska stor likhet medkapitalförvaltning. Av den statistik som företagsskattekommittén redovisadeframgick också, att det inte var vad man i vanlig bemärkelse menar medsmåföretag som hade besvär med förmögenhetsskatterna, utan det rörde sig omandra grupper. Utskottsmajoritetenmenar nu att det inte finns någon som helst saklig anledning att tillkännage något krav om ytterligarelättnader för de grupper som redan har fått den största lättnaden i förmögenhetsskatten.I dagens statsfinansiella läge är skattebortfallet också betydande. Det rör sigtroligen om något hundratal . Att befria de mest förmögna fråndenna summa, som krav reses på rasering av vitala delar av vårt socialavälfärdssystem, ar oacceptabelt för utskottsmajoriteten. Reservafion 2 handlar om nästan samma sak som reservation1, även om är ensamma om den. Också när det gäller arvs- ochgåvoskatterna är förmögenhetsvärdena reducerade, och samma ojämlikhetföreligger i detta avseende mellan pengar placerade i företag eller i bank o.d. Jag kan medge att det, trots de lättnader som finns, kanfinnas situationer där arvsskatten kan försvåra generationsväxlingar och attnågon form av ytterligare uppskov kan behövas, men inte för att befria passivaarvingar från arvsskatt utan för att befria dem som fortsätter med driften. Detskulle te sig stötande att helt befria även passiva ägare av företag frånarvsskatt; det rör sig här kanske mest om ägare av mark och skog. Att undersöka den frågan ligger inomföretagsskattekommitténs ram, liksom att se vilka möjligheter det finns atttillföra småföretagen riskvilligt kapital. Det finns alltså enligtutskottsmajoritetens sätt att se ingen anledning att bifalla reservanternasförslag. I reservation 3 tar åter upp en fråga som enborgerlig regering kunnat föra i hamn om den velat. Men det ville den inte, ochdärför liknar det hela nu demonstrafionspolitik. lade den dåvarande regeringen fram de reglersom f. n. gäller för utdelningars beskattning när det är fråga om småföretag. Ipraktiken avskaffades dubbelbeskattningen för företag upp till den medelstoraklassen. Om detta var utskottet helt enigt. Det var alltså en borgerligproposition. Utskottet var också enigt om de två spärrar somgenomfördes, nämligen att maximera den avdragsgilla utdelningen till avaktiekapitalet och avdragets totalsumma till . Det betyder att det ärfråga om rätt stora företag. Om av akfiekapitalet kan bli . harman ett avsevärt aktiekapital. Utskottet menar att det som gjorts på detta område välräcker till för det alla ville uppnå 1982, och det finns inget skäl att nuföreta några ändringar. Reservation nr 4 gäller den särskilda vattenkraftsskatten.Reservanterna menar att denna skatt är särskilt olämplig, därför att den utgårpå alla kraftverk över en viss storlek och med en viss ålder och inte efter denvinst som avkastas. Det är alltså inte avkastningen som beskattas. Man talar ornskatt på produktion, men det tycker jag är ett felaktigt uttryck. Utskottsmajoriteten menar att syftet medvattenkraftsskatten var att dra in de övervinster som bevisligen hade uppståttnär elpriset undan för undan höjts för att anpassas fill andra, dyrareenergikällor. Avsikten var också att dämpa prisutvecklingen på rätten fillfallen. Skatten beräknas inbringa 930 milj. kr., som nog får sägas motsvara desärskilda vinster som uppkommit. Vissa företagsskattefrågor m. m. Vissa företagsskattefrågor m. m. Det bästa beviset för att resonemanget här varit riktigtär ju att priset på fallrätter mångdubblats före skattens införande mendärefter sjunkit. Visserlig.en subventionerade en del företag andraolönsamma grenar i sin verksamhet med vinsterna från vattenkraften, men dettavar och är ingalunda en allmän regel, och dessutom har läget avsevärtförändrats - inte sedan skatten infördes men efter den stora devalveringen.Utskottsmajoriteten menar således att egentligen inget har skiftat sedanriksdagen fattade beslut om den särskilda skatten påvattenkraft. Vi yrkar alltså avslag på den reservationen. Reservation nr 5 handlar om forskning och utveckling. Dessförsta del innehåller ett förslag att skall fatta beslut om atttillkännage för regeringen att man inte vill ta emot en proposition som pånågot sätt förändrar den skattemässiga behandlingen av forsknings- ochutvecklingskostnader. Utskottsmajoriteten menar att man inte skall hindraregeringen från att framlägga de propositioner som den tycker att man skallpresentera . Men när förslagen väl ligger på bord skall vikritiskt granska dem och i samband därmed också väcka motioner om vi anser attdet