prot · G60926 · 1982-12-31 00:00:00 — Def är kommunernas ekonomi som i första hand är hårt ansträngd och somi mycket hög grad har orsakat den ökning av arbetslösheten som vi har fått.Därför gäller det naturligtvis aft ge kommunerna ekonomiska möjligheter attskapa jobb inom de olika sektorer som har drabbats . Härframstår den borgerliga regeringens stöld av kommunernas 3,5 miljarder som ettexempel. Rimligen borde vi kunna räkna med att den socialdemokrafiskaregeringen vill satsa på fasta jobb inom kommuner och landsting. Def vorenämligen bättre än att skapa beredskapsjobb. Med nuvarande utveckUng har mantvingats att skapa beredskapsjobb av tidigare fasta jobb. Jag vill därförställa två kompletteringsfrågor: Avser regeringen aft vidta åtgärder som skaparen ökning av industriell verksamhet på samhällelig basis för aft klarasysselsättningen? Kommer regeringen att ge kommuner och landsting ökaderesurser för att skapa fasta jobb i stället för beredskapsjobb? AnL 23 ALFWENNERFORS (m): inledde sitt inlägg med attsäga: Att vara arbetslös är nog def allra värsta som kan hända en människa somvill ha arbete. Jag tror, om jag känner rätt, att def var enliten felsägning. Jag tror aft menade aft varje människainnerst inne viU ha etf jobb. För varje människa som blir arbetslös innebär detverkligen en tragedi. Jag tror att varje människa vill ha ett arbete som är såmeningsfullt som möjligt och att hon vill känna att hon behövs. Med utgångspunkt i en sådan principiell syn och denarbetslöshet som vi nu har finns def all anledning att önska tidigare viceordföranden i arbetsmarknadsutskottet framgång i hennesuppgift som arbetsmarknadsminister. Hundratusentals människor har storaförhoppningar på aft regering och riksdag skall komma till rätta med de ganskasvårlösta problemen. Jag kommer aft vid många fillfällen få diskuteraregeringens förslag fill åtgärder. Vi har fått ettregeringsförslag, och vi skall nu komma med våra motioner. Dessutom har en heldel moderata synpunkter redan framförts i andra debatter här i kammaren underden . Jag skall därför inte gå in i en stor arbetsmarknadspolitiskdiskussion eller diskutera de mer långsiktiga ekonomisk-politiska åtgärder somkrävs utan begränsa mig fill ett par frågor. , före valet, var siffran för den öppna arbetslösheteni landet 176 000 och för ungefär 18 000. , efter valet,var 3 protokoll 1982/83:26-30 antaletarbetslösa 127 000. Arbetslösheten minskade alltså på en månad med 50 000. Jaghar inte siffran för , men jag skulle förmoda att denminskade förhållandevis lika mycket. Detta är en mycket stor minskning på tvåmånader. Jag kan inte påminna mig att något sådant fidigare har förekommitunder en så kort redovisningsperiod. Jag skulle vara facksam om statsrådetville redovisa sin personliga syn på orsakerna fill detta. 1 och för sig är nedgångenmycket glädjande, men med tanke på vårt mofionsarbete skulle det ändå varaintressant att få veta hur statsrådet ser på denna minskning. Den andra frågan gäller alla de möjligheter som finns attalla goda krafter skall kunna medverka fill att minska arbetslösheten. Fleratalare har pekat på detta - och det på ett mycket engagerat sätt. Det stod intenågot speciellt i interpellationssvaret om att statsrådet räknar med aft allaställer upp. Men jag vet, efter aft ha hört många tidigare anföranden som Anna-GretaLeijon har hållit, att hon tar till vara varje tillfälle aft uppmana allaarbetsgivare, både i den offenfiiga och i den enskilda sektorn,' att verkligenställa upp. Vi vet att många småföretagare gärna skulle anställaytterligare en person. Det kan vara ett småföretag med 5-10 anställda somfaktiskt skulle kunna anställa ytterligare en person. Och är def mångasmåföretag som anställer ytterligare en person, blir det rätt många sammanlagt.Men de är rädda för arbetsmarknadslagsfiftningen. Eller också, rättare sagt,tror de att arbefs-marknadslagsfiftningen är så konstruerad att den drabbardem. Jag tror med andra ord aft de ibland saknar kunskap om