prot · G609150 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är fullständigt fel. Propositionens förslag innebär en omläggning av destatliga åtgärdernas inriktning. En väsentlig ökning när det gällereffektivitetshöjande och marknadsstödjande åtgärder föreslås. Äldrestödettrappas ner med början . Oeh - vilket är viktigt - åtgärdernai propositionen avser en treårsperiod. På det sättet får tekoindustrin enbättre överblick och . Ökningen av deindustripolitiska åtgärderna gäller främst marknadsföringsåtgärder, både påexportmarknad och pä hemmamarknad, samt ett fortsatt stöd tillrationalisering. En särskild utbildning för tekoindustrin föresläs också inomarbetsmarknadsutbildningens ram. I förslaget ingår naturligtvis ocksåbranschförändrande åtgärder. Regeringen kommer att pröva en fortsatt begränsning avlågprisimporten. När det gäller försörjningsberedskapen föreslår regeringenökade resurser för beredskapslån och en ökning av bemyndiganderamen. Med det förslag regeringen lagt fram samt med den 1982vidtagna devalveringen ges förutsättningar för en ökad konkurrenskraft inombranschen och därmed en ökning av produktionsvolymen och en förbättringav självförsörjningsgraden med sikte på 30-procentsmålet. Jag vill dockunderstryka att det kan komma att ta tid. Vi importerar av vårakläder, och produktionsvolymen ligger års volym. Jag går över till reservationerna. ochfolkpartiet delar inte utskottsmajoritetens uttalande om målsättningen förtekoproduktionen, utan anser att det är orealistiskt att sädanamålformuleringar får fortsatt giltighet. Jag är litet förvånad över att folkparfiet nu intagitdenna ståndpunkt, eftersom handelsministern - som då hette - isin proposition uttryckte att regeringens långsiktiga politik skulle inriktaspå riktmärket resp. målet . Om jag inte minns fel, säröstade med den propositionen. säger i fråga om målsättningen attdet inte räcker med siffermässiga uttalanden när det gäller mål förtekopolitiken. Det kan jag hälla med om. Det räcker inte med fromma uttalanden.Vad som är nödvändigt är att man gör insatser från samhällets sida för attskapa förutsättningar för att nå målet. Det är detta jag menar att vår regeringgör med förslagen i propositionen. Vpk tycker inte heller om målformuleringen, men från enannan utgångspunkt. Man vill i stället att det skall ställas bestämdakvalitetskrav på tekovarorna och att dåliga inslag i varuutbudet skall sorterasbort. Man vill dessutom ha en arbetsgrupp, sammansatt på ett bestämt sätt, somskall ta upp och utveckla alternativa idéer och förslag på tekoområdet. Jag kan förstå tankegångar efter hansanförande. Det väller in mycket kläder i landet från lågprisländer - det ärklart - med dålig kvalitet. Det vore tacknämligt att göra någonting åtimporten, och det gör ju vår regering via handelspolitiska åtgärder. Men jagmenar att går litet för långt i protektionism från minutgångspunkt sett. När jag funderar över kvalitetsresonemanget, att man skallplocka bort de dåliga inslagen i varuutbudet för att få bättre kvaliteter, serjag nästan framför mig en likriktning av de kläder som vi skall ha pä oss. Vemskall bestämma vilken sorts kvalitet vi skall ha på de kläder vi bär ,och hur de skall se ut? Jag tycker det låter litet tråkigt. Hur det än är,litet flärd och roliga kläder vill vi väl ändå ha - även om man kan tycka attmodet ibland är överdrivet och priserna för höga. Reservation nr 2 från stöder regeringensuppfattning om ambitionsnivån och målsättningen. Jag häller med centerpartietom att en sänkning skulle minska trovärdigheten för statens satsningar påtekoindustrin. Därför anser jag att reservationen är överflödig. tog upp devalveringens effekter och sadeatt vi var för optimistiska i vår bedömning att devalveringen skulle ge såpositiva effekter som vi har trott. Att man importerar väl mycket för att kunnaha en tekoproduktion här i landet är riktigt. Men när företrädare för branschenvar hos oss i näringsutskottet fick vi ändå veta att enligt deras egenbedömning rörde sig den