prot · G609125 · 1982-12-31 00:00:00 — Om det var fråga om färre barn än fyra skulle alltsåkommunerna kunna få dispens från obligatoriet. Men man ville inte tillåtakommunerna att själva fatta avgörandet, utan länsskolnämnderna skulle vara desom skulle bestämma i det här hänseendet. talas det om "grupp" i propositionen.Det har fått mig att i den här motionen ställa en fråga om hur man egentligenskall definiera begreppet "grupp".Enligt vanligt allmänt språkbruk kan fyra personer förvisso vara en grupp,ävenledes tre men knappast två - det är ett par. Och en person kan definitivtinte vara någon grupp - det tror jag rena logiken säger i det här sammanhanget. Men i skolförordningen sägs ingenting om gruppstorlek ochom grunderna för dispens från skyldigheten att ordna hemspråksundervisning. Mankan alltså konstatera att skolförordningen rimmar dåligt med beslut. Det här har också lett till att kommunerna känner sigtvingade att också ge enstaka barn undervisning trots att det kante sig orimligt. Några av de mest stötande fallen har vi där föräldrarna självagår in och får ersättning som hemspråkslärare uteslutande för sina barn. Dettavar icke vad som avsågs . kan det också varatveksamt om språket talas i hemmet. Frågan om det är lämpligt eller inte att ge enhemspråksundervisning i de fall där det är färre än fyra barn är självfalletnågonting som de lokala skolstyrelserna själva borde avgöra. I vissa fall kandet vara på det viset att reglerna inte uppfylls, och ibland kan det å andrasidan vara olämpligt att ge hemspråksundervisning trots de regler som äruppställda. Att den lokala skolstyrelsen, som sitter inne medkunskapen i de enskilda fallen, bör avgöra dessa frågor ter sig högst rimligt.Länsskolnämnden har knappast särskilt mycket att kunna göra på detta område. Ialla andra fall vill man ju gärna ge de lokala skolstyrelserna störrebefogenheter. I detta fall, där de bör ha sädana befogenheter, finns de alltsåinte. Enligt min mening bör en kommun inte ha skyldighet attanordna hemspråksundervisning, om sådan bara efterfrågas av något enstaka barn.Inte heller bör skyldigheten finnas om en språkgrupp har färre barn än fyra.Men bör en kommun ha rätt att anordna hemspråksundervisning också ide här fallen, om kommunen så önskar. Visserligen förordar utbildningsutskottetrent tekniskt att den här motionen avslås med hänvisning till språk- ochkulturarvsutredningen. Resultatet av dess arbete har förresten länge inväntatsotåligt. Enligt vad som sagts lär dock resultatet föreligga inom en mycket näraframfid. Jag hoppas att så är fallet. Men jag är ändå inte missnöjd, eftersomutbildningsutskottet i sitt betänkande säger: "Utskottet, som konstaterar att det kan finnas skälför att skolhuvudman-nen själv får fatta beslut om undervisning när det ärfråga om färre antal barn än fyra i visst hemspråk, utgår från att regeringenvid beredningen av SKU:s förslag prövar den motionsledes aktualiseradefrågan." Starkare kan väl skrivningen knappast bli. Jag är fulltnöjd. Jag hoppas att regeringen lägger fram ett förslag i motionens anda. Jag har när det gäller den här motionen intenågot speciellt yrkande. Rent generellt ber jag när det gällerhemspråksfrågorna att få yrka bifall till den moderata reservationen nr 9. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Det obligatoriska skolväsendet m. m. 162 (vpk): I mitt anförande kommer jag att argumenteraför de krav som vårt parti upprepar också om utformningen avmodersmålsundervisningen för invandrarbarnen. Vårt parti har i en följd av år genom konkreta krav ochmotioner uppmärksammat invandrarbarnens situation, som blir allt svårare. Språksvårigheternabåde i skolan och i det sociala umgänget, liksom negativa och rasistiskabemötanden och tillmålen, har ofta blivit den dominerande grunden för derasidentitet. De befinner sig ofta i nästan olösliga konflikter mellanföräldrarnas kultur och moraluppfattning och de svenska barnens uppfattning. Dekänner inte sitt kulturella och historiska ursprung annat än som fragmentariskabitar. Kulturen och de moralbegrepp, attityder, värderingar ochallmänt accepterade sanningar, som innefattas i begreppet kulturellt arv ochsom kulturen vidareförmedlar, utgör den grund som varje människa bygger ochutvecklar sin personlighet och identitet på. Det handlar både om individuellidentitet - dvs. känslan av att jaget har ett visst värde, att man duger tillnågot, känslan av självrespekt och självförtroende-och om gruppidentitet-dvs.medvetenheten om att höra samman med andra människor; att se sina egnalivserfarenheter inramade av och ingående i en kollektiv historia; insikten omatt mitt liv har sammanhang med sådant som har hänt före mig; att jag är bärareav en grupps språk och kultur; att jag har kunskaper om gruppens villkor; attjust de villkor som gäller för gruppen och som utgör ramarna för gruppens situationi samhället och gruppens framtida utveckling också bestämmer mina personligautvecklingsmöjligheter, eftersom jag är en del av gruppen. På den medvetenheten grundar sig min självtillit, känslanav egenvärde, lusten att pröva den egna förmågan som bärare av gruppens samladekunskaper och erfarenheter, för att föra vidare, utveckla och förbättra, styrktav den samlade kraft som gruppen har. Medvetenheten består också av vetskapen att en del av minaproblem och svårigheter inte är personliga problem utan beror på de villkor somhela gruppen lever under. Endast genom en utvecklad personlighet och självständigttänkande blir det möjligt för invandraren och framför allt invandrarbarnet attkritiskt granska, utveckla, förkasta eller behålla, delvis eller helt, ochkonstruktivt påverka sitt eget kulturella arv. Bara under sådanaförutsättningar blir det möjligt för invandrarbarnen att kritiskt granska ochsortera det svenska kulturella utbudet, annars blir invandrarbarnen hänvisadetill den kommersiella skräpkulturens perspektivlösa djungel. Förutsättningen för invandrarbarnen att skaffa sig engruppidentitet som är sammansatt av både nationell identitet och klassidentitetär språket, dvs. Ingen ifrågasätter modersmålsundervisningen förde svenska barnen. Alla är medvetna om dess helt avgörande betydelse. Det är ensjälvklarhet att svenskundervisningen skall vara obligatorisk för svenska barn.Inga avsteg kan tillåtas från denna, eftersom detta skulle uppfattas som ett grovtåsidosättande av barnets intressen och rättigheter. Men det tycks vara oerhörtsvårt att sprida insikten om att invandrarbarnen är lika beroende av sitt språksom de svenska barnen. Det man gör genom att år avslå vpk:s krav attutvidga modersmålsundervisningen och göra den obligatorisk för invandrarbarnen,är att förneka dessa barns rätt till en skolgång som fyller deras behov avundervisning. Att de borgerliga regeringarna inte kunnat insemodersmålets betydelse för invandrarbarnen, dess samband med gruppidentitetenoch dess klassmässiga aspekter, är i och för sig inte förvånande. Det ärsnarare en logisk följd av den ideologiska grundinställning som borgerlighetenhar och som återspeglas i den skolpolitik de allmänt bedriver. Det är enpolitik som syftar till att utplåna barnens gruppkänsla och klasstillhörighet,omvandla barnen till enskilda individer utan samband med de reellaklassförhållandena i dagens samhälle och omvandla de klassorättvisor, somåterspeglas i barnens situation i skolan, till individuella problem. Med andraord; Borgerligheten slår vakt om de klassintressen den representerar. Men det är förvånande att man nödgas konstatera, attsocialdemokraterna sluter upp bakom de borgerliga partiernas politik på dettaområde och därmed medverkar till den alarmerande situation invandrarbarnenbefinner sig i . Vpk har tidigare belyst invandrarbarnenssituation i skolan och i samhället i övrigt. Vi har tidigare talat om attinvandrarbarnen riskerar allvarliga störningar i språkutvecklingen, psykiskinstabilitet och kluven identitetsutveckling, att de får sämre utgångsläge förutbildning, att de får ärva sina föräldrars låga socio-ekonomiska ställning,att de riskerar att drabbas av arbetslöshet i långt större utsträckning änandra. Vi har talat om, att den utslagning som invandrarbarnen drabbas av i dagoch som börjar redan i förskoleåldern, försiggår med ökad intensitet. Vi ärövertygade om, att om dessa förhållanden tillåts fortsätta, så kommer det attfå mycket allvarliga följder, inte bara för de drabbade invandrarbarnen, utanockså för den fortsatta samhällsutvecklingen. Som argument för att tillbakavisa alla krav på enobligatorisk modersmålsundervisning har anförts följande; Deltagande i hemspråksundervisninginkl. studiehandledning på hemspråk är frivillig för eleverna. Denna principfastlades av 1975 i samband med att tre mål för invandrarpolitikenfastställdes, nämligen jämlikhet, valfrihet och samverkan. Valfrihetsmåletinnebär valfrihet för språkliga minoriteter att själva välja, i vilken grad devill behålla och utveckla sin ursprungliga kulturella identitet inkl. sittspråk. Till det vill vpk anföra, att var och en som har en ärligavsikt och inte använder sig av demagogiska knep för att förvanska verklighetenvet, att det måste finnas vissa objekfiva förutsättningar för den enskildesfria val. Valfriheten blir en demokratisk rättighet bara under förutsättningatt det finns verkliga möjligheter att välja mellan olika alternativ. Frihetenför invandrarbarnen att välja i vilken utsträckning de vill behålla ochutveckla sin ursprungliga kulturella identitet blir reell bara med dennödvändiga förutsättning som ligger i att ha ett utvecklat modersmål. Förvägrasman rätten till sitt språk, så förvägras man också möjligheten att Det obligatoriska skolväsendet m. m. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Denvalfrihet det här talas om blir till ett tvång, som för in invandrarbarnen iförhållanden som vi redan har berört och vars yttersta konsekvens är socialutslagning. Därför hävdar vpk att modersmålsundervisningen skall görasobligatorisk för invandrareleverna. Undervisningen skall bedrivas i enspråkigaklasser så långt detta är möjligt. Där detta inte är möjligt på grund avbristande elevunderlag skall invandrarelever garanteras minst fem timmarsmodersmålsundervisning . Dessutom bör begreppet hemspråk bytas ut motmodersmål. Utskottet avstyrker också vår motion medhänvisning till den pågående språk- och kultursarvsutredningen. Jag anser attdenna utredning dels är alldeles onödig när det gäller att förbättramodersmålsundervisningen för invandrareleverna, dels fungerar den som ettalibi för regeringens ovilja att åstadkomma någon förbättring påmodersmålsundervisningens område. De egentliga orsakerna till dess tillkomstär en hemlighet som delas av och den borgerliga regering som har tillsattden. Med detta yrkar jag bifall till reservation 11. 163ERKKI TAMMENOKSA (s): Jag kommer också att beröra invandrarundervisningen. Debatten när det gäller avsnittet hemspråksundervisningför invandrarbarn kom tidsmässigt olägligt, eftersom vi som bekant inte vetvad som kommer fram i språk- och kulturarvsutredningen. Några nya tankar harsåledes inte framkommit i utskottets betänkande, och helt logiskt har utskottetavslagit alla motioner där förändringar yrkats. Så mycket är ändå klart, att efter många års utredningaroch oändliga debatter när det gäller frågor om undervisning för invandrarbarn,där olika forskare och tyckare har drabbat samman, måste man nu snart bestämmasig i vissa principfrågor. gör sig olika ytterlighetsmodeller gällande.Assimileringslinjen, dvs. att invandrareleverna får klara sig bäst de vill ien helt svenskspråkig undervisning, är den ena ytterlighetsmodellen. Den andraär ganska ny, och den betyder att undervisning skulle bedrivas helt påhemspråket, eller modersmålet, från förskola till högskola. Det sistnämndaskulle innebära en långtgående minoritetspolitik, och det är svårt, jaomöjligt, att genomföra dessa lösningar i . Det är inte möjligt ens förden största invandrargruppen, nämligen finnarna. När det gäller den s. k. assimileringsmodellen vill jagframhålla att jag tror att många av dagens missanpassade invandrarungdomar harhamnat där de är som ett resultat av den tidigare aningslösa undervisningen.Man behöver inte överdramatisera detta, men visst är det så att mångainvandrarungdomar saknar ordentlig utbildning och inte fått en ordentlig starti livet därför att de var placerade i hjälpklasser och inte klarade sinskolgång. Många av dessa är arbetslösa . Det har varit enighet bakom strävan att uppnå aktivtvåspråkighet. Problemet har varit svenska språkets ställning och omfattning iundervisningen. Givetvis är kunskaperna i svenska språket en elementär fråga i undervisningen,men har i sin motion som här har nämnts helt missuppfattat detfundamentala i hemspråksundervisningen. Jag trodde först att jag hade läst felnär jag såg motionen. Låt mig anknyta till Per ord - även om han inteär här. Illvilja eller inte, illavarslande vill jag i alla fall kallamoderaternas ståndpunkt. Som jag redan har nämnt vet vi inte vad språk- ochkulturarvsutredningen kommer att föreslå. Därför kan vi inte här föra någondebatt om den framtida invandrarundervisningen. Vi vet inte heller om vi skallkalla det hemspråksundervisning'eller modersmålsundervisning, men allt talarför att finska språket bör få en särställning med hänsyn till gruppens storlek,den historiska nordiska gemenskapen - och inte minst av praktiska skäl. Det bör också nämnas i detta sammanhang att Stockholmskommunfullmäktige ställde sig bakom min motion om s. k. finska klasser, somsträcker sig ända till högstadiet. Det verkar vara klokt att inte slå sönderklasser som har börjat fungera. Kommunfullmäktige ställde sig också bakomförslaget om ett samarbete med grannkommunerna för att nå det bästa resultateti invandrarundervisningen. Jag har inget yrkande den här gången, men viåterkommer till dessa frågor . Jag instämmer i övrigt i utskottetshemställan. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1(nytt statsbidragssystem för ) Utskottets hemställan bifölls med 260 röster mot 50 förreservation 1 av och . ' Mom. 2 (statsbidrag till lärarlönekostnader förgrundskolan) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 16 förreservafion 2 av . Mom. 3 (tillämpningsföreskrifter för resursanvändningen) Utskottets hemställan bifölls med 293 röster mot 17 förreservafion 3 av . Mom. 4 (principerna för den fria resursanvändningen i ettdecentraliserat beslutssystem) Utskottets hemställan bifölls med 165 röster mot 146 förreservation 4 av Kersfin m. fl. Mom. 6 (praktisk arbetslivsorientering) I en första förberedande votering biträddes reservation 8av med 22 röster mot 18 för reservation 7 av ledamöter avstod från att rösta. Det obligatoriska skolväsendet m. m. I en andra förberedande votering biträddes reservation 6av och med 58 röster mot 17 för reservation 8av . 236 ledamöter avstod från att rösta. I kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 5 avPer m. fl. med 79 röster mot 51 för reservation 6 av . 181 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 153röster mot 80 för reservation 5 av Per m. fl. 77 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 7(nya bestämmelser om rätt till hemspråksundervisning) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 9 avPer m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 10 (försöksverksamhet med särskild skolenhet förinvandrarbarn) Utskottets hemställan bifölls med 261 röster mot 50 förreservation 10 av och . Mom. 11 (vissa frågor om hemspråksundervisning) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 16 förreservation 11 av . Mom. 12 (statsbidrag till fristående skolor) Hemställan Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 18 förbifall till hemställan i reservation 13 av . 