prot · G60939 · 1982-12-31 00:00:00 — Vi menar också att det behövs enförändrad syn på de äldre i vårt samhälle. Eftersomvi får fler i de högre åldrarna, måste en rejäl satsning till när det Vissa frågor om äldreomsorger m. m. gällerlångtidsvården, både kvalitativt när def gäller omhändertagandet ochkvantitativt i antalet platser. måste man se till att de som inte är i behov avvaraktigt omhändertagande får ett boende som är anpassat fill deras behov.Detta borde vara möjligt, då vi har en relativt god överblick överutvecklingen. Undersökningar visar att en stor andel patienter inom långtidsvårdenskulle kunna skrivas ut fill eget boende eller ålderdomshem om detta stodtill buds. Alla parter, både samhället och den enskilde, skulle tjäna på attboendeförhållandena lösfes på ett tillfredsställande sätt. Önskemål som ställs från de äldre är bostäder i mindreenheter med viss inbyggd service i varje stadsdel där det finns ett stort antaläldre. Infe bostäder i jättestora s. k. bostadshotell, där man ofta känner sigisolerad trots mångfalden boende, genom aft man inte har kvar sina socialakontakter i ett invant område. Här måste vi tänka om och lyssna på de boendesjälva, pä de äldre. De måste fä behålla sitt människovärde även när de har ettvårdbehov av något slag. AnL 76MARIA (): Jag tycker att och jagegenfiigen är överens. Vi har samma målsättning. Det enda som jag vände mig moti reservation var att vi skall ge regeringen fill känna något somredan är känt. Vi vet att äldre personers boendefrågor på sina håll kan varaakut besvärliga. Den socialdemokratiska regeringen har sagt att äldrefrågorna,Uksom barnomsorgsfrågorna, skall prioriteras så långt som det över huvud tagetär möjligt. Jag konstaterar att och jag är tämligen överens omtagen. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (åtgärdsprogram för vård av sjuka äldre) Utskoftets hemställan bifölls med 289 röster mot 17 förreservation 1 av . Mom. 6 (översyn av olika boendeformer) Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 17 förreservafion 2 av . Övriga moment Utskottets hemsfällanbifölls. 1982/83:12Förvaltningen av vissa donafionsmedel Utskottets hemställan bifölls. 18 §Läroplanen för m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /83:4 om läroplanen för m.m. AnL 77 PER (): Den läroplan för som kammaren nuskall diskutera är i huvudsak en bra läroplan. Den innebär ett brott mot denfidigare nonchalansen av vad kunskaper och färdigheter betyder för våra barnsoch våra ungas möjligheter att utveckla begåvning och personlighet till nyttaför sig själva och för hela vårt samhälle. Läroplanen utgår ifrån att elevernas hela kapacitet skallmobiliseras för aft skapa bästa möjliga förutsättningar för kvalitet.Kvalitefsambitionerna manifesteras bl. a. på följande sätt: "Kunskaper, färdigheter, normer och värderingar skallgenom skolans försorg infe endast föras vidare från en generation till nästautan även akfivt bearbetas och vidareutvecklas." För att lära eleverna att ta ansvar för det egna och fördet som är gemensamt säger läroplanen bl. a. följande; "Eleverna skall bl. a. fillsammans med kamrater ---faansvar för yngre kamrater som behöver hjälp och ta del i arbetet på en godskolmiljö." Jag medger gärna att def som de senasteveckorna utspelats i ligger litet vid sidan om de krav som förs frami de motioner nu behandlar. Ändå är Strängnäsfackets vägran attacceptera att eleverna tar ett ökat ansvar för skolans skötsel ett så uppenbartbrott mot läroplanens, idé aft det inte kan förbigås . har frågat statsrådet han anser om saken. Direkta frågor fill statsråden, som grundlagenföreskriver dem att besvara, förefaller numera f. ö. vara def enda sätt somstår till buds för att få statsråden till riksdag. Alldeles oavsett vad statsrådet kan ha aft säga vore detemellertid av intresse aft här och höra vad socialdemokraterna i riksdagentycker. Vad anser t. ex. om aft facket motarbetar läroplanensuttryckliga påbud.och fördärvar förutsättningarna för att i ökad utsträckningengagera eleverna i vården av det som vi alla som skattebetalare bidrar fiU? Ärdet acceptabelt att läroplanen åsidosätts, när def är facket som gör def? Ellerär beredd aft hävda skolans krav före korporafio-nernas, detsunda förnuftet före intressepolitiken? Vi moderater är, herr talman, övertygade om att det ärnödvändigt att engagera eleverna för att fostran till ansvar skall blinågonting mera än tomma ord. Men vi är också övertygade om aft det är skolansskyldighet att ställa fasta och entydiga krav. Att se fill att elevernafaktiskt finns i skolan -och vid rätt tid - tillhör de mest elementära avdessa. Frånvaron är ett påtagligt och allvarligt bekymmer ialltför många skolor. Problemen har i inte oväsentlig utsträckning sin grund iden attityd till krav på ordning och respekt för skolans arbete som prägladeskoldebatt och läroplan Läroplanen för m. m. Läroplanen för m. m. före Lgr 80. Den kravlösa skolan misslyckades t. o. m. medatt få eleverna på plats. En skola som stimulerar mera lyckas bättre med närvaron.Unga människor behöver emellertid också fasta regler att hålla sig till.Centralt utarbetade riktlinjer för frånvaroregistrering är ett sätt att ge dennödvändiga vägledningen. Utskoftsmajoritetens avvisande av detta krav är baraetf ytterligare bevis på hur den gamla skolans tänkande och värderingaralltjämt dröjer sig kvar. 'är def eleverna som får sitta emellan. Skolan skall alltså fostra, fostra tillansvar, ordningssinne och respekt för medmänniskorna. Fasta normer i skolan göreleverna bättre rustade att fungera utanför skolan. Men normerna gör det ocksålättare att fillgodogöra sig utbildningen i skolan. Utan förståelse förgrundläggande regler för samverkan människor emellan blir varje försök attupprätthålla kravet på kvalitet i undervisning etf illusionsnummer. För oss moderater är betygen en del i försöken att geskolan och eleverna en chans aft klara uppgiften att rusta för vuxenlivet. Utansfimulans kan inte ett aldrig så nödvändigt skolarbete fungera. Men betygen behövs också för rättvisans ochrättssäkerhetens skull. Den enskilda eleven måste få visa på vilka områden haneller hon har särskilda förutsättningar och talanger. Betyg är enligt vår mening infe bara ett ofrånkomligt ont,som skolan f. n. inte lyckats bli kvitt fullt ut, utan är ett värdefullt ochnödvändigt inslag i en skola som respekterar varje elevs särart och som villmotverka godtycke vid den bedömning av kunskaper och fallenhet som så småningomändå måste ske. När socialdemokraterna, herr talman, säger sig vilja verkaför en betygslös skola går man på tvärs mot de ideal som den nu gällandeläroplanen för bygger på. Att den betygsfria skolan, enligtutbildningsministerns löfte i den allmänpolifiska debatten för några veckorsedan, inte skall genomföras är i dettasammanhang en klen tröst. Problemet, herr talman, ligger infe i tidsperspektivet,utan i själva kravet på att betygen skall bort. Strävan bort från betyginnebär, vare sig man vill det eller inte, samfidigt en strävan bort frånrättvisa, rättssäkerhet och kravet på fasta kunskaper. I prakfiken leder betygsnegafivismen fill den typ avunderlighefer i fråga om antalet betygsfillfällen som utskoftsmajorifeten nu såhårdnackat fast vid. Eftersom betyg i grunden är en styggelse skall de,anses def, infe ges förrän vid senast tänkbara fillfälle. I åtta är fåreleverna vänta på att bli rättvist bedömda och på att få den stimulans tillhårt arbete som betyg kan ge dem. Inga andra sätt att förmedla information kanersätta betygen. Till utskotfsmajorifeten finns det därför skäl att ställaföljande fråga: Vad ligger det för anständigt i ett system som genom mer än tvåtredjedelar av förvägrar eleverna ordentliga upplysningar om hurskolarbetet framskrider och som utlämnar de elever som plötsligt upptäcker aftviktiga kunskaper fattas fill aft under några korta resterande högstadiemånader försöka fai fatt vad som tidigare brustit? Ett betygssystem som får sådana konsekvenserstår enligt vår mening inte i överensstämmelse med kravet på en god omsorg omvåra unga. kräver att regeringen nu tar initiafiv till enutredning som bör redovisa sina förslag senast vid årsskiftet 1983-1984.1 dettasammanhang bör man särskilt beakta: Betygenskall vara kursrelaterade. Betygen skall ges i såväl som gymnasieskolanoch på samtliga stadier. Betygen skall innehålla så många betygssteg att enrättvisande betygsätf-ning möjliggörs. Def har åtskilliga debatterförts om blockbetygens förhållande till läroplan. Vi moderaterföreslår nu aft skall skingra dimmorna och uttala att varken"riksdagsbeslutet om läroplanen för (Lgr 80) eller läroplanensjälv ger något stöd för uppfattningen att blockbefyg skall introduceras". Det är, herr falman, avslöjande och illavarslande för allade elever som fört en sådan välmotiverad kamp mot blockbetygen, attmoderaterna blivit ensamma om detta uttalande. Jag ber, herr falman, aft få yrka bifaU fiU de moderatareservationer som är fogade fill ufbUdningsutskoftets betänkande. Läroplanen för m. m. AnL 78 EVAHJELMSTRÖM (vpk): Bildningsfrågor har allfid stått högt pådagordningen inom den svenska arbetarrörelsen. Det är därför med besvikelse somjag tagit del av utbildningsutskottets betänkande nr 4 om läroplan. Länge var ju skolsystemet uppbyggt på def sättet att justarbetarklassens barn förhindrades och förvägrades rätten till en brautbildning. Därför organiserade den samlade arbetarrörelsen en egenutbildningsverksamhet genom folkrörelserna, ABF och på annat sätt. Sedan harmycket skett inom skolans område, men är situafionen sådan - trotsaUa reformer -aft skolan kännetecknas av en långtgående särbehandlirig aveleverna fill nackdel just för barn ur arbetarklassen. Defta är i och för sig ingetnytt, men de borgerliga regeringarnas systemafiska nedskärningar på skolansområde, som inneburit sänkt undervisningsstandard, ökad segregation och försämradesociala förmåner, har ytterUgare förstärkt det här läget. Och står viinför en situation där etf växande antal elever uppfattar skolan som ett tvång,där rätfen till utbildning och fostran omvandlas fill tvånget att gå i en skolasom av många uppfattas som meningslös, tråkig och avskild från samhälls-Uvet iövrigt - främst då naturligtvis arbetslivet. Den kris som vi har inom skolan är infe annat än en avspegling av den kris vi har inom den kapitalisfiskaekonomin i dess helhet, och skolan kan naturligtvis infe särskiljas från denmateriella grundstrukturen. Men def finns enligt vpk:s mening åtgärder som kanvidtas för att förbättra förhållandena. Vi har i vår mofion pekat pä några avdem, som jag kort tänkte fa upp. Den förstapunkten gäller en ny läroplan. Vi framhåller att ur arbetar- Läroplanen för m. m. klassensperspekfiv innebär den höga teknologi som ingår i produktionsprocessenobjekfivt sett etf ökat behov av utbildning. Om man skall kunna omvandlaen produktion styrd av vinstintressen till en produktion styrd av människornasbehov, kan kunskaper och färdigheter inte undvaras. Vi menar attarbetarrörelsen därför måste ställa krav på skolan att ge eleverna dekunskaperna. Arbetarrörelsen borde också avslöja och angripa skolans förmedlingav en ideologi som illa rimmar med dagens krav på solidaritet. Vi känner jualla väl fill den propaganda som SAF driver också på skolans område. För attåstadkomma detta och för att åstadkomma en demokrafisering av skolan krävs enny läroplan, som utgår från en progressiv inriktning. Den andra punkten som vi far upp i vår motion, och som iviss mån hänger samman med det fidigare kravet, gäller aft läromedlen skallöverföras i samhällelig ägo. Vi tycker def är principiellt betänkligt attprivata monopol-företag alltmer fillåts dominera läromedelsmarknaden ochständigt får höja priserna. Basläromedel och väsenfiiga hjälpmedel skalldessutom självfallet kostnadsfritt ställas fill elevernas förfogande. Def leder mig över till den tredje punkten, nämUgen fråganom skolans materiella resurser och skolmålfidsavgifferna. De fidigare borgerUgaregeringarnas besparingsnit har, som jag sade fidigare, hårt drabbat skolan.Inte bara undervisningen som sådan utan också de skolsociala förmånerna harförsvagats. Skolmåltiderna har försämrats, skolkuraforstjänster har dragits in,osv. Detta är upprörande, inte minst därför aft def är en viss gruppsom drabbas, nämligen arbetamngdomen. Def är infe direktörsbarnen på Lidingösom får se sin standard försämrad, utan det är låginkomsttagarnas barn,invandrarbarnen ute i fattiga kommuner som . Vi kan konstatera attstandardskillnaderna mellan kommunerna har ökat kraftigt . Vi kan infe acceptera denna långtgående särbehandling aveleverna. Problemet måste attackeras, och def snabbt och aktivt. Utgångspunktenskall då infe vara en ytterligare differenfiering av statens bidrag i form avbasresurser och olika former av försfärkningsresurser. Nej, enda sättet attangripa problemet är att staten tar över hela det ekonomiska ansvaret förskolans verksamhet för att garantera aft standardskillnaderna försvinner. Så till det här med skolmåltider. Inte minst de senasteårens reallöneförsämringar, som hårt har drabbat familjernas ekonomi, harinneburit att många barn går trötta och hungriga till skolan ochlämnar den i samma fillstånd. Det finns undersökningar som visar aft kommunernasparat mycket kraftigt just på skolmålfidsverksamheten och att det trots demycket kraffiga prisstegringarna läggs ner mindre påmaten än . Defta är en oroande utveckling, och vi vill därförha en rättelse fill stånd. Vi vill också ha ett lagförslag som innebär attnågon avgiftsbeläggning absolut infe kan komma i fråga. Vidare tar vi i vår motion upp religionskunskapen och dessroll. Vi framhåUer att religionens roll i samhällsutveckUngen och denhistoriska roll som kyrkan har uppfyllt i samhället bör göras fill föremål fören på vetenskapliggrund byggd framställning och diskussion i ämnen som historia ochsamhällskunskap. Vi vill kort sagt att skall sekulariseras och attreligionsämnet avskaffas som självständigt ämne. , herr falman, några ord om en fråga som PerUnckel också var inne på men där vi har klart motstridiga uppfattningar,nämligen frågan om betygen. Vi har diskuterat denna fråga här i kammaren vid såmånga fillfällen aft vpk:s inställning torde vara väl känd. Vi anser aftbetygen främjar ett konkurrenstänkande som illa rimmar med arbetarrörelsenstradifioner. Betygen sorterar ut ungdomen fidigt. Aft som utbildningsutskottetgör hänvisa till aft betygen är nödvändiga för urvalet till fortsatt utbildningtycker vi inte är hållbart. Urvalssystemef är enligt vår mening infe någotannat än ett bevis på samhällets oförmåga aft tillhandahålla den utbildning somungdomarna och deras föräldrar har rätt aft kräva. Med defanförda yrkar jag bifall fill de fem vpk-reservationerna. Läroplanen för m. m. AnL 79GEORG (): I utbildningsutskottefs betänkande nr 4behandlas 14 mofioner. De berör en del skilda frågor angående grundskolan.Utskottet föreslår att samfiiga mofioner skall avslås. Mot deftaställningstagande finns def 5 reservafioner från vpk och 3 reservafioner frånmoderata samlingspartiet. Jag anser infe att dessa mofioner ger anledning allmän skolpolitisk debatt, och jag tänker därför inte gå in på en sådan. Jag skall kort kommentera de frågor vilka def i utskottetföreligger oenighet om. På en punkt avser jag att vara litet mera utförlig -def gäller frågan om betyg i . Vpk påtalar den ekonomiska ojämlikhet som råder mellankommunerna i vårt land. Detta förhållande gäller infe bara på skolområdet. Föratt motverka ojämlikheten har staten som bekant infört ett skatfeufjämningssystem.Den särskilda medelsfördelningen fill skolväsendet är också uppbyggd så attlänsskolnämnderna har möjlighet att ge särskilt stöd fill de kommuner som harde största behoven. Utbildningsufskotfef anser inte att def finns anledningatt nu vidta några drastiska ändringar i detta sysfem. Vi tycker infe helleratt staten skall detaljreglera skolverksamheten ytterligare genom lagstiftningom t. ex. skolmåltider, vilket föreslås i en vpk-motion. Det är naturligtvisviktigt att avgifter infe införs för skolmåltider i den obligatoriska skolan.Men def bör kunna undvikas utan att staten genom lagsfiftning ingriper på deftaområde. När def gäller produkfion av läromedel redovisar utskottetatt läromedelsbegreppet genom beslut om den nya läroplanen har vidgatsmarkant. Man kan därför inte klart avgränsa vad som är läromedel. Detbestäms ytterst av lärare och elever gemensamt. Det är därför infe möjligt attöverföra all produktion av läromedel i samhällets ägo, som föreslås i motion1375. Vi har naturligtvis inte den negativa syn på samhällsinsatserför läromedelsproduktion som redovisas i reservation nr 2.Tvärtom är det vikfigt att stärka samhällsinsatserna både för att garanteraförsörjning av Läroplanen för m. m. läromedelav god kvalitet och för aft granska och ge en förbättrad information omläromedel. Jag tror mig veta att regeringen kommer att föreslå vissaviktiga åtgärder beträffande detta. vill införa centrala bestämmelser omfrånvaroregistreringen i skolan. Utskottet avvisar defta förslag med hänvisningtill att detta är en elevvårdsfråga som skall tas upp och bearbetas inomarbetslaget och av klassföreståndaren. har nyUgen gjort enkartläggning över hur otillåten frånvaro fastställs och registreras. Denrapporten bör kunna vara till vägledning när man lokalt bearbetar denna fråga.F. ö. kan noteras aft i Lgr 80 finns def mycket klara rikfiinjer beträffande elevensnärvaroplikt i skolan och hur kontakten mellan skola och hem bör gå till videlevs frånvaro. I reservation nr 5 kräver vpk att en ny läroplan förgrundskolan skall utarbetas. Defta framförde också i sittinlägg. Detta är naturligtvis ett orimligt krav. Den läroplan som beslöts våren1979 trädde i sin helhet i kraft . Det är en bra läroplan. Om denfillämpas fullt ut vågar jag påstå att undervisningen kommer att fillgodosefolkfiertalefs intresse, som det heter i vpk:s mofion. En rad motioner berör religionsämnets ställning.Utbildningsutskottet redovisar rätt utförligt de beslut som fattats angåendereligionskunskapsämnet i samband med att den nya läroplanen antogs. Defframgår av denna redogörelse att religionskunskap bör finnas kvar som särskiltämne och få motsvarande andel av det samhällsorienterade blocket som i denfidigare gällande läroplanen. I målen för undervisningen anges att"eleverna skaU få vidgade kunskaper om den kristna religionen med icentrum". Utskottet finner också anledning att påpeka attreligionskunskap är etf prioriterat ämne när def gäller personalutbildning påskolområdet. Personligen anser jag aft insatserna för lärarutbildning ochfortbildning är utomordentligt viktiga för att läroplanens intenfioner vadbeträffar religionsundervisningen skall kunna förverkligas i undervisningen. Vpk:s krav om att avskaffa religionsundervisningen måstesjälvfallet tUlbakavisas. En av de mest debatterade skolpolitiskafrågorna rör betygsätfningen. Mycket tyder på att vi är på väg in i en än mermarkerad debatt om betygen. Det märktes tydligt i valrörelsen. Det framgårockså av utbildningsutskottets betänkande nr 4, som vi nu behandlar. Låt mig säga att def i och för sig är beklagligt om skoldebattenblir fixerad vid betygsfrågan som den viktigaste. Jag tycker att def finnsmånga andra skolpolitiska frågor som är viktigare, t. ex. diskussionen omhur vi skall komma till rätta med utslagningen i . Qch jag tror attbetygen i har mycket Utet att ge oss i form av positiva åtgärderför att bemästra utslagningen. Moderata samlingspartiet kräver med allt större energi enåtergång till en gammaldags betygsättning i skolan. Jag vill, innan jag kommenterar inlägg och denmoderata reservationen, uttrycka min tillfredsställelse över att enighetenmellan ,och socialdemokraterna i fråga om betygen i liggerfast. Det bekräftas av utskoftsbefänkandet , och def är en viktigbekräftelse. står i denna fråga isolerade på högerkanten. Jag kan inte förstå de onyanserade argument sommoderaterna anför i betygsdebatten. För tycks def inte finnas någraproblem förknippade med betygsätfningen i skolan. Därför blir deras budskapenkelt: Ju fler betygsfillfällen, desto bättre. Ju fier betygssfeg, destostörre rättvisa. Detta ärenligt min mening ett oerhört ytUgt betraktelsesätt. Alla har vi personliga erfarenheter av betygsäffning -ibland kanske goda och uppmuntrande. Själv har jag den erfarenheten i fyraroller: som elev, som lärare, som förälder och som skolpolifiker. I alladessa roller har jag upplevt att betygen har brister och nackdelar som manrimligen inte kan blunda för. Per gör kvaliteten på undervisningen beroende avbetygsätfningen. Frånvaro av betyg skulle, om jag förstår honom rätt, sänkaundervisningens kvalitet. Jag tycker att def är ett ofillåtligf förenklatresonemang. Visserligen kan man hävda aft de hot eller förväntningar sombetygsättningen innebär stimulerar elever fill att slå i sig en visskunskapsmängd inför prov och förhörsfillfällen, men jag hävdar attbetygsättningen också medför att undervisningen går miste om vikfiga kvaliteter.Det vore intressant om ville diskutera också den aspekten litetgrand. Läroplanen betonar mycket starkt betydelsen av samarbete.De rikfiinjer och mål för undervisningen som läroplanen anger far sikte på attskolan skall vara ett centrum för samarbete. Def gäller samarbete mellanelever, med särskild inriktning på aft stödja de svaga. Def gäller samarbetemellan lärare och elever. Även den som har en starkt posifiv syn på betygenmåste väl erkänna att betygsätfningen inverkar menligt på samarbetet.Förekomsten av betyg minskar benägenheten hos elever att hjälpa varandra. Deftagäller oavsett vilket betygssystem man använder. Betygsuf redningen slog fast -och där tycker jag aft def finns anledning att instämma med den - att def ipraktiken infe är sä stor skillnad i detta hänseende mellan relativ,målrelaterad och kursrelaferad metod. Betygsättningen kommer ytterst attgrundas på att eleverna jämförs med varandra. Denna jämförelse leder till ettkonkurrensförhållande. Konkurrens och samarbete är def som bekant inte så lättaft förena. Jag tycker att även betygssystemefs anhängare borde kunnaerkänna att här finns ett problem. Även samarbetet mellan lärare och elever kan försvåras ivissa fall genom betygssystemet. Jag vet aft elever ibland inte vågar föra framkritiska eller avvikande synpunkter av rädsla för aft det skall inverka påbetygen. Det är därför ibland svårt aft få någon elev att föra klasseris talaninför läraren. Detta säger jag inte som någon generell kritik mot lärare, mendet vore fel att Läroplanen för m. m. Läroplanen för m. m. förtigaatt defta problem i relafionen mellan lärare och elev finns i vissa fall. En annan svaghet med betygen är aft de ger en ensidiginformation. Eleverna inriktar sig naturligen på att läsa in de ämnesavsniffsom betygsätts. Viktiga egenskaper, t. ex. förmågan aft tänka självständigt,viljan till samarbete eller gott omdöme, ger inga poäng i betygsboken. Mendessa egenskaper, vet vi, är av minst lika stor betydelse i arbetslivet som dekunskaper som skolan betygsätter. Undersökningar visar att betyg fakfiskt ärfill ringa nytta för arbetsgivare, när de skall anställa någon som kommerdirekt från . Utgör dåbetygen någon stimulans för eleverna? På den frågan kan man inte ge ett entydigt svar. Betygenutgör för somliga endast en smärtsam påminnelse om att de är sämst i klassen -termin efter termin, år samma påminnelse: sämst i klassen! Detta ärdess värre någonfing som få av dem som är i denna situafion kan ändra på. aft hur de än anstränger sig kommer de, med de mått som betygen mäter, aftförbli sämst. Även om de skulle vara de flifigaste, kan de inte få de bästabetygen. Skolan betygsätter inte flit numera. Ändå är flit, liksomansvarskänsla och plikttrohet, väldigt viktiga kvaliteter hos en människa. Det är faktiskt tveksamt om elever med bristandeförutsättningar kan uppleva betyg som en stimulans. Snarare lägger betygen fördessa ytterligare stenar på bördan. Men eleverna har rätt att få sitt kunnande bedömt,framhåller reservanterna.