positiva effekten av devalveringen om . I en gemensam reservation, nr 4, frän de borgerligapartierna kritiseras satsningen på det selektiva branschstödet. Man skulle istället inrikta politiken på generella, konkurrensneutrala åtgärder. Branschstödet är en mycket viktig del i tekopolitiken. Detskall sättas in där det bäst behövs, oeh det gör man bäst med riktade åtgärder,inte med generella, som de borgerliga vill breda ut över hela branschen, oavsettom företagen behöver dem eller inte. De framgångsrika tekoföretagen - och detfinns många sådana, det har vi hört - får en fördel framför de mindreframgångsrika men ändå utvecklingsbara företagen. Om man jämför med vad andrabranscher får och har fått , går ändå en försvinnande liten del tilltekoindustrin. Av det samlade stödet till tekoindustrin går ca Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. , eller 270 milj. kr., till äldrestödet. Räknar vibort detta, är det otroligt liten del av branschstödet som går tilltekoindustrin. I reservationerna 5 av och 6 av folkpartietoch , som gäller anslag till branschfrämjande åtgärder, föreslåssänkningar av anslaget, med litet olika summor. vill begränsa dettaanslag till 20 milj. kr., vilket betyder en nivåsänkning med 36 milj. kr.Centern och folkparfiet vill minska anslaget med 10 miljoner. har fidigare stått här i talarstolen ochskrutit över besparingsåtgärder och talat om hur viktiga de är.Men konsekvenserna för branschen och de anställda tar man ingen hänsyn till.Moderaterna angriper facket för att det ställer för höga lönekrav. I detsammanhanget finns det faktiskt anledning att rikta en fråga till moderaterna.Enligt industristatistik var kostnaden för arbetarlönerna avsaluvärdet. Även om arbetarna inte tog ut någon lön eller kostade något iarbetsgivaravgifter skulle priset frän fabriken ändå inte kunna sänkas med merän , och branschen skulle ändå ha kvar ett kostnadshandikapp.Därför måste jag ställa denna fråga till : Vad anser moderaternavara en acceptabel lönenivå? Eftersom det ständigt är lönerna som ni angripermåste ni kunna ange hur höga ni anser att lönerna inom tekoindustrin skallvara. Den offentliga sektorn attackerar i snart sagtvarje anförande som de håller i denna kammare. Jag vill här bara konstatera attvi har en helt annan grunduppfattning när det gäller den offentliga sektorn ochprivatiseringen av denna än vad har. Jag finner det därför fögakonstruktivt att föra den diskussionen vidare. tar, tycker jag, ett betydligt större socialtansvar och visar en mycket ömsintare inställning till branschens möjlighet attöverleva och därmed också kunna trygga jobben. Jag går så över till reservafionerna 7 och 8 angående lånfill rationaliseringsinvesteringar. Det är samma sak här, men är detmoderaterna och folkparfiet som vill minska mest, 10 miljoner, medan centernnöjer sig med 2 miljoner. Regeringens förslag pä 20 miljoner tycker jag är välavvägt, särskilt med tanke på att det är angeläget att vi underlättar förföretagen att ta hem fillverkning som sker utomlands. Jag kan inte riktigtförstå att de borgerliga partierna kan ha någonting emot det. I reservationerna 9 och 10 avstyrker förslagetom strukturgarantier och räntebefrielse i samband med redan lämnadestrukturgarantier. Utskottet anser att det inom redan tidigare beslutad ram på259,5 milj. kr. även skall kunna ges sådana strukturgarantier frånstatens sida. Det föreslås alltså inga nya pengar. När det gällerräntebefrielse för redan gjorda åtaganden anser utskottets majoritet att det ärrimligt att anslag beviljas för innevarande budgetår. I reservation 11 avvisar den samlade borgerligheten allatankar på en eventuell lagstiftning när det gäller prissättning på tekovaror idetaljhandeln. har kritiserat socialdemokraterna för att viskulle ha gått ifrån vårt krav pä denna punkt. Vi socialdemokrater har vidflera tillfällen krävt en sådan här lagstiftning, vilket även vpk har gjort. Vi harinte - som och folkpartisterna hävdar i sina motioner- släppttanken på en lagstiftning, men