prot · G60935 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är klarf att det i den oro som råder påvärldsmarknaden finns en latent risk, som man möter med priset på pengar, medräntan, med diskontojusteringar och med olika kreditmarknadsåtgärder. Men defdramafiska som skedde var ju att det blev ett valufautflöde i samband med aften bredare opinion började ana att det skulle bli en socialdemokratiskvalseger. Det mest dramatiska var det som hände den . Dåvar utflödet nästan 3 miljarder. Orsaken till det var naturligtvis osäkerhetenom var socialdemokratin stod med sina vallöften och över huvud taget med denatfityd man visade gentemot en realistisk budgetpolitik. Def är ganskasjälvklart att detta var det pris man fick betala. försöker med litet blågula toner attsäga att kritikerna är osolidariska. Vi känner infe för nationen och bedriverinte krifiken med tillräckligt ansvar. Jag tycker aft def är omdömen som låterganska fantasfiska. Den ekonomiska politik som bedrivs här i landet måste fasupp Om reaktionerna Utomlands på den svenska devalveringen Om reaktionerna utomlands på den svenska devalveringen Förutsättningarna har så genomgripande förändrats. Def får docknoteras, , att i EG:s kommission har man bestämt sig för denhär sfrafftullen på papper in corpore, utan att det föreligger en direktframställning från ett medlemsland. Defta har medlemsländerna, inkl. desocialisfiska länderna, gjort samfällt. Def räcker inte, som göra, att skylla på en annan konservativ regim ute i , som aveget intresse skulle driva denna krifik. Def är värt att notera att inte rönte sammabehandling, helt enkelt därför att de finska åtgärderna betraktades sommotiverade, fill skillnad från de svenska. Beträffande de nordiska reaktionerna tror jag att vi skallta dem på större allvar än gör gällande. Ser man till dereaktioner man möter i nordiskt näringsliv, som vi har ambitionen att ökasamarbetet med, är def en växande bitterhet mot den bristpå vilja att befästa det samarbete som har etablerats. Det är en bitterhet motden devalvering som man visserligen försöker anpassa sig efter men som fårdirekta konsekvenser för det industripolitiska samarbetet i och som ärett direkt grundskott mot det samarbetsklimaf som den tidigare regeringen harskapat. Jag vill be aft ta def här tillfället iakt, eftersom vi är medvetna om att den här debatten också har etf visstinternationellt intresse, och antyda vilka industripolitiska stödåtgärder somregeringen , till följd av devalveringen, tänker dra ner. Def vi harsett är att industristödet ökar - om man ser till de stafiiga företagen t. o.m. AnL 8 LARSTOBISSON (m): hänvisar till omfattande ochlångvariga spekulationer mot den svenska kronan före valet. Def där stämmerinte. Valutautflödet från började ungefär före valdagen ochtilltog kraftigt efter def att den socialdemokrafiska valsegern var klar.Förklaringen fill att vi fick detta förlopp är att den svenska kronan infe varövervärderad i en sådan utsträckning aft def behövde föranleda osäkerhet omvalutans ställning. Man kan beräkna att den i jämförelse med alla övrigavalutor som vi har i vår utrikeshandel var övervärderad med kanske . Men defär infe mycket att tala om i de här sammanhangen. Def verkliga skälet tillvalutautflödet var att man fick klart för sig: Här kommer en regering somvidtar åtgärder för att förstöra den svenska kronans ställning -genom att ökakostnadsbelasfningen på svenskt näringsliv via ökade löneskatter, andra typerav pålagor och höjning av momsen och därmed allmänt driva upp löneläget ilandet och skapa risker för en löne- och prisutveckling som avviker från denmycket måttfulla inflationstakt som råder i omvärlden. Här liggerförklaringen till dén oro som uppstod, i allt väsentligt efter densocialdemokrafiska valsegern. säger: Man visste ju ändå att det råddeekonomisk obalans i och att någonfing måste göras. Ja, Kjell-OlofFeldt, det är rätt. Något måste göras, men de åtgärderna måste vidtas här iSverige. Vi måste slå in på den kurs som vi moderater förordade i valrörelsen,där vi i stället för att öka deoffentliga utgifterna drar ned dem, eftersträvar lägre skatter och den vägenåtervinner vår konkurrenskraft. Vad får vi nu se? Ja, helt i linje med vallöftena och debedömningar som andra länder då kunde göra har vi fått en kraffig ökning av deoffentUga utgifterna. Vi kan bedöma aft det som föreslagits i krispropositioneninnebär ca 30 miljarder i helårseffekf. Och de skaftehöjningar som samtidigtsker räcker inte på långt när för att täcka detta. Vi får en tillväxt ibudgetunderskottet, som från uppskattade 75 miljarder går över fill 90miljarder defta år och säkert över 100 nästa budgetår. Och det mest allvarliga,ufifrån de synpunkter vi här diskuterar, är aft vi riskerar aft få enutveckling som mycket snabbt kan leda fram fill en stafsfinansiell kris. Förrabudgetåret uppgick räntorna på statsskulden - om jag minns rätt - till 27miljarder. De bedömdes bli 38 miljarder - vilket är mycketnog, en kraftig ökning -men efter def att den socialdemokratiska regeringen harträff fill beräknas räntorna uppgå fill 45-46 miljarder, och såvitt jag försfårstoppar def inte med mindre än ca 60 miljarder . Det är här problemet ligger, och det botar vi infe hurmycket och hur ofta vi än devalverar. Ett inslag i ekonomi- och budgefministerns argumentationhar varit aft man med den här polifiken strävar efter att minska stödet fillförlusfförefa-gen. Som så mycket annat när det gäller regeringens ekonomiskapolifik är då bilden mycket motsägelsefull. och i början av nästa årkommer man nämligen att fill just förlustföretag lägga ut miljardbelopp, sominfe motsvarar någonting som har setts i vårt land. Man gör det just ide branscher där risken för aft def skall uppfattas negativt utomlands ärmycket stor- till stålbranschen, fill varven och till skogen, framför allt filldef statliga förlusfförefaget . Nog måste detta, ovanpå en kraffig konkurrensdevalvering,just leda till mycket skarpa reaktioner från andra länder. Eftersom vi såmycket har varit inne på intervjun i vill jag också häråterge vad den danske utrikesministern säger. Han är inte konservativ,. Han tillhör parfiet Vensfre, och han handlar infe på uppdragav mig. När jag läste tidningen var uttalandet lika nytt förmig som för . Den danske utrikesministern säger alltså, apropåsänkt industristöd, att de åtgärderna har vi infe fått se ännu, och han är fögaövertygad om att han alls kommer aft få se något dylikt inom överskådlig fid. Om reaktionerna utomlands på den svenska devalveringen AnL 9Ekonomi- och budgefministern : Fru talman! Får jag först fill säga aft den danske utrikesministerns parfifillhörighethar jag inte omnämnt eller kommenterat. Var har sina parfivännerfår han hålla reda på själv. Den här lilla debatten kommer väl att framstå somsymtomatisk för den "operation förklädning" som skall utföras.Alla problem uppstod . Då fick vi ett budgetunderskottpå 75 miljarder helt plötsligt. Förut hade det infe funnits. Om reaktionerna utomlands på den svenska devalveringen staten,och då avslöjades def aft har lånat nästan 100 miljarder utomlands. Defvisste ingen om förrän , när socialdemokratin hade vunnit valet.Det var först då landet fick ekonomiska problem. Sådana hade det inte haftförut. Underskatta inte det svenska folket, mina herrar! Så enkla valser gårdef faktiskt inte pä. För att försöka hitta fram till den vikfiga debatten omvägar ut ur den kris befinner sig i vill jag säga aft ingen kanförneka att gmndläggade problem ligger i industrins svagakonkurrenskraft och svaga läge. Jag vill hävda aft har drabbats hårdareän något annat industriland av 1970-talets ekonomiska svårigheter. Jag far baranågra siffror för att illustrera hur illa det har gått. I har industriproduktionen inte ökat alls sedan1973. I de övriga industriländerna har industriprodukfionen ökat undersamma tid. har förlorat en fjärdedel av sin marknadutomlands, medan övriga industriländer har ökat sin andel av världshandeln med10 %. Inget land har beskrivit en så kraffig fillbakagång som när detgäller landefs industriella position. Det gör att vi såg framför oss aftalternativen bara var två. Det ena var aft fortsätta på den väg som ni stodför, där blev den främste exponenten för en industripolifikinnebärande aft företag efter företag skulle komma att bli beroende avstatsstöd och att sysselsättningen skulle komma aft fortsätta att minska,arbetslösheten öka och underskotten växa. Def fanns ingenting i er polifik somgav besked om annat än att fortsatte vi på er väg, skulle alla problemförvärras. Den väg vi valde är också svår. Men det var den enda vägsom innehöll en möjlighet att ge industrin fillväxt och sysselsättningen en nychans. Det är därför som vi lägger väldigt stor vikt vid aft förklara just förvåra handelspartner, aft hade fortsatt på sin gamla väg - den ni följde-hade konsekvenserna för vårt internationella anseende i förhållande till andraländer blivit mycket allvarliga! säger att nu tänker bråka om vårstålexport. Det är infe första gången man bråkar om svensk export i Danmark.Det har då gällt spånplattor och andra produkter från industrier som ärkraftigt statsunderstödda, och detsamma gäller den svenska stålindustrin i dag.Def är resultatet av stålpolitik. Den typen av företag blir allfidutsatta för omvärldens misstänksamhet och kritiska granskning, när man vet aftdef är staten som håller företagen under armarna. Det måste vi komma bort från,och det trodde jag att vi var ense om. säger ni att vi öser ut en massa pengar på de statligaföretagen. Det är för att betala de räkningar som ligger sedan den borgerligatiden. begär konkrefiseringar av mig beträffande vad vi skall göramed industristödet. De konkretiseringarna kommer i vår budget . Vadvi håUer på med nu - det kräver krafttag - är att röja upp i den djungel som deborgerliga regeringarnas och industripolitik har skapat. Man bUr något förbluffad när företrädarna för de tidigareregeringarna säger aft vi med vår politik äventyrar stora folkgrupperslevnadsstandard. Dé regeringar som ingick i devalverade kronan med26 %. def hargått med levnadsstandarden under er regeringstid vet folk. Defta är enmöjlighet att vända på en utveckling som skulle få mycket tragiska konsekvenserjust för breda folkgrupper. Och de tycks i motsats fill er ställa upp påden politik som regeringen företräder. AnL 10 (): Förvisso finns det ingen anledning att sägaatt de ekonomiska problemen började . Jag har i varje fall integivit uttryck för någon sådan uppfattning. Om man ser det ufifrån defperspekfiv som jag har som fidigare industriminister är def tvärtom så, atttillväxten i industriproduktionen här i landet infe vände 1973 utan i självaverket 1966, och sedan har den successivt gått ned. Vi har därmed också fåttväxande ekonomiska problem, eftersom den offenfiiga sektorn har fortsatt aftväxa näsfan oavbrutet fram fill dess vi vände utvecklingen . Förvisso är problemen stora. Men vad jag menar är att viden uppenbarligen fick en ny ekonomisk polifik utan attsocialdemokraterna i valet hade fått mandat för den. De gav i valrörelsenintryck av att de skulle bedriva en helt annan politik utan risk för reallönereträffer.I själva verket har man slagit in på en väg som innebär en ordentligåtstramning, mer svångremspolitik än man någonsin har kunnat drömma om här ilandet. Vad jag sedan rent rationellt och vid sidan om depolitiska skiljelinjerna och den mera spektakulära politiska debatten tycker ärfrist i sammanhanget är att vad som framför allt hargjorts här i landet i fråga om sfabiliseringspolifiska åtgärder nu ärfillspillogivet. Dessa åtgärder ledde fill - def är omvittnat, och def har infeheller förnekat -att svensk industris konkurrenskraftåterställdes fill nära nog den nivå den hade i början på 1970-talef och som kanbefraktas som normal. Def energiska arbete som bedrevs och sorn ledde fill attinfiafionen pressades ned är fillspillogivet. En rad av desfabiliseringspolifiska insatserna - dit räknar jag också skatteuppgörelsen -har man bara spolat och i stället givit sig in på en helt annan och ny polifik. Ränteutgifterna ökar för staten med1,bara som en devalveringseffekt. Av Statsföretags ökadeförluster är 600 milj. kr. har man alltså öppnat dammluckan. Sedan defta med industristöd, som naturligtvis intresserarmig speciellt. gör den något enkla manövern och antyder attdef skulle ha varit den borgerliga regeringen som åstadkom den stålpolifik somledde fill bildandet av etc. Ja, vi har ansvaret för det. Men kammaren var enig -ifrågasatte infe åtgärderna. får vi försöka göra det bästamöjliga av situafionen, men det skall ju infe innebära aft man öser ut pengaröver de statliga företagen. Man måste inom den statliga företagsgruppen kunnafrigöra kapital som i andra företagsgrupper. Industristödet skaU inte fortsättasom en följd av devalveringen, säger , men det första han görär aft öka det. Regeringen är redan på väg att öka industristödet på ett sätt Om reaktionerna utomlands på den svenska devalveringen Om reaktionerna utomlands på den svenska devalveringen som saknarmotstycke i det tidigare skedet inkl. industrikrisåren 1977-1978, när ingenannan väg stod fill buds än statliga insatser för aft undvika en total kollapsi svenskt näringsliv. Jag menar aft socialdemokratin nu inte får nöja sig medatt säga att vi kommer att begränsa industristödet. Socialdemokraterna måstekonkretisera sig. Förslag kommer i budgetpropositionen, säger ekonomi- ochbudgefministern här. O. K., def får vi acceptera, men positionsangivelsenhittills pekar mot att regeringen går i precis motