prot · G60921 · 1982-12-31 00:00:00 — Barnmorskeeleverna har inte vägrat att skaffa sig detnödvändiga tekniska kunnandet för att utföra ingreppet. Men de har vägrat attmedverka i något som enligt deras uppfattning är att betrakta som en realistiskabortsituation. Man frågar sig onekligen om det inte är lika viktigt att tahänsyn fill en människas samvetsbetänkligheter under hennes utbildningstid somunder hennes utövning av den verksamhet utbildningen leder till. Även om utbildningsministern inte har möjlighet attnärmare uttala sig i frågan, skulle jag när det gäller det konkreta fallet ändåvilja ställa ett par följdfrågor: Vill utbildningsministern medverka till att sådanabestämmelser utfärdas att, för det första, utbildningen anpassas fill gällanderegler för yrkesutövningen och, för det andra, det blir möjligt att låta denpraktiska utbildningen av elever ske på annat sätt än i en realisfiskpatientsituafion? Om den s. k. äktamakeprövningen vid tilldelning avstudiemedel Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1982/83:51 om den s. k. äktamakeprövningen vid tilldelning avstudiemedel AnL 30Utbildningsministern : Fru talman! har frågatmig om regeringen avser att föreslå att den s. k. äktamakeprövningen vidtilldelning av studiemedel återinförs. Inom det studiesociala området har kraftigabesparingar gjorts. Det finns bl. a. på grund därav nu anledning att prövamöjligheterna 4 protokoll 1982/83:20-22 Om den s. k. äktamakeprövningen vid tilldelning avstudiemedel att stödjade mest utsatta studerandegrupperna. I socialdemokratiska motioner haråterinförande av äktamakeprövningen anvisats som en möjlig väg att åstadkommabesparingar för att finansiera sådana angelägna reformer. Som inser kan jag inte föregripa resultatet av det nu pågående budgetarbeteti . Regeringens bedömningar -beträffande studiemedelssystemetkommer att i vanlig ordning redovisas för i 1983 årsbudgetproposition. AnL 31 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret på min fråga. Under den förra socialdemokratiska regeringstiden såg vikonsekvenserna av äktamakeprövningen vid tilldelning av studiemedel. Vadinnebar då äktemakeprövningen konkret i praktiken? Låt mig ge två exempel: En hemmavarande make - och det var en kvinna- ville studera. Hon konstaterade då att följden skulle bli ökadebarntillsynskostnader. Ledde sedan makens inkomst till attstudiemedelsbeloppet skulle bli mycket litet eller inget alls, ja, då stannadekvinnan ofta hemma och avstod från studier. Det andra exemplet utgår från att båda makarnaförvärvsarbetade och att den ena önskade studera. Övergång till studier skulledå innebära att den ena förvärvsinkomsten försvann. Följde sedan en kraftigstudiemedelsredukfion på grund av makens inkomst, kom nettoresultatet ofta attbli så dåligt att många i den situationen avstod från studier. uppmärksammade kommittén för studiestöd åt vuxna,SVUX, dessa problem. "Ända sedan studiemedelsstödet infördes harkritik riktats mot att rätten till studiemedel påverkats av makensinkomster", skrev SVUX. Kritiken berodde inte enbart på de konkretaproblem som uppstått, menade man, utan också på "för rättsmedvetandetstötande avgränsningar av de grupper vilka omfattas av behovsprövningengentemot makens inkomst och på att vuxna människor ställs i ett ekonomisktberoendeförhållande till varandra". Kommittén uttalade enhälligt som sin principieUauppfattning att äktamakeprövningen borde avskaffas. Detta var just vad som skedde under den icke-socialistiskaregeringsfiden. Stegvis avskaffades äktamakeprövningen vid tilldelning avstudiemedel. För oss liberaler som hårt arbetar för jämställdhet var det här enviktig framgång. Tyvärr gjorde socialdemokraterna motstånd, inte bara - somsägs i svaret -motionsvägen, utan också här i kammaren som enhetlig grupp. säger att man måste tolka svaret pådet sättet att dörren hålls öppen för ett återinförande av äktamakeprövningen.Man hänvisar fill tidigare socialdemokratiska motioner. Det sägs inteuttryckligen att det kommer att bli på det sättet, så jag fillåter mig attskicka med en vädjan om att man väger in jämställdhetsfrågorna vidbudgetprövningen. Jag vill slå fast att det vore utomordentligt olyckligtatt återinföra äktamakeprövningen. Det vore ett steg tillbaka. Det skullenämligen medföra att många gifta kvinnor blir beroende av mannens ekonomi om de Det är allvarUgt ur jämställdhetssynpunktoch kommer att innebära ett rejält ekonomiskt hinder för många kvinnor. Jag vill avsluta mitt första inlägg med att fråga : Är inte den beskrivning jag gör av äktamakeprövningenskonsekvenser riktig? Är inte orolig för vad ett återinförandekan innebära när det gäller jämställdheten? AnL 32 Utbildningsministern : Fru talman!Det är givet att också jag är medveten om att det inte är något positivt förjämställdheten att införa äktamakeprövningen igen. Men är detstatsfinansiella läget sådant att budgetarbetet är mycket kärvt. Man tvingasalltså att göra avvägningar. För att kunna genomföra vissa reformer fårfinansieringen göras genom besparingar i andra sammanhang. Det är därför jagmåste hålla den här frågan öppen. AnL 33 (): Jag vill till utbildningsministern säga attjag självfallet har stor förståelse för att man måste göra prioriteringar ochavvägningar. Det gjorde också den gamla regeringen med en liberalutbildningsminister. Vi kom fram fill den slutsatsen att det här var en för ossså viktig fråga, av jämställdhetsskäl, att vi ville avskaffaäktamakeprövningen. Vi gjorde den klara prioriteringen. Tyvärr får jagkonstatera att är man från socialdemokratisk sida i denna kammare inteberedd att göra motsvarande klara prioritering. Jag vill än en gång uttryckaden förhoppningen att regeringen, när man nu går in i slutskedet avbudgetprövningen, skall fundera över de mycket starka argument som jag harredovisat här . Överläggningen var härmed avslutad. Om högskolans antagningssystem' 11§ Svar på interpellation 1982/83:12 om högskolans antagningssystem AnL 34Utbildningsministern : Fru talman! Vilken typ avförändring i antagningssystemet avser jag att föreslå för att råda bot på demissförhållanden som han åberopar i interpellationen? När kommer ettsådant förslag att föreläggas ? Vilka åtgärderavser jag att vidta för att motverka behovet av omfattande reservintagningar pågrund av att antagna sökande inte tar sina platser i anspråk? Principerna för tillträde fill utbildning inom högskolanlades fast av 1975. En huvudprincip för högskolereformen var attbredda rekryteringen till högskolan. Detta skulle ske genom att de som på andravägar än genom gymnasieskoleutbildning skaffat sig nödvändiga förkunskaper förhögre studier skulle få möjlighet att antas till högskoleutbildning. dessa, liksom för andra sökandegrupper, skulle vidarearbetslivserfarenhet värderas vid urval. Huvuddragen i de urvalsregler som skapades på grundval avdessa principer har tillämpats . Många utbildningsvägar har underhela denna fid haft väsentligt flera sökande än antalet nybörjarplatser.Urvalet måste alltid grundas på awägningar både mellan olika grupper av sökandemed gymnasieskoleutbildning och mellan sådana sökande och sådana som på andravägar söker sig till högskolan. Jag erinrar om att urvalsreglerna har modifierats vidflera tillfällen . Vid antagningen inför höstens utbildning harvissa nya urvalsregler tillämpats . Dessa beslutades av riksdagenvåren 1980 i syfte att öka möjligheterna för ungdomar att komma in påutbildningslinjer. Det är enligt min mening - som jag redan framhållit för ettpar veckor sedan i ett svar i kammaren - viktigt att studera de faktiskaeffekterna av de förändringar som gjorts, inte bara för ungdomar som kommermer eller mindre direkt från gymnasieskolan utan också för andra kategoriersökande. Jag har inhämtat att universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) f. n.studerar dessa frågor. På grundval härav kommer jag att bedöma behovet avytterligare modifieringar. Jag vill i anslutning till detta framhålla att detantagningssystem vi har är mycket komplicerat och att det enligt