prot · G609157 · 1982-12-31 00:00:00 — Men det är regeringens åtgärder som är avgörande för om arbetetskall bli meningsfyllt. Det är nu på det sättet att två socialdemokratiskaledamöter i utredningen, nämligen nuvarande bostadsministern statssekreterare , i och med att regeringsskiftet ägde rumlämnade utredningen. Skall utredningsarbetet vara meningsfyllt förutsätter jag,och troligen utredningen i sin helhet, att regeringspartiet givetvis också börvara med och delta i detta arbete. Några ersättare för dessa två ledamöter harinte filisatts. Vidare gjorde utredningen en framställning tillregeringen om medel för att SCB skulle kunna göra en undersökning angående defördelningspolitiska effekterna av en utgiftsskatt. Denna framställning är intebesvarad. Utredningen har också begärt ett förlängt förordnande förett par experter, vilkas förordnanden gick ut . Inte heller därhar getts något besked eller fattats beslut av regeringen. Det ärdärför som jag har ställt frågan. Jag hoppas , när finansministern i svaret pä den andrafrågan säger att han är angelägen om att utredningsarbetet t. v. bör bedrivas ienlighet med de givna direktiven, att han också skapar de förutsättningar somär nödvändiga för att vi skall kunna fortsätta arbetet. Dels mäste vi fämöjligheter att göra vissa undersökningar, dels är det helt naturligt att ocksåregeringspartiet bör delta. I svaret på den sista frågan verkar finansministern nöjdmed det skattesystem som vi nu har beslutat om och som har trätt i kraft i är.Som jag ser det måste man rikta blicken framåt. Det är givet att detskattesystem som har antagits och som vi varit överens om att anta även detinnehåller vissa svagheter. Jag kommer inte ifrån att vi nog får en delnolltaxerare också . För att bara ta en enda liten bit därutgiftsskattesystemet rymmer en fördel: Går man över till utgiftsskatt sätvingas i varje fall varenda en att skatta för vad han har konsumerat underåret. Vi har bedömt det så, att frågan om utgiftsskatt är eninvecklad fråga, och vi bör ha utrett den noggrant innan vi gör ett definitivtställningstagande. Men jag anser för min del att det är angeläget att vi kanpröva vilka förutsättningar det finns för att övergå till ett sådant system.Jag hoppas att finansministern kommer att medverka till att vi kan görautredningen meningsfylld. Om utgiftsskattekommitténs arbete, m. m. Jag har tidigare visat mitt personligaintresse för att få frågan om utgiftsskatt ordentligt prövad, och i någon mänvar jag delaktig i att utredningen kom till. Därför kan jag försäkra StigJosefson om att jag vill att utredningen skall slutföra sitt arbete och ge ossett underlag för en fortsatt prövning av frågan. Jag tror nämligen att detkommer att krävas flera led i den prövningen innan vi är färdiga med ettställningstagande. Jag instämmer i att utgiftsskatten i varje fall teoretisktsett har mänga intressanta egenskaper, inte minst ur bärkraftssynpunkt. Men denhar en rad nackdelar, t. o. m. jämfört med nuvarande system. Som jagsade i mitt svar på frågan har vi på departementet funderat över om vi skullege utredningen andra direktiv eller på annat sätt påverka dess arbete. Vi harkommit fram till att vi inte skall göra det, utan att de nuvarande direktivenbör stå kvar. Det jag beklagar, herr talman, äratt vi inte har hunnit tillsätta de ledamöter som vi tycker skall ingå iutredningen. Vi skall försöka att bättra oss och utse dessa ledamöter, sä attutredningen kan arbeta med full besättning. 90STIG JOSEFSON (c): Också jag är medveten om att ett system medutgiftsskatter innehåller både för- och nackdelar. I utredningen försöker viockså belysa vilka som ärövervägande. Kanhända kan man helt enkelt tillämpavissa delar Om utjämning av bensinpriserna även av ett vanligt system för att få en bättreskattemoral. Det är en av de frågor som är angelägna att få utredda. Jag hoppas att finansministern och regeringen vidtar deåtgärder som är nödvändiga för att vi på nytt skall kunna bedriva arbetet iutredningen. Jag kan inte tänka mig att det är meningsfullt att göra det om detstörsta partiet inte är representerat bland deltagarna i utredningen. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på fråga 1982/83:515 om utjämning avbensinpriserna har frågat mig om jag avser attta initiativ som möjliggör en utjämning av bensinpriserna genom differentieradenergiskatt eller överläggningar med bensinbolagen för att uppnå minskadeskillnader mellan olika landsdelar. Den årliga fordonsskatten för personbilar är sedan den 1juli 1980 reducerad med . för fordonsägare som är bosatta inomtypiska glesbygdsområden. Hit hör exempelvis delar av . ,, , , och län.Syftet med bestämmelsen var visserligen i första hand att kompenseraglesbygdsbilisterna för den merbelastning som de i slutet av är 1979 genomfördaenergiskattepåslagen väntades innebära för dem i förhållande tillgenomsnittsbilisten. Skattereduceringen bestämdes dock till en sådan nivå attden skulle ge kompensation även för den transportkostnadsökning sombensinföretagen tar ut i form av s. k. zontillägg (prop. 1979/80:109, s. 6). Mot bakgrund av dessa förhållandenoch då variationerna i prissättning mellan olika orter - med undantag förperioder med s. k. lockpriser - i regel inte är större än något eller några fåören per liter anser jag det f. n. inte finnas skäl till några sädana särskildaåtgärder som nämnt. 92JAN HYTTRING (c): Jag tackar finansministern för svaret. Även om det, som framgår av svaret, rör sig om en skillnadpä bara några få ören, kan detta vara betungande för dem som har långt tillarbetet och måste använda bilen för arbetsresor. Det blir en hel del kostnaderper år även med den lilla skillnaden. F. n. verkar bensinpriset vara ganska lika över landet,men den situationen kan ju snabbt förändras. Vi kan få den situation vi harupplevt tidigare, dvs. ganska stora skillnader i pris över de olika delarna avlandet. Det är då de glest befolkade områdena som får de högsta priserna. Det som har hänt är vidare att samhället har gjort ökadesatsningar på en utbyggd kollektivtrafik. Det innebär en inte oväsentligskattesubvention för de människor som bor i eller i närheten av tätorter. Närdet gäller dem som bor i de glesare befolkade delarna av landet är det intemöjligt att tillgodose behovet av kollektivtrafik i någon större utsträckning.Många gånger passar inte kollektivtrafikens tider med de arbetstider man har.Här finns alltså en orättvisa, eftersom den som bor i glesbygd mästetransportera sig med bil och får ta den ökade kostnaden. Huvudmännen för kollektivtrafiken har inte möjlighet attbesluta att differentiera energiskatterna. Det ankommer på regeringen ochslutligen att fatta sådana beslut. Jag anser emellertid inte attsvaret är så negativt för den här frågans lösning. Jag kan konstatera att detf. n. inte tas några initiativ i det avseendet, men jag hoppas att man kommeratt göra det . Om inte, så återkommer jag med min fråga. Jag tackarän en gång för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på fråga 1982/83:527 om näringsfriheten har frågatindustriministern om regeringen avser att föreslå åtgärder som utövervad som gäller begränsar rätten att fritt utöva näring. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara pä frågan. Näringsfriheten är en grundläggande princip för vårtekonomiska system. Att nya företag kan etableras driver utvecklingen framåt ochutövar ett tryck på de befintliga företagen att vara effektiva. Starkrestriktivitet måste därför iakttas med ingrepp i näringsfriheten. Redan i dagbegränsas dock näringsfriheten i en rad branscher, där det ansetts motiverat avspeciella skäl såsom hälso- och säkerhetsrisker eller skydd för storaekonomiska värden. På många andra håll missbrukas emellertid näringsfrihetentill stor skada för samhället och enskilda. Den ekonomiska brottsligheten ärett exempel på sådant missbruk. Denna brottslighet får skadeverkningar som ärmycket allvarliga också sett ur marknadsekonomins synvinkel. Företag som intefullgör sina