prot · G60951 · 1982-12-31 00:00:00 — Man kan ju räkna ut vad defta betyder för barnomsorgen,när personaltätheten redan från början är låg. Sedan till läroplan eller pedagogiskt program, som det harblivit sä modernt aft tala om. Vi tycker atf def behövs, och vpk var def förstaparti här i kammaren som mofionerade om det. Men detta får inte tas till intäkteller alibi för att strunta i andra kvaliteter inom barnomsorgen, som man görnu. Det räcker infe med ett pedagogiskt program, ifall man inte har enpersonaltäthet som är tillräcklig och ifall man inte har barngruppsstorlekarsom fungerar för barnen. Sedan litet om fredsarbetet: Jag förstår att moderaternainte är intresserade av defta. Det visade man klarf under valrörelsen, närsamfiiga andra partier ägnade valrörelsen åt fredsarbetet - dåställde sig utanför. ställer de sig också utanför när det gälleratt barnen Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. i sinomvärldsorientering i def här pedagogiska programmet skall få syssla med freds-och konfiiktfrågor. Jag tycker att def är mycket betecknande för moderaternaatt de skiljer ut sig och infe är intresserade av att barnen får arbeta medfredsfrågan, AnL 78 ()replik: . Beslutet var ett steg i rätt riktning därför atfden detaljreglering som har förekommit och som åstadkommit så mycket trasseloch fördyringar fogs bort. Man skapade valfrihet mellan olika typer av kommunalbarnomsorg, DeUidsförskolan och den öppna förskolan får statsbidrag i och meddef beslutet, och det är mycket värdefullt. Freden skall man arbeta för - infe . Men förskolan skall vara på barnens nivå och sträva efter aft ge barnentrygga och harmoniska uppväxtförhållanden. Man skall infe i förskolan skapaonödig ångest och föra in barnen i en grym vuxenvärld. Tids nog möter de vårgrymma vuxenvärld, och vad man kan hoppas är atf de gör det så sent sommöjligt. AnL 79INGA (vpk) replik: Vad som sker ute i kommunerna när man nu harsläppt fritt för aft ha stora barngrupper och låg personaltäthet osv, är aftkvaliteten försämras, I många kommuner- framför allt de fattiga kommunerna -saknas det pengar för atf satsa på ökad personaltäthet. Det blir alltså enförsämring av barnomsorgen på väldigt mänga sätt. Fredsarbetet är den absolut viktigaste frågan i vår fid.Och def gäller atf arbeta med den på alla nivåer. Jag tror att det är mycketviktigt aft föra den i skolan, och jag tror aft def är mycket viktigt aftbarnen får lära sig att tänka i de termerna, att från början bli medvetna omhur viktigt det är aft arbeta för fred. Det handlar om den vikfigaste frågan vihar atf syssla med, om vi över huvud taget skall överleva på den här jorden, AnL 80 () replik: Genom riksdagsbeslutet underströk mankommunernas ansvar för kvaliteten i förskolan i barnomsorgen, Qch det liggerfaktiskt i kommunernas intresse atf värna om goda uppväxtförhållanden för debarn som finns i kommunen. Jag är övertygad om att kommunerna tar det ansvaretoch fullgör sina skyldigheter på allra bästa sätt. Fredsfrågan är svår. Och som jag sade är freden denvikfigaste frågan i vår fid. Men det är så komplicerat och svårt atf arbeta meddetta - det krävs så mycket av mognad och insikt - att jag anser attfredsarbete inte hör hemma i förskolan. Däremot skall man självfallet lärabarnen atf samarbeta och samverka, att söka lösningar utan konflikt, att varatoleranta och ha förståelse för varandra. AnL 81ULLA TILLÄNDER (c): 1 regeringens skrivelse nr 34, som ärsignerad av , behandlas bl. a. framtagandet av ett pedagogisktprogram för förskolan. Jag vill börja med att konstatera att def är viktigt aftförskolan får en pedagogisk ram atf arbeta inom. En sådan ram är en nödvändigförutsättning för att ge förskolan en pedagogisk struktur. Man talar ju i olikasammanhang om flumpedagogik, och det är ett ytterst negativt omdöme om enpedagogisk verksamhet. Vad som än avses med en sådan benämning är det brist pästruktur som är def gemensamma draget. När man ser pä den långa listan av rubriker ochunderrubriker i det förslag beträffande förskolans pedagogiska verksamhet somsocialstyrelsen har utarbetat och som finns upptaget på s. 12 isocialutskottets betänkande, finner man atf många rubriker inte är något annatän mosaikbitar i en helhet. Man förstår atf ambitionen har varit atf dela upphelheten i hanterliga bitar. Om ambitionen har varit atf fånga in allt i denomgivande verkligheten som möter våra förskolebarn, är det kanske inte så svårtatf komplettera listan med ytterligare underrubriker, men det får bli en senarehistoria, när planerna möter verkligheten och kanske befruktas av den. Den uppgift som ligger närmast för förskolan ärafffylla denna ram med ett bra innehåll. Den är ett skelett, och def måste tillkött på benen. Även om ramen ännu inte har något konkret innehåll - tanken äratt det skall växa fram efter hand och att de som är närmast berörda, dvs.barn, föräldrar, personal och omgivande samhälle, skall kunna gemensamt utformainnehållet - utgör själva metodiken aft ge förskolan en stomme, en ram attarbeta inom, en utmärkt illustration av hur en decentralisering av denpedagogiska verksamheten kan ske, utan att denna förlorar den hållfasthet somen inre struktur ger den. Det är något av samma strävan som utmärker den nyaläroplanen för , Lgr 80. Därför är det fruktbart att befrakta denna pedagogiskaskiss som en ansats, en inspirafionskälla, en karta, med vars hjälp manupptäcker och orienterar sig i verkligheten, en målkonsfruktion som inte är färdig,exakt och uttömmande som en militärorder, utan som snarare fungerar som envägvisare, en hjälp att hitta rätt i en myllrande och förvirrande verklighet.Den bär spår av upptäckandets glädje, infe av systematik, och det är bara atthoppas atf den glädjen kan få lov aft fortsätta hos dem som i förskolan skallfylla ramen med ett konkret innehåll. Majoriteten i utskottet har granskat målkonsfruktionenoch funnit aft den infe är fullständig. Man är då omgående benägen attkomplettera ämnesområdet Omvärldsorienfering. Man vill där ha ytterligare enunderrubrik: Fredsarbete och konfiikflösning. Det är gott och väl, men detfinns enligt min mening några invändningar atf göra mot en sådan kompletteringav de fyra rubriker som redan föreligger, nämligen Vardagsarbete, Arbetsliv,Samhällsliv och Etik. Vad är fredsfrågor och konfliktslösning annat änvardagsarbete både på arbetsplatser, i hemmen, på skolgårdar, mellan nafioner,mellan människor, ja, t. o. m. inom människan själv? Därför innehåller dessafrågor om Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. konflikteroch fred också något som kan ses som en aspekt på arbetslivet, på samhällsliveti stort - också i fråga om trafiken. Att det handlarom en etisk fråga åren självklarhet. Detbibliska begreppet shalom betyder både yttre fred och inre frid. Hoten motmänniskors yttre fred och inre frid är många . Def är infe alls säkert aft det värsta hotet mot små barnssjälsfrid, harmoni, lycka och glädje upplevs vara en stor konflikt mellan östoch väst. Det som stör och hotar finns kanske på mycket närmare håll. Att defstörsta hotet mot barns trygghetskänsla t. ex. kan vara en uppslitande ochlångvarig tvist mellan föräldrar i hemmet visar hur grannlaga det här ämnet är.Det är lätt att klampa in som en elefant i en porslinsbutik och göra ont värre. Om man nu far upp sådana här frågor om konflikter mellanmänniskor och nationer - konflikter som alltså kan ha många olika nivåer -kräver det en yttre miljö där barnen stillar sig, där samtalstonen är lågmäldoch präglad av insikt om att patentlösningar och slagord inte är på sin plats.Med någon kännedom om förskolan vågar man nog påstå atf def irite är alla givetatt kring sig samla förskoleelever på ett sådant sätt som ämnet kräver, ochbortser man från den förutsättningen, blir alltsammans fel. Om man trots dessa betänkligheter tar upp Fredsarbete ochkonfliktlösning som en särskild rubrik under Omvärldsorientering, kommer manpå många förskolor att känna sig förpliktigad att gå in på ämnet. Då kan mangöra mer skada än nytta. Själva formuleringen lockar också till felaktigaföreställningar. Man tänker på det som för dagen är högaktuellt:SALT-förhandling-ar, nedrustningsmanifestationer, de ofattbara fasorna av internationell konflikt. Ingen förnekar att det här ämnet är brännandeaktuellt och viktigt. Det man är tveksam om är atf de stora och fruktansvärdaperspektiven som öppnar sig, och på vars konsekvenser ytterst få mänriiskorvägar tänka till slutet, på ett förivrat och förnumstigt sätt prackas på barn,som ännu mindre än vuxna är mogna för aft bära dessa insikter och som saknarden vuxnes förmåga att blunda och skjuta det ifrån sig. Man kan alltså väcka fruktan och bävan hos förskolebarnsom berövar dem tryggheten - barn som kanske har alldeles nog av kiv och splitnära inpå sig. En annan risk med att ett ämne som i och för sig alltid ärangeläget - såsom världen nu en gäng ser ut - särskilt framhävs för att det förtillfället är dagsaktuellt är atf frågor om konfliktlösning förenklas. Attförenkla verkligheten är pedagogiskt tillåtet så länge man infe förfalskarverkligheten. Risken är att det hela urartar till en teknisk, förenkladdiskussion med falska förutsättningar. Resultatet blir förvetna, blaserade barnsom vet allt om ett uttjatat ämne, om vilket de i grunden inte har begripit ettdyft. I kontrast fill detta skulle jag vilja peka på möjlighetenatt på ett naturligt och integrerat sätt behandla konflikter och möjligheteratt lösa dem på det plan som närmast berör barnen och att man gör det i rättsammanhang, i rätt miljö och i rätt tonart. Men vad som framför allt ärnödvändigt är att våra förskolor kan ge barnen deras nödvändiga och dagligabehov av trygghet. Jag är inte alls säker på att man befrämjar detta nödvändiga inslaggenom att ivrigt och kanske påfluget släppa in en för barn obegriplig, grym ochobarmhärtig vuxenvärld, som många av oss själva ryggar tillbaka inför, trotsaft vi bara har fattat en bråkdel av vad det innebär. Ett annat exempel på förtjänsterna i den härskrivelsen är att den far upp och pekar på en fråga som inte har varittillräckligt känd. Jag tänker på möjligheten för kommuner att räkna införskolor av olika slag i den kommunala barnomsorgsplanen. Där finns kanske ien kommun en Monfessoriförskola eller en Waldorfförskola med knackig ekonomi.Om kommunen tar med dem i den kommunala barnomsorgsplanen får dessa förskolorbidrag. De kan leva vidare med sin särskilda inriktning och utgör på så sättett alfernafivt inslag i den kommunala skolvegetationen. På samma sätt kan mangöra med kyrkliga förskolor. Det är en ganska elegant lösning och öppnarmöjligheter för flexibla och obyråkratiska lösningar, men denna möjlighet harhittills varit otillräckligt känd, och det är synd. Def här förtjänar aft bliallmänt känt och praktiserat. Förutsättningarna, som måste föreligga, är attberörda parter blir informerade och att de styrande i kommunerna accepterar ensådan här lösning. Jag yrkar med detta bifall till reservationerna2, 8 och 14 till socialutskottets betänkande nr 12. Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. AnL 82ANITA (): När tvåpartiregeringen ladefram sitt förslag om ändrade regler för statsbidrag till barnomsorgen ochriksdagen godkände detta, reserverade vi socialdemokrater oss. Skälet till vårreservafion var den omfördelning av statsbidraget som skulle komma att skegenom de föreslagna reglerna. Däremot godtog vi en övergång till procenfbidragför verksamhet inom daghem, fritidshem, familjedaghem och öppna förskolor. Detär förvånansvärt att sä dåligt har läst våra reservationer tillbesluten och . Statsbidrag till den öppna förskolanaccepterade vi, då den är värdefull bl. a. som träffpunkt för dagbarnvårdarna,som får arbeta ensamma. Att vi inte gick med på statsbidrag tilldelfidsförskolan berodde på att denna redan är utbyggd och att kommunerna harlaglig skyldighet att anvisa plats åt samtliga sexåringar. Däremot saknas detåtskilliga platser i daghemmen, och pengarna behöver satsas där. Etf procentbidrag - vilket vi också godtog, fastän vi integodtog procenttalet - är enkelt att administrera, och ett sådant system harockså tillstyrkts av . Riksdagsbeslutet innebär, om det träder i kraft , attde flesta kommuner kommer att få försämrade statsbidrag, och framför alltdrabbar def de kommuner som lojalt följt beslut om attbygga ut barnomsorgen. Def beslut som då fattades innebar aft 100 000 nyadaghemsplatser och 50 000 nya frifidshemsplatser skulle byggas inom enfemårsperiod. Def statsbidragssystem som då utformades och som forffaran- Upphävaitde av beslutet om karensdagar, m. m. de gällerkom till för att underlätta för kommunerna atf genomföra utbyggnaden. fastställdes också den allmänna målsättningenatf alla barn fill förvärvsarbetande och studerande föräldrar samt barn medsärskilda behov skulle kunna beredas plats inom denkommunala barnomsorgen. När vi nu har facit i hand kan vi konstatera att inte merän två tredjedelar av den beslutade utbyggnaden har genomförts, och det är dekommuner som försökt följa ufbyggnadsbeslutet som drabbas hårdast av det nyastafsbi-dragsbeslutet. Det var inte bara vi socialdemokrater i somreagerade hårt mot def borgerliga förslaget, utan oron över beslutet kom frånkommunalpolitiker med olika partifärg, från personalen inom barnomsorgen ochfrån föräldrar. Def är infe förvånansvärt att reaktionen ute i landet pådef borgerliga förslaget blev så stor. Det minskade statsbidraget fillbarnomsorgen motsvarar ca 575 miljoner i förlorade kommunala intäkter för år1983. Vi socialdemokrater lovade redan vid riksdagsbehandlingeni att riva upp beslutet när vi kom i regeringsställning. Såledesfanns etf återställande av statsbidraget med i det trygghetspaket som visocialdemokrater lade fram i årets val. Def är angeläget aft statsbidragen till barnomsorgenutformas så, atf utbyggnaden av verksamheten fortsätter. Över 100 000 barnsaknar f. n. plats i daghem. Köerna är långa, för föräldrarna vet att daghemmenär bra för barnen, på grund av sin pedagogik och fostran till gemenskap ochsolidaritet. Det är viktigt att barnen får omsorg och tillsyn under tryggaförhållanden när föräldrarna förvärvsarbetar eller studerar. Och förföräldrarna är def vikfigt aft veta aft barnen får bra omvårdnad under den fidde själva är på arbetet. Därför har den socialdemokrafiska regeringen redankommit i gång med att utarbeta ett nyft statsbidragssystem för barnomsorgentillsammans med . Regeringen kommer också atf arbetafram en plan för den fortsatta utbyggnaden i enlighet med beslut inovember 1981.1 avvaktan på atf statsbidragssystemet blir klarf bör inte denbeslutade förändringen av statsbidraget träda i kraft. 1 proposition 1982/83:55 föreslår regeringen således atfriksdagens beslut om nyft statsbidragssystem för barnomsorgen fr. o. m. den 1januari 1983 upphävs och att de nuvarande statsbidragsreglerna fortsätter attgälla t. v. 1 reservation 11 till socialufskoftets betänkande1982/83:12 yrkar vi socialdemokrater bifall fill regeringens förslag underförutsättning att skatteutskottets hemställan under mom. 1 i betänkande1982/83:14 bifalls, då det är nödvändigt aft de ökade kostnaderna för atfsäkersfälla statsbidraget till barnomsorgen - 575 miljoner - finansieras ochatt det sker på def sätt som föreslagits i propositionen. Vid behandling av olika frågorinom barnomsorgen 1981 beslutades enhälligt aft skulle erhålla enredovisning rörande målsättning och riktlinjer för barnomsorgsverksamhefen. Bakgrunden till beslutet var en socialdemokrafisk mofion,i vilken motionärerna framförde åsikten att det är nödvändigt atf personalen iförskolan och i barnomsorgen i övrigt får en mer preciserad målsättning försitt arbete och klarare riktlinjer för vilket innehåll verksamheten skall ha. har aft behandla en redovisning frän denförutvarande regeringen av de olika åtgärder som avser aftvidta då det gäller atf ge kommunerna och personalen stöd och vägledning. I utvecklingsplanen läggs huvudvikten vid framtagandet avett pedagogiskt program för förskolor och fritidshem. Programmet föreslås fåkaraktären av ett övergripande dokument för verksamhetens målinriktning,innehåll och arbetsformer. Därutöver föreslås att kommunerna skall utarbeta ochanta rikfiinjer för def pedagogiska innehållet i förskolans verksamhet. Beträffande målkonsfruktionen anser majoriteten iutskottet att när man berör ämnet omvärldsorienfering bör man även fa uppfrågan om fred och konfliktlösning. måste här ha missförståttdiskussionen. Den konfliktlösning vi talar om avser konflikter inom barngruppenoch inte internationella konflikter. Jag kan hälla med om aft barni denna ålder är för små för aft förstå dem. Men skall vi komma någonsfans medfredsarbetet måste vi lära barnen att lösa konflikter inom sin grupp ochhänföra det fill fredsarbete. Själva förmågan atf lösa konflikter, att lära sigatt kompromissa, att lyssna, att lära sig inlevelse i andra människors liv ochsätt att vara är ett steg på vägen till ett ställningstagande mot våld. Attbarnen får förståelse för atf de själva och alla människor i deras omgivning ärberoende av alla människor i världen kan man säga är etf av målen för fredsfostran. Utvecklingsplanen far också upp utvecklingen avfamiljedaghemsverk-samhefen. Utskottet anser aft def är viktigt att behovet avutbildningsinsatser riktade direkt till dagbarnvårdarna uppmärksammas. Utskotfet tar också upp frågan om de olikapersonalgrupperna inom förskolan och erinrar om atf det förutom förskollärareoch barnskötare finns andra yrkesgrupper inom barnomsorgen som har en viktigfunktion för den pedagogiska verksamheten. Def gäller t. ex. ekonomipersonalen,som kan medverka, bl. a. när det gäller frågor om kost, hygien och hälsa. Med def anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 4 och 11 i socialutskottets betänkande nr 12. I övrigt yrkarjag bifall till utskoftets hemsfällan. Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. AnL83 () replik: beskyllde mig för att dåligt haläst på de socialdemokratiska reservationerna när beslutet togs 1981. Jag hadei minnet innehållet i reservafionen om motståndet mot deltidsförskolan, och jagkom ihåg att den socialdemokratiske talesmannen sade aft "kommer vi fillmakfen skall det här beslutet rivas upp". Om det uttalandet infe gälldeden öppna förskolan, har det ändå i def resonemang som ni har fört legat aft"kommer vi till makten skall vi återställa stadsbidragen fill vad som gälldeföre beslutet ". Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. hade en konstig motivering för att det infeskall utgå statsbidrag till delfidsförskolan. Hon sade att deltidsförskolan juredan är utbyggd. Fullfölj den tankegången, ! Med det resonemangetskulle de kommuner där barnomsorgen är fullt utbyggd inte ha statsbidrag. Defmenar väl ändå infe ? har, som jag sade tidigare, beslutat attkommunerna skall ställa plats till förfogande i deltidsförskolan för allasexåringar. Då bör det i konsekvensens namn också utgå statsbidrag till dessaskolor. Än en gång, , vad har ni socialdemokrater egentligen emotdeltidsförskolan? Den är särskilt ute i glesbygderna ett viktigt komplementtill de övriga barnomsorgsformerna. säger vidare att det inte har skett enutbyggnad av daghemsplatserna enligt den plan som förelegat, och det är riktigt.Däremot har antalet familjedaghemsplatser ökat betydligt. Def är givet aft det kom mänga negativa reaktioner motförslaget om andra bestämmelser, men def kom också många positiva. Kommunernahälsade med tillfredsställelse att de slapp en detaljreglering. Jag har träffatmånga kommunalmän och socialdemokratiska socialchefer som har tackat oss fördet beslutet, därför att det tar hänsyn till kommunernas olika behov. De skildakommunerna har nämligen inte samma behov av barnomsorg. Def måste därför finnasolika barnomsorgsformer, och det far detta beslut hänsyn fill. AnL 84ANN-CATHRINE () replik: Vi kan, , vara helt överens omaffdet är viktigt aft arbeta för fred. Men att ange fredsarbete ochkonfliktlösning under ämnesområdet omvärldsorientering innebär att man tar uppfrågor som ligger långt över barnens nivå och långt utanför deras omvärld. Defär nämligen den som det är fråga om. Sådana frågor kräver mycken kunskap, storinsikt och mognad. Vi vuxna har olika mening om dem. Det måste också varaoerhört svårt för förskollärarna atf ta upp sådana frågor; de är besvärligaockså för dem. Att ta upp frågor om fredsarbete och konfliktlösning underämnesområdet omvärldsorientering innebär vidare en risk för politisering.Föräldrarna måste ju ha det avgörande inflytandet över hur barnen skall mötadessa ämnen. De kan nämligen skapa stor oro och rädsla hos barnen samt enångest som de kanske inte kan komma ur. Många av oss som var små under minnskanske hur det som då hände skapade stor ångest hos oss. Jag tycker inte aft viskall föra in den grymma vuxenvärlden i barnens värld förrän de är mogna förden. Däremot skall vi självfallet arbeta för att människor lär sig att lösakonflikter, kan samarbeta och samverka samt ha förmåga att hysa förståelse förvarandra. Det gäller att lära barn tolerans. Självfallet skall förskolan arbetapå det sättet, men tillsammans med föräldrarna. AnL 85ULLA TILLÄNDER (c) replik; Målet för fredsfostran måste ju vara enpedagogik som förmedlar en djup och inträngande insikt om och förståelse föraft konflikter är en del av livets villkor samt att dessa konflikter uppträderpå mänga olika plan. Som jag sade tidigare förekommer konflikter hos denenskilda människan, mellan människor i olika åldrar och mellan grupper ochnationer. Def gäller atf få unga människor att förstå att dessa konfliktermåste kunna lösas. Man måste lära dem aft det kan göra ont och att ordet förlåtär det svåraste av alla aft uttala. De måste också inse att det kan vara likasvårt för supermakternas representanter att räcka varandra händerna som det ärför små och grälande barn. Vi har med vår reservation velat peka pä faran avensidighet i en framställning. Därför är det angeläget att framhålla, att omden här frågan tas upp med den rätta tonen och inställningen, med allvar ochkänsla för vad barnen tål, så är det naturligtvis också viktigt att ta fasta pådet som påpekas i skrivelsen, nämligen aft föräldrarna ges möjlighet attpåverka innehållet i verksamheten. Hos dem finns en fond av erfarenhet ocheftertanke, och det är resurser som måste komma fill användning. Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. AnL 86ANITA () replik; Def är bra atf vi nu tydligen är överens omatf fred och konfliktlösning är viktiga ting. Men jag anser fortfarande atf detär viktigt atf förskollärarna lär sig att hjälpa barnen med dessa saker. Många barn upplever konflikter i hemmet och har därför etfstort behov av att förskollärarna kan hjälpa dem när de kommer till förskolan.Vi vet att även mycket små barn får titta på allt det våld som visas i TV. Defär då väldigt vikfigt att de kan få hjälp att diskutera allt de ser på TV. Delfidsförskolan är viktig. Den är såviktig att kommunerna har laglig skyldighet att anvisa samfiiga sexåringarplats. I vissa fall - speciellt i glesbygden - gäller det också femåringarna. När de nuvarande reglerna för statsbidrag inombarnomsorgen antogs, tog man hänsyn till defta. Men man ansåg då attdeltidsförskolan redan var fullt utbyggd. I samråd med kom manfram fill att statsbidragen i första hand skulle satsas på utbyggnaden avdaghem och fritidshem. När det gäller detaljregleringen, , var juvi med på att man införde ett procenfbidrag. Vad vi inte var med på varomfördelningen av hela statsbidraget, som ju missgynnar de kommuner somfullföljt beslut om att bygga ut barnomsorgen. Men vi varalltså med på ett procentbidrag. Etf sådant är enkelt aft administrera, och defgör atf kommunerna kan driva den barnomsorgsverksamhet som de önskar. skall regeringen se över hela denna fråga, och det ärju mycket möjligt aft man för att förenkla det hela kan ta meddeltidsförskolan. Men man måste då se fill atf det inte går ut över de kommunersom har byggt ut barnomsorgen i daghem och fritidshem.