prot · G60966 · 1982-12-31 00:00:00 — Som Per Stenmarck med stor sannolikhet harlagt märke fill har vi på den här punkten sagt i budgetpropositionen attnedskärningarna inte skall gälla hela objekt, utan vi har gått in på sådanadelar där man redan i dagens läge 4 protokoll 1982/83:65-66 Om SJ:s ekonomiska målsättning kan konstatera att förräntningskraven är orimliga. Dettaligger till grund för den bedömning vi har gjort av storleken på dennedskärning vi föreslår. När det sedan gäller redovisningsmetoderna uppfattade jagPer Stenmarck så, att han menade att det enbart handlade om bokföringstekniskaåtgärder. Vi har fört samman de kostnader som samhället ansvarar för utifrån detrafikpolitiska beslut som har fattats - på grundval av dessa beslut har vi jufrån samhällets sida ställt anspråk på och gjort beställningar hos SJ. Vi hargjort det därför att vi menar att man på det sättet får bättre möjligheter attfölja utvecklingen Hksom också får en bättre redovisning av de kostnader somman från samhällets sida satsar över budgeten. Man kan naturligtvis tycka att vi borde ha kunnat göramer, att ytterligare förändringar borde ha gjorts, men som Per Stenmarck självsäger medger inte det statsfinansiella läget att vi gör hur storapenninginsatser som helst. Förutom de penninginsatser vi har gjort har vi ocksåförsökt ta ställning till hur - som Per Stenmarck uttryckte det - SJ: s kostymbör se ut. Som man kan konstatera har vi gjort vissa överföringar. Vi harminskat antalet banor på affärsbanenätet och överfört dem till detersättningsberättigade nätet. Jag vill i det sammanhanget säga att jag tror att det ärutomordentligt viktigt att vi skapar sådana förutsättningar för SJ att vidärmed ger dem som arbetar där möjlighet att känna att de har statsmakterna medsig i sin strävan att utveckla SJ till ett rationellt och fungerande företag.Som var inne på i sitt inlägg måste vi då också beaktanödvändigheten av att nu och göra betydande investeringar för attförbättra vagnpark, lok osv. och för att skapa en bättre banstandard på sinahåll. Jag är övertygad om att allt detta, tillsammans med den organisatoriskaförändring som man successivt genomför inom SJ, innebär att vi nu har storaförutsättningar att medverka till att göra SJ till folkets järnväg. 8 PERSTENMARCK (m): Jag förstår mycket väl att de åtgärder somregeringen föreslår verkligen är avsedda att förbättra för SJ. Jag förstårockså att det känsliga budgetläge som vi har gör att det inte går att sätta inen väldig massa pengar för att komma till rätta med de här problemen. Men detfinns trots allt ett tidigare beslut i strukturplanen om en 5-procentig årliginvesteringsökning. Att skriva ned statskapitalet och att på olika sätt stöttaSJ kan naturligtvis i och för sig vara bra, men samfidigt med detta krävs detockså, menar jag, att man ställer hårda krav på . Det måste,som jag ser det, ske parallellt med att man genomför den första åtgärden.Kommunikationsministern talar i budgetpropositionen och iinterpellationssvaret i ganska allmänna ordalag om att man skall ökarationaliseringsgraden och att man skall effektivisera. Men vad detta skallleda fram till säger han dess värre inte speciellt mycket om. Om inte regeringen vill medverka till den åtgärd som jagföreslog här, ställer jag frågan: Hur tänker regeringen följa upp att deåtgärder som vidtas verkligen får avsedd effekt i form av justrationaliseringar och Här menar jag att regeringenverkligen har ett ansvar att fylla. Beträffande de totala kostnaderna för järnvägstrafik iSverige, som jag också tog upp, tycker jag att statsrådet svävar en del påmålet. Är det inte på det sättet att samhällets totala kostnader förjärnvägsverksamhet efter det att de här förslagen har genomförts är åtminstonelika stora som de var fidigare? Jag ufiäser av en tabell att kontona D 2 och D3 sammantaget med förändringarna när det gäller avskrivningen ökar med 753milj. Detta sker som summan av förändringar av inleveranser ochunderskottstäckning minskar med just 753 milj. kr. samhällets totalakostnader för järnvägsverksamhet blir precis lika stora som de var tidigare.Det är bara en omfördelning eller ett nollsummespel. Detta gäller enbart underförutsättning att budgeten verkligen håller; annars kommer kostnaderna att bliännu högre än de har varit tidigare. Jag menar återigen att det fakfiskt är huruvida den totalakostnaden för järnvägsverksamheten ökar eller inte som är det mest intressanta,inte om SJ går med en viss vinst eller en viss förlust. Jag vill påstå att detknappast kan vara avsikten att kostnaderna skall öka eller att SJ:s situationpå något sätt skall försämras. Målsättningen måste trots allt vara att vi skallförbättra lönsamhet. Jag tror inte, med all respekt för den goda vilja sombåde kommunikationsministern och säkert hela regeringen har, att det är den målsättningenman kommer att uppnå om man enbart följer det förslag som regeringen har lagtfram. Om SJ:s ekonomiska målsättning 9SVEN (vpk): Per Stenmarck vill ha hårda krav på SJ. Jagundrar om inte SJ har haft hårda krav på sig. Man skulle göra delsavskrivningar enligt plan, dels s. k. ackumulerade avskrivningar, som har attta hänsyn till inflationen. Det gäller att basera de ackumuleradeavskrivningarna på skillnaden mellan nuvärde och anskaffningsvärde, dvs. vaddet kostade att anskaffa de olika kapitalsakerna. Den här ordningendå det gäller kostnadsansvaret har tvingat SJ till mångmiljonavskrivningar försådan utrustning som SJ måste ha för att samhällets krav på transportkvalitetoch säkerhet skall uppfyllas, för att man helt enkelt skall följa med tiden,som det heter. Sådana avskrivningar måste betecknas som inte riktiga ens närdet gäller att ha ett företagsekonomiskt betraktelsesätt på företaget. Jag tycker att det är bra att departementschefen haruppmärksammat detta och föreslår att SJ:s del av statskapitalet skall skrivasned med 1 miljard. är inte detta i och för sig något nytt, genialiskt drag.Den här åtgärden vidtogs på sitt sätt , då regeringen också fördebort 1 miljard från SJ:s fond. Man insåg redan då det orimliga i att SJ skullefå räkna med värde på gamla ånglokstallar, gamla krokiga järnvägssträckningarsom behöver rätas ut, upplag av gamla sliprar osv. Avkastningen på sådantgammalt kapital har ingenting att göra med SJ: s nuvarande drift. Enligt minmening bör man bara ställa krav på SJ vad gäller förräntning av vad jag skullevilja kalla det levande kapitalet. Hela den här frågan, herr talman, borde bliföremål för en total Om SJ:s ekonomiska målsättning granskning och översyn. Jag tycker att det som föreslås ibudgetpropositionen visserligen är ett steg på vägen men har karaktären avhalvmesyr och improvisation. Vi måste få en totalanalys av situationen på justden här sidan. På grund av de orimliga krav på som jagrefererat har SJ fått framstå som ett dåligt statligt förlustbolag. Ochnaturligtvis, inte minst av ideologiska skäl, har de borgerliga attackerat SJ -ett företag som ju skall representera någon form av allmänägande. av en ideologi som höjer det privata ägandetfill skyarna. Det här företaget har en ambitiös personal och en ambitiösmålsättning. Jag tror att vi skall lära oss att värdera det på ett riktigtsätt. Jagskall inte orda mer om detta, för det blir säkert fleratillfällen till det när vi får upp de olika betänkandena till behandling. Jagskulle ändå vilja göra ett fillägg. Biltrafiken, som ju närmast är enkonkurrent fill SJ på landsidan, behöver inte betala någranyvärdesavskrivningar eller förräntningar på nedlagt kapital i deninfrastruktur som vägarna representerar. Här är det faktiskt en ojämlikbehandling - det är det minsta man kan säga. Nog finns det skäl att övervägahuruvida inte infrastrukturen borde vara ett totalt samhälleligt åtagande. 10CLAES ELMSTEDT (c): En diskussion som omspänner ett så här vittfält skulle man naturligtvis kunna föra ganska länge, men jag skall inskränkamig till några randanmärkningar i sammanhanget. Det är vikfigt att man, när mandiskuterar företagsekonomi över huvud taget, inte glömmer bort att det för ettföretag som - jag skulle vilja säga mer än 10, kanske 15år - mer eller mindre varit svältfött när det gäller investeringar i olikasammanhang och sedan plötsligt befinner sig i ett läge då man måste göra storainvesteringar dels för att reparera gamla synder, dels för att försöka komma itakt med utvecklingen är oerhört svårt att få det hela att ekonomiskt gå ihop.Det finns inget företag som kan driva en sådan politik utan att det medförstora ekonomiska störningar och problem som är svåra att övervinna. Det ärdetta som har skett med SJ. Kan man med bokföringstransaktioner förändra någontingtill det bättre? Vad det handlar om är att få fart på marknadsföringen,som det har talats om så mycket, på SJ. Kommunikafionsministern framhåller vidare i sittinterpellationssvar att ansträ gningar görs för att SJ skall få ökadmarknadsandel beträffande godstrafiken. Naturligtvis skulle man vilja få någraexempel på hur det ter sig och vilka reella antaganden man kan göra i detsammanhanget. Det är detta det handlar om - sedan må man ha vilken uppfattningman vill om kollektivtrafik och om SJ:s verksamhet kontra annantrafikverksamhet. Det måste till en modern effektiv marknadsföring för att taupp den konkurrens som man måste ta upp för att öka effekfiviteten. I budgetpropositionen, som kommunikationsministern i sittsvar hänvisar fill, anser man sig lösa en del av de här problemen genom attdels plocka bort 1 miljard som SJ inte skall behöva förränta när det gällerstatskapitalet, dels överföra ett antal banor till E-nätet. På det sättet harman i en handvändning ansett sig förbättra SJ:s ekonomiska situation med . Tänk om det vore så enkelt. Jag kan för min del ställa upp på förslaget att ta bort 1miljard från SJ:s förräntningspliktiga statskapital - det ligger en del i atten del av de politiska beslut som varit vägledande inte kan sägas höra hemmaunder det som SJ skall svara för rent företagsekonomiskt. Att bara helt enkelt flytta över ett antal banor frånaffärsbanenätet till det ersättningsberättigade nätet är däremot ett steg somman verkligen kan diskutera. Man kapar helt enkelt bara bort en del avförlusten och konstaterar att SJ har ett bra ekonomiskt läge. Det är att göradet enkelt. Nästa steg blir nämligen en diskussion om E-nätets storlek. Denförs av och fill, och här i bestämmer man hur stortE-nätet skall vara genom att man betalar den nota som SJ presenterar förutförda tjänster. Jag vet lika bra som de flesta att det blir diskussionvarje gång nedläggningen av en bana är föremål för prövning. Och det ärbegripligt -den fyller en samhällsfunktion just i den bygd där den drar fram.När förhandlingar skall tas upp med länstrafikhuvudmännen om persontrafiken idessa områden, så se till - det lilla rådet skulle jag vilja ge kommunikationsministern,om det är på sin plats att göra det - att förhandlingarna får ske direkt mellanSJ och länstrafikhuvudmännen och blanda så litet som möjligt in transportrådet!Då är förutsättningarna att nå ett rimligt resultat såvitt jag kan begripa destörsta möjliga. Det här är oerhört känsligt, och jag begriper lika väl sommånga andra att någonting i vissa fall måste göras, men det finns anledning attgå försiktigt fram när det gäller nedläggningsprövningen. Det gäller ettbetalningsansvar som skall fördelas på ett rimligt sätt, men det handlar ocksåom en förhandlingsgång som inte får äventyras genom att man ser alltförstatiskt-centralistiskt på det här. Om SJ:s ekonomiska målsättning Det är klart att också jag är på det klaramed att man inte löser SJ :s problem med redovisnings- eller bokföringstekniskaåtgärder. Vad vi har syftat till är att skapa en reell möjlighet för SJ att tasig an den uppgift man har. Den situation man nu befinner sig i - och som mankan fortsätta att befinna sig i om ingenting görs på den ekonomiska sidan - gersannerligen inte SJ:s anställda råg i ryggen, om jag så får uttrycka det. Denvisar inte att man tror på deras möjligheter och förutsättningar att klara SJ. Det är självklart att en förutsättning är att SJ lyckas isina rationaliseringssträvanden. Regeringen följer successivt ochkonfinuerligt vad SJ gör för att klara den uppgift som företaget har förelagts. Organisationen för marknadsföring har trätt ifunktion. Eftersom SJ har lagt ned stort arbete på att bygga upp enmarknadsföringsorganisation tycker jag nog att det är rimligt att SJ får tidpå sig att få den att fungera. Om SJ:s ekonomiska målsättning Om man skall lyckas när det gällerkostnadsutveckling beror naturligtvis på - detta var inne på - ivilken utsträckning de regionala huvudmännen väljer att behålla trafiken på demest .trafiksvaga banorna. 1 propositionen föreslås en handläggningsordning,och vi skall väl i och för sig inte föregripa den utskotts- ochriksdagsbehandling som propositionen kommer att bli föremål för. Det förslagtill handläggningsordning som här finns tror jag ger huvudmännen möjlighet attpå ett realistiskt sätt ta upp diskussioner för den händelse man vill ha kvarjärnvägen för sin lokala eller regionala trafik. På ett område har vi anledning att vara uppmärksamma. Detgäller de av samhället subventionerade lågprissatsningarna. I propositionen harvi sagt att dessa subventioner successivt bör trappas ned för att så småningomhelt försvinna. Det är rimligt att vi inom ett kortare tidsperspektiv kanställa det kravet på SJ att företaget efter ett visst antal år inte längrebehöver subventioner från samhället för att klara en lågprissatsning. Dennamåste själv skapa förutsättningar för och ge möjligheter till ökadtrafikintensitet, även när det gäller persontrafiken. Lågkonjunkturen har inneburit en nedgång i godstrafikenhos SJ. Men det satsas åtskilligt på att ta tillbaka godstrafiken. Jag trorockså att det på sina håll kommer att bli möjligt att öka godstransporterna. Omjag inte minns fel var det som nämnde rundvirkestransporterna.På grund av nedläggning av flottlederna, både och älv, ärdet definifivt klart att SJ:s transportvolym när det gäller just rundvirkekommer att öka. Jag är övertygad om att man från SJ:s sida nu känner har ägaren staten bakom sig och att man kommer att göra allt för att klaraSJ:s framfid. Personligen är jag övertygad om att SJ kommer att lyckas. 12PER STENMARCK (m): Beträffande det senaste somkommunikationsministern sade, hoppas jag att han har rätt. SJ skallnaturligtvis, oavsett vilket beslut som kommer att fattas i dennafråga, få sin chans att visa att man klarar av problemen. Jag har i två omgångar efterlyst även positiva åtgärderför att förbättra SJ, inte bara nedskrivningar av kapitalet, som väl i och försig kan vara till hjälp. Jag jämförde i min interpellation SJ kontra SAS. Jagtycker inte det är helt orimligt att göra det, även om jag förstår att detockså finns skillnader mellan dem, precis som sade. Båda harproblem; kanske har SAS haft ännu större problem, eftersom man arbetar på eninternationell marknad, där i stort sett vartenda reguljärbolag har gått medstora förluster. Trots detta har SAS med nytänkande förhoppningsvis lyckatsvända denna utveckling. När SAS har stått inför problem har man bestämt sig föratt bli bättre och därigenom kunna få över fler kunder. Det är ju precis dettasaken egentligen gäller. Jag har framför mig en lång lista på åtgärder som SAS harvidtagit för att verkligen bli bättre och för att kunnaanpassa sig fill de krav som kunderna har rätt att ställa. På det viset harman också lyckats få fler kunder. Det är litet av detta tänkande som jagefterlyser också inom SJ. Därför är jag inte' negativ till den nya form avkupéindelning som talade om. Den tycker jag tvärtom skulle kunnavara utomordentligt bra. Jag tycker det är en av de få verkligt positivaåtgärder som SJ självt har föreslagit. Men då säger kommunikationsministernplötsligt nej till detta. SJ:s'problem är, som jag ser det, inte primärt avorganisatorisk art utan helt enkelt en följd av att företaget inte anses varatillräckligt attraktivt av flertalet resenärer. Och är det detta som manmåste angripa. Låt mig avslutningsvis bara ställa ytterligare en frågafill kommunikationsministern: förändringar i positiv riktning kommer SJatt genomgå ? vet jag att detta egentligen är en fråga somman inte skall ställa till kommunikationsministern utan till SJ-ledningen, mendetta måste ju ändå vara den typ av resonemang som statsrådet har haft med SJinnan man föreslagit att göra denna nedskrivning. Om SJ:s ekonomiska målsättning 13SVEN (vpk): När vi talar om lågprissatsningen, är detinte utan att man kommer att tänka på att det går troll i ord. Om mandiskuterar detta med tågpersonal och andra som har upplevt den våg som kom förnågra år sedan, då SJ fick litet mer resenärer, säger de att det inte är någonsatsning som har lett till detta resultat. Här finns så många brister. Jagskall citera vad en tågmästare säger i personaltidningen nr 23-24 1979.Det var ju då lågprissatsningen hade slagit igenom. "Kan man verkligen tala om exempelvislågprissatsningen som en satsning på järnvägen? Jag kallar det inte att satsapå järnvägen, när man inte anställt en enda man eller givit oss ett enda lokeller en enda vagn utöver de redan tidigare planerade. Lågprissatsningen får juinte kosta något. Följakfligen fortsätter nedrustningen och utarmningen. kommer vi att vara färre anställda än någonsin och vikommer att ha färre lok och motorvagnar än fastän trafiken förutspåsöka." Det är värt att lägga på minnet detta uttalande av en mansom står mitt uppe i det praktiska arbetet vid järnvägen. Så en kommentar beträffande transportrådet. Ja, ClaesElmstedt, jag sätter också frågetecken för transportrådet. Vi föreslår isamband med årets budgetproposifion att man skall se över instruktionen för transportrådet.Jag hoppas att kan överväga att stödja en sådan tanke. Transportrådethar på ett mycket subjektivt sätt medverkat till att åstadkommanedläggningar av järnvägen. Rådet arbetar alltså inte opartiskt, utan det harhela tiden som målsättning att överföra trafik från järnväg till landsväg. Såskulle det ju inte vara enligt de beslut som 1979 fattades om inrättandet avdenna institution. Det finns en föreställning om att järnvägsdriften skall gåihop företagsekonomiskt, och det vore ju önskvärt. Men när man gör kalkylerför transporter har man problemen med att det är så svårt att kvantifiera miljökostnaderoch energivinster och sådant. Dessa problem har ännu inte lösts ordentligt, mendär finns det stora fördelar när det gäller järnvägstrafiken i jämförelse medannan trafik. Jag skulle vilja be Per Stenmarck att tittapå s. 160 i bilaga 8 till budgetpropositionen. efterlyser vilkaåtgärder som SJ avser att vidta. Det togs fram ett särskilt åtgärdsprogram somsyftade till att nå balans i ekonomin genomrationalisering och intäktsförstärkningar. Det åtgärdsprogrammet beskrevsnärmare budgetproposition. Det finns åtskilliga beskrivningar avdetta åtgärdsprograms innehåll. Jag tror inte, herr talman, att jag skalluppta tiden med att redovisa de delar som finns beskrivna i denna proposition.Låt mig bara säga att den affärsidé som vårt förslag innebär siktar till attgöra SJ effektivare och att skapa bättre förutsättningar för SJ och för deanställda i SJ. Med detta förslag har SJ ännu möjligheter att arbetautifrån realistiska mål och regler. Som jag har sagt fidigare måste jag tyvärr konstatera attSJ måhända kommer att uppvisa förluster . Men förslagetinnebär att vi sätter press på SJ att bli bättre, att rationalisera, attförstärka marknadsföringen och framför allt att skapa förutsättningar för attSJ skall kunna med fog bedriva en marknadsföring. Det är det som är syftet meddetta förslag. De förslag till förändringar som har presenterats här iriksdagen utifrån de förslag som regeringen lagt i sin proposition får vianledning att diskutera sedan trafikutskottet behandlat dem och kammaren skalldiskutera de förslag regeringen framlagt. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1982/83:55 samt frågorna 1982/83:184 och 189 omÖresundsförbindelserna har frågat mig om jag med ettbestämt nej till en bro mellan och vill bidra till en sådantrygghet att färjeförbindelserna därigenom ges förutsättningar att utvecklas. har frågat mig vilken inriktning ochtidsplan regeringen har för sin handläggning av de frågor som är förknippademed förbindelserna mellan och över . har frågat mig vilka kontakter som tagits medden danska regeringen rörande ett beslut om fasta förbindelser över Öresund.Joakim Ollen har vidare frågat om jag anser det möjligt att få en överenskommelsemed den danska regeringen som innebär en samfidig lösning av frågorna om fastaförbindelser över och Stora Balt samt inom vilken tidsram jag anser det möjligt att komma fram till beslut. också om jag delar de bedömningar som tidigare gjorts beträffandefinansiering, uppförande och drift av en fast förbindelse mellan ochKöpenhamn. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. efter mitt tillträdande uppdrog jag åt f. d.generaldirektören i , , att göra en översyn avbeslutsunderlaget för de fasta förbindelserna över . a. en uppdatering av trafikprognoser, en modernisering av deföretags-och samhällsekonomiska beräkningarna samt överläggningar med berördakommuner och organisationer i . informerade jag min danske regeringskollega omden vidtagna åtgärden och inbjöd till en ömsesidig diskussion om de resultatsom översynen medför. I sammanhanget informerade jag också om att statensjärnvägar skulle redovisa en utredning om tågfärjetrafiken iframtiden, i vilken har studerats en rad alternativ. Den danske trafikministernhar tackat ja fill denna inbjudan och upplyst om den debatt ifolkefinget angående Stora Bält-problemet som är utsatt att äga rum i januari.Jag kommer att få närmare information om detta vid vårt möte. Innan översynen av beslutsunderlaget kringÖresundsfrågorna och SJ:s tågfärjeutredning föreligger samt det avseddasammanträffandet med den danska regeringen ägt rum, är jag inte beredd uttalamig om tidsplaner, finansieringssätt och andra detaljer i frågan. Det finnsenligt min mening utan hinder av detta tillräckliga förutsättningar förplanering av den lokala och regionala färjetrafiken i . behandlade frågan om Öresundsförbindelserna förejuluppehållet. Därmed är det också klarlagt att inte tar ställning ifrågan innan en översyn av utredningsmaterialet har gjorts. Jag räknar med attöversynen skall bli klar . 16JOAKIM OLLEN (m): Jag tackar kommunikationsministern försvaret. Det är ju inte alltid med så stor förväntan man emotser svar när manställer frågor eller riktar interpellationer till statsråden. Ofta har mankanske en aning om vad som skall komma. Men i det här fallet måste jag säga attjag med stor förväntan har sett fram emot vad kommunikationsministern skullesäga. Vi har en ny kommunikationsminister, och kommunikationsministrarnasinställning till frågan om en fast förbindelse över har under senare årvarit minst sagt varierande. Det har nästan varit som att plocka en blomma-vill ha bro, vill inte ha bro, vill ha bro, vill inte ha bro. Dessutom har dennye kommunikationsministern gjort vissa uttalanden om den här frågan, som dockkanske inte har varit så klara. Men framför allt har min interpellation - och minförväntan inför svaret -motiverats av att det är nu som det är dags att handla.Det är viktigt att ta till vara den chans som finns att fatta beslut i dennafråga. Att bättre kommunikationer över är nödvändiga är välalla överens om. Låt mig gärna säga att i det korta perspektivet är detnaturligtvis ocksåandra faktorer än en bro som måste till för att vi skall få bättrekommunikationer. Men bör det vara klart att långsiktigt är en fastförbindelse ett effektivt sätt att få ordning på de sedan många är dåligakommunikationerna över . Fördelarna med att få en fast förbindelse harockså så ofta och så omfattande redovisats att jag inte vill gå in på dem. Låtmig bara säga att näringslivet i regionen - och även på andra håll - önskardetta, och att kommunerna önskar detta. Då är frågan: Varför är det just nu så viktigt att manförsöker komma till beslut?