minuppfattning inte är bra att fortsätta att "lappa" i systemet. Ettarbete pågår f. n. inom UHÄ med att belysa konsekvenserna frånantagningssynpunkt av gymnasieutredningens förslag till studieorganisation ochbetygssystem för gymnasieskolan. När resultatet av detta föreligger avser jagatt ta inifiafiv fill en översyn av tillträdessystemet i stort. Speciella förhållanden har rått vid den antagning somgjorts inför höstens utbildning. Det sista tillskott av nybörjarplatser som denförra regeringen beslutade om kom så sent att det inte kunde beaktas vid dencentrala antagningen utan först vid den lokala. Detta medförde attreservantagningen blev ovanligt omfattande. Antalet återbud bland de antagnahar också varit något större . Detta är givetvis ur flera synpunkter oroande. Jag harerfarit att man vid flera högskoleenheter, i samarbete med UHÄ, undersökerorsakerna till den ökade rörligheten bland de studerande och antagna. Vidareöverväger UHÄ förändringar i rufinerna för reservantagning i syfte att minskaantalet återbud. a. kan det bli aktueUt att kräva positivt svar från den somantagits till en utbildningsplats att han eller hon verkligen kommer att ta sinplats i anspråk. Såvitt jag nu kan bedöma kan förändringar i detta avseendegenomföras efter beslut på myndighetsnivå. Jag utgår från att UHÄ genomför deändringar som ämbetet bedömer vara möjliga och lämpliga i det angivna syftet. AnL 35BIRGER HAGÅRD (m): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret. Jag tycker att det är ganska positivt, och jag vill gärna tolka det påett sådant sätt att det ger hopp om förändringar. Hela den här s. k.högskolereformen som genomförts kan nämligen kritiseras från mångautgångspunkter. En av de allra värsta bristerna i reformen torde vara justsjälva antagningssystemet: Det är, som utbildningsministern själv framhåller,mycket komplicerat. Man skulle också kunna tillägga att det är mycketbyråkrafiskt. Det är framför allt ett system, fru talman, som drabbar ungdomen.Det upplevs av de sökande som krångligt och godtyckligt. En av konsekvenserna av det här systemet har blivit att vihar fått en kraftigt höjd ålder på de studerande. Medelåldern för nyantagnastuderande ligger nu vid . I är bara var femte student under25 år, mer än hälften är och nära var fjärde är - detta ien situation som i så många andra hänseenden är kritisk för de unga. De fårinte några utbildningsplatser, trots allra högsta betyg, femmor igenomsnitt. Kravet på arbetslivserfarenhet har för antagning fill mångautbildningar blivit ett måste. Nåväl, nu löser sig kanske detta problem ändå, för nufinns det inte några jobb heller för de unga. Man får väl säga att det i ställetkommer att krävas livserfarenhet och inte arbetslivserfarenhet av dem. Det finns alltså varken utbildningsplatser eller någraarbeten för många av ungdomarna. Därtill kommer att det är omöjligt för mångaav dem att planera sin verksamhet. För de enskilda innebär det härantagningssystemet och konsekvenserna av det något av enkatastrof. Jag tycker att det här har kommit fram på ett utomordentligt sätt ide enkäter som har gjort på UHÄ:s uppdrag. Det är också bitvis enskrämmande läsning. Naturligtvis är det också för samhället en stor förlust attmånga ungdomar inte kan komma i utbildning. Ju äldre de blir när de avslutarsin utbildning, desto kortare är den tid som de kan vara ute i förvärvslivetoch som samhället kan dra nytta av de kunskaper de har förvärvat. Jag skulle i detta sammanhang vilja frågautbildningsministern om hon ser något problem med denna relativt högamedelålder bland de studerande och ungdomarnas svårigheter att kunna fåutbildningsplatser. De mest orimliga konsekvenserna av det antagningssystemsom infördes har delvis undanröjts under den andra treparfiregeringenstid. För det första garanterar man nu att en tredjedel av utbildningsplatsernaskall tillkomma sökande som kommer direkt från eller som har gåttigenom gymnasieskolan. För det andra har arbetslivserfarenhetens betydelseminskat kraftigt. För det tredje har