5 ledamöter avstodfrån att rösta. Utskottets motivering godkändes med 160 röster mot 145 förgodkännande av den i reservation 12 av m. fl. 4 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 13 (träning i svenska språket i förskola och skola) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 14 avPer m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 15 (lågstadieåtgärder) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 15 avPer m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 19 (återföring av tid för fria aktiviteter till tidför undervisning) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 16 avJörgen , bifölls med acklamation. Mom. 20(bidrag till samlad skoldag) Nr 125 Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 17 avPer den fl., bifölls med acklamation. Mom. 21 (översyn av hur skolans resurser används) Vattenföroreninss- Utskottets hemställan bifölls med 229 röster mot 81 förreservation 18 av Per m. fl. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls. 1982/83:28 Ändring i lagen(1960:331) om skyddsåtgärder vid olyckor i atomanläggningar m. m. (prop.1982/83:114) Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1982/83:29 omvattenföroreningsavgift (prop. 1982/83:87). 164ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk); De regler som f. n. finns när det gälleroljeutsläpp på svenskt och internafionellt vatten är helt otillräckliga. Detgäller både möjligheterna att kontrollera reglernas efterlevnad ochsanktionsmöjligheterna. Det är exempelvis inte fillåtet att släppa ut olja iÖstersjön, men likväl sker det, och det är förenat med stora svårigheter attspåra upp de skyldiga fartygen. På internationellt vatten på andra öppna havfår man släppa ut en viss mängd olja per nautisk mil. Till uppgiften att spåradet skyldiga fartyget läggs då att man måste visa att den tillåtna mängden oljahar överskridits. Som beräknats i studien utsläpp gerfartygstrafiken till, från och inom upphov till att mellan 4 000 och olja töms ut inom . Ca hälften ärmaskinrumsrester - utsläpp som oftast sker "porfionsvis". Antaletutsläppstillfällen kan som mest räknas i fiotusental. Den faktiska risken förupptäckt vid det enskilda utsläppstillfället blir då betydligt lägre än vadsiffror som bygger på registrerade uttömningar visar. I officiella rapporter menas att av de 300-400utsläpp som registreras kan knytas till enskilt fartyg. Det sker medflygövervakning. Men det är inte samma sak som att man i av fallenbevisligen kan utpeka någon som skyldig. Studeras t. ex. situationen för år1979, finner man att det i en stor del av fallen varken togs foto elleroljeprover. Men andra ord: Man såg inte i alla dessa refererade fall någotfartyg som pumpade ut olja. Ej heller kunde man genom provtagning knytamisstänkt fartyg som kanske befann sig i närheten till utsläppet. För att förhindra otillåtna utsläpp räcker det inte medatt man utfärdar reglerom utrustning eller föreskrifter om maximalt tillåtnautsläpp. Så länge som det är lönsamt att pumpa ut oljan - i en eller annanmening - måste reglerna kunna övervakas och överträdelser bestraffas. Det i dagbefintliga kontroll- och straffsystemet verkar ha uppenbara svårigheter attfungera effektivt. Svårigheterna att bestraffa överträdelser avoljeutsläppsförbudet beror delvis på att man i svensk lagstiftning inte tillämpars. k. strikt ansvar. Lagen kräver att en eller flera personer kan utpekas somskyldiga. För att en fällande dom skall kunna uppnås måste därför utredningenvara mycket detaljrik och utförlig. Även om man med foto eller annan metod lyckats identifieraett fartyg som släpper ut olja är det inte säkert att det leder till attsyndaren bestraffas. Det hänger samman med att utsläppet måste kunna knytastill ansvarigt befäl ombord. Det har hänt att ett fartyg blev fotograferat när dettömde ut olja. En utredning gjordes, och allt var frid och fröjd. Men fartygetsbefälhavare nekade och sade att han inte beordrat någon tömning av olja.Oljeprov togs. men man lyckades inte få det att stämma med den utsläppta oljan.Och fartygets befälhavare gick därmed fri. a. tre flygplan tillsitt förfogande för att kunna övervaka territorium. De är utrustademed vad kallar fjärranalyssystem, vilket innebär att man medhjälp av radar samt mätapparatur vilken bygger på ultraviolett strålning ochvärmestålning söker upptäcka oljeutsläpp. Man hoppas att denna teknik, som ärrelativt ny, skall underlätta kontrollen och identifikationen avoljeförorenande fartyg. Tekniken har emellertid sina begränsningar när det gälleratt identifiera fartyg som släpper ut olja. För att ett fartyg skall kunnabindas till ett utsläpp måste enligt vissa förutsättningar varauppfyllda. och under klar sikt måste fartyget i princip ertappaspå bar gärning av personalen på flygplanet. Under mörker måste identitetenfastställas på annat sätt. Begränsningarna ligger främst i förmågan att identifieradet utsläppande fartyget under mörker och dålig sikt och att oljeutsläppet börupptäckas i samband med att det sker, dvs. då utsläppet är färskt. Tyvärr verkar teknikens bristfälligheter att sammanfallamed det egentliga kontrollproblemet, nämligen att vara på plats när olja tömsut samt att kunna identifiera fartyg . Från de intervjuer som gjortsmed maskinbefäl, kaptener och andra besättningsmän framgår klart att man oftainväntar nattens mörker innan oljeuttömningar påbörjas. Det står fullkomligt klart att det fordras kraftåtgärder Nr 125 för att komma till rätta med den giganfiska nedsmutsningav våra hav och /-, j , "" " den kuster somoljeutsläppen står för. Trots att det måste vara uppenbart för var 20 aoril 1983 och envilka oerhörda skador på naturlivet som oljeutsläppen förorsakar, minskar deinte i omfattning, snarare tvärtom. Därtill måste läggas det Vnttenfnrnrp1' faktum att det finns möjligheter att i land ta hand om oljerester frånfartyg, nygift och det utan vare sig större kostnader eller tidsförluster.Den slutsats man måste dra är att rederierna på frivillig väg inte är bereddaatt avstå från oljedumpningar till havs. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillvpk-reservationen som är fogad till betänkandet. 165 (): När vårt folk vid kusten samlar olja och dödasjöfåglar och sådana som avlivats då de kan leva därför att de ärfulla med olja, då hittar man också ibland skyddskläder och hjälmar frånoljeborrtornen i . De utgör inget bevis för att oljan som driver in mot vårvästkust kommer därifrån. Men det är svårt att frigöra sig från misstankendärom. Vi hade stora oljebälten och en stor fågeldöd efter Bravo-katastrofen,då ett borrhål i sprutade olja. Men ingen villediskutera om det var Nordsjöolja som kom ner till vår kust. Man frågar sig varifrån oljan kommer. Allt flersupertankrar svarar för oljetransporterna, och jag tror inte att det förekommerutsläpp från dessa. Det finns utan tvivel samvetslösa befälhavare, men jag troratt det kommer metoder att genom märkning eller på annat sätthejda den typen av oljesöl. Vi kan i varje fall tala om och diskutera metoder,bestraffning och möjligheter att sätta stopp för sådan hantering. Men så är detinte när det gäller oljespill vid utvinning. Ingen vill tala om detta. Varförvet jag inte. Kanske är det så att alltför stora värden står på spel, ochkanske är det så att man inte ser några möjligheter att komma till rätta medproblemet. Troligen är spill oundvikligt, och om en redovisning kom till stånd,skulle så hård press komma att ställas från miljövårdare och andra attoljeutvinningen måste inställas eller bli olönsam. Ja, de funderingar jag har finns det inga belägg för, ivarje fall inga säkra belägg. Men det framskymtar då och då saker som gör kan ha sådana här funderingar. Jag läste iGöteborgs-Posten att olja var normalt spill. Oljearbetare påborrtornen säger att det sölas olja i stora mängder. När man frågar dem somvet, eller dem som borde veta, får man inget svar. Jag har i det nordiska kontaktorganet för fiskefrågorpåtalat saken och bett någon expert från ge oss information. Vi fick en information under mötet därpå, men inget om oljesöl. Experten talade eller om "oppryddinga", dvs. uppröjningen runt borrplattformarnai . Det plockades upp skräp som dumpats och röjts upp på 167 fiskeplatserna, men det var inte det saken gällde. Hanundvek att svara. Varför vet jag inte, men man kan ha sina funderingar.