prot · G609105 · 1982-12-31 00:00:00 — Detgäller dels förslaget att sammanföra och till en kortcern med NJA sommoderbolag, dels att åstadkomma en företagsgruppering med domänverket. På båda dessa punkter säger ett enhälligt utskott nej, även ommotivtexterna kan variera, som reservationerna 9 och 18 vittnar om. 1 samband med behandlingen av propositionen omStatsföretag i näringsutskottet har en motion om statliga företags delägarskapi tagits upp, som har framgått av dennadebatt. När den behandlas i utskottet händer något mycket märkligt. En illaunderbyggd motion, omfattande endast sju tryckta rader, av två enskildasocialdemokrater, blir helt plötsligt tillstyrkt. Någon närmare analys avkonsekvenserna görs inte. Majoriteten ser inte heller till att dess ställningstagandeunderbyggs med kompletterande faktamaterial. SAF ges inte tillfälle att yttrasig. Från reservanternas sida säger vi självfallet nej tilldetta. Jag kan instämma i de synpunkter som redan framförts av ChristerEirefelt och . I enlighet med tidigare riksdagsuttalanden från1978 bör det alltså ankomma på de statliga bolagen själva att med beaktande avpraktiska och andra skäl avgöra sin tillhörighet till arbetsgivarorganisation. Det är viktigt att klara ut vad majoriteten menar. med statligt engagemang ned till som avses, eller gälleruttalandet endast företag med hundraprocentigt statsengagemang? Jag anser attutskottsordföranden eller gruppordföranden måste klargöra vad som gäller, huruttalandet skall tolkas. Enligtuppgifter i massmedia skulle effekten vålla ettstort avbräck för SAF, som skulle mista avgiftsinbetalningar istorleksordningen 30 milj. kr. Det här, herr talman, står verkligen i dåligsamklang med LO-ordförandens, tillika utskottsledamoten ,uttalande efter avtalsuppgörelsen. ansåg då att det var mycket betydelsefulltmed ett starkt och intakt SAF. har visserligen inte deltagiti utskottets behandling av detta ärende, men frågan har där i stället drivitsav "metallaren" m. fl. Mot den bakgrunden är detviktigt att klargör om utskottsmajoritetens förslag verkligenligger i linje med det intresse som den centrala LO-ledningen har gett uttryckför genom uttalande om värdet av ett starkt SAF. Det är kris för de statliga företagandet.Statens engagemang måste successivt avvecklas på det sätt som vi har gettuttryck för i våra partimotioner. Statens insatser på lång sikt skall innebäraatt man skapar förutsättningar för en allmän näringslivsvänlig politik.Olönsamma företag skall intehållas uppe hur länge som helst. Till skillnad från regeringen anser vi attstatliga företag liksom andra skall kunna gå i konkurs. Företagens uppgift äratt tillgodose den efterfrågan på varor och tjänster som existerar iverkligheten. Bidrags- och subventionspolitiken är i många stycken ettenda stort misslyckande. Den har inte gett oss fler företagare och inte flerfasta arbetsplatser inom industrin. Däremot har den förhindrat en naturligövergång från svaga till expansiva företag, med risk för att tryggheten blirsämre för oss alla. I synnerhet har de statliga företagen i omtanke om deanställda tillförts så mycket pengar att samhället inte haft råd att satsa påföretag som haft ljusare framtidsutsikter. Det här är ett allvarligt mementoför oss. I propositionen finns en del tal om"affärsmässighet". Men det talas inte om marknadsförutsättningar,produktutveckling och marknadsanpassning. Om man avser att initiera ettlönsamhetstänkande, måste man också se till att detta tränger igenomStatsföretagsgruppens totala organisation och bryter ned bidrags- ochsubventionstänkandet. har ju faktiskt lovat att avveckla industristödet.Hur blir det nu med detta? skall besluta om utfästelser på ca 5miljarder. Sedan kommer Norrbottenspropositionen, därefter tekopropositionenetc. etc. har redan fått sina utfästelser. Vad blir summan av alltdetta för innevarartde och nästa budgetår? Vad blir budgetunderskottet? Regeringen har sanrterligen inte stängt akutmottagningen.Den har snarare fått karaktär av långvårdsinrättning för statliga företag. Lönsamhetskrav och lönsamhetstänkande måste bli en merpåtaglig verklighet i företagsledning och på verkstadsgolvet och inte stannavid några allmänt hållna fraser i förbigående i en regeringsproposition. Det är uppenbart att det svårskötta konglomeratet måstedelas upp för att bli hanterbart. Mindre enheter har större inöjligheter attklara struktur- och konkurrensproblemen. En fortsättning av den politik somregeringen tänker sig kan bara leda till att staten tvingas köpa de statligaföretagen . Enligt vår mening bör det så långt möjligt ske en utförsäljningav företag ur Statsföretagsgruppen.' Detta bör analyseras närmare enligt deriktlinjer som vi redovisar i vår partimotion och som sedan följs upp ireservation 5. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservationerna 1, 2, 4, 5, 7, 8, 9, 13, 14, 16, 18 och 21. För att spara kammarens tid avser vi inte att begärarösträkning på reservationerna 7,9 och 16. Vi kommer att betrakta utfallet avomröstningen beträffande reservationerna 2 och 5 som vägledande för bedömningenav utfallet av en sådan rösträkning. 16JÖRN (vpk) replik: Jag har ju beträffande de statliga företagensanslutning till glädjen att tillhörautskottsmajoriteten; så jag kan kanske ta mig friheten att svara på just denpunkten. Han påstår att SAFinte har fått yttra sig. Då skulle jag vilja säga att det faktiskt finnsföreteelser i samhället som är så uppenbara och självklara att man inte behöverskriva långa betänkanden. Här behövs sannerligen inte någon motivering i någotutskottsbetänkande. Motiveringen har gett sig själv under en lång följd av år.Det kan inte ha undgått att underde på ett grundläggande sätt har förändrat hela sin roll. Frånatt vara en intresseorganisation i mer strikt bemärkelse har organisationenutvecklats till en sorts övergripande politiskt parti som har tagit som en avsina huvuduppgifter att driva en utomordentligt aggressiv propaganda, som bl.a. riktar sig mot statlig företagsamhet och mot den offentliga sektorn iprincip. Denna propagartda har inte bara bedrivits i så att säga praktiskafrågor och situationer, utan det har varit fråga om en övergripande ideologi,där man mobiliserat filosofer som Lepage och ekonomer från nedtill . Man har talat om att statlig företagsamhet skulle leda tilldiktatur och till 1984. Man har öst trycksaker över svenskafolket. Och så säger att SAF inte har fått yttra sig. SAF haryttrat sig , och får SAF äntligen svara för konsekvenserna avsina yttranden. Jag skulle vilja fråga : Om ni skulle tillhöra enviss intresseorganisation som arbetar inom ert verksamhetsområde och ni fannatt denna intresseorganisation ägnade en mycket stor del av sitt arbete ochanvände en mycket stor del av sina inkomster till att bekämpa det företag somni arbetar i, skulle ni då ansluta er till den intresseorganisationen? Skulleden över huvud taget kunna sägas i någon rimlig mån ha några möjligheter attföreträda era intressen? Jag anser svaret på en sådan fråga vara självklart.Det är nej. Ni skulle välja en annan intresseorganisatiort som företrädare förera intressen. 17STEN () replik: Den kommunistiska förtjusningen över det häruttalandet kan man inte ta miste på. Jag vill verkligen fråga Svensson:Skall inte den organisation som berörs av ett så omfattande förslag - närföljderna blir de som jag belyste i mitt anförande - få möjlighet att säga sinmening? Man kunde ha anledning att tro att motionen inte skulle leda till ettsådant utskottsuttalande. Motionen var mycket kortfattad, mycket undermåligtskriven och svagt motiverad. Det var ingen som kunde förvänta sig att detskulle bli det här resultatet. Det som hände i utskottet var ju en plötsligingivelse från socialdemokraternas sida. Skall man inte i en sådan situation beredaden berörda organisationen tillfälle att få säga sin mening? Det gäller juorganisationens framtid och möjligheter att finartsiera sin verksamhet. Det somhänt är för utskottsmajoritetens del sannerligen avslöjande. Att kommunisternavill handla på det här sättet kan jag förstå, men det är betänkligt när detgäller de övriga. Det är klart, , att SAF skall delta isamhällsdebatten. Inrtebörden av förslaget om införande av löntagarfonder ärju, enligt de modeller som har presenterats, att beröva SAFmöjligheterna att över huvud taget bestå som fristående arbetsgivarorgani- sation.Skall då inte organisationen i ett demokratiskt samhälle och i det härsammanhanget få möjligheten att försvara sin roll, skall inte organisationen fåyttra sig och säga sin mening? Jag tycker att även detta är avslöjande för detkommunistiska synsättet. Här gäller det alltså möjligheterna för olikaintressen att göra sig gällande i en demokratisk debatt. 18 (vpk) replik: Pluralism är tydligen väldigt svårt för StenSvensson. Han vet mycket väl att är ett av deintresse- och maktcentra här i som har mycket bättre förutsättningar änandra att göra sin röst hörd. Den har sannerligen inte sparat någon möda föratt på ideologiska och praktiska grunder, utifrån sin åskådning och sinaintressen, attackera den statliga företagsamheten. Det har den hållit på med , och det har varit en medvetet riktad verksamhet. Den har gjorts till enallt större del av denna organisations verksamhet i förhållande till dess rollsom intresseorganisation för arbetsgivarna, en roll där ramarna har sprängtsför länge sedan. Det är organisationens goda rätt att göra så. I ettpluralistiskt samhälle, i en demokrati, skall naturligtvis enintresseorganisation kunna göra det. Men då får den också i all rimlighets namnta konsekvenserna av att medlemmar i denna intresseorganisation inte finner detmed sina intressen förenligt att hjälpa till att betala pengar för sådanverksamhet som riktas mot dem själva. Om jag , vilket förbjude, ginge in i moderatasamlingspartiet, och jag fann att moderata samlingspartiet ägrtade sinhuvudkraft åt att bekämpa värderingar som jag ansåg väsentliga, vad hademoderata samlingspartiet haft för rätt att beklaga sig om jag gick ur?Utträdesrätten aren lika viktig del av pluralismen som något annat. Jagunderstryker att det inte finns någon som helst moralisk halt i Svenska arbetsgivareföreningenseller moderata samlingspartiets argument på den här punkten. De vet mycket välvad de har sysslat med för verksamhet. De har gjort detta med utnyttjande avyttrande-och propagandafriheten i det här samhället, och de får också takonsekvenserna. Det är fullständigt logiskt. Jag vill fråga ; Är det inte orimligt attbegära av samhälleliga företag att de skall vara medlemmari, och betalaavgifter till. en organisation som gör det till en hederssak i sin propagandaatt attackera dessa företag och deras roll i det svenska samhället? Man har välrätt att tillhöra en intresseorganisation som företräder ens intressen. Av StenSvenssons logik att döma verkar det som om de statliga företageri skulle hanågon sorts skyldighet att stanna kvar i en organisation som tar som en av sinaideologiska huvuduppgifter att bekämpa dessa företags roll och uppgift i densvenska ekonomirt. 19STEN () rephk; Jag vill påpeka för att vi nogahar strukit under i betänkandet att företagen själva skall avgöra sinorganisationstillhörighet. Det skall vi inte skriva bruksanvisningar om här iriksdagen. begrundavad som faktiskt står i utskottsbetänkandet! Jag påvisade i mitt anförande att den centrala LO-ledningenhar geti uttryck för sin uppskattning av ett starkt SAF. Det förslag manåsyftar med det här uttalandet syftar i sin tur till att - kanske ganskaväsentligt - försvaga SAF. Nej, , vad vi skall göra är att slåvakt om pluralismen och skapa förutsättningar för alla att kunna göra siggällande i ett pluralistiskt, demokratiskt samhälle, att kunna framföra sinmening i olika sammanhang och att själva avgöra sin organisationstillhörighetbåde som enskild arbetstagare och som enskilt företag. Vi skall vara rädda omdetta. Vi vet hur det har gått i andra länder som saknar pluralism - ländervars ideologi mer påminner om den ger uttryck för. Där har manbetydligt svårare att hävda sig. Vi kan bara se hur det hargått för Solidariteti . Vi vet inte hur det kan bli i . Men vi kan aldrig ta risken attfå motsvarande följdverkningar i vårt land. 20SIVERT (): I det här betänkandet behandlar vi denfinansiella rekonstruktionen av Statsföretag samt den nya organisation av destatliga företagen som har föreslagits i proposition 68. har kommenterat de mer övergripande frågornai ärendet, och kommer några utskottsföreträdare att något ägna sig åt despeciella reservationer som oppositionen har fogat till betänkandet. Reservation 7 är moderat och innehåller ett krav på attSvenska planmässigt skall avvecklas. Detta med planmässighetharblivit ett nytt modeord hos . Men så sent som sedanfanns något skamligt över det ordet, eftersom det kunde tänkas leda i riktningmot planhushållning. Men när man skall avveckla går det bra att göra detplanmässigt! är det åter som är på tapeten föravveckling. Motivet är litet överraskande - nämligen att det inte finns någotbehov av . Vi har sagt att ett beslut om Svenska Petroleumsframtid inte bör fattas , allra helst som det har aviserats att frågan skallåterkomma . Därför yrkar vi avslag på reservation 7. Inte heller reservation 8 angående Svetab kan tillstyrkas. Den moderata reservationeninnebär att man vill sälja ut företaget till privata intressenter. Vi iutskottsmajoriteten anser att regeringens förslag, innebärande att Svetabsägarskap breddas, är betydligt mer bärande. Därför yrkar vi avslag påreservation 8. Vpk-reservationen 10 innebär ett krav på att regeringenförelägger förslag till åtgärder som erfordras för att staten skallkunna lösa ut 25-procentiga intresse i och att det skall ske fören symbolisk summa. Utskottsmajoriteten har funnit att förslaget inte börtillstyrkas. Det finns ingen anledning att lösa ut . Dessutom är detomöjligt att genomföra detta vpk-förslag, eftersom man förespråkarexpropriering. Jag yrkar alltså avslag på reservation 10. I reservation 19 föreslår vpk en särlagstiftning för atttillförsäkra de anställda förköpsrätt i statliga företag. Inte heller det kanutskottets majoritet ställa sig bakom. Förslaget inriktar sig ensidigt motstatliga företag. Vi anser att det inte finns något behov av ert sådanlagstiftning och yrkar alltså avslag på reservation 19. i den borgerliga reservationen 21 motsätter sigreservanterna ett principuttalande om att statliga företag skall lämnaArbetsgivareföreningen. Utskottsmajoriteten anser att tiden är mogen för destatliga företagen att lämna . Vi vet att redan i i SFO, som är arbetsgivarorganisation för samfällt ägdaföretag. Där finns alltså Svenska Varv liksom ett stort antal övriga statligaföretag. Vi menar att inte är något naturligtarbetsgivarorgan för de statliga företagen. Det är däremot SFO, som har en klarinriktning på sin verksamhet för den här typen av företag. Med utgångspunkt i den diskussion som förts tidigare underdagen i den här frågan vill jag bara peka på ett par saker som inte förutkommit fram. Jag har i och för sig förståelse för att de som intetycker att de statliga företagen inte skall vara med i SAF kan hävda kravet attArbetsgivareföreningen skulle få yttra sig till utskottet innan utskottet togställning. Men varför i - nu höll jag på att säga något man inte får säga här.Men varför har inte i utskottet viskat fram den lilla tankegångenatt ett yttrande från kanske vore av nöden? I varje fallhar inte jag uppfattat något sådant krav från . Jag tycker för egen del att det är ett självklartuttalande som läggs fram. Hur man ser på detta är bara en fråga om vad manhar för inställning till . har aktivtmotarbetat stora delar av den statliga verksamheten. Den använder sina enormaresurser till angrepp mot den verksamhet som dessa statliga företag företräder. Den utveckling som denna organisation har genomlevt underde har på intet sätt undanröjt motviljan mot att de statligaföretagen finns med där. Vi föreslår ett principuttalande av innebörden attriksdagen skall tillkännage för regeringen att statsägda företag enligtriksdagens mening inte bör tillhöra . Sedan fårregeringen hantera frågan. Det finns ingen anledning att ge sig in i en diskussion omhuruvida det är de hundraprocentigt ägda statliga företagen som det är frågaom, eller om det är andra. Jag vill bara erinra om att denförhandlingsorganisation som framstår som ett naturligt alternativ i det härsammanhanget även organiserar företag som inte är direkt statligt ägda. Det kanalltså i detta sammanhang vara fråga om ett större rekryteringsunderlag än vaddetta uttalande direkt skulle leda till. Jag yrkar avslag på reservation nr 21. När det gäller den allmänna diskussionen tänkte jag baraföra fram några synpunkter. Jag tror att de borgerliga företrädarna i den härdebatten har drabbats av märkliga minnesluckor. Diskussionen om de storaåtagandena för Statsföretag och andra statliga företag bygger på förhållan- 3 protokoll 1982/83:105-106 dena iföretag som varit i privat ägo. Det ni kallar för dåliga statliga företag har ofta baravarit uruselt skötta privata företag som staten har fått gå in och rädda av sysselsältningsskäl.Glöm inte bort den stora del av den här verksamheten som staten har fått taöver beroende på att de privata intressena inte har klarat av saken. Mot den bakgrunden är det litet svårt att begripa denargumentation som ensidigt går ut på att svärta ned den statliga och denoffentliga verksamheten och höja den privata verksamheten till de skyar där densannerligen inte hör hemma. på jorden med den, och försök att fundera litetgrand på vad de här företagen egentligen har ställt till med innan de kom in iden statliga ägarsfären - det tror jag skulle var vällovligt. hänvisade till ett uttalande av GunnarNilsson, i samband med avtalsuppgörelsen, om Arbetsgivareföreningensförträfflighet och nödvändigheten av att ha en väl sammanhållenarbetsgivarorganisation. Det är säkert sant att det är värdefullt attArbetsgivareföreningert är sammanhållen och att den kart hålla ihop de företagsom finns inom organisationen. Men än mer värdefullt och riktigt är det enligtmin uppfattning att de statliga företagen har ert någorlunda enhetligföreträdare på förhandlarsidan gentemot de organisatiorter som uppträder där.Då kan det inte vara Arbetsgivareföreningert som skall företräda företagen där. 21 () replik; har ju gjort ett uttalande idenrta fråga 1978, rtågot som även var känt av SAF. Eftersom vi står kvar viddetta uttalande, fanns det ingen anledning att upprepa det. Det är i ställetutskottsmajoriteten, som plötsligt gått ifrån detta uttalande, som skallmotivera sitt nya ställningstagande. Jag har förstått att man i en situationmed tidsnöd under utskottsarbetet gick in med förutfattade meningar för attöverraska oppositionen. Det ligger mycket i vad sadeför , nämligen att detta liknar en hämndaktion mot SAF för dessställningstagande i löntagarfondsfrågan. Det är vidare så att företag som är delägare i enbranschorganisation skall ha möjlighet att påverka avtalsinnehållet och få engaranti för konkurrensneutralitet i avtalsvillkoren. Ett statligtirtdustribolag, exempelvis i rörbranschen, har mer gemensamt med landetsövriga bolag i samma bransch än med det statliga tobaksbolaget. Jag skulle kunna föreställa mig attdet är den typen av synpunkter som har åsyftat då han harbetonat vikten av en stark sammanhållning på arbetsgivarsidan. Det är närmastGunnar som skall svara på spörsmålet om detta uttalande ligger i linjemed den centrala LO-lednirtgens uppfattning i frågan. 22SIVERT () replik: Jag vill fill säga att det intealls var fråga om någon kupp i utskottet. Tvärtom blev det en extra bordläggning,och ni hade på er att agera. Ni hade kunnat begära in yttrandert frånvilket håll som helst.Jag har icke varit med om att vi i utskottet har motsattoss att yttranden tas in från inblandade i detta sammanhang, oavsett frånvilket håll det gällt. Men det är litet för sent när man först i kammaren fårhöra att det är synd att inte fått yttra sig. Vad beträffar uttalande kan jag naturligtvisinte här yttra mig om LO-ledningens synpunkter. Så mycket är dock klart att dedelar av LO-ledningen som jag har träffat under hand inte har givit annat änpositiva reaktioner. 23 () replik: Skillnaden är den att socialdemokraterna islutomgången valde att tillstyrka motionen. Att man förberedde en skrivning somsvar på motionsyrkandet är en helt annan sak. Vi andra var naturligtvis klaraöver att man skulle se närmare på underlaget för en sådan skrivning. Men detsom överraskade oss var det plötsliga ställningstagandet ijusteringsögonblicket, till förmån för bifall till motionen, och beslutet attgöra ett uttalande av den innebörd som det gällde. Dessutom vet vi inte hellerhur detta skall tolkas. Vi har tidigare i debatten ställtfrågor om huruvida det avser företag som till är statligt ägda eller omdet avser alla företag som till är statsägda. Den frågankvarstår obesvarad. Detta visar att det uttalande som utskottsmajoritetenföreslår var dåligt genomtänkt. Jag har med stort intresse lyssnat pådebatten, och jag skulle vilja något kommentera den. Låt mig börja med herrBurenstam utläggrtingar. För det första finns det ibland en mycket påtagligskillnad mellan teori och praktik. deltog iregeringsarbetet under den borgerliga majoritetsperioden, och han fanns helatiden med i det riksdagsunderlag som de olika borgerliga regeringarna till sistvilade på. är i motsats till mig medansvarig för deförluster inom de statliga företagen som nu får gå in och täcka iefterhand. Det har inte saknats möjligheter för de gångna åren att i praktiken göra någonting åt de statliga företagen.Jag hade varit mer imponerad av inlägg , om dethade funnits någon överensstämmelse mellan vad han nu säger och vad han hargjort på området. För det andra är det inte ord utan handling som behövs närföretag har problem. Jag har visst i något sammanhang fått kritik för att jagsagt för litet. När jag nu hört , har jag stärkts i minuppfattning att den avvägning jag gjort mellan ord och handling har varitriktig. Saneringen av de statliga företagens ekonomiär ett mödosamt arbete som förutsätter ansträngningar och kanske uppoffringarfrån varje anställd i dessa företag, från mina gamla kamrater inomLO-kollektivet till de verkställande ledningarna. Det bör vara en gemensam grundinställningför oss alla som representerar ägarna i de statliga företagen att på olika sättunderlätta detta arbete i företagen och i varje fall inte med svepandeuttalanden försvåra det. Låt mig ta upp en annan fråga som herrBurenstam har berört. Han har i en reservation till näringsutskottetsbetänkande föreslagit en skrivning som skulle kritisera den information somlämrtas i propositionen. Informationen kännetecknas enligt reservanterna avknapphändighet och bristfällighet. De säger vidare att uppgifterna ombedömningarna inte alls svarar mot de föreskrifter och rekommendationer somgäller för privata företag, vilkas aktier man handlar med på börsen. Detta, herr talman, är litet häpnadsväckande.Reservanterna begär att en detaljerad presentation av bl. a. intäktsprognoseroch marknadsutveckling skall läggas på bordet till offentligt beskådande,uppgifter som är synnerligen företagskonfidentiella och inte bör komma tillkonkurrenternas kännedom. Sådant material kan som bekant ställas tillnäringsutskottets förfogande. förklaringar att man inomutskottet av praktiska skäl inte kan studera detta material verkar i varje fallinte på mig på någon punkt övertygande. Det har också då och då blossat uppintensiva debatter om de ideologiska motiven för och emot statligt företagande.Jag har inte för avsikt att kasta mig in i och fortsätta den debatten. Låt migi stället deklarera att jag uppfattar statens hanterande av de statliga företagensom i hög grad en praktisk fråga. Staten liksom även privata ägare till företag har ettansvar att sköta och förvalta de företag man äger på bästa tänkbara sätt. Jagtror inte att de grundläggande problemen i den svenska samhällsekonomin i dagkan lösas genom en mycket snabb utbyggnad av den statliga företagssektorn.