hur lagsfiftningenverkligen fungerar. Därför skulle jag vilja fråga om inte regeringen på någotsätt kunde fa inifiafiv till att förbättra och öka informationen om hurlagstiftningen fungerar. Jag tror aft def skulle hjälpa upp situafionen litetgrand. I defta sammanhang vill jag också peka på kravet påkollektivavtal när det gäller olika arbefsmarknadspolitiska åtgärder. Hur serstatsrådet på defta? Vi har enligt uppgift 75 000 småföretag som inte harkollektivavtal. Jag skulle tro aft def finns ungefär 25 000 sådana företag iStockholms län. Min fråga är: Hur ser arbetsmarknadsministern på kravet pä kollektivavtalför aft ett företag skall få delta i den arbefsmarknadspolitiskaåtgärdsverksamheten? Jag vill gärna markera att jag anser aft man skall hakollektivavtal, men jag , anser också aft det skall vara grundat påfrivillighet. Det är beklagligt att man utövar utpressning för aft fåkollektivavtal. Def är vikfigt aft vi i stället på olika sätt hjälps åt för aftfå fram de "dolda jobben". AnL 24Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Det har ställts mångafrågor i den här debatten, och jag kommer inte aft ha någon chans att kunnasvara på alla . Jag tycker också aft en del av frågorna går så pass mycketutöver denna interpellation att de, om de skall besvaras, kanske fordrar egnafrågeställningar. Def gäller bl. a. en del av def som var innepå, om den arbefsrättsliga lagsfiftningen m. m. Jag skall säga något rent allmänt om läget påarbetsmarknaden. hade tydligen lyssnat på mig eller hört ettreferat av vad jag sade vid ettrepresentantskapsmöte med i ilördags. Jag talade där om omfattningen av arbetslösheten i landet. Jag villbetona aft jag infe anser, har aldrig ansett och kommer aldrig att anse, att demänniskor som finns i beredskapsarbeten, som går i arbetsmarknadsutbildning,som är anställda med lönebidrag eller som är föremål för särskilda åtgärder kanjämställas med öppet arbetslösa. De har i stället en vetfig sysselsättningeller en vettig utbildning. Det förhållandet aft jag nämnde siffran 7-8 %arbetslöshet handlar alltså om vad vi i skulle ha råkat ut för om viinte hade haft en sådan framsynt arbetsmarknadspolitik som den vi har i dagoch som det har tagit oss decennier att bygga upp. Jag tror att vi skall varamycket angelägna om att dra denna rågång mellan den öppna arbetslösheten ochaktiva insatser från samhällets sida. Arbetslösheten har minskat med 50 000 under den senastemånaden, sade . Ja, det har enligt statistiken skett en minskningav den öppna arbetslösheten. Delvis kan vi förklara den med ökade arbefsmarknadspolitiskainsatser och med en ökad ingång i studier bland ungdomsgrupperna. Men jag trorockså att man tyvärr får räkna med aft stafisfiken för den senaste månaden inteär helt rättvisande. Det finns inga andra tecken som tyder på att läget påarbetsmarknaden skulle ha blivit bättre. Den stafisfik som arbetsförmedlingarnaredovisar över kvarstående arbetssökande visar infe alls på motsvarande sättsom SCB-sfafisfiken att arbetslösheten minskat. Får jag sedan om arbetsmarknad, som ju dennadebatt egentligen skulle handla om, säga aft jag hyser stora farhågor förutvecklingen. Jag ser, precis som flera av talarna här, stora risker medungdomsarbetslösheten. Vi vet att arbetslösheten bland de unga i och för sigrelativt sett är lägre i än i många andra delar av landet.Men def finns speciella problem här. Långfidsarbetslösheten bland de unga ärhögre här än på andra håll. Och def är precis så som och andratalare varit inne på: storstaden har sina speciella frestelser och lockelser.Ingenstans i landet är kommersialismens utbud så omfattande och så rått somhär. Det skapar naturligtvis speciella problem - infe minst för ungdomarna.Därför får vi inte glömma bort problemen i . Vi får inferiskera att fa för lätt på dem. Situationen just nu är allvarlig. av företagen ilänet har outnyttjad kapacitet. Det finns uppenbara risker fördriftsinskränkningar inom delar av industrin, bl. a. inom maskin- ochverkstadsindustrin. Det