behövs. Är inte förslagen bra skall de avslås, men att ta till såpreventiva åtgärder som reservanterna vill använda sig av tycker vi är att gåför långt. Man skulle alltså inte ens få framlägga propositionen! Beträffande yrkandet i motionen 1866 som reservanternaanslufit sig fill vill utskottsmajoriteten anföra att skatteavdrag för attskaffa pengar fill är en felakfig väg att gå. Pengar böranskaffas på annat sätt. Vi tycker det är långsökt att påstå att ett anslagtill ett museum kan ha sådan betydelse för företagens utveckling attskatteavdrag skulle vara berättigat. Enligt majoritetens uppfattning skalldenna institution i stället finansieras genom vanliga anslag såsom när detgäller andra institutioner. I fråga om arbetsrättsligt skadestånd vill reservanternaslå fast att detta är en avdragsgill kostnad i rörelsen, medan vpk tycker att det skall slås fast att sådana kostnader inte skall varaavdragsgilla. Utskottsmajoriteten delar i princip uppfattningen attarbetsrättsliga sanktioner, som ju har till uppgift att upprätthålla respektenför lag och avtal, knappast kan vara en vanlig driftkostnad i rörelsen.Utskottet är ändå inte berett att tillstyrka motionsförslaget om omedelbarlagändring. Anledningen härtill är att arbetsrättskommittén har tagit uppfrågan och framlagt förslag till lösning. Då frågan nu alltsåär föremål för prövning i regeringskanshet, bör denna prövning avvaktas innanlagändring vidtas. Slutligen begär i reservation 7 att densärskilda löneavgiften för finansiering av skatteomläggningen avskaffas.Enighet råder om att skatteomUiggningen skall totalfinansieras. En storutskottsmajoritet anser att detta inte går att klara med moderaternasbesparingsalternativ. Av innevarande år är ju dessutom en stor del gånget ochatt nu klara indragningen av offentliga utgifter för skattesänkningar som harvarit i kraft ter sig helt orealistiskt. Dessutom finns även förframtiden en stor majoritet, som tycker att man har kommit överens om ett visstfinansieringssätt. När det gäller särskilda yrkande omrepresentationsavdraget vill jag framhålla att man kan ha olika åsikter omdetta och om representationen skall vara en avdragsgill driftkostnad, alltså enomkostnad för att en affär skall gå i lås, eller inte. Det kan också vara frågaom en personlig levnadskostnad. Utskottet har tryckt på att man får varaväldigt hård när det gäller att göra en bedömning. Det skall klart framgå attdet är fråga om en affärskostnad för att det skall bli en driftkostnad, somsamtidigt är avdragsgill. Vi är fortfarande inte främmande för att man fårpröva denna fråga i mycket restriktiv anda även i fortsättningen. Om det i daganses normalt att en affär skall göras upp i samband med någon form avrepresentafion, är representafionen naturligtvis en omkostnad, i rörelsen.Sedan kan man diskutera om den mat som företagaren eller tjänstemännen självaäter skall beskattas eller inte. Det är en annan fråga. Problemet är så passkrångligt att vi inte är beredda att avskaffa avdragsrätten förrepresentation. Närdet gäller investeringar i utlandet vill vi påstå att det i många fall heltenkelt är nödvändigt för svenska företag att göra investeringar i utlandet föratt de över huvud taget skall kunna komma in på den ufiändska marknaden. Mångaländer föreskriver att det hos dem måste finnas hopsättningsfabriker o. d. Vihar en regel som säger att man inte skall tillåta uflandsinvesteringar, om inteden svenska handeln får nytta av dem på något sätt. Jag tycker att man måstehandskas med dessa fing på annat sätt än att fillgripa en tioprocentig avgift,som drabbar en del saker som verkligen är till nytta. Vissa investeringar iutlandet är nämligen till nytta. Utanatt ta ställning till uppgifter om hur mycket pengar det här ärfråga om - vi har ju den officiella statistiken och så långt håller jag med honom,men jag vill inte stå för de beräkningar han själv gör- vågar jag påstå att viändå har skapat regler, och kanske kommer att skärpa dem ytterligare, för atttillse att de investeringar som görs i utlandet verkligen kommer tillgodo. Knappast några som helst investeringar görs nu i ett annat land utan attpersonalen i det svenska moderbolaget accepterar att dessa investeringar görs.Man tror att de är till nytta även för sysselsättningen i . Vi tyckeralltså att det är en felakfig väg att fillgripa en generell skatt för attförhindra utlandsinvesteringar. Man får använda fysiska regleringar i ställetför att begagna beskattningen, som slår så pass blint som den här skulle göra. Jag yrkar bifall till hemställan i skatteutskottets