vi vill avvakta resultatet av de åtgärder somregeringen har vidtagit för branschen och det pågående och ökande samarbetetmellan branschen och handeln. Vi förutsätter dock att regeringen är beredd attvidta åtgärder om inte detta arbete inom rimlig tid leder till en godtagbarprissättning på tekovaror i detaljhandelsledet. Jag yrkar med det anförda avslag på reservafionerna 1-11och bifall till utskottets hemställan och övergår sedan till reservationerna20-23, som gäller Eiserkoncernen. Den statliga Eiserkoncernen tas inte upp särskilt i propositionen,utan det är fyra motioner - två från och två från vpk - som hargett utskottet anledning att behandla Eiser. De fyra reservationerna - tvä från vpk och tvä från densamlade borgerligheten - är enligt min mening helt överflödiga. När imars detta år behandlade proposition nr 68 om rekonstruktion av Statsföretagsgruppennämndes Eiser som ett av de företag där åtgärder måste vidtas. Kostnaderna fördenna rekonstruktion skulle rymmas inom ramen för det kapitaltillskott som Statsföretaghar tillfört Eiser. Statsföretags ledning har inför utskottet redogjort för denförsta fasen i rekonstruktionsarbetet. Man konstaterade bl. a. att det kan bli en försäljning avvissa enheter inom koncernen - och det kan naturligtvis också bli till deanställda - att verksamheten skall ske på affärsmässiga grunder och att ingaföretag längre kommer att vara s. k. offertföretag. Vi kan alltså konstateraatt rekonstruktionen av Eiserkoncernen pågår efter de riktlinjer som riksdagenhar angivit - och det var en enhällig riksdag. De moderata motionerna är alltså tillgodosedda. När detgäller vpk:s krav i reservation 20 om en särskild revision av koncernen finnerjag inte heller -just mot bakgrund av den pågående rekonstruktionen - att någonsärskild revision behöver göras. Vpk:s krav i reservation 22 är att Eiserkoncernen behöveren ny stark ledning. Jag vill understryka att det är viktigt oeh är enförutsättning för att ett företag skall lyckas - det gäller inte bara Eiser -att det finns en kunnig och ambitiös ledning. Jag kan inte bedöma om Eiser haren bättre eller sämre ledning än andra företag i branschen, men jagförutsätter, och det gör också utskottets majoritet, att Statsföretag, som ärEisers ägare, ser till att företaget har en väl fungerande ledning. Vi säger också att det självfallet är angeläget att dennaledning skall ha de anställdas förtroende. Och jag vill tillägga: En klokföretagsledning är angelägen om ett förtroendefullt samarbete med de anställdaoch tar också till vara det kunnande som i så stort mått brukar finnas hos dem. Får jag avslutningsvis säga: Med anledning av deninformation som vi i utskottet fick från Statsföretag om den ekonomiskarekonstruktion som man ämnar göra, är det viktigt att den görs så snart sommöjligt. Jag vill med detta yrka bifall tillutskottets hemställan vad gäller Eiser och avslag på reservationerna. Åtgärder för teko industrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m.m. 17 () replik: Vi är överens med socialdemokraterna om attden målsättning på som fastslogs 1978 alltjämt bör ligga kvar och att manbör ha det i sikte för att nä fram till en tekoproduktion av en godtagbarstorlek i detta land. När det däremot gäller åtgärderna skiljer vi oss rättavsevärt, och det är just beträffande frågan om generella eller selektivaåtgärder. Propositionens förslag om nedtrappning av äldrestödet, somsedan, gubevars, har förbättrats litet i utskottet, är ett förslag och enpolitik som vi från sida inte har ansett vara så kloka. Om man skallvidmakthålla riktpunkten kan enligt vår uppfattning äldrestödet inteavvecklas förrän det finns klara tecken som visar att tekobranschen harförutsättningar att i socialt acceptabla former klara strukturomvandlingen,rationaliseringen och försörjningsmålen. Enligt vår mening bör en avtrappningav äldrestödet ske först efter en utvärdering som visar att förutsättningarnaför en sådan avtrappning existerar. Det är därför som vi i vår motion har tryckt på att justäldrestödet bör ligga kvar på nuvarande nivå. Det är ju, som , just inom det området som mycket av de ekonomiska stödåtgärderna tilltekobranschen satsas. Här nämndes summan 270 milj. kr., och det var just densumman som socialdemokraterna nu ville börja minska i rätt stor utsträckning.Det är klart att man kan säga att branschätgärderna är en relativt liten del,men vad vi vänder oss emot är att man ökar den biten som man föreslåren kraftig neddragning av äldrestödet. Närdetsedan gäller devalveringen vill jag säga att jagmycket väl kommer ihåg att de människor som uppvaktade oss i näringsutskottettalade om en effekt på . Det var vad som blev kvar, eftersom effekten avdevalveringen trappades ner genom den effektförlust man får inombranschen på grund av råvaruimporten. Det betyder alltså att vi ännu inte harsett några resultat av devalveringen. 18STEN () replik: gjorde ett huvudnummer avdevalveringen, som tydligen skulle rädda regeringen när det gällertekopolitiken. Men jag vill varna för att det kan vara mycketriskabelt att ta ut några devalveringseffekter i förskott, allra helst som 1984mycket väl kan innebära något av en kostnadsexplosion för företagen med tankepå alla de arbetsgivaravgifter, kapitalskatter, tillfälliga vinstskatter,restavgifter, elav-gifter och kanske t. o. m. proms som regeringen harsignalerat. Devalveringen ger i bästa fall en nettoeffekt pä 5-8 %sedan hänsyn tagits till fördyringen av importerade insatsvaror- bort hur stor andel dessa utgör. Därtill kommer ökande kapitalkostnaderm. Förbättringen avser relationen till konkurrentländer som inte vidtarnågra motåtgärder i form av följddevalveringar eller liknande. Förtekoindustrins vidkommande kan vi konstatera, , att det viktigastekonkurrentlandet, , följt efter med en 10-procentig devalvering och uessutomsänkt arbetsgivaravgifterna, medan de svenska arbetsgivaravgifterna stiger. skall staten vända trenden genom att reglera importen,säger socialdemokraterna. Men att branschen har förlorat konkurrenskraft berorpä att skatter, löner och andra kostnader har drivits upp. Socialdemokraternaoch facket accepterar och driver på en kostnadsökning, utan att accepteraeffekterna i form av sjunkande konkurrenskraft. Det är en felaktig lösning avett onödigt problem. Förutsättningarna för att vi skall kunna geden grundtrygghet som vi alla vill arbeta för här i , en grundtrygghetsom verkligen är värd namnet, är att vi satsar våra knappa resurser pä deområden som ger den avkastning som är nödvändig. Risken med dagensnäringspolitik - det gäller såväl varven som delar av teko - är att vi i våromtanke om de anställda tillför dessa branscher så mycket pengar att vi intefår råd att satsa pä de företag som har ljusare framtidsutsikter. Därmedhotas, , tryggheten såväl i expansiva företag som i företag medmörka framtidsutsikter. Faktum kvarstår att det endast är företag med enpositiv resultaträkning som har möjligheter att ge oss en varaktig trygghet. sade också att reservationen när det gällerEiser var onödig. Den är mycket nödvändig. Här har man gjortförtvivlade försök att nå lönsamhet, men misslyckats. Sedan skall man haytterligare pengar. Hur skall regeringen kunna infria sina löften om ennedtrappning av industristödet om detta får fortsätta år ? Man talarom engångsinsatser, men det har man gjort så mänga gånger . Risken är attpengarna rullas ner i samma förlusthål som . Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 19JÖRN (vpk) replik: var mycket skärpt i sin polemikmot de borgerliga, men jag tycker att hennes skärpa avtog betänkligt när honskulle polemisera mot mig. Hennes resonemang gick ut pä att en skärptkvalitetskontroll som en protektionistisk åtgärd skulle göra tillvarontråkigare för de svenska textilkonsumenterna. Jag måste säga att jag inte kanförstå det resonemanget. Om man ser på våra förslag i dess helhet finner man tillatt börja med att också vi hävdar att det på viktiga områden av sortimentetfinns luckor. Sömmerskekollektivet försökte ju täppa till de luckorna genom attgå in på områden, t. ex. när det gällde arbetskläder, där otillfredsställdabehov fanns, och tänka, resonera och producera på ett nytt sätt. Det skulle isjälva verket innebära en utökning av sortimentet. Man skulle försöka fylla deluckor som fanns. Det är ju en del av en förnyelsepolitik som måste till. Sedan kan jag inte inse att tillvaron i ett land, där viredan har ett konsumentverk som i någon mån skall skydda konsumenterna frånundermåliga produkter på olika områden, skulle bli sä mycket tråkigare, ifallman slapp råka ut för att få importerade överfärgade barnkläder, som hamnar itvättmaskinen och färgar av sig ännu efter tredje tvätten. Jag avstår gärnafrån det nöjet. Jag kan inte tro att tillvaron skulle bli tråkigare för dem Åtgärder för tekoindustrin, m. m. som skulle slippa undan sådant. Om jag köper ett pardåliga lågprisjeans och upptäcker att de börjar gå upp isömmarna, så är det möjligt att omgivningen har roligt under en del av denprocessen, men själv har jag inte roligt. Jag har ju lagt ut pengar på skräp,och jag tror att tillvaron blir betydligt trevligare, som man kan sortera borten del av det undermåliga sortimentet. Jag vill gärna fråga , även om hon är trängdav också andra som replikerat här: Vad har ni från socialdemokratins sidaegentligen emot ett radikalt nytänkande när det gäller sättet att styra ochleda statliga företag? De statliga företagen har ju i så mänga sammanhang pågrund av de svårigheter som de råkat i utsatts för attacker från de borgerligassida -attacker som gått ut på att misskreditera allt vad offentlig företagsamhetheter. Jag tror att staten själv har varit orsak till och öppnatsig för den kritiken, därför att man fillämpat samma auktoritära traditionellaledningsprinciper som man har gjort i de kapitalistiska företagen. Är det intedags att pä den statliga företagsamhetens område pröva andra, mer demokratiskaledningsmetoder, en annan typ av arbetsdelning, som skulle kunna ge denstatliga företagsamheten också en ideologiskt offensiv riktning? För min del är jag övertygad om att de anställdas erfarenhetbåde i exempelvis och i Eiser är sådan att man där mycket positivt skullebesvara sådana demokratiseringsförsök. 20CHRISTER EIREFELT (fp) replik: Först det selektiva industristödet. Jag trorabsolut att ett industristöd, typ tekostödet, ofta direkt motverkar en positivutveckling för branschen. Det är med nödvändighet så att företagen invaggas ien säkerhet som gör att de inte är tillräckligt uppmärksamma på effektivitetshöjandeåtgärder och pä aktiv marknadsföring och produktutveckling, som inte minst itekobranschen är absolut livsviktiga. Detta får man faktiskt höra frånuppriktiga företagsledare och fackrepresentanter. Vi har fått höra det ocksånär vi i näringsutskottet har varit ute och besökt tekoföretag. Jag är alldelesövertygad om att det verkligen är så. Men jag är också övertygad om att svensk teko har enframtid. Som jag sade tidigare finns det flera exempel pä framgångsrika företagsom satsar på de rätta produkterna och som har en aktiv marknadsföring både härhemma och ute i världen. Den export vi har på är faktisktimponerande i en sådan här bransch. I den proposition frän den förraregeringen som hänvisade fill sade föredraganden att det på kortsikt inte finns någon chans att nå 30-procentsmålet. Det skulle, sades det,krävas tillskott i miljardklassen. Jag har svårt att förstå varför riksdagenskall fortsätta att göra uttalanden om en 30-procentig självförsörjningsgrad,helt oavsett vad kostnaden blir för konsumenten, som dessutom är skattebetalareoch inte bara får dyrare kläder utan faktiskt också får hjälpa till viaskattsedeln. Varför sätta gränsen just vid ? Varför i så fall intelika gärna vid 15 eller ? Det låter på som om vi i vårt alternativförbjuder tekoindustrin att nå 30-procentsmålet. Sä är det naturligtvis inte.Kan man nå det målet, så är det självfallet mycket värdefullt. Men det skall iså fall ske av egen kraft. (s) replik: Först till om äldrestödet ochmålet