prot · G609153 · 1982-12-31 00:00:00 — Föredrogs civilutskottetsbetänkande /83:30 om byggnadsforskning m. m. 1982/83:100 delvis ochprop. 1982/83:151). 92 PER (): anser att byggforskningsrådetsverksamhet kraftigt bör beskäras till förmån för forskning, bestämd och utfördvid högskolor och universitet. En naturlig konsekvens av en sådan neddragningär förmodligen - om än på litet sikt - att byggforskningsrådet avvecklas. I civilutskottets betänkande 30 behandlas en moderatmotionmed detta krav tillsammans med regeringens förslag till ny inriktning avbyggforskningen. Utskottet finner därvid att det som vi moderater framfört"är att uppfatta som en principiell anslutning till vad ipropositionen förordats". Det är, herr talman, en intressant tolkning. Är den riktig- och åtminstone utskottets socialdemokrater måste väl veta vad som menas medpropositionsförslaget - innebär den ett genombrott för en forskningssyn som vimoderater har slagits för mot en socialdemokrati som ansett detangeläget att politiskt styra och dirigera en allt större del av forskningsverksamheten. Huruvida denna tolkning verkligen är korrekt är detemellertid inte lätt att veta. Redan i ett påföljande stycke- när utskottettvingas att bli aningen mer konkret - förklarar man nämligen: "Med anledning av vad i motionen anförts om att BFR:soch SIB:s verksamhet skall minskas eller kanske helt avskaffas vill utskottetstryka under att dessa båda organ har och enligt förslaget i propositionenkommer att få sådana uppgifter att det inte är realistiskt eller önskvärt attstödja de förändringar av verksamheten som förordas i mofionen. Utskottetansluter sig till vad i propositionen förordats om verksamheten vid BFR ochSIB." Därmed, herr talman, förefaller faktiskt det mesta av deprincipiella medgivanden som utskottet har gjort att falla tillmarken. Det socialdemokratiska verbala intresset för att ge universitet ochhögskolor en större tyngd i forskningssammanhang reduceras till fraser.Forskningen kan gott fä ske där, men forskningsfinansieringen skall alltjämtligga i händerna på organ med stark politisk förankring, verkar varaandemeningen. För, herr 158 talman, där finansieringen ligger, där finns också enmöjlighet att utöva det avgörande inflytandet. För att ge universitet och högskolor möjlighet att ge sittfulla bidrag till sökandet efter ny kunskap är inte allmänna bekännelser tilldessas förträfflighet till fyllest. I lika hög grad gäller det att avlägsna destyrinstrument som binder universitets- och högskoleforskningen vidalltför politikerdominerade prioriteringar. Politikerdominans över forskningsprioriteringarna är i dagett allmänt problem. Frågan är emellertid om inte byggforskningen är det mestflagranta exemplet på hur forskningen kan styras fel genom att i alltför höggrad sättas i de kortsiktiga intressenas tjänst. Åtskilligt av detbyggforskningsrådet och SIB ägnat sin tid åt har mer varit att hänföra tillutvecklandet av fixa politiska idéer än till en konstruktiv kunskapsfördjupningpå byggområdet. Det är, herr talman, mot den här bakgrunden som vimoderater har velat ta ett djupt spadtag för att bringa ordning i den såviktiga byggforskningen. måste ge dem som är verkligtkompetenta på området det svängrum som de faktiskt behöver. Vår byggforskningsorganisation, herr talman, ser konkretut på följande sätt: som institution bör starkt minskas eller möjligen t. o. m. avvecklas. Ansvaret förden relevanta verksamhet rådet bedriver bör överflyttas på andra huvudmän.Övrig verksamhet bör läggas ned. Högskolan bör ges ett ökat inflytande över byggforskningen.En del av byggforskningsrådets medel bör direkt kunna överföras tillfakultetsanslagen. En sådan ordning innebär att högskolan får ett förstärktansvar för forskningsmedlens användning, vilket bör kunna innebära att medlenförvaltas med smidighet och effektivitet. Tillkomsten av kreativa forskningsmiljöerstimuleras genom denna ordning. Högskolan bör också - såsom vi framhållit iannat sammanhang - avbyråkratiseras för att utrymmet för den egentligaverksamheten skall kunna ökas. Byggindustrin bör ta ett ökat ansvar förutvecklingsverksamheten och för sådan forskning som har nära samband med denna.En viktig början på en sådan utveckling har industrin redan tagit genombildandet av byggbranschens utvecklingsfond. Samverkan mellan staten och industrin är angelägen. Denkollektiva forskning som det finns skäl för staten att engagera sig i bordekunna stödjas genom styrelsen för teknisk utveckling eller på annat sätt. Detbör emellertid betonas att statens direkta engagemang i sådan forskning iprincip bör vara av temporär natur. STU bör också kunna svara för en del av den mera teknisktinriktade energiforskning som administreras av byggforskningsrådet.Åtskillig energiforskning kan emellertid överlåtas direkt till högskolan, påsamma sätt som vi har förordat i fråga om annan BFR-forskning. Ansvaret för den samhällsvetenskapliga forskning som BFRoch ger stort utrymme åt bör förutom direkttill Byggnadsforskning m. m. Nr 153 högskolorna kunna överföras tillhumanistisk-samhällsvetenskapliga forsk- Också SIB;s uppgifter iövrigt torde med fördel kunna överföras 24 maj1983 På andra organ. För direkt forskningsinriktad kunskapsutfyllnad bör en mindre resurs Byggnadsfors k- allfid stå till regeringens förfogande. En sådan resurs kanockså medverka till ning m. m. ' förbättra framförhållningen genomatt förutsättningar skapas för att för kortareeller knyta forskare från högskolan till . Påbostadsområdet känns detta särskilt angeläget. Om den principanslutning till den moderataforskningssynen som utskottet förefaller förorda är allvarligt menad kansocialdemokraterna påräkna allt stöd från oss moderater i den fortsättning avreformverksamheten inom byggforskningsområdet som i så fall är ofrånkomlig. Omdenna förklaring däremot visar sig vara det allmänna prat som jag dess värremisstänker att det är kommer i varje fall förslag frän vår sida i syfte attbryta den filltagande sektoriseringen av forskningen att fortsätta att pressasocialdemokratin till klarläggande preciseringar. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill de moderata reservationerna i civilutskottets betänkande. 93 INGA (vpk): Bostadspolitiken har varitensidigt inriktad pä den privata familjebostaden. Det var naturligtvis riktigtatt satsa på att avskaffa trångboddheten, att öka bostadsytan och att höjabostadsstandarden för arbetarklassen. Men man skulle inte ha behövt ochbehöver inte göra det på bekostnad av de kollektiva kvaliteter som trots alltfanns i de gamla arbetarkvarteren. Där fanns gatan, gärden, vedboden,bykstugan, klappbryggan, potatislandet, trapphuset och pumpen som naturligasamlingspunkter och utrymmen för gemensamt handlande. I stället för attutveckla och ersätta dessa med nya gemensamma utrymmen, som faktiskt t. ex. PerAlbin föreslog, efterapade den socialdemokrafiska bostadspolitiken deborgerliga familje- och bostadsidealen. Det är klart att vi bor fint sett ur väldigt mångasynvinklar, men vi bor också mycket isolerat och ensamt. Det vittnar mängautredningar och enkäter om. Och så som våra bostäder fungerar uppmuntrarde fill just ensamhet och isolering. Egentligen skulle vi kunna bunkra upp ochisolera oss för månader framåt med våra kylskåp och frysar, fidningar och posti brevlådorna, TV och radio, tvättmaskin och torkskåp, osv. Det finns nu förfiden ingen anledning att mötas i boendet, som man gjorde . Många viktigaboendefunktioner har flyttats innanför den egna tröskeln. Det tror jag ärolyckligt från många synpunkter. Det viktigaste alternativet till den isoleradefamiljebostaden som debat terats i har varit kollektivhuset. Detta förkastades av socialdemo kraterna, åtminstone av den manliga delen av socialdemokratin, redan pä . I stället överlät man på privata intressen att stå för kollektivhus experimenten. Därmed fick politikerna kollektivhusen att framstå som 160 "speciella lösningar förprivilegierade grupper", som man sedan tog som argument för att avfärda dem som en lösning för"vanligt folk". De allmännyttiga bostadsföretagen,bostadskooperationen och de statliga myndigheterna borde i stället ha tagitinitiativ och utvecklat bostadsformer som tog till vara de gemenskapliga ochsolidariska traditionerna i arbetarklassens boende. Vissa objektiva förutsättningar har skärpt kraven päalternativa, socialt inriktade boendeformer. De tomma lägenheterna, de högaboendekostnaderna och krisen för vård- och institutionsboendet har ocksåbidragit till en atfitydförändring hos politikerna, som varitmotståndare till t. ex. kollektiva bostadsformer. En sammanställning från i att det just nu pågår minst 35 experiment med kollektiva bostadsformer i20 olika kommuner. Det är mer än vad som byggts ellerplanerats i . Ca 20 av projekten har ett allmännyttigt företag ellerkommunen som byggherre, och 8 har kooperativa företag som byggherre. Det är alltså viktiga samhällsorgan, som står bakom depågående experimenten. Eftersom dessa företag saknar erfarenhet av dessa nyabostadstyper och ofta har en flexibel byråkratisk struktur, finns det risk föratt man tillämpar rekryterings- och förvaltningsformer som inte är anpassadetill de aktuella boendeexperimenten. Det är t. ex. av stor vikt att man får enallsidig sammansättning av hyresgästerna, att dessa får tid att förbereda sigför nya krav och möjligheter som experimentbostäderna ger och att de boende fårinflytande och ansvar för de gemensamma lokalerna. Den forskning som f. n. sker om boendeexperimenten iHässelby familjehotell, i Stolplyckan och Lambohov i samt ikollektivhuset Stacken i måste användas som underlag för bättreutformning av de planerade projekten, vilka i sin tur måste värderas i nyaforskningsprojekt. Eftersom boendeexperiment innebär ekonomiska risktaganden,drar sig många byggherrar för att satsa på angelägna experiment, om de inte fårvisst samhällsstöd. Det är därför naturligt att staten ger sådant stöd. finns det möjlighet att få experimentpengar, men detgäller främst experiment med energihus och andra former av tekniskaexperitnent. Dessa experimentpengar bör utvidgas med medel särskilt reserveradeför socialt inriktade boendeexperiment. En faktor som stöder den konventionella synen på bostadensom enbart en privat angelägenhet är vanan att räkna bostadskvalitet ilägenhetsyta utan hänsyn till de bostadskvaliteter som kan ligga utanför självalägenheten, t. ex. gemensamma utrymmen av olika slag, tillgäng till kollektivservice m. m. I kollektivhuset Stolplyckan sägs det t. ex. att man genom attavstå frän 10 m- lägenhetsyta får 2 000 m gemensam yta, dvs. en kraftigstandardhöjning utan extra kostnad. Myndigheternas sätt att mäta bostadskvalitetmåste ta hänsyn till sädana faktorer. En stor del av samhälls- och byggnadsplaneringsforskningenhar varit samhällskritisk. Den har belyst brister i planeringen, bl. a. vadgäller brukarinflytandet, integrationen i boendet, handikappanpassningen, enbra Byggnadsforskning m. m. 11 protokoll 1982/83:152-153 Nr 153 miljö för barn och ungdom ochmycket annat. Den har också stimulerat Tisdaeen den debatten om alternativa boende- och vårdformer och visat på inflytandei 24 mai1983 planering och förvaltning i redanbyggda områden. hitfills inte setts med blida ögon vare sig av byggindustrin, fastighetsägare Byggnadsforsk- «"'' ansvariga politiker. ning m m är viktigt att den här forskningeninriktas just på det som jag har nämnt, ochforskningen bör uppmuntras i denna riktning. För att garanterabrukarinriktningen inom byggforskningen måste man dels minska storföretagensinflytande, dels ge större utrymme för organisationer som är fristående frånstaten, t. ex. handikapporganisationer, PRO, hyresgästföreningen, fackligaorganisationer och kvinno- och miljörörelsen, Per gick till ett ganska hårt angrepp motbyggforskningsrådet och menade att politikerinflytandet är alldeles för stort idet här sammanhanget. Jag skulle vilja ställa frågan: Vem vill Per hasom skall styra verksamheten i stället? Är det de stora byggföretagen? Vpk villgä i motsatt riktning och anslå mera pengar till den här verksamheten, därföratt vi tycker att den är så viktig. Motion 1620, som tar upp dessa saker, väcktes av vpk underden allmänna motionstiden. Sedan har regeringen lagt fram sin proposition 151,som innehåller mycket av det vi tar upp i motionen. Det har inte funnitsanledning att reservera sig till förmån för motionen. I stora delar är nämligenmotionen tillgodosedd i och med propositionen. Det finns med andra ord skäl attavvakta den byggverksamhetsforskning som kan bli följden av propositionen. Menvi kommer noga att följa verksamheten, bl. a. för att garantera att den s. k.brukarinriktningen kan förverkligas. Motion 1564 berörs också i vissa delar av propositionen,men det finns all anledning att anslå ytterligare 10 miljoner till lån tillexperimentbyggande, som föreslås i denna motion. Med det,herr talman, yrkar jag bifall till vpk-reservationen. 94 PER (): Bakom rubriken till civilutskottetsbetänkande, "om byggnadsforskning m. ", döljer sig ganska mycket.Det är ett avsnitt ur budgetpropositionen och en senare avlämnad särskildproposifion, som handlar om just byggforskningen, dessutom en handfull motionerdels från allmänna motionstiden, dels väckta i anslutning till propositionen ombyggforskningen. Om man läser civilutskottets betänkande och dereservationer som är fogade till det och sedan tar del av de anföranden som vihitfills har fått lyssna fill, kan man ställa frågan: Finns det några faktiskaskillnader i uppfattningarna, och innebär de av Per andra framfördameningarna att skillnaderna i så fall är stora? Först några ord om det resonemang som Per drev somnågot av en generell tes, att politikerdominansen i forskningsorganen styr fel. Slutsatsen skulle väl vara den att politikerna inte skall få lov att vara med där. 162 Jag delar bedömning idet avsnittet och vill gärna instämma i frågan som hon ställde till Per : Vem skall dåbestämma forskningsinriktningen? Hur skall då inriktningen styras? Jag villanmäla den precis omvända inställningen jämfört med den Per förde fram. Det går liksom inte ihop, Per , precis pä samma sättsom det resonemang ni för i reservation 1 är väldigt märkligt. Där säger ni attförslagen om byggforskningen är ett steg i rätt riktning. Men så småningomkommer ni fram till ett yrkande som innebär avslag'och en begäran om ett nyttförslag. Jag tycker, herr talman, att det är ett något märkligtsätt att hantera det som man själv beskriver som ett steg i rätt riktning. Jagbeklagar att inte modet har stått bi, så att vi pä det sätt somregeringen föreslår har kunnat skapa en gemensam plattform, för att sedandiskutera hur vi skall gå vidare. Sedan några ord om vpk:s förslag. Vpk vill också vara medoch på något sätt göra en liten markering. Vpk:s markering i det härsammanhanget är att man vill vidga ramen för experimentbyggandet. Med tanke pådet kan man kanske föra fram vad vpk-företrädaren skriver i sittsärskilda yttrande, som är fogat till betänkandet: "Jag delar utskottetsuppfattning härvidlag och anser att det finns anledning att avvakta resultatetav den byggforskningsverksamhet som kan avses bli följden av de förslag som regeringenlagt fram och vilka utskottet ställt sig bakom." Skillnaderna, herr talman, är enligt min bedömning snararekonstruerade för att passa in i än sakligt faktiska. En bred majoritettycker att det som föreslås i proposifionen kan vara ett lagom steg att ta nu.Ett steg som av samtliga partier har uppfattats så som ledande i rätt riktningkan inte vara felaktigt. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter. Byggnadsforskning m. m. 95PER (): I mitt anförande tidigare ifrågasatte jag omdet kanske trots allt fanns en början till en gemensam grund. Per OlofHåkanssons anförande gav dess värre bevis för att min förhoppning inte har sästort fog för sig. Per började sitt anförande med att fråga omvi kanske är mera eniga än vad det förefaller. Därefter instämde han i IngaLantz påstående att politikerdominansen i den typ av forskningsorgan som BFR ärett exempel på bör vara stor, kanske t. o. m. större än vad den f. n, är. I såfall, Per , står vi precis tvärtemot varandra. Själva grundtemati den moderata tesen är att det är för många politiker som styr inombyggforskningsorganisationen , med ty åtföljande kvalitetsbrister' påforskningsresultaten. Vad vi förespråkar är en forskningsorganisation somlägger ansvaret för forskningsprioritering och forskningsinriktning påhögskolorna och universiteten. Sedan frågade mig hur det kunde kommasig att man sade att propositionen innebar ett steg i rätt riktning och påsamma gäng yrkade avslag pä den. Det skall jag gärna förklara. Nr 153 ker nämhgen i ord att det bör vara så som säger, nämligenatt Tisdaeen den universitetoch högskolor bör ha ett ökat inflytande på forskningsverksam- 24 mai 1983 hetensinriktning. Därefter framhålls att man vill bibehålla byggforsknings- rådet ochSIB i praktiskt taget oförändrad form och därmed ha kvar sin hand Byggnadsforsk- 'finansieringen av ett organ med kompakt politikerdominans. ning m m "allt vid det gamla. Det är politikerna som kommer att sitta och utifrån kortsikfiga intressen -kanske t. o, m. politiska intressen - bestämma den forskningsinriktning somde människor som har kompetens och kunskap på området kan avgöra bättreän vi politiker. Minbedömning, herr talman, är att det är för mycket politik, inte bara inombyggforskningen utan inom bostadsområdet som helhet. Byggforskningen klararuniversitet och högskolor bättre än vi politiker. Bostadspolitiken klararmänniskor själva långt mycket bättre än någon i denna kammare förmår att göra åmänniskors vägnar. Anf.96 PER (): Summerar man Per inlägg, kan man konstatera med hans egna ordatt vi står tvärtemot varandra. Jag vill gärna'ha sagt att det för mig inte ärnågon besvärande situation. Anf.97 PER (): Det är inte besvärande för mig personligen heller, men urforskningskvalitetens och bostadskonsumenternas synvinkel är det synd och skam. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.1 (byggnadsforskningens inriktning m. Utskottetshemställan bifölls med 236 röster mot 77 för reservation 1 av m.fl. Mom.8 (beslut om lån fill experimentbyggande) Utskottetshemställan bifölls med 296 röster mot 17 för reservation 2 av . Mom.11 (ramar och anslag till byggnadsforskning) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 3 av m. fl., bifölls medacklamafion. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 14 § Ändrade regler om förvärv av hyresfastigheter m. m. Föredrogs civilutskottetsbetänkande /83:31 om ändrade regler om förvärv av hyresfastigheter m. m.(prop. 1982/83:153). 98 (): Den proposition som ligger till grund förcivilutskottets betänkande nr 31 om ändrade regler om förvärv avhyresfastigheter m. m. innehåller en rad lagförslag som visar att regeringeninte nämnvärt bryr sig om frågor som rättssäkerhet, rättvisa och likabehandlingav organisationer, företag och enskilda. I sitt kollektivistiska tänkande görman allt för att stoppa ett enskilt ägande av fastigheter och bostäder. Mansäger inte detta rent ut, för man vet att svenska folket till övervägande delslår vakt om den enskilda äganderätten, men man väver ihop en rad förbud ochbestämmelser som ger till resultat att det privata ägandet ersätts medkollektivt ägande i kommunala och rättroende organisationers företag. Jagåterkommer om med exempel ur proposifionen på vad jag här har sagt. För den polifiska debatten och för allmänhetensinformation är det dock viktigt att det blir klarlagt hur socialdemokraternasystematiskt motarbetar den enskilda äganderätten och favoriserar kollektivtägande pä boendeom-rådet. Här går en ovanligt klar skiljelinje mellan borgerlig- och då främst moderat - uppfattning och det socialistiska blocket i svenskpolitik. Vi moderater tror på den enskilda människans vilja och förmåga att ägaoch ta ansvar för sin egendom. Äganderätten är av hävd djupt rotad hos svenskafolket. Det är en självklarhet för människorna att det man äger förfogar manöver, som man har ett ansvar att vårda, förbättra och förvalta detsom tillhör ens egendom. Motsvarande intresse och ansvar kan aldrig uppnås närdet gäller det som är kollektivt ägt. Det är såväl förvånande som tragiskt attsocialdemokraterna inte insett de stora samhällsekonomiska värden som ligger iden privata äganderätten. Vi är eniga med regeringen om att fastighetsspekulationoch olaglig lägenhetshandel skall beivras. Tillståndslagen har under de få ården varit i kraft fungerat pä avsett sätt. Med tanke på detta är det verkligeninte motiverat att, som regeringen föreslår, skärpa lagen till att närmastbli en förbudslag. Med den utformning lagen nu får ankommer det på den enskildeatt bevisa att han är lämplig att inneha och förvalta en hyresfastighet. Dettaär ur rättssäkerhetssynpunkt helt otillfredsställande. Och hur skall en personsom ej arbetat med denna verksamhet i förväg kunna bevisa sinlämplighet? Kommunernas yttrande i tillståndsfrågorna kommer i praktiken attvara avgörande för det slutliga beslutet. Vi får med andra ord en totalkommunal politisk kontroll över all fastighetshandel, vilket ur rättssäkerhets-och rättvisesynpunkt inte är acceptabelt. Vi moderater kan ej heller dela uppfattningen att någonsom redan äger andel eller aktie i ett fastighetsbolag skall behöva underkastasig tillståndsplikt vid förvärv av ytterligare en andel eller aktie i det"egna" bolaget. Samma sak gäller vid förvärv i fåmansbolag ellerhandelsbolag. Ändrade regler om förvärv av hyresfastigheter m. m. 12 protokoll 1982/83:152-153 Ändrade regler om förvärv av hyresfastigheter m. m. En uppmärksammad och starkt kritiserad del i propositionenär det undantag från tillståndsplikt som HSB och erhåller, medan SBCskall underkastas tillståndsskyldighet. Detta är ett flagrant övertramp och enfavorisering av två organisationer, nära anknutna till socialdemokratiskapartiet, vilken man ändå trodde att socialdemokraterna skulle hälla sig förgoda att genomdriva lagstiftningsvägen. Samma kritik måste riktas mot förslagetatt hyresgäster som förvärvar fastighet för ombildning till bostadsrätt skallbehöva tillståndsprövas. Uppenbarligen är det sä, att socialdemokraterna intevill att hyresgäster får chansen att i bostadsrättsform äga och sköta sinbostad. Detta är i så fall ett vikfigt besked till alla dem som planerar attköpa och ombilda till bostadsrätt den fastighet som de bebor. När det gäller hyresgästers möjlighet att lämna synpunkterpå ett förvärv är det naturligt, som vi ser det, att denna rätt tillkommer de ifastigheten berörda. Men icke sä enligt proposifionen. Här skall hyresgästorganisationenfavoriseras och vara ställföreträdande för de boende. Detta kan vi moderaterhelt naturligt inte acceptera. I propositionen görs även överväganden om införandet av enförvärvsavgift. Remisskritiken har varit mycket kraftig mot dessa tankegångar,men trots detta skall fortsatta överväganden ske i frågan. Förslaget bör enligtvår uppfattning avvisas. Detsamma gäller funderingarna på ett rikstäckandefastighetsägarregister. Byråkratin i är verkligen inte i behov av någonutbyggnad. finns tillräcklig oro bland medborgarna för all dentillgång till dataregister som myndigheterna förfogar över. När regeringendessutom inte tycks inse farorna med tillstånden till samköming mellan olikadatasystem är det ännu mera nödvändigt med en restriktiv hållning till nyaregister. F. ö. finns det enligt vår uppfattning ingen anledning att belastaden kommunala sektorn med nya improduktiva arbetsuppgifter och rutiner. Byggandet av flerfamiljshus i privat regi ärsnart ett minne blott. Bostadsfinansieringssystemet, underhållslån,bostadsanvisningslagen, ombildning till bostadsrätt, hyresförlustlån, kommunalaförköpslågen -ändring av lägenhetsfördelningen -, bostadssaneringslagen osv.utgör ett effektivt nätverk för att inte ens den mest opfimistiske kan ge sigpå ett nybyggnadsprojekt. De nu föreslagna åtgärderna riktar sig ensidigt motden privata sektorn och torde vara den sista spiken i likkistan.