förpliktelser skaffar sig orättmätiga konkurrensfördelar, vilketgår ut över den seriösa näringsverksamheten. Kommissionen mot ekonomiskbrottslighet och näringsförbudskommittén har enligt sina direktiv att allmäntpröva frågorna om bl. a. etableringskontroll och näringsförbud. Även om jagnaturligtvis inte kan föregripa dessa utredningar bör därför besvaras med ja. 94CHRISTER EIREFELT (fp): Jag tackar finansministern för svaret på minfråga om etableringskontroll. Det är inte enbart de ständigt återkommande kraven tillriksdagen som motiverat min fråga om vilken roll etableringskontroll kan kommaatt spela Nr 157 för näringslivet . Detsenaste halvåret har det knappast gått en Fredaeen den enda vecka utan att frågan har aktualiserats i ett eller annatsaminan- Vi har t. ex. hört och läst intervjuer med fackföreningstalesmän som på Omnäringsfrihe- olika grunder förordat kontroll av företag. vardet ordföranden i jgj Hotell o. Restaurang som ville, somhan uttryckte det, "slakta den heliga ko som kallasnäringsfrihet". Och han utlovade fortsatt kamp för etableringskontroll. När , som är ordförande i kommissionen motekonomisk brottslighet, som finansministern hänvisade till, blevtillfrågad om vilken åtgärd som ligger närmast till hands, blev svaret"etableringskontroll". Att LRF gärna ser en etableringskontroll inomanimalieproduktionen är ingen hemlighet, och jordbruksministern har i alla fallinte ställt sig avvisande - för att uttrycka sig försiktigt. Ja, den här listan skulle kunna göras mycket lång, och ettmer entydigt avståndstagande från finansministerns sida än det "ja"som jag fick på min fråga hade varit värdefullt som motvikt till de alltvanligare kraven på statlig styrning, även om det var synnerligen tillfredsställandeatt finansministern klart instämde i att näringsfriheten även i fortsättningenmåste vara en grundläggande princip. Det finnsmånga skäl, herr talman, till att vi från liberalt håll säger nej till flerregleringar i näringslivet, regleringar som vi har alldeles för mänga av redani dag. Vi vill slå vakt om konsumentens intresse av en väl fungerandekonkurrens. Dessutom skulle en utökad kontroll både medföra byråkrati och kostapengar. Och mer krångel och hinder för nyföretagande är inte precis vad Sverigebehöver . Men det här är framför allt en mycket viktig principfråga.Naturligtvis är det angeläget att komma åt ekonomisk brottslighet. Där harfinansministern och jag inga delade meningar. Men vi menar att detta inte fårske genom att företagen skall vara tvingade att övertyga myndigheterna om sinärlighet. Det är de som gör sig skyldiga till brott, t. ex. genom att låta bliatt betala skatt och avgifter, som vi mäste komma ät. Att generellt börja ingripa mot en hel bransch bara föratt det finns oseriösa företag tycker vi rimmar dåligt med det svenskarättssamhällets traditioner. var med i fyraborgerliga regeringar. Under den tiden infördes en rad inskränkningar inäringsfriheten i . Jag skall ta några exempel. Den moderata handelsministern förbud mot spel på enarmade banditer. Den folkpartistiske handelsministern infördekrav på tillstånd av polismyndighet för att yrkesmässig försäljning av dyrkverktyg skulle fä 88 ske. Denmoderate justitieministern införde näringsförbud Nr 157 som sanktion vid missbruk av konkursinstitutet. Den centerpartistiskekommunministern införde en bestämmel- 9 igo-i se om attdet skulle krävas tillstånd av anordna 'PPP'- Om näringsfrihe- Denfolkpartistiska sjukvårdsministern införde en begräns- . ning sominnebär att rätten att utprova och tillhandahålla kontaktlinser Den folkpartistiske handelsministern infördeen bestämmelse i den nya konkurrensbegränsningslagen om att det skulle finnasmöjlighet att , förbjuda personer att förvärva företag. Detta är bara ett urval ur en lång lista av ingrepp inäringsfriheten som gjordes av fyra borgerliga regeringar, där det liberalafolkpartiet var med. Varför gjorde man så här? Ja, naturligtvis avprecis samma skäl som att jag får konstatera att