som vi är överens om. Det sägs att äldrestödet skulle varanödvändigt för att vi skall kunna nå det här målet. Det tror jag inte. Vi sadei fjol att vi kunde gå med på att äldrestödet skulle trappas ned, men attoffensiva branschåtgärder i stället måste sättas in. Det är precis vadregeringen nu har föreslagit i propositionen. Vi tycker att tekobranschen, ävenom äldrestödet nu successivt trappas ned, bör kunna hävda sig. Jag hade inget huvudnummer närdet gäller devalveringen. Devalveringen är en del i den politik som regeringenför när det gäller näringspolitiska insatser för att företagen skall kunnahävda sig i konkurrenssituation. Industrin själv har, , faktisktvarit positiv till devalveringen. Många har uttalat att den redan gett effekt,speciellt inom vissa exportföretag. När det gäller Eiser och de statliga företagen över huvudtaget är negativ: Det kommer inte att gå bra för dem,för det har inte gått . Man bara slänger pengar i sjön. Jag trorfaktiskt att det finns - även om vissa enheter kanske måste bort - livskraftigaframtidsföretag även inom som det är väl värt att ge stöd frånsamhällets sida för att dessa skall kunna utvecklas och leva vidare. av detekoanställda i arbetar faktiskt inom , så vi har här ettansvar för att skydda dessa människor. Det är klart, , att det skulle varaintressant att ta upp en diskussion om kvaliteten i de kläder som kommervällande över oss. Jag har hållit med om att det ofta är dåligakläder som kommer hit. Men att helt förbjuda import av dessa tror jag vore felväg. När det gäller de statliga företagen och åsikten attsamhället skulle försöka få in dem på ett förnyat tänkesätt vill jag säga attdessa företag ändå skall arbeta efter marknadsmässiga principer i enmarknadsekonomi. Vi vill inte ha ministerstyre heller i det här landet. Sedan till angående det selektiva stödetkontra det generella stödet - att selektivt stöd skulle medföra mindreeffektivitet och generellt stöd bättre effektivitet. Jag tycker att ett sådantresonemang är att ge ett dåligt betyg åt företagsledaren. När det gäller det30-procentiga målet står det faktiskt eller mer, för det får gärna bli . Det skulle vara sä mycket bättre. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 22 () replik: Jag har en känsla av att vi går händelserna iförväg när vi diskuterar äldrestödet så mycket som vi nu gör. Jag vill inte pånågot sätt skylla ifrån mig, för det kan mycket väl vara mitt fel. Detta äringalunda näringsutskottets bord, utan det är företrädare förarbetsmarknadsutskottet som kommer att diskutera frågan . Som jag ser det är det inget tvivel om att en snabbneddragning av äldrestödet innebär en mycket snabb strukturomvandling. Enskildaindivider, vissa branscher oeh regioner kommer att drabbas mycket hårt, om maninte har konstruktiva alternativ, och det tycker jag att regeringen inte har.Vad regeringen i allra högsta grad litar till när nu äldrestödet skall bantasner är devalveringen - det är som om den vore den stora undergörande medicinen.Jag tror inte att den är det. Både jag och har ju redovisat vadföreträdare för näringen sade när de var hos oss i utskottet - att det inteblir särskilt stor procentsats kvar när man räknat med de insatsvaror som manär tvingad att importera för att fullfölja produktionen. Låt mig dessutom sägaatt om man studerar arbetslöshetssiffrorna i en av de mest tekotäta regionernavi har i landet, , finner man att de tyvärr visar en skrämmandeutveckling . De visar i varje fall inte en utveckling som tyder påatt devalveringen pä något sätt skulle ha gjort läget bättre. 23STEN () replik: Det är ju kostnadsproblemet som borde varahuvudnumret i debatten. är ändå socialdemokratins gruppledare häri kammaren. Den främsta försvararen av regeringspolitiken borde inse dettaförhållande. kommer svenska folketatt få betala nästan mer i skatt än om reglerna frän 1982 varit oförändrade. Sådan blir nämligen effekten av alla skatteintäktsförändringar på de 17 punkter som är kända av dem som regeringen har bestämt sig för.