betänkande nr 35 idess helhet, vilket också innebär att jag yrkar avslag på samtligareservationer samt det yrkande som ställde här i kammaren. Vissaföretagsskattefrågor m. m. 44 () replik: undrade inledningsvis om det var moderata samlingsparfietsom hade närmat sig mitten eller tvärtom, eftersom vi var eniga i reservation 1angående förmögenhetsskatten. I företagsskattekommittén ville inte vi vara medom att höja förmögenhetsskatten på viss skog Nr 113 och jord, och där skilde det sig,men dagens betänkande är baserat på ett Torsdaeenden antal motioner, och där har viskrivit ihop oss när det gäller förmögenhets- 7 aoril1983 skatten. Vem som har närmat sig vemfår själv avgöra. Det gläder mig att vad beträffar reservation 2 har förståelse Vissa företassskat- ' '* ' *'" uppstå svårigheterför familjeföretagen i generationsskiften. tefråsor m m hoppas att här förs vidare och materialiseras i ettförslag från regeringen. Sedan påstod på tal om reservation 3 att vii våras var eniga om lindringarna i beskattningen av akfieutdelning för företagsom icke var börsnoterade. Det är en sanning med ganska stor modifikafion. 28 i skatteutskottets betänkande 1981/82:65 har vi en reservation under rubrikenDubbelbeskattning av akfieutdelning och kapitalbeskattning av arbetandekapital, där det står bl. a.: "Mot förslaget kan emellertid riktas kritiki flera avseenden. Den absoluta beloppspärren på . innebär - sommotionärerna i motion 2522 framhåller - att de något större företagen intekommer att ha möjlighet att utnyttja avdraget fullt ut, medan den relativaspärren vid av aktiekapitalet för mindre företag med lågt aktiekapitalkommer att innebära att en icke oväsentlig del av utdelningen inte kan räknasin i avdrags beloppet. EnHgt utskottets mening får förslaget i propositionen sessom ett provisorium." Litet längre ner står det: "Vad utskottet nu anförtbör ges regeringen till känna." Vi hade alltså kritiska synpunkter påförslaget, och dem har vi nu följt upp med en motion som har resulterat ireservation nr 3. Elskatten debatterade vi så mycket , så den tyckerjag inte att jag behöver kommentera ytterligare, utan jag går över tillreservation nr 7. Där vill jag bara säga, eftersom min taletid strax är ute,att löneavgiften ingalunda har inarbetats i något avtal. Avtalshöjningen harinte blivit , som massmedia brukar säga, utan lönekostnadshöjningen förföretagen ligger någonstans . 45 (vpk) replik: Efter inlägg får jagbeträffande det arbetsrättsliga skadeståndet ytterligare understryka att det ärpositivt att man avvaktar prövning innan lagändring vidtas. Jag tolkar detta såatt en lagändring kommer att vidtas. Vad beträffar representationsavdragen säger man hårt har tryckt på att prövningen skall ske i restriktiv anda. Detlilla som utskottet har förmåtts att skriva när det gäller yrkandet omrepresentationsavdragen är ungefär i korthet detta; "Som uts.lcottet tidigare och senast vid förrariksmötet uttalat är det rimligt ätt skäliga kostnader för representationbehandlas som avdragsgill driftkostnad." , vilket alltså är senare än under förrariksmötet, sade man 40 uttryckligen att man är positivtinställd till någon form av förändring. tycker att det föreligger en mycket storbegreppsförvirring här, om man nu skall försöka göra någon värdering avdecemberuttalandet och det uttalande som föreligger . I dagens uttalandesägs ingenting om något hårt tryck eller någon restriktivitet. sade vidare, att om det är normalt attaffärer görs upp vid middagsbordet, så är det en omkostnad. Jag tycker för att om det är normalt, så visst kan man få göra upp affärer var som helst -man kan få sitta på en restaurang eller någon annanstans. Det jag reagerar motär att skattebetalarna skall stå för en så stor del av kostnaden för middagsbordet. När det slutligen gäller frågan om investeringar iutlandet säger att det är nödvändigt att göra på detta sätt ochatt det flnns länder som föreskriver att man skall flytta produktionen tilldessa länder för att få affärstransaktionerna till stånd. Ja, det finns sådanafall. Men det här står ju näppeligen i överensstämmelse med vad som defacto gäller, nämligen att man hade över 8 miljarder itillståndsgivning och över 9 miljarder i borgensåtaganden. Därtill kommer allade miljarder avseende dotterbolagen för vilka man inte har borgensåtagandenför moderbolaget. Det är ju så att har möjlighet att tillämparestriktivitet enligt nuvarande lagstiftning. Jag anser att man också bordetillämpa den. Det tycks man inte ha gjort. Vissa företagsskattefrågor m. m. 46ERIK () replik: