prot · G60922 · 1982-12-31 00:00:00 — Däremot harjag blivit oroad av de senare uttalanden som industriministern har gjort, därhan säger att det nu är slut med stödet till industrin. Jag ställde frågan: Ärdet ufifrån industriministerns nya synsätt någon fara för Håvreströms Bruk, ochvilka stödformer skall upphöra? Mig veterligt har vi varit ganska överens om destödformer som har förekommit. Jag upplever de nya uttalandena som en fara förHåvreström. Jag tror inte att Håvreström klarar sig utan någon form av stöd,och jag tror inte att industriministern anser det heller. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1982/83:39 om lokaliseringen av detplanerade internationella centret för gen- och bioteknik AnL 21 Industriministern : har frågat mig om jag vill arbetaför att det planerade internationella centret för gen- och bioteknik förläggstill och samt om min bedömning rörande tidpunkten för frågansavgörande. Arbetet med frågan om upprättandet av ett internationeUtgen- och biotekniskt centrum pågår inom för industriellutveckling, UNIDO. Syftet med centret är att främja sådan forskning ochutbildning inom bioteknikens område som är av speciell betydelse för att lösau-ländernas problem. Eftersom projektet inte ryms inom UNIDO:s ordinarie budgethar sekretariatet frågat vissa medlemsländer - däribland - omintresset att stå som värdland. En delegation från UNIDO besökte isyfte att närmare informera berörda svenska myndigheter och institutioner omplanerna på centret. En omfattande dokumentafion i frågan erhölls frånUNIDO-sekretariatet . Denna dokumentation har remitteratstill berörda svenska instanser. På grundval av bl. a. inkomna synpunkter kommerregeringen att fastställa hållning i frågan om det planerade centretsförläggning. Det är angeläget att detta ställningstagande sker före mitten avdecember, då frågan kommer att diskuteras vid ett möte inom UNIDO. Vid dettamöte kommer vi även att få en bättre uppfattning om andra länders inställningbåde fill tanken på centret som sådan och i lokaliseringsfrågan. Enligt föreliggande planer kommer saken att slutligtavgöras vid en konferens . Redan på detta stadium önskar jag dock peka på någraomständigheter som får övervägas i sammanhanget. Enligt nu aktuella planerkommer centret att få endast en lös anknytning fill FN, vilket innebär attvärdlandet kommer att få ett stort ansvar, såväl finansiellt som administrativtoch sakligt. Värdlandet måste sannolikt vara berett att stå förinvesteringskostnaderna och garantera driften . Dessutom är detsannolikt att värdlandet måste delta i finansieringen även efter den inledandefemårsperioden. Det gäller alltså ett omfattande och långsiktigt engagemangsom ett enda land knappast kan stå för och som måste övervägas noga. Vidare vill jag erinra om att den svenskagrundinställningen är att institutioner på u-landsområdet i möjHgaste mån skalllokaliseras till . Av vikt i detta sammanhang är att flera länder,såväl i- som , deklarerat att de önskar få centret förlagt till sittland. Man måste också noga bedöma värdet av denna forskning i förhållande tillannan u-landsforskning så att begränsade resurser används på bästa möjligasätt. Det är därför viktigt att försäkra sig om att fäster stor viktvid denna forskning. Detta intresse skulle markeras om ,UNDP, kunde engagera sig i finansieringen av centret. vill jag framhålla att regeringen betraktarförstärkta insatser rörande forskning och utveckling på detta område somytterst angelägna och att det är väsentligt att åtgärder övervägs så attu-ländernas intressen kan tillgodoses. Om lokaliseringen av det planerade internationella centretför gen-och bioteknik Om lokaliseringen av det planerade internationella .centret för gen-och bioteknik AnL 22JÖRGEN (): Jag tackar industriministern för ett fylligtsvar på mina frågor. frågade jag dåvarande industriministern,, om hans inställning till frågan om föriäggningen av ettinternationellt centrum för genteknik och bioteknik till och Uppsala.Nils G. Åsling gav uttryck för ett positivt intresse och gav också det klarasvaret att BMC i var den lämpHga basen för centret om skullebli värdland. Det är naturligtvis av stort intresse att nu få besked omhuruvida den nuvarande regeringen har samma positiva grundinställning som denfidigare. Detta är bakgrunden fill min fråga. I ett eventuellt centrum för genteknik och bioteknikkommer enligt planerna vetenskapsmän och tekniker från i- och attgemensamt ägna sig åt forsknings- och utvecklingsarbete rörande problem avintresse för . Personalstaben beräknas uppgå till omkring 100 personer.Det är fråga om en utomordentligt viktig forskning av stor betydelse föru-länderna. Utan varje tvivel skulle också en lokalisering av centret tillSverige ge vårt land en del fördelar. Det skulle bli lättare att hit rekryterainternationellt högkvalificerade forskare och den intellektuella miljön skullebreddas. Det står också helt klart att har särskilt godaförutsättningar att svara för värdskapet. I biomedicinska centrum - BMC - iUppsala finns ju en för hela unik samlad och bred kompetens inommedicin, biokemi, biomedicin, farmaci, veterinärmedicin och agrikultur. Frågan om förläggningen av det internafionella centret förgenteknik och bioteknik är av naturliga skäl föremål för stort intresse bådeutomlands och i vårt land. Här i har och motionerat i frågan, och hade vi, som sagt, en frågedebatthär i kammaren. Frågan står , som framgår av industriministerns svar,inför sitt avgörande. skall företrädare för UNIDO:s medlemsländerha ett viktigt möte i , och enligt industriministerns svar kommer sedandet slutgiltiga avgörandet att träffas . konstaterar jag att under vissa förutsättningar ärindustriministern öppen för en lokalisering fill . Jag betonar att detgäller under vissa förutsättningar. Jag konstaterar också att industriministerni denna fråga inte har deklarerat, någon annan ståndpunkt än den här i kammaren . Jag har ingen anledning att för dagen polemiseramot , eftersom frågan går in i sittavgörande skede. Jag tackar än en gång för svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 §Svar på fråga 1982/83:47 om verksamheten vid Masonite AB:s industrier iRundviksverken AnL 23 Industriministern : har frågat mig om regeringenöverväger att vidta några åtgärder för att förhindra den pågåendeindustrinedläggningen i Rundviksverken. har sedan lång fid bedrivit industriellverksamhet i och . Verksamheten, som består av board-och byggkom-ponenttillverkning samt sågverksrörelse, har svarat för en avsevärdsysselsättning. har beviljats lokaliseringsstöd för investeringari industrianläggningarna. Enligt vad jag erfarit har board- ochbyggkomponenttillverkningen överlåtits till ett nytt bolag, Swanboard MasoniteAB, i vilket är delägare. En visspersonalreduktion har skett i samband med kapacitetsneddragning vidboardfabriken. Sågverket med fillhörande skogsfasfigheter har överlåtitsfill ett nytt bolag, som ägs av fyra privatpersoner och Skrinet.De nya ägarna har aviserat produkfionsinskränkningar vid sågen och i sambanddärmed mycket stora personalminskningar. Enligt förordningen om regionalpolitiskt stöd skallarbetsmarknadsstyrelsen med biträde av bl. a. utöva tillsyn överatt lokaliseringsstöd utnyttjas för avsett ändamål och i överensstämmelse medföreskrivna villkor. Jag har vid kontakter med erfaritatt styrelsen inlett uppföljningsåtgärder. Skulle det därvid visa sig att devid industrierna i vidtagna åtgärderna strider mot villkoren förlokaliseringsstödet ankommer det på att pröva frågan omen återbetalning av lokaliseringsstödet skall aktualiseras. Jag kommer attnoggrant följa utvecklingen vid Rundviksverken. Om verksamheten vid Masonite AB.s industrier i Rundviksverken AnL 24ARNE (): Jag vill först tacka industriministern förett mycket positivt svar. Jag tänker särskilt på beskedet om en prövning avbidragsansvaret och löftet att industriministern noggrant skall följautvecklingen i . Det finns goda skäl för regeringen och industriministernatt studera det som har hänt i det stora industriföretaget i de senaste15 åren. Ännu så sent som hade man där en tryggsysselsättning för drygt 800 anställda. Företaget ägde värdefulla tillgångar ivattenkraft och betydande skogsmarker. Sedan har man successivt rustat ned. Man såldetillgångarna i vattenkraft, men inte för att få 120 miljoner till investeringari den kommun där man borde ha haft det helt avgörande ansvaret för människorsutkomst och framtid - pengarna placerades huvudsakligen på andra håll, tillstor del i snabba affärer som gav god ägarutdelning, medan det blev färre ochfärre arbetstillfällen i . Manförsökte sedan sälja företagets skogstillgångar, men de anställda Om åtgärder för att öka försäljningen av svenskthandelsstål kunde isista stund förhindra den affären. Man styckade upp bolaget i olikasvårkontrollerade enheter, man köpte och sålde enheter, allt medan människor ihundratal miste sina arbeten. Det som fått droppen att rinna över är enaffär för sedan som på en gång skulle reducera dagens arbetsstyrkamed ytterligare drygt 100 man. Nya intressenter hade köpt skogen och sågen ochville någon vecka efter affären friställa två tredjedelar av arbetskraften iden delen. Det är närmast en katastrof för arbetare och tjänstemän i Rundvikoch ännu ett hårt slag för en hårt drabbad kommun, där Rundviksindustrin iårtionden svarat för det mesta av människors sysselsättning. NordmaUngs kommun har drabbats mycket hårt av avvecklingeni . Medan de flesta andra kommuner har kunnat glädja sig åt ökadsysselsättning har antalet förvärvsarbetande i NordmaHng minskat meddrygt 600. Det som har hänt i innebär i antal förloradearbeten detsamma som det som drabbade på grund avNCB-kraschen - man har förlorat ca 500 arbeten. Under denna avveckling harMasonite fått tiotals miljoner i samhällsstöd. I kommer säkert industriministerns besked i dagatt tas emot mycket positivt. Ett arbete har påbörjats för att försöka vända desenaste årens avveckling till utveckling. Jag hoppas det arbetet skall fåindustriministerns fulla stöd. Jag hoppas också att industriministern ärberedd att överväga ett ingripande, så att ett sådant agerande av ett företagsom det vi nu har upplevt i kan stoppas. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1982/83:54 om åtgärder för att öka försäljningen av svenskthandelsstål har frågat mig vilka åtgärderjag tänker vidta för att bearbeta svenska köpare av handelsstål att handlasvenskt och vilka ytterligare marknadsinsatser regeringen planerar för svenskthandelsstål. Bakgrunden till frågan är den stigande stålimporten ochdess ökande andel av den svenska stålförbrukningen. Låt mig först säga att det är allvarligt när vårstålindustri inte förmår att försvara sina marknadspositioner på den egnahemmamarknaden, eftersom detta är ett tecken på en minskad svenskkonkurrenskraft. De svenska stålverkens andel av den svenska ståltillförselnhar minskat från till , medanimportandelen ökat i motsvarande omfattning. 1 allt väsentligt har denkrympande svenska marknaden drabbat den svenska stålindustrin, som fått se sinaleveranser minska kraftigt. Denna negativa utveckling av hemmamarknadsleveranserna hardock i någon mån kunnat kompenseras genom en ökande export. förstahalvåret noterades f. ö. en ökning av stålexporten jämfört medmotsvarande period föregående år. När det gäller frågan om eventuella statliga åtgärder föratt öka andelen svenska stålleveranser till vår industri vill jag erinra om attSveriges internationeUa handelspolitiska åtaganden i praktiken omöjliggör statligasubventioner ägnade att diskriminera import. AnL 26 (vpk): Formen bjuder ju att man skall tacka försvaret, så jag får väl göra det även om innehållet inte är mycket att tacka förden här gängen. Det är alldeles uppenbart att industriministern inte sernågon möjlighet att agera i denna fråga. Han hänvisar bara till dehandelsöverenskommelser som finns. Därför måste jag fråga om industriministerninte kan tänka sig att använda offertprincipen för att skapa marknader ochstödja sysselsättningen inom svensk stålindustri. Det här är en allvarlig fråga. Det är viktigt inte baraför dagen utan också för framtiden att man tar tag i frågan om omstrukturering,att man tar tag i frågan om marknaden för den svenska stålindustrin. Målet attskapa en nationellt riktig industripolitik måste ges hög prioritet. Därför villjag än en gång understryka att offertstödsprincipen måste få en belysning. Om åtgärder för att öka försäljningen av svenskthandelsstål Jag delar oro över att desvenska stålföretagen har förlorat andelar på hemmamarknaden. 1 antyds möjligheten att man systematiskt - i kampanjer eller vad han nu ärute efter - skulle påverka köpare av handelsstål att välja svenskaleverantörer. Jag hoppas naturligtvis att de väljer svenska leverantörer ochatt de svenska stålproducenterna producerar kvalitetsstål till priser som göratt de kan bli konkurrenskraffiga på hemmamarknaden. Där har ju devalveringennu inneburit ett nytt läge för köpare och säljare. Men jag vill tillägga attnågra styrmedel för att bearbeta svenska köpare av handelsstål att köpa frånsvenska verk inte står regeringen till buds. Regeringen är naturligtvis positivtill att främja de svenska handelsstålverkens konkurrenskraft inom de ramarsom våra handelspolitiska åtaganden medger. har vi ocksåansett det förenligt med de handelspolitiska ramarna att stötta företagensomstruktureringsarbete för att få fram en effektivare stålindustri. AnL 28 (vpk): Jag noterar den positiva viljan men också dentotala avsaknaden av konkreta idéer, förslag och handlingslinjer. Överläggningen var härmed avslutad. Om sysselsättningen för anställda vid sulfatfabriken iVaggeryd 10 §Svar på fråga 1982/83:59 om sysselsättningen för anställda vid sulfatfabriken iVaggeryd AnL 29 Industriministern : har frågat mig vilka åtgärderjag är beredd att vidta för att trygga sysselsättningen för de anställda vidsulfatfabriken i . Sulfatfabriken i , , ägs av . Massan som fillverkas vid anläggningen används till största delen vidMunksjös papperstillverkning i . driver även en sulfatfabrik iAspa, län. Båda massafabrikerna har f. n. ett lågt kapacitetsutnyttjande. Enligt vad jag erfarit från bolaget är avsikten att ifortsättningen enbart driva en sulfatfabrik i koncernen. Bolaget har gjort enteknisk och en ekonomisk utvärdering av sina två sulfatfabriker. Resultatet avutvärderingen har blivit att bolaget upptagit MBL-förhandlingar om ennedläggning av Vaggerydsfabriken. Jag har vid kontakter med bolaget framhållit det angelägnai att noggrant prövar om det finns någon möjlighet till samarbete medövrig skogsindustri i området som kan medföra att utrymme ges för bådasulfatfabrikerna. De möjligheter jag tänker på är samarbetsprojekt, alternativten försäljning av någon fabrik. Jag har redan inom lokaliseringssamrådets ramvidtagit åtgärder för att sådana diskussioner skall komma till stånd. AnL 30RUNE (): Jag tackar industriministern för svaret. Inemot 300 personer går arbetslösa i Vaggerydskommun. Den höga arbetslöshetssiffran beror dels på att driften vid Munksjövirkesfabrik upphört, dels på den allmänna lågkonjunkturen. för en månad sedan meddelade att man skulle inleda förhandlingar medde anställda om en nedläggning också av sulfatfabriken, skapade detta stormisstämning och oro för framtiden bland de anställda. För en liten kommun medca 12 000 invånare blir problemen mycket stora, när två stora företagsenhetermed flera hundra anställda på samma ort inom loppet av läggs ned.Fullföljs den av beslutade nedläggningen vid halvårsskiftetnästa år och ingen förbättring inträffar på arbetsmarknaden, kommer Vaggerydskommun att finnas med bland de tio av arbetslöshet hårdast drabbade kommunerna. Det är inte första gången sysselsättningen hotats vidsulfatfabriken - senast var det i samband med hela koncernens ekonomiskasvårigheter . Den föregående regeringen beslutade vid ett partillfällen om ekonomiska insatser som gjorde det möjligt att avvärja de akutaproblemen och skapa förutsättningar för fortsatt drift. Jag tolkar industriministerns svar så att regeringen inteär beredd att göra några ekonomiska insatser. Om de av industriministernskisserade möjlig- heternatill samarbete, alternativt försäljning, inte lyckas, återstår såvitt jag kanförstå endast en nedläggning - ett accepterande av det som styrelsen harföreslagit. Då blir min följdfråga: Om de här åtgärderna inte lyckas,är industriministern beredd att ge i erforderligamedel fill stödåtgärder i olika former som kan underlätta nyaföretagsetableringar och en omstrukturering av näringslivet i ? AnL 31 Industriministern : Den frågan får vi diskutera då. Jag menar attjag nu vidtagit åtgärder i överensstämmelse med de löften som jag gav nere iJönköping för någon vecka sedan, dvs. att inom lokaliseringssamrådets ram medde medel som står till förfogande få fill stånd diskussioner med ägaren. Skulledet visa sig att resultatet inte blir sådant som jag, de anställda, kommunenoch de berörda i hoppas på, får vi ta en diskussion då. Om ökad statlig insats vid rekonstruktionen av LesjöforsAB AnL 32 (): Jag förstår att industriministern har svårtatt ge ett besked på den här punkten. Men såvitt jag kan förstå har man underen försökt sälja anläggningen i och icke lyckats. Därförmisstänker jag att det är svårt att klara problemen med hjälp av de lösningarsom industriministern har föreslagit. Då är det bra om det finns enhandlingsberedskap som gör att man kan vidta åtgärder i kommun, innanman står inför ett fullbordat faktum. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1982/83:63 om ökad statlig insats vid rekonstruktionen avLesjöfors AB har frågat mig om regeringenär beredd att öka sin insats i rekonstruktionen av med hänsyn tillde svårigheter som kan föreligga för de anställda och de berörda kommunerna attteckna erforderligt kapital. Bakgrunden till frågan är att de anställda vid ansökt om statUg medverkan fill ett övertagande av bolaget. De anställda harbegärt att staten skall efterge fordringar på ca 43 milj. kr. och tillskjutaytterligare 40 milj. kr. Regeringen är beredd att medverka i de anställdasrekonstrukfionsförslag genom ett ytterligare kapitaltillskott på högst 25 milj.kr. utöver de 15 milj. kr. som regeringen redan ställt till bolagetsförfogande. En förutsättning för en sådan statlig medverkan är dock att det avLesjöforsgruppen planerade tillskottet av riskkapital på 17,2 milj. kr.dessförinnan till fullo säkerställts Om ökad statlig insats vid rekonstruktionen av LesjöforsAB och att övrigaav gruppen angivna förutsättningar för rekonstruktionen föreligger. Någrainsatser därutöver kan icke påräknas. AnL 34 (): Jag vill först tacka industriministern försvaret på min fråga. Jag måste ändå säga att jag tycker det var kolossaltnegativt. Frågan om Lesjöfors AB:s framtid har blivit en långföljetong, och inom ramen för en enkel frågas behandling är det inte möjligtatt gå igenom de olika turerna. Den förre industriministern redan före valet för att ha dragit frågan om stöd till Lesjöfors ABi långbänk. Alla som följt frågan vet att det inte var någon lätt sak att sägaja till de propåer som förelåg. Ytterligare fakta borde föreligga. Men arbetetmed utredningar och planering har fortgått och gjort möjUgheterna större att fåfram ett positivt beslut med största möjliga säkerhet för brukets framtid ochför den framfida sysselsättningen. Den förra regeringen hade med andra ord en positivinställning till att hjälpa och de anställda. Den 2 septemberbeviljades en statlig garanti på 10 milj. kr. för att ge deinblandade tid att arbeta på alternativa vägar för att nå fram fill ettpersonalövertagande. Detta arbete har fortgått, och har den nya regeringenlovat att stödja , men ställt vissa krav, bl. a. att eget kapitalskall plockas fram. Det säger också industriministern i svaret. ställt upp med pengar. De anställda själva skulle plocka fram 3 milj.kr., men den summan har man inte kunnat ta fram - det fattas väl 500 000 kr.enligt de senaste rapporterna. Enligt regeringens krav skulle kapitalet samlasin före . Oron för sysselsättningen och ärfortfarande stor i . Det har dragit långt ut , och kan manmer än någonsin tala om långbänksdragande. När det nu fattas bara några hundratusen, frågar man sig: Skall ytterligare förhalning ske? Kan inte staten gå inmed de pengar som fattas, så att uppbyggnadsarbetet kan komma i gång? Här liggeravsikten med min fråga. Det är osäkert hur ägarsammansättningen blir.Lesjöforsgruppen går ut till en vidare krets, till hela befolkningen iLesjöforstrakten, för att söka kapital. har man flera fakta på bordet äntidigare. Olika vägar har prövats. kan man, enligt min uppfattning, intehålla på längre. borde, med hänsyn till de löften som givits, regeringen gåin och ta ansvaret, även om det skulle röra sig om några hundra tusen kronormer i lånegaranti. Industriministern anger kraven och säger att enförutsättning för att statlig medverkan skall ske är att Lesjöforsgruppensamlar ihop kapitalet på 17,2 milj. kr. Sedan skall övriga angivnaförutsättningar också föreligga, men några insatser därutöver kan intepåräknas. Menar verkligen industriministern att det skulle behöva hänga uppsig på en så liten summa som , om det inte är mer som fattas? betygsätter mitt svar somnegativt. Det måste vara ett s. k. Värmlandsskämt. Det är ju ett besked om attregeringen är beredd att medverka när det gäller de anställdasrekonstruktionsförslag -något som den gamla regeringen inte var beredd att göra.Vi har alltså gett Lesjöforsgruppen och de anställda ett positivt svar. talar också om långdragning. Vi fattadeett beslut, innan vi kom i regeringsställning, vilket mycketväl vet. Vi fick detta ärende, därför att den förra regeringen hade vänlighetenatt överräcka det till den kommande regeringen, när man inte kunde samla sigtill ett beslut. Då fattade vi ett snabbt beslut som företagsledningen och deanställda i berömde oss för, därför att vi, utan långdragning, kundesamla oss till ett beslut, innan vi hade tillträtt. De löften vi gav kommer vi att hålla. Men Lesjöforsgruppengjorde sina utfästelser, som innebar att den skulle klara ett eget kapital på17,2 milj. kr. och i övrigt genomföra rekonstruktionen enligt de givnaförutsättningarna. Jag är icke beredd att göra några som helst avvikelser frånden uppgörelsen. Om ökad statlig insats vid rekon-struktiorien av LesjöforsAB AnL 36 (): Industriministern får ursäkta mig,men om man håller så benhårt på vad som gäller att man inte medger en någotstörre lånegaranti -orri det hänger på den i ett slutskede - måste jag säga attsystemet är mycket stelbent. Det sades före valrörelsen att ju längre detta drog ut påtiden, desto svårare skulle det vara att få in nya order. Det var en fråga somskulle väga tungt i detta fall. I alla de rapporter som kommer ser man hursvårt det är att få in dessa pengar. Det är fråga om ett belopp på ca en halvmiljon, vilket inte är så mycket med hänsyn till hur många anställda detgäller. Är man så stelbent att man inte kan höja det beloppet, då är det intelätt. Jag vet att gruppen i Lesjöforsjobbar och står i på alla sätt för att klara detta s. k. beting som den harfått, och jag inbillar mig ändå att detta inte skall behöva falla på grund avatt det fattas - då är man verkligen stelbent frånregeringens sida, det är min uppfattning. AnL 37 IndustriministernTHAGE : Jag vet inte riktigt vad är ute efter. Detta är ingen dålig statlig insats. Det är en insatspå 83 milj. kr. som den tillträdande regeringen tvingades att ta ett beslut om,bl. a. av det skäl som åberopar, nämligen att företaget inteskulle lida skada på grund av ordersituafionen och affärsuppgörelserna. Det ärinte, , fråga om något av oss uppställt beting, utan det gällernågot som är i enlighet med den plan som Lesjöforsgruppen gjorde upp. Däringick ett antal förutsättningar, och en av dessa var mycket bestämd, nämligenatt 17,2 milj. kr. skulle läggas upp på bordet, innan en proposition presenteratsför , och det kravet kvarstår oförändrat. 7 protokoll1982/83:20-22 Om ökad statlig insats vid rekonstruktionen av LesjöforsAB