prot · G60940 · 1982-12-31 00:00:00 — På den multilaterala sidan är beräkningarna mycket merkomplicerade, inte minst genom svårigheterna att fastställa i vilken valutafloran av de internationella organen gör sin upphandling. Av större vikt i dethär sammanhanget är emellerfid aft dollarkursen gentemot nästan alla andravalutor stigit drastiskt , vilket urholkat värdet av de flestaländers bistånd. Detta har som bekant skett genom att fört en inåtvändnationell polifik utan hänsyn fill dess katastrofala internafionella verkningar. För både def bilaterala biståndet och def mulfilateralabiståndet gäller dessutom att devalveringens effekter i ökarbruttonationalinkomsten (BNI). Def ger i sin tur en mindre ökning av den totalabiståndsramen vid beräkningen av enprocenfsmålet. Även om en viss kompensafionför devalveringen härigenom sker, är jag naturligtvis medveten om de problemsom många enskilda mottagarländer och internationella organisationer drabbas avfill följd av minskade resursflöden. I def pågående budgetarbetet, som alltså ännu infe äravslutat, har vi därför så långt möjligt sökt skydda de mest utsatta gruppernai de fatfigaste mottagarländerna, och def är något söm kommer att påverkalandramarna. Sitt tydligaste uttryck får detemellerfid i den nya regeringensbetoning av jordbruks- och landsbygdsutveckling, vars utformning särskiltinriktas på utjämningsmål som att ge tillgång fill grundläggande basbehov förde allra fattigaste i form av utbildning, hälsovård och dricksvatten och attstärka kvinnornas roll som jordbruksproducenter. AnL 15 PÄRGRANSTEDT (c): Jag vill tacka utrikesministern för svaret påmin interpellafion. I och för sig ger utrikesministern inte mycket av svar påmina direkta frågeställningar, nämligen dels vilka överväganden som gjordes omkonsekvensen av devalveringen för - där fick jag beskedet att istort sett inga överväganden gjordes -, dels vad man vill göra för att lindradessa konsekvenser. I stället för utrikesministern en polemik mot självaförutsättningarna i min interpellafion. Devalveringen var ingen överlastning påandra länder, säger utrikesministern. Det tycker jag är ett märkligt påstående. Vi kunde se hur den svenska kronan försvagades kraftigt junärmare valdagen vi kom . Den svenska kronan hade en ganskastarkställning fidigare. Visst hade vi ett valufautflöde, men def hängde samman medatt vi har etf underskott i handeln med ufiandet. Men någon mer påtagligspekulation mot den svenska kronan uppstod alltså inte förrän vi började närmaoss valdagen. Orsaken-var ganska uppenbar. Risken blev större och större föraft vi skulle få en regering som infe längre ville fa på sig sparbördan föregen del för att få balans i vår ekonomi, utan som tänkte föra en polifik medökade statsutgifter, ökat budgetunderskott och höjda skatter som följd. Därmedsjönk förtroendet för den svenska kronan. När valresultatet var etf faktum brötdet ut en våldsam spekulafion mot den svenska kronan, som ledde till att endevalvering blev nödvändig. För att skapa större svängrum, som det heter, förregeringens polifik, tog regeringen dessutom fill vad man skulle kunna kalla enöverdevalvering, alltså en devalvering som var betydligt större än vad som ioch för sig behövdes för aft återställa förtroendet för den svenska kronan. Devalveringen är, som jag ser det, dels en konsekvens avden regeringspolitik som nuvarande regering gick fill val på, dels en medvetenhandling från den här regeringen för att skapa ytterligare utrymme för denpolitik man vill föra. Det är klarf att detta innebär aft regeringen - kanskedelvis oavsiktligt, som en konsekvens av sin politik, men också medvetet -lägger över en stor del av bördan på andra länder. I stället för att fa på sigdef mödosamma sparandet här hemma ser man till att andra länder får betala endel av notan. Och såvitt jag försfår har vice statsministern fått helt klartför sig aft andra länder har uppfattat detta budskap. Vid det nordiskastatsminisfermötet fick han besked om hur våra grannar ser på vårt handlande. Men det är alltså inte bara våra grannar och konkurrenterpå handelsom-rådet som har drabbats, utan också - vilket jag ville fästauppmärksamheten på med min interpellation - de och internafionellabiståndsprogram som har stöd från har fått vara med och betala enväsenfiig del av den här notan. Utrikesministern för etf mycket egendomligt resonemang närhan skall jämföra den här devalveringen med den som gjordes . Jagkonstaterade i min interpellafion att devalveringen hängde sammanmed att den svenska kronan då hade varit ganska hårt bunden.till Om devalveringens konsekvenser för u-hjälpen Om devalveringens konsekvenser för u-hjälpen dollarkursenoch alltså följt med denna upp i höjden och aft devalveringen då var i stortsett ett återställande av den svenska kronans värde i förhållande tillflertalet andra valutor. Därför kunde man inte hävda att devalveringen dåinnebar någon förlust för t. ex. mottagare av svenskt bistånd. försöker utrikesministern bevisa att det skulle råda enlikartad situafion . Såvitt jag försfår måste det vara def han är uteefter. Han talar om att fakta visar aft dollarkursen mellan augusfi 1981 ochseptember 1982 steg . Den steg i förhållande till den svenskakronan. 1 samband med devalveringen kastade man loss densvenska kronan från dollarkursen. Den fortsatte inte att hänga med upp ihöjden. Vad som har hänt är alltså aft den svenska kronan inte har följt meddollarkursen upp, vilket den gjorde vid den förra devalveringen. Dollarn harsåledes stigit kraftigt i förhållande till deri svenska kronan, vilket den integjorde förra gången. Devalveringen var en återställning av densvenska kronans värde i förhållande till flertalet andra valutor, medan däremotdevalveringen infe innebär detta, eftersom den svenska kronan hade legatstill. Vad som har hänt, i relation fill dollarn, är att vi först har haftden 19-procentiga dollarkurssfegringen och, ovanpå den, effekterna avdevalveringen. Sakförhållandet är alltså att situationen nu är precis denmotsatta mot . Det kan man också läsa ut av utrikesministernssvar. Ändå säger han, aft en särskild kompensafion med anledning avdevalveringen 1982 är lika litet mofiverad som efter devalveringen 1981. Jagvet infe om det har uppstått någon kortslutning på när manskrev svaret, om någon vikfig del av svaret inte har kommit med i tryck ellerom något annat har hänt. Jag kan bara konstatera aft svaret, så som det ärformulerat här, är fullständigt obegripligt. Det finns inget logiskt samband. Sedan fill frågan om hur högt det pris som fårbetala för den svenska devalveringen är. Utrikesministern menar att jag i mittnågot grova antagande i interpellationen, att def skulle kunna röra sig om enmiljard, har hamnat för högt. Def är möjligt. Jag hoppas att utrikesministernhar rätt. Jag har infe haft möjlighet aft finräkna - jag har, som framgår avsvaret, i stort sett bara räknat med den direkta devalveringseffekfen. Däremot tycker jag inte att def är rikfigt att somutrikesministern gör ta hänsyn till växelkursförändringar i andra länder. Vadjag frågat interpellafion är effekterna av den svenskadevalveringen som sådan. Växelkursförändringar i andra länder är då intressantabara om de är en följd av den svenska devalveringen. Annars är det något somhade hänt oavsett om devalverade eller inte. Def gör att SIDA:santagande om 300 miljoner när def gäller landramarna kan vara litet lågt -risken finns. Det är också svårt aft veta i vilken mån svenska företagverkligen kommer att sänka sina priser som en följd av devalveringen. Vi harfått en lång rad signaler om att många svenska exportföretag inte sänker sinapriser. Det kommer naturligtvis också att påverka leveranser fill u-ländernaoch innebära att devalveringskosfnaden för blir större än den annarsskulle ha blivit. Men låt oss hoppas och anta att SIDA:s bedömning hålleroch att effekten på landramarna bara blir ungefär 300 miljoner. Då är ändåformuleringen i svaret en aning missvisande. Man kan få för sig att man skalljämföra siffran 300 miljoner med den siffra som jag har nämnt - 1 miljard. Såär infe fallet. Siffran 300 miljoner gäller bara det länderprogrammeradebiståndet. Till def kommer det multilaterala biståndet, katastrofbiståndet,särskilda program, osv. Totalt uppgår bisfåndsbudgeten fill ca 6 miljarder. Om man räknar med samma devalveringseffekf - dvs. ungefär10 % - på hela biståndsbudgeten blir den totala effekten omkring 600 miljoner.Förmodligen är devalveringens effekt på det multilaterala biståndet större änpå det bilaterala bisfåridet, eftersom där infe ingår svenska löner. Även meddessa försiktiga antaganden är 600 miljoner därför säkert relativt lågt räknat. Def handlar alltså om betydande belopp - den saken ärklar. Vi har urholkat vårt bistånd väsentligt genom devalveringen. Jag framför i min interpellafion inte någotkrav på att vi skulle försöka införa något slags automatisk kompensation tillu-länderna för den här urholkningen av biståndet. Jag anser att det skulle varaönskvärt att göra def, men jag inser att det är politiskt omöjligt. Def lär blisvårt att få kammaren aft besluta sig för att gå över enprocenfsmålet i detekonomiska läge som råder. Vad jag med min interpellafion velat få belyst ärkonsekvenserna för av devalveringen. Jag har den uppfattningen aftdevalveringen innebär motsatsen fill infernafioneU solidaritet. Det slår hårtmot andra när vi inte själva kan klara våra bekymmer. får alltsåvara med och betala det faktum att vi i lever över våra tillgångar, ochdet upplever jag som djupt orättfärdigt. Jag har också velat få belyst hur man kan försöka lindrakonsekvenserna av den här åtgärden för . Vi måste se över våraåtaganden, göra omprioriteringar osv. Detta belyses litet grand i svaret. Detsom där sägs har jag ingenfing aft invända mot; de prioriteringar som görsverkar vettiga. Men det är klart att def är svårt att dra några meralångtgående slutsatser av de mycket knapphändiga antydningar som görs. Sammanfattningsvis kan jag, fru talman, konstatera attdevalveringen förvisso har många sorgliga kapitel, men def här är nog ett av desorgligaste. Om devalveringens konsekvenser för u-hjälpen AnL 16Utrikes- och handelsministern : Fru talman! För sedanlämnade statsrådet ett svar i kammaren på en interpellation angåendereaktionerna utomlands på den svenska devalveringen. Han angav då också demotiv som han ansåg vara mest vägande för devalveringen. Av def skälet vågarjag vid det här tillfället gå förbi den frågan. 1 slutet av sin replik sade aft han inte uppfattningen att det nu skulle vara möjligt att yrka på ett störreu-landsbistånd just med hänsyn fill devalveringen. Därav drar jag slutsatsenaft han anser att Om devalveringens konsekvenser för u-hjälpen devalveringensgenomförande infe kunde påverkas av det specifika ämnesområde somu-landsbisfåndet utgör. Def är klart aft devalveringen medför påfrestningar imånga avseenden, och olika grupper har fått fa på sig bördor i samband med den.För vår del får vi bl. a. en prishöjning, som i sin tur leder fill en höjningav det nominella beloppet för bruttonationalinkomsten, som är utgångspunktenför beräkningen av u-landsbiståndet. Så till vida blir det en kompensation. Jag har i mitt svar medgivit att regeringen vid beslutetom devalveringen vägleddes av hänsyn till den svenska ekonomin och fillmöjligheten att få den att fungera bättre än vad den fidigare har gjort. Omdetta lyckas, vilket vi väl alla hoppas, kommer def aft bli fill fördel förockså en rad andra länder och infe bara för oss själva. Vårt u-landsbiståndkommer då också att vila på en tryggare bas. I mitt interpellationssvar har jag också framhållit att ide fall devalveringen, som är en kostnadshöjning, verkar försvårande för vissaangelägna projekt finns det möjUgheter fill omfördelningar som bör göras så aftde mest angelägna behoven kan tillgodoses. AnL 17 PÄRGRANSTEDT (c): Jag sade att jag dess värre infe trodde attdet var polifiskt möjligt aft i detta läge få riksdag att gå överenprocenfsmålet för ätt kompensera för devalveringen. Av det drogutrikesministern slutsatsen aft jag inte ansåg att hänsyn till hadekunnat påverka beslutet om devalveringens genomförande. Det tycker jag var enmärklig slutsats. är devalveringen ett faktum -det är inte möjligt att fatillbaka den. Men det innebär infe att jag accepterar den och tycker aft denvar en rikfig åtgärd. Jag tycker aft den, i synnerhet i den här omfattningen,våren felakfig åtgärd. En av orsakerna till det är just att den innebär att vivältrar över våra problem på andra länder- problem som vi borde vara välrustade att möta själva. Vi vältrar över våra problem på länder som harbetydligt större ekonomiska svårigheter än vi själva. Och det upplever jag somen mycket tvivelaktig politik - det är motsatsen till internationellsolidaritet. De länder som vi vältrar över problemen på är dels de somdrabbas av handelsproblem genom devalveringen och som i många fall har en svagare ekonomi än , dels och inte minst , som har en ekonomiskt oändligt mycket svårare ställning än vi. Och det tycker jag är orättfär digt. Vi får naturligtvis hoppas att devalveringen så småningomleder fill en förstärkt svensk ekonomi. Enligt min uppfattning hade det funnitsandra och bättre åtgärder aft vidta för att åstadkomma def. Men den debattenskall vi naturligtvis inte föra här. är devalveringen och dess konsekvenser för u-ländernaett beklagligt-faktum. Vad vi kan göra nii är bara att försöka Undrakonsekvenserna så mycket som möjligt. Där far jag fasta på det utrikesministernsäger om möjligheter' fill omprioriteringar osv. Def är def arbetet som måste genomföras.Jag förutsätter aft de svenska biståndsmyndigheterna driver de här frågornaaktivt och inte bara reagerar om problem uppstår. De måste granska våra olikabiståndsprojekt och våra olika mulfilaterala åtaganden och se efter var defbehövs insatser för aft undvika att problem uppstår. AnL 18 (): Bara några korta kommentarer. Låt mig börjamed att notera det väl i och för sig självklara konstaterandet att också dennya regeringen står fast vid en av grundprinciperna för den svenskabiståndspolitiken, nämligen det s. k. enprocenfsmålet, dvs. att en hundradel avvårt samlade produktionsresultat skall gå som bistånd till de fattigaländerna. Jag tror aft regeringen på den punkten kan påräkna ett starkt stödhär i . Det gäller säkerligen också de grundläggande mål för biståndspolitikensom fastlades 1978. Om regeringen också avstår från att göra alltför storaförändringar i länderfördelningen och när det gäller det bredare samarbetet,tror jag att förutsättningarna stärks ytterligare för en bred enighet ikammaren om u-hjälpen. Enprocenfsmålet har beskrivits som enminiminivå eller ett efappmål. När fastlade principerna för vårbisfåndspoUfik 1978 uttalade man aft en strävan bör vara aft biståndet skallutgöra en växande andel av vår samlade produkfion. Man sade samfidigt, och defhar naturligtvis relevans , aft detta blir beroende av möjligheterna attskapa ekonomisk tillväxt i vårt land och kräver en återvunnen ekonomisk balans.Här finns naturligtvis en koppling som åtminstone vid den internafionellapresenfafionen ay vår bisfåndspolifik är riktig. Frågan om man skall kompensera för den realasänkning av biståndet som devalveringen naturligtvis medför är rätt kompUcerad.Jag tror inte att man kan kräva någon exakt och fullständig kompensation avvarje kursförändring. Det är en omöjlig ståndpunkt. Jag blev förvånad när utrikesministern sade att"devalveringens effekter i ökar bruttonationalinkomsten". Jaghoppas aft man då räknar med en real ökning av bruttonafionalinkomsten. Det vardetta som var poängen, såvitt jag försfår, och det kan vi ju hoppas på. Vi vetinte om det blir på det sättet. Jag föreställer mig att utrikesministern somföreträdare för regeringen har starkare förhoppningar i den vägen än vad jaghar. Med detta som utgångspunkt använder utrikesministern formuleringen"Även om en viss kompensationför devalveringen härigenom sker ." Jag tycker det är feltänkt,därför att om det blir en real ökning av vårt samlade produkfions-resultat tillföljd av devalveringen, så har vi hela fiden varit ense om att innebörden avenprocentsmålet i detta fall leder fill en real ökning också av biståndet. Mendef är ju infe någon kompensation för den kursförändring som devalveringenutgör. Syftet, eller åtminstone en del av syftet, med den stora devalveringenvar att skapa en konkurrensfördel, och inte som vid devalveringen 1981 bara attanpassa kronan till en ogynnsam förändring av kursrelationerna. Syftet med ensådan här konkurrensdevalvering är att göra den svenska kronan mindre värd, föraft därigenom dra långsikfiga fördelar i Om devalveringens könsekvenser för u-hjälpen Om devalveringens konsekvenser för u-hjälpen Det är klart att om vår utlandsskuld till följd av devalveringenökar, blir vårt bistånd, räknat i dollar eller korgvalutor, lägre. Från ekonomiskt håll har man räknat ut aft av densextonprocenfiga devalveringen är kanske hälften mofiverad av en strävan attskapa konkurrensfördelar för den svenska exportindustrin. Då är det väl i ochför sig ingen orimlig slutsats att den delen av devalveringen borde få påverkastorleken av vårt u-landsbistånd. När det gäller den del av vårt bistånd somgår till multinationella organ av olika slag, vilka finansierar sin verksaniheti fasta valutor, så blir våra kostnader för det multinationella biståndetstörre när den svenska kronan sjunker i värde i förhållande till andra valutor.Då blir utrymmet relativt mindre för andra biståndsinsatser, t. ex. på detbilaterala området. I den meningen är def naturligtvis ofrånkomligt att dengenomförda devalveringen innebär en viss real urholkning av vårt bistånd. För min del drar jag av defta bara den slutsatsen att detdå är så mycket vikfigare att vi till alla delar håller fast videnprocentsmålet och inte på något sätt naggar det i kanten. AnL 19Utrikes- och handelsministern : Både och inlägggör def klarf aft det finns skäl att räkna med en fortsatt bred uppslutningkring biståndspolitiken. Det uppfattar jag som värdefullt. Jag är också på det klara med att den devalvering som hargjorts innebär att det reala värdet av vårt bistånd kan komma att bli lägre ändet tidigare varit. Men det utgör fortfarande, om vi nu kan uppehållaenprocentsmålet, av vår egen bruttonationalprodukt, räknat i löpande priser- liksom allt annat som beslutar om. Detta bistånd kommer ändå attinta en gynnad ställning i förhållande fill många andra poster som såsmåningom har att ta ställning till när def gäller aft göra upp en budget. Den väg som regeringen nu har valt - att inte ge någon särskildkompensation för devalveringens effekter - är den väg som man fidigare harföljt. Man grundar detta på en etablerad internationell praxis. Alltsedansystemet med fasta växelkurser bröt samman i början av 1970-falet görs t. ex.biståndsutfästelser till internafionella organisationer i allmänhet inationella valutor utan förpliktelser aft vidmakthålla värdet av de utfästabidragen i händelse av en växelkursförändring. Överläggningen var härmed avslutad. 7 §Anmäldes och bordlades Nr 40 vehe den /83:74 Redogörelse för verksamheten iriom ministerkom- t Hgrember 1982 8 § Anmäldes och bordlades Finansutskottefs betänkanden 1982/83:12 Förfaringssättet vidförsäljning av staten tillhörig fast egendom 1982/83:13Minskat krångel för företagare 1982/83:14Åtgärder mot kapitalflykt och ekonomisk brottslighet 1982/83:16 Ny lagstiftningbeträffande riksgäldskonforet, m. m. 1980/81:19) 1982/83:17 revisorersverksamhet under /82 (redog. 1982/83:2) 1982/83:18Förslag fill lag om vissa äldre sedlar (förs. 1982/83:5) 1982/83:19 Förlängd tillämpning avallmänna prisregleringslagen (prop. 1982/83:37) 1982/83:22 Dispositionen avanvisade anslag för /83 till departementen m. m. (prop.1982/83:65) 1982/83:13Tilläggsbudget I till statsbudgeten för /83 såvitt avserhöjning av garanfi till för pensionsåtaganden (prop.1982/83:25) 1982/83:3Översyn av nödvärnsrätfen 1982/83:4Lagstiftningen rörande TV-övervakning 1982/83:5Behörighet för polisman att vara. 1982/83:6Åtgärder mot alkoholförfäring på allmän plats, m.m. (prop. 1982/83:9) 1982/83:7 Dobbleri (prop. 1981/82:170 delvis) 1982/83:10Skyldighet att avhjälpa vissa fillverkningsfel 1982/83:11 Ändring i lagen omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (prop. 1982/83:40) betänkanden /83:8 Röstning i FNbeträffande 1982/83:10 Internationell för 1982/83:11Verksamheten inom 1982/83:10 Vissakulturpolifiska frågor 1982/83:11 Utlåning avfilmverk från arkivet för ljud och bild 1982/83:2 Kompletteringarfill läroplanen för vuxenutbildning m.m. (prop. 1982/83:2) 1982/83:7 Antagning till högskolan 1982/83:8Landsfingskommunal konsumentekonomisk utbildning m. m. 1982/83:9 Obligatorisktmedlemskap i sfuderandesammanslutningaf (prop. 1982/83:27)1982/83:10 Fristående skolor för skolplikfiga elever m. m. 1982/83:5 Etffrygghetspaket för skogsbrukare 1982/83:6 Tillvaratagandeav bär och svamp 1982/83:7 Skildafiskefrågor 1982/83:8 Statens stödfill växtförädling m.m. 1982/83:9 Regionallaboratorieverksamhet (prop. 1982/83:21) 1982/83:10 Åtgärder föratt begränsa användningen av kadmium (skr. 1982/83:30)1982/83:11 Den svensk-norska gränshandeln med grovfoder 1982/83:12 Jordbrukets produktionav energigrödor 1982/83:13 Vattenvård, m. m. 1982/83:11 Statligtutnyttjande av industriellt rättsskydd 1982/83:12 Regional dagligvamförsörjning1982/83:13 Ursprungsmärkning och prisinformafion 9§ Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts den 2december 1982/83:162 av ChristerEirefelt (fp) fill ekonomi- och budgetministern om åtgärder för att förbättrakonkurrensen inom bryggeribranschen: och AB Bryggerier harpresenterat ett nytt förslag till sfrukfurplan för bryggeriindustrin. Förslagetbetyder en ytterligare samordning, och det är tvivelaktigt om def innebär denmarknadsmässiga vitalisering som bör eftersträvas. Vilka åtgärder avser statsrådetvidta för aft förbättra konkurrensen inom bryggeribranschen? 1982/83:163 av () fill statsrådetBirgitta om undersökning av nafurgasfyndighef i : Förekomsten av naturgas iÖstergötland är omvittnad sedan lång fid tillbaka. har emellerfid fråganaktualiserats, och har anhållit om medel för att kunna fullföljapågående studier. Är regeringen posifivt inställd i fråga om svenskagasfyndighefer, och kommer regeringen aft tillstyrka det anslag som krävs förundersökningen? 1982/83:164av () fill kommunikations- och försvarsministern om ombyggnad mellan och Ange: Delen av riksväg 83mellan och Ange har en mycket otillfredsställande standard och behöverbyggas om. Ombyggnader har diskuterats vid olika tillfällen men hitfills infeblivit genomförda. Denna riksväg är den viktigaste vägförbindelsen mellanvästra och västra och har därigenom stor regionalpolitiskbetydelse för delar av och , som har speciellaproblem. En ombyggnad eller i varje fall upprustning av denna väg är starktmofiverad såväl av frafiksäkerhetsskäl som av kraven på att lokal- ochgenomfarfsfrafik skall ha förutsättningar att fungera året om. För denord-sydliga turistströmmarna är vägen av stor betydelse, liksom det förskogsnäringen är angeläget att vägen har tillräcklig bärighet och kan utnyttjasi full utsträckning . Eftersom gjorda överväganden inte lett tillerforderliga åtgärder vill jag till kommunikationsministern ställa följandefråga: Överväger kommunikationsministern några åtgärder för mellan och Ange skall få en fillfredsställande standard? 10 § Kammaren åtskildes .