föreningsmeriterna avskaffats. För detfjärde har möjligheter införts att också uppställa särskilda förkunskapskrav iform av betyg i visst ämne. Utbildningsministern menar nu då det gäller självaantagningssystemet att det inte är bra att fortsätta att lappa på det. Det ärett bra svar som utbildningsministern har gett. Jag tolkar det posifivt. Detbehövs ett nytt system. Men när kommer någonfing att ske? På denna punkt blirjag litet grand tveksam. Utbildningsministernerinrar om att det f. n. pågår ett arbete inom UHÄ för att belysa konsekvenserna från antagningssynpunkt avgymnasieutredningens förslag till studieorganisation och betygssystem förgymnasieskolan. Utbildningsministern säger att hon avser "att ta initiativtill en översyn av tillträdessystemet i stort" när resultatet av UHÄ:sarbete föreligger. Detta föranleder några följdfrågor. I ett svar fill här i kammarenpekade utbildningsministern på det pågående arbetet inom UHÄ och sade då atthon förväntade sig att UHÄ skulle ha avslutat sitt arbete . I daghar vi , och jag vill följakfiigen ställa frågan om detta arbete nu är slutfört och om vi nu kan vänta initiafivfrån utbildningsministerns sida. Jag skulle också vilja ställa frågan hur dennaöversyn kommer att gå till. Avser utbildningsministern att få till stånd enparlamentarisk utredning, eller vill hon gå till väga på något annat sätt? Den sammankoppling som sker med gymnasieutredningen görockså att jag vill ställa frågan om utbildningsministern avser att lägga framen proposifion som grundar sig på gymnasieutredningens förslag. Måste man i såfall vänta ända till dess att en ny gymnasieskola har sett dagens ljus med attändra själva antagningssystemet till universiteten och högskolorna? Om det blir ett ja på denna senare fråga, kommer detalltså att ta lång fid innan någonfing kan hända. Jag frågar mig hur mångaytterligare studenter som då skall fortsätta att missgynnas av detta system. Såvitt jag förstår av interpellationssvaret ärutbildningsministern inte negativ till att vidta modifieringar av det nuvarandesystemet. Därigenom kanske man också kan lösa problemet med dereservantagningar som utbildningsministern helt rikfigt anser vara oroande. reservantagningar är en alltför hög siffra jämfört höstterminen1981 och 1977. Detta gör att det finns anledning att ordentligt se översystemet. Jag skulle vilja ställa ytterligare en fråga: Vilkamodifieringar av systemet är tänkbara? Utbildningsministern påpekar helt riktigt att det kanskeblir nödvändigt att kräva ett positivt svar också från dem som söker fillutbildningslinjer. Jag tror att detta är en väg som man mycket väl kan övervägaatt gå. Det har också diskuterats fram och fillbaka om man skallinföra någon form av anmälningsavgift. Hur ser utbildningsministern på detta?Personligen måste jag säga att jag är tveksam, om det på något sätt innebärnackdelar för de studerande och att jag är definitivt negativ om det skullemedföra en ökad byråkrati i sammanhanget. En tredje väg, som man har slagit in på, äröverintagen. Vid mitt eget universitet uppgår de till mot att fidigare havarit . Det är naturligtvis en väg som man kan gå vidare på. Sedan skulle jag också vilja fråga om man kan tänka sigatt överväga att fill påbyggnadskurserna förenkla hela antagningssystemet pådet sättet att man bara anmäler och registrerar sig vid resp. institution. Dåskulle man relativt enkelt bli kvitt i varje fall ett problem. Jag hoppas att det går att lösa dessa problem och att göradet rätt snart. har föreslagit ettsystem som kanske är alldeles för enkelt för att kunna passa i det här landet,nämligen en förberedande utbildning för studerande utan tidigaregymnasieutbildning eller med enbart en tvåårig sådan, i de fall där det krävsmer utbildning. En sådan förberedande utbildning skulle med fördel kunnaförläggas fill våra vuxengymnasier och kanske också till de mindre högskolorna. Man skulle också kunna införa en rätt tillbetygskomplettering. Som det nu är har det blivit tokigt - många kan välja nygymnasielinje