om vi skall förhindramissbruk av näringsfriheten, missbruk mot folkmoral, missbruk mot ekonomiskalagar som samhället vill värna, tvingas samhället att införa sädana härinskränkningar. Och även det liberala har varit och kommer attvara med om att göra det även . Men vi gör sådana inskränkningarhela tiden med inriktning pä att rädda näringsfriheten överallt där det går attgöra det. 96 (): Jag tycker inte att den lista somfinansministern föredrog har att göra med de generella, svepande åtgärder ometableringskontroll i förväg som är aktuella. Det är inte någontillfällighet att , bl. a. i en skrivelse tillnäringsutskottet, klart har uttalat sin oro över just denna utveckling. Han harju att se till konsumenternas intresse av att det råder konkurrens. Jag har, som sagt, ingenting emot att vi utökar åtgärdernaför att komma åt skattefuskare och de företagare som inte lojalt följer lagaroch bestämmelser. Precis som finansministern sade i sitt svar innebär derashandlande bl. a. att de får konkurrensfördelar gentemot de företag som uppförsig lojalt. Men det får inte tas till intäkt för ingrepp och regleringar somslår blint och riskerar att nagga rättssäkerheten i kanten. Då blir det devanliga hederliga människorna som kommer i kläm, och det är inte dem vi villkomma ät. har inget som helstunderlag för sina förmodanden att det skall komma några svepande, generella förslag om näringsförbud eller etableringskontroller. Man kan pä precis samma grund hävda att förbudet mot enarmade banditer är svepande och generellt. Man kan fråga sig om det var ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten när den liberala privilegierade vissa optiker genom att låta enbart dem tillhandahålla kontaktlinser. Nej, det värdet inte. Det varett sätt att reglera en näring utifrån ett kvalitetskrav eller någonting annat. Nr 157 Jag tycker att skall akta sig så att denhär frihetskampanjen inte Fredaeenden stupar på sina egna tär. Ni blirinte trovärdiga om ni hyllar friheten i princip, 27 mai19S3 ' ptktiken tvingas att bryta motdenna princip i en rad fall. bättre att konstatera att näringsfriheten ärvärdefull, men den är inte en Om de fria affärs- P'"'"''?som är överordnad alla andra intressen i vår lagstiftning. tidenui '"' =>"- 98 (); Det är sannerligen inte svårt att hittaskälen till vår oro. Jag har räknat upp några av de olika uttalanden som hargjorts, och det finns faktiskt socialdemokratiska motioner som går idenna riktning. har i en skrivelse tillregeringen alldeles krävt ytterligare restriktioner för handeln. SvenHeurgren har klart och tydligt sagt att etableringskontroll är en tänkbarmöjlighet. Jag kan fortsätta att räkna upp den typen av uttalanden. I enreservation till näringsutskottet i detta ärende säger de socialdemokratiskautskottsledamöterna att samhället måste vara berett att sätta gränser för denfria etableringsrätten i den män det gäller att skydda vitala medborgarintressen.Näringsfrihet och brottsbekämpning är motstående intressen som bör vägas motvarandra när man överväger olika åtgärder, säger de. Det finns alltså verkligenskäl för vår oro. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på fråga 1982/83:528 om de fria affärstiderna har frågat mig om regeringen har för avsikt att i enny affärstidslag förbjuda fria affärstider. I mittenav januari i är meddelade jag här i på en fråga av IngemarEliassons partikamrat att affärstidsfrägan skulle tas upp tillprövning av regeringen. Regeringens prövning av frågan pågår. vill inteföregripa resultatet av denna prövning. 100 (): Jag ber att få tacka för svaret.Finansministern svarar med att han inte heller kan svara. Det är juannars en ganska enkel fråga att besvara, och jag hade hoppats pä att någontinghade hänt i detta ärende, men så är uppenbarligen inte fallet. Detta är ju en gammal fråga. Vi har haft med lagoch utan lag. Erfarenheterna av dessa båda perioder borde göra det lätt att ta ställning i denna fråga. Lagregleringen snärjde handeln i byråkrati, den hindrade konsumenterna att få så bra service som hade varit möjlig. Tiden utan lagreglering har gett handeln möjlighet att etablera rader av närbutiker, och 90 detta har gett konsumenterna bättreservice. Valet borde vara mycket När man försöker sig på lagreglering stöter man pä enmängd absurda problem, och det visar också de socialdemokrater som iutredningar pä detta område har försökt sig på detta. Jag skall inte underhållakammaren med de absurditeterna. De har säkert förts till protokollet vid nägontidigare debatt här i kammaren. Vad som pågår är alltså en prövning som håller handeln ochkonsumenterna kvar i osäkerhet. Det borde vara möjligt att ge ett enkelt svarpå denna fråga. Det finns sä mänga svåra frågor, herr finansminister, som detkan finnas skäl att pröva ingående och där man har anledning att dröja medsvaret. Men den här frågan, trots att den är enkel, har utretts i två är. Nihar sedan den utredningen framlades haft sex är på er att ta ställning. Ändåpågår prövning och funderande. Detär ju tillräckligt med dessa sexplus för att besvara en enkelt fråga entydigt. Men det kan tyvärr intefinansministern göra. Bakgrunden till denna fråga är naturligtvis signalernafrån vice statsministern om att regeringen har upptäckt att de individuellafriheterna skulle behöva vidgas i samhället. Det är ett korrekt konstaterande.Dä hade jag hoppats att det på denna typ av områden skulle gå att få besked.Men uppenbarligen häller man fast vid tanken att åter snärja handeln i enbesvärlig lagreglering och att försämra servicen för konsumenterna. Det är alltså ökade förbud man funderar på i kanslihuset -inte ökade friheter. Jag beklagar detta. Om skatteavdrag för ekonomiskt stöd till folkrörelser ochideella organisationer Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på fråga 1982/83:529 om skatteavdrag förekonomiskt stöd till folkrörelser och ideella organisationer har med anledning av attriksdagen har infört regler som medger rätt till skattereduktion förmedlemsavgifter till fackliga organisationer ställt följande fråga till mig; Avser regeringen att vidga rätten till skatteavdrag tillatt omfatta också enskildas ekonomiska stöd till folkrörelser och ideellaorganisationer? Mitt svar på frågan är nej.Regeringen avser inte att ta något sådant initiativ. Skattereduktionen förfackföreningsavgifter är nämligen inte att se som ett ekonomiskt stöd tillnågon viss verksamhet utan har tillkommit för att skapa skattemässigjämställdhet mellan arbetsgivarnas och löntagarnas kostnader för deras fackligaorganisationsverksamhet. 102LARS (): Jag har mot bakgrund av folkrörelsernasbetydelse i samhällsarbetet ställt en fråga till finansministern om han ärberedd att vidga den rätt som skattereduktionen för fackföreningsavgifterinnebär till att omfatta enskilda människors ekonomiska stöd till folkrörelser ochorganisationer. Om skatteavdrag för ekonomiskt stöd till folkrörelser ochideella organisationer Jag tackar för svaret. Jag hade faktiskt väntat att detskulle bli negativt. Socialdemokraterna har alltmeruppmärksammat folkrörelserna. gällde i stor utsträckning att stat ochkommun skulle klara allt. har man kommit underfund med att det inte räcker,och då har man gått till folkrörelserna. Jag har tittat på en konferensinbjudan somfinansministerns kollega civilministern sänt ut. Konferensen gällerfolkrörelsernas roll i den kommunala demokratin och hålls i min hemkommunÖrebro. Det är bra. Men det som ororar mig är att jag får ett intryck av ser på folkrörelsernas arbete som ett komplement till samhällsarbetet iövrigt, ett komplement som skall fungera på samhällets villkor och eftersamhällets styrning. Så får det inte vara. Folkrörelserna är uppbyggda avenskilda människor som med patos och engagemang vill gå in i samhällsarbetet.Deras arbete måste utformas utifrån den enskilda människans och den enskildagruppens engagemang och känsla för olika frågor. Det är här, herr finansminister, som frågan om rätt tillskatteavdrag för gåvor kommer in. Det är alltså den enskilde som skall bestämmavilket engagemang han vill stå för i stället för att enbart statliga ochkommunala myndigheter skall bedöma vilka organisationer som skall ha stöd. har länge drivit frågan om rätt till avdragför humanitära och sociala engagemang i folkrörelser. Socialdemokraterna haralltid sagt nej. Det går inte att administrera, har man bl. a. sagt. har det emellertid gått att införa skattereduktion förfackföreningsavgifter. Och fackföreningarna är ju enligt socialdemokraternassyn en del av Folkrörelsesverige - och det håller jag med om. Svaret att reduktionen har kommit till för att fåjämlikhet med företagarna räcker inte. Mina följdfrågor till finansministernblir: Anser finansministern att det arbete som de ideella folkrörelsernabedriver är av mindre värde än det som fackföreningarna bedriver? Skulle ändåinte ett rimligt skatteavdrag kunna stimulera till enskilda ideella engagemangoch på det sättet komma samhällsarbetet till nytta? beskrivning av det öde somrönt krav pä skatteavdrag för stöd till ideella organisationer varlindrigt sagt missvisande; han försökte göra gällande att det var vi som hadestoppat denna ädla tanke. Sanningen är ju att när de borgerliga övertog makten 1976skulle förverkliga detta heliga löfte, tillsatte en utredning ochfick ett förslag - som skälldes ut grundligt av alla tillfrågade, inkl. deideella organisationerna själva. Sedan har vi inte sett röken av vare sig dettalöfte eller denna tanke. har suttit i regering och hafthand om skattedepartementet , men inte gjort ett enda försök attinföra det skatteavdrag som man tidigare utlovat. står här och socialdemokratin föratt detta skatteavdrag inte har införts. Det må jag säga var väl magstarkt,även för att komma från en som är relativt ny här i och kanske intehar följt frågan i dess tidigare förvecklingar. Folkrörelserna i det här landet har för socialdemokratinvarit ett av de viktigaste medlen för att väcka medborgarnas engagemang isamhällsfrågor närdet gäller humanitära, religiösa och andra strävanden i vårtsamhälle. Jag tror att vår historia är så nära sammanflätad med de ideellafolkrörelserna att någon osäkerhet inte behöver råda om vår syn påfolkrörelserna. Vi anser att det inte kan vara något fel i attfolkrörelserna engagerar sig även i samhällsarbetet. Det är heller inget fel iatt folkrörelserna får ekonomiskt stöd av samhället, vilket man inte bör glömmabort att de får genom bidrag. Det mäste finnas patos och engagemang, säger . Jag instämmer till fullo, men jag anser inte att det därtill behövsskatteavdrag för att detta engagemang och detta patos skall kunna utlösas iaktivitet inom folkrörelserna. Om skatteavdrag för ekonomiskt stöd till folkrörelser ochideella organisationer 104LARS (): och socialdemokraterna är inte deenda partier som har funnits i . har aldrig haft nägonegen majoritet och inte varit nära egen majoritet och alltså inte på det sättethaft möjlighet att genomföra sina förslag. Men, herr talman, det som är intressant med det som harhänt nu är den omsvängning som har skett genom att socialdemokraterna harbeslutat att framföra förslaget om skattereduktion genom avdrag avfackföreningsavgifterna. Dä kommer den här frågan i ett nytt läge. Då undrarockså de övriga folkrörelserna över detta: Varför finns det inte möjligheteratt få göra rimliga avdrag även för det engagemang vi lägger ned i värt arbete? Det var verkligen inte snyggt att skylla päde tidigare vapenbröderna, och , därför att folkpartietsavdragsidéer havererade. Det berodde faktiskt pä, och här tror jag att jag kantala för hela , att förslaget inte var möjligt att genomförapraktiskt. Jag tycker mig minnas att man från sida försökte presteraen liten rest av detta förslag i form av rätten till avdrag för stöd tillu-länderna. Men också den lilla delen föll. Jag har försökt säga att rätten till avdrag för defackliga avgifterna enbart var ett led i en strävan att se till att parterna päarbetsmarknaden skattemässigt behandlades lika.