är egenfiigen ytterst få, näsfan inga alls, som talarom driftsutvidgningar. Stat och kommun har inte alls samma expansionskraft somfidigare - def var inne på. Antalet nyanmälda lediga platserinom den statliga och kommunala sektorn är f. n. under fjolårets. Vi har alltså just nu en besväriig arbetsmarknad, och vihar en besvärlig arbetsmarknad att vänta framöver. Def är viktigt för oss attgöra insatser både på kort och på lång sikt. Det program medarbetsmarknadspolifiska insatser som jag redovisade har som syfte attlindra den omedelbara nöden, kan man säga. Devalveringen ochinvesteringsprogrammet tar sikte på att merlångsikfigf och från grunden skapa andra förhållanden på arbetsmarknaden. Det är inte så som anförde, aft vi skulletro för mycket på marknadskrafterna. Vi kan emellertid konstatera aft densvenska industrin har förlorat en fjärdedel av sinamarknadsandelar. Det skapar stora problem för oss. ställde en fråga om arbetsmarknadspolitikeni förhållande till näringspolifiken och andra mer långsiktiga åtgärder. Jagskulle vilja svara att arbetsmarknadspolifiken infe är av defensivkaraktär. Visserligen är det inte på något sätt en önskedröm för oss att haberedskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning i en sådan omfattning som den vihär nu - def är någonfing som vi strävar efter att komma ifrån. Men det görsväldigt mycket för aft se till att de arbetsmarknadspolitiska insatser som vinu gör av akuta orsaker ändå skall lägga grunden för en mer långsiktigutveckling av def svenska näringslivet med en mer stabilsysselsättningsutveckling. Jag kan ge ett par exempel på vad jag menar. Inomarbetsmarknadsutbildningens område finns t. ex. utbildningen avpermitteringshotad personal inom fillverkningsindusfrin, vilken utbildning jusyftar till att skapa bättre förutsättningar . Def finns också, efteröverenskommelser mellan och parterna inomverkstadsindustrin, ett program för att komma fill rätta med särskildautbildningsproblem inom den industrin. Detta är utbildningar som vi sätter innu för att hindra s. k. flaskhalsproblem, när situationen ljusnar ochkonjunkturen blir bättre, och för aft då göra def möjligt aft fullt utnyttjaarbetsstyrkan inom resp. företag. Vi menar alltså att def inom arbetsmarknadsutbildningenfinns goda förutsättningar att utnyttja ett dåligt läge på arbetsmarknaden,bristande orderingång i företagen, för att göra såväl den enskilde, företagetsom samhället bättre rustade för framtiden. Def är infe defensiv polifik, utandef är tvärtom något som är offensivt. Om man så vill kan man säga med ÅkeWicforssons ord att detta skapar förutsättningar för en framsynt näringspoUtikoch kanske rent av på sätt och vis kan vara en del av den. Man kan säga aftmånga av de andra inslagen -1, ex. beredskapsarbeten eller tidigareläggningarav stafiiga investeringar - har precis samma syfte. Utslagningen på arbetsmarknaden fog ocksåupp. Riskerna för denna är stora på många ställen, inte minst i den härregionen. Jag tror att de är viktigt att vi för att klara defta bygger upp enbra arbefsförmedlingsverksamhef, en arbetsförmedling som har fid att vid sidanav jobbet på arbefsförmedlingskontoret även vara ute i företagen och medverka iden anpassningsverksamhef som är nödvändig för att vi skall kunna utnyttja demänniskors arbetsförmåga som har speciella problem. Jag tänker på denanpassningsverksamhef som går ut på aft arbetsplatsen skall anpassas fillmänniskans förmåga och inte tvärtom, som vi så ofta kräver . Får jag så avsluta med att säga några ord om kvinnorna påarbetsmarknaden, vilket också var uppe i debatten och togs upp av bl. a. AinaWestin. Stockholmsregionenär, kan man säga, lyckligt lottad på det sättet att def inte någon annansfans ilandet finns en sä hög förvärvsinfensifet som just i . Infeminst gäller detta den kommun som själv kommer från. ärdet naturligtvis så, att med det läge vi har , med mindre expansionskraft istat och kommun, riskerar kvinnorna i att hamna i ett väldigtbesvärligt läge. Def är viktigt för oss aft uppmärksamma detta. Och det ärvikfigt för oss att de unga flickorna görs uppmärksamma på de här problemen ochatt vi strävar efter aft också de utnyttjar det som arbetsmarknaden ger. Den risk som pekade på finns naturligtvis,nämligen aft de människor som egentligen infe vill ha jämställdhet och somtycker aft det gamla talesättet om att kvinnan passar bäst vid spisen hargiltighet får lyft under vingarna i ett sådant här läge. Jag hoppas att vigemensamt kan se fill aft def infe blir så mycket av flykt över den flygfuren. AnL 25TOMMY (vpk): Jag tror att vi är överens,arbetsmarknadsministern och jag, om att man naturligtvis infe kan jämställa demsom har etf beredskapsjobb med dem som är öppet arbetslösa. Deras situation ärolika, därom är vi helt eniga. Det är inte jämförbart. Men när man diskuterar arbetslöshet måste man för attkunna värdera ett samhälles totala insatser och ett samhälles värde vara på defklara med att olika former av arbetsmarknadspolifiska åtgärder- beredskapsjobb,arbetsmarknadsutbildning m. m. - också innebär en form av arbetslöshet. Def ären arbetslöshet som man i ett samhälle med ansvar måste se till att göranågonting åt, och då självfallet inte bara genom att få bort den öppnaarbetslösheten och dölja den eller genom aft skapa tillfälliga jobb, utan genomatt satsa på att skapa fasta, varaktiga jobb. Det är defta som så att säga är kärnan. Jag vidhåller aftdef är där som arbetsmarknadsministern och regeringen har en övertro påmarknadskrafterna, såvitt jag kan bedöma det. Låt migdärför göra ett kort citat av etf referat. Jag var infe på HTF:s represenfantskap och lyssnade, utanpressekreteraren har sett fill att det arbetsmarknadsministern sade harrefererats på olika håll, därför att man måste kunna ta del av vad som sades. I Stockholms-Tidningen citeras en del av vadarbetsmarknadsministern tog upp. Hon återgav huvudpunkterna i densocialdemokratiska strategin för att vända på utvecklingen. "- Industrins konferenskraft skall förbättras,vinsterna tillåtas stiga, investeringarna öka och den privata konsumtionenhållas fillbaka." Def vill jag påstå är en övertro på marknadskrafterna närdef gäller aft skapa sysselsättning i det här landet. Om det inte hade ståttatt def var den nuvarande arbetsmarknadsministern som hade sagt det här, hadejag gott och väl kunnat tro aft det var den föregående. Regeringen tar upp de här problemen redan i minibudgefen,och där föreslås bra åtgärder - det är inte tu tal om den saken. på ett avförslagen som, enligt min mening, även det är ett uttryck för övertro påmarknadskrafterna. Man tar upp förslaget till s. k. utdelningsavgiffer, alltsåden 20-procentiga indragning av utdelningar som skall gå.fill den fjärdeAP-fonden. Ser vi pä hur den har satsat medlen, ochsannolikt också kommer att satsade medel det nu är fråga om, finner vi att defgäller de företag som vi brukar beteckna som multinationella. Det är svenskaföretag som har en mycket hög grad av exportindustri men som också är företagsom i huvudsak investerar mera utanför landets gränser än inom landefs gränser. Föregående år var utlandsinvesteringarna ungefär 20miljarder, medan de var 18 miljarder totalt i . Utlandsinvesteringarnakan beräknas bli någonsfans uppemot 25 miljarder . Skall man satsa pengarpå verksamhet i , bör man väl rimligen satsa dem på företag som läggerverksamheten i , skapar sysselsättning i det här landet och inte görinvesteringarna i andra länder. För att man skall kunna klara en sådan ekvationgäller def naturligtvis att inte ge de här resurserna till sådana företag. Dåmåste man gå in och ge resurser och skapa förutsättningar för företag som haretf samhällspolifiskf ansvar - ett ansvar att skapa jobb i det här samhället.Enda garantin för det är att vi skapar samhällsägda och kooperafiva företag. Detär dem som man bör satsa sådana här medel på, infe , , L MEricsson m. fl. som flyttar sin produktion utomlands. En annan sak som jag viU ta upp när det gäller att skapaarbeten - def var jag inne på tidigare - är programmet med att skapa resurserför kommunerna. Jag fick inget svar på den fråga jag ställde - i vart fallinte något direkt svar. Man kan visst uttolka någonfing av detarbetsmarknadsministern sade. Men frågan var: Kommer regeringen aft gekommunerna resurser i stället för aft låta tidigare fasta jobb inom bl. a.sjukvården gå till beredskapsjobb? Beredskapsjobben har ju den karaktären infe får utföra ordinarie jobb, vilket gör att def angelägnaste försjukvården ju infe är att få beredskapsjobb utan resurser för aft kunna fyllaupp de stora vakanserna inom de fasta tjänsterna. a. partikamraten tillarbetsmarknadsministern , som är sjukvårdslandsfingsråd här ilänet, har gett uttryck för defta. Def är alltså rimligt att man verkligen går in med en offensivsatsning för att ge kommunerna resurser. Min fråga var: Kommer regeringen aftge kommunerna de här resurserna, exempelvis de stulna 3,5 miljarderna? AnL 26GÖREL (): presenterade socialdemokraternaoch ett näringsUvs- och sysselsättningsprogram förStockholmsregionen. Argumenten för att fä fart på , som dethette, och för en mindre Stockholmsfientlig polifik var fill en del välbekantaför en moderat. De återfinns i moderata motioner i sedan ett antal årfillbaka. LO-distriktetsordförande utvecklade i ett par debattar- fiklar iStockholms-Tidningen idéer beträffande utvecklingen av industrin iStockholmsregionen. Även i hans artiklar återfanns argument som kändesvälbekanta. S-sidansomvändelse är välkommen men väl sen. En bidragande orsak fill tillbakagångär sannolikt de beslut om utlokalisering av statliga myndigheter som fattades ibörjan och mitten av 1970-falet och som onekligen lett tilleffektivitetsförluster. Den offenfiiga sektorns stora och ökande andel avbruttonationalprodukten utgör en belastning för näringslivet och därmed förlandet - därom är de flesta ekonomer ense. En dämpning av den offenfiigasektorns tillväxt är därför nödvändig - en dämpning som måste märkas särskiltrnycket där denna sektor är markerat stor, nämligen i storstadsområdena. Service i kommuner och landsting, t. ex. tvätt, städningoch reparationer ges alltmer i "egenregi" i stället för genomentreprenad. Det har lett till en snabbare ökning av den offentliga sektorn.Samtidigt får enskilda personer och företag allt svårare att köpa tjänstereftersom entreprenadföretag fill följd av egenregiverksamhefen slås ut. Entillväxt av den offentliga sektorn har skett som varit ogynnsam även urservicesynpunkt. Den offentliga upphandlingen borde därför ses över, bådeav dessa orsaker och för att åstadkomma samverkansprojekt mellan enskildaföretag och offentlig förvaltning. Självfallet är lågkonjunkturen den viktigaste orsaken tillstagnationen av den industriella utvecklingen över hela landet. Därför är detockså mycket viktigt att fa fill vara tillväxtmöjligheterna där de finns. Och iStockholms-, området finns en tillväxtpotential som kan bli fill gagn för helalandet. Här finns tillgång fill forsknings- och utbildningsresurser,kvalificerat yrkeskunnande, modern teknik, innovatörer och en offenfligförvaltning. Det väsenfiiga är att företagen får livsluft och atttillväxtmöjligheferna fillvaratas där de finns. Mot den bakgrunden ter def sigonekligen egendomligt att socialdemokraterna föreslog en lagstadgadetableringskontroll för företag. Def förslaget syftade onekligen tillutlokalisering till andra delar av landet, dvs. att infe fa till varatillväxtmöjligheterna i . Mot denna bakgrund ter sig också regeringensekonomisk-polifiska förslag och åtgärder som ett hot mot det enskilda näringslivet.Devalveringen förbilligar för exportindustrin men fördyrar mycket för andradelar av näringslivet. Höjd moms är en fillväxfbroms, för aft inte tala orn denföreslagna vinsfdelningsskatten. En positiv utveckling i huvudstadsregionenhar motsvarande effekter för hela landets näringsliv. Beslut om t. ex.etableringskontroll och styrning av företagsetablering leder till negativaeffekter för industrin, negativa effekter för och då ocksånegativa effekter för hela nafionen. Jag tycker att def fanns en delinkonsekvenser i anförande. Å ena sidan sade hon attutlokaliseringen av statliga myndigheter från nog är en delav orsaken till de problem vi har på arbetsmarknaden, men å den andra sade honatt ett stort problem är att vi har en för stor offentlig sektor, som tarresurser från den privata delen av näringslivet och arbetsmarknaden. Skullebåda påståendena vara sanna borde def ha blivit en väldig fart på Stockholmsnäringsliv efter utlokaliseringen. Jag tror att förklaringsgrunderna är andraän de som vill göra gällande. vill jag säga aft jag naturligtvis är glad över- och det antar jag att också är - att har studeratdet program för att lösa arbetsmarknads- ochsysselsättningsproblem som bl. a. och jag har varit med om aftutarbeta. Låt mig sedan komma fillbaka fill en del av de problem somdiskuterades förut öch som jag trots mina tio minuters talefid inte hann gånärmare in på. har relativt sett och räknat i procenten lägre andel arbetslösa än andra delar av landet. Det förhållandet att ocksåStockholmsregionen nu börjar få mycket allvarliga problem visar hur svårsituationen på arbetsmarknaden egentligen är totalt sett. Precis som flera avde fidigare talarna antydde kan man säga aft den mängd rnänniskor som finnssamlad i den här delen av landet gör till den anfalsmässigtstörsta arbefslöshetsregionen. För att komma till rätta med defta behöver vigöra sådana förändringar i den ekonomiska polifiken aft vi kan skapa etfunderlag för en stabil sysselsättningsökning i landet som helhet. Def programsom vi lade fram för , med de genom devalveringenåtföljande kraven på företagen att kommande vinster skall användas förinvesteringar för det gemensamma bästa, avser att lägga grunden för en sådanstabil sysselsättningsökning. Detsamma gäller det investeringsprogram som jagtidigare nämnde och som omfattar investeringar för ialternativa energikällor, kollektivtrafik, forskningsbyggnader och andra delarav byggverksamheten. Det kommer att ge oss förutsättningar för en stabilaresysselsättning . Men vi vet aUa att devalveringens posifiva effekter och depositiva effekterna av investeringsprogrammet kommer att dröja ett tag. För aftpå bästa möjliga sätt klara förutsättningarna tills vi får de mer långsiktiga,stabila effekterna finns det inte särskilt många andra alternafiv än dearbefsmarknadspolitiska insatserna. Vi kan konstatera att vi på arbetsförmedlingarnai hade över 16 000 kvarstående arbetssökande.Samtidigt omfattas över 17 500 människor av olika former avarbefsmarknadspolitiska insatser. Jag tror att man i den kritik som iblandrikfas mot arbetsmarknadspolifiken skall vara medveten om, aft om vi inte hadegjort dessa insatser, skulle inte dessa människor ha funnit sin sysselsättningnågon annanstans på den öppna arbetsmarknaden, utan de hade fåtträknas in i skaran av kvarstående arbetssökande på förmedlingarna. Def kommer förmodligen att bli ett besvärligt läge påarbetsmarknaden också i den här regionen. Det har inte varitmöjligt för oss-en regering som tillträdde - att snabbtklara alla de problem som finns. Men de insatser som jag här har redovisat ochsom omfattar åtgärder både på lång och på kort sikt, åtgärder som i väldigt höggrad är inriktade på aft lösa ungdomsarbetslöshetsproblemen, hoppas jag ändåskall lägga grunden för en situation där vi kan bryta den negativa utvecklingsom har kännetecknat , den utveckling som har fått sin prägel aven borgerlig polifik som enligt vårt förmenande och enligt den kritik som vihar framfört har skapat en del av problemen pä arbetsmarknaden . AnL 28GÖREL (): Den offenfiiga service som hör samman medStockholm som huvudstad och dessutom centralort är givetvis utomordentligtviktig för som huvudstad och för landets alla delar. Det är minuppfattning att den centrala administrationen skall vara kvar i ochborde ha varit det i större utsträckning än som blivit fallet.