när de har gått igenom en, men de har inte rätt att kompletterasina betyg. Detta är för många ett orimligt system. Jag tror att det måste bUen ändring på den punkten. Om man inför en förberedande utbildning med rätt fillbetygskomplettering kan man helt och hållet avskaffa kvoteringen. Då kan manhelt enkelt jämföra de sökande och deras meriter och låta det varautslagsgivande. De enskilda individerna behöver inte gå in i några grupper. Medett sådant system skulle man också kunna skärpa kraven på de nödvändigaförkunskaperna. Dessa krav måste säkerligen i vissa fall skärpas relativtsnart. Jag hoppas som sagt, fru talman, att det skall varamöjligt att få ytterligare posifiva ord från utbildningsministern och att vi isamförstånd skall kunna lösa en hel del av dessa problem, som inte minst förvåra ungdomar ter sig så besvärliga. Jag uppskattar tonen av samförstånd hos BirgerHagård. Det är inte så vanligt att man hör den från moderata företrädare. Dessafrågor är tillräckligt komplicerade utan att vi,behöver späda på problemen medpolitiska övertoner. Jag skallförsöka svara på några av frågor. Principen för de ungas rätt till högskoleutbildning börvara den att samma andel av varje årskull skall beredas plats i högskola.Vidare måste vi komma ihåg att högskolereformen avsåg att vidga högskolan,bredda rekryteringsunderlaget så att också de vuxna skulle komma in. Vi fårinte glömma att i högskolan finns det en hel del av fortbildnings- ochvidareutbildningsuppgifter, som speciellt vänder sig till de vuxna. frågade om det är ett problem att även vuxnakommer in. Det är det först om man kommer in i en sådan situation att principenom de ungas rätt till utbildning inte kan förverkligas. Annars tycker jag attdet är positivt att vi också kan ge de vuxna högskoleutbildning. Det UHÄ-uppdrag som jag har nämnt i kammarenväntar vi skall vara färdigt . skall man inte se detuppdraget, som är kopplat till gymnasieutredningens betänkande, så att detmåste leda till en proposition om gymnasieskolan innan vi gör något åt antagningssystemet.Jag ville bara påpeka det faktiska förhållandet att UHÄ f. n. arbetar medantagningsfrågorna enligt detta uppdrag. Vilka former översynen av tillträdessystemet skall få kanjag inte ge besked om. Det är en fråga som vi skall överväga i samband medUHÄ:s uppdrag och när vi f. ö. inom samråder om detta,vilket ännu inte har skett. Beträffande reservantagningarna är och jagrörande eniga om att situationen inte är bra. Det är utmärkt att UHÄ har börjatarbeta med den frågan. Den ligger på myndighetsnivå, så jag skall inte blandamig i hur det skall gå tiU. Men jag instämmer i vad sade omrisken för byråkrati och tekniskt komplicerat system i fråga om avgifterna. När det gäller påbyggnadsutbildningarna tror jag nog attdet skulle kunna vara möjligt att införa ett förenklat antagningssystem. Det ärnågonting som uppföljningskommittén arbetade med, och det finns redovisat idess material. Det kan hända att det går att göra någonting av detta. slutade sitt inlägg med att tala om någramoderata patentmediciner, som jag inte nu skaU ta ställning tiU. Jag viU rentallmänt säga att jag känner tveksamhet inför dubbelutbildning på gymnasialnivå. Man skall naturligtvis ha rätt att utbilda sig ytterligare en gång, omdet visar sig att den utbildning man genomgick var helt felaktigt vald medhänsyn till vad man behövde ha utbildningen till. Men då skall det finnassärskilda skäl för en dubbelutbildning, och därför tycker jag att vi skall haen restrikfiv inställning fill både dubbelutbildning i fråga om helautbildningar och s. k. konkurrenskomplettering. AnL 37 (): Det skall nog finnas förutsättningar att kommaöverens på både det ena och det andra området. Jag tror framför allt att dettaär så pass vikfiga frågor att det gäller att kunna få fill stånd lösningar somverkligen kan gynna våra ungdomar. Utbildningsministern menade att det gällde att se till attsamma andel av årskullarna kan få utbildningsplatser. F. n. finns det engaranti som innebär att en tredjedel av utbildningsplatserna skall gå tillungdomar. står vi nu inför den situationen att vi har den s. k.ungdomspuckeln, vars effekter slår förfärande hårt. Då vill jag ställa fråganom det inte skulle vara helt rimligt att öka garantin fill för att kunnase till att dessa ungdomar bereds möjligheter att komma in på den utbildningsom de önskar. Det är riktigt att universiteten och högskolorna också harsina fortbildningsuppgifter. Den viktigaste uppgiften för universiteten måsteändå vara att utbilda de unga människorna - och utbilda dem efter det att dehar gått igenom gymnasiet. Det är där tyngdpunkten alltid kommer att ligga. Omden inte ligger där, då har sannolikt universiteten och högskolorna kommit attförlora sina främsta uppgifter. Jag ser det som positivt att det inte nödvändigtvisbehöver bli någon proposition på det förslag som har lagts fram avgymnasieutredningen. Det är alldeles uppenbart att denna fråga inte absolutbehöver kopplas samman med förändringar i antagningssystemet. bara något om dubbelutbildningen. Jag vet inteom utbildningsministern missförstod mig därvidlag. Det är ju så, attdubbelutbildningen nu är den enda möjlighet som står till buds om man har gåttut ett gymnasium med dåligabetyg, kanske varit allmänt skoltrött. Då har man inte möjlighet attkomplettera betygen, men väl har man möjlighet att gå igenom en annangymnasieutbildning. Jag delar utbildningsministerns synpunkt att dettanaturligtvis inte är helt bra. Men då bör man kanske i stället få möjlighettill denna faktiska betygskomplettering för att på det sättet klara avproblemen. Det måste ändå vara bättre att man kompletterar ett ämne än att mankompletterar med en helt ny utbildning, som kanske både är frustrerande för denenskilde och kan bli rätt dyr för samhället. Jag ber, fru talman, att få tacka för detsvar som jag fått. Angående dubbelutbildningen vill jag säga attdet finns anledning att vara tveksam mot både en genorrigång av hela linjer vidtvå tillfällen och studier för att komplettera ur konkurrenssynpunkt. Jag menade i mitt svar att en proposition med anledning avgymnasieutredningens förslag inte är avhängig av antagningsfrågorna. Huruvidadet kommer att framläggas en proposition om den stora fråga som gymnasieutredningentar upp får avgöras , när vi har tagit del av de mångaremissinstansernas yttranden med anledning av betänkandet. Jag vill slutligen säga att det är ganska som vihar ändrat reglerna för garanfin för direktövergång till högskolan. Dettaskedde fill höstens antagning. Jag anser därför att man behöver gå igenom ochanalysera effekterna av denna ändring, innan det igen tas ett nytt kliv attlappa och laga i gällande antagningssystem - något som jag inte gillar. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 1982/83:7 om AnL 39 Försvarsministern : Fru talman!Oswald har ställt följande frågor till mig. Hur bedömer regeringen effekterna av samarbetetmed N ATO-staterna i när det gäller alliansfrihet och neutralitet? Vad är bestämt och vad är intebestämt när det gäller den tekniska utformningen av JAS och vilken betydelseanser regeringen att planet har för nafionella säkerhet? Vad kostar den första delserien om30 plan i dagens priser och vad kommer de återstående 110 planen som skalllevereras fram fill att kosta? Jag vill inledningsvis nämna, att det i enlighet medregeringsförklaringen f. n. genomförs en ekonomisk analys av iförsvarsdepartementet. Regeringens ställningstagande kommer att redovisas ibudgetpropositionen. Jag vill inte föregripa denna prövning, utan utgår isvaret till OswaldSöderqvist från den planering som den föregående regeringen har angett. Beträffande frågan om effekter när detgäller alliansfrihet och neutralitet är naturligtvis vår förmåga attinom landet utveckla, fillverka och underhålla försvarsmateriel av betydelseför vår säkerhetspolitiska trovärdighet. Tillgång till en kvalificerad svenskförsvarsindustri, som är konkurrenskraftig gentemot utlandet, betyder attbeställningar för betydande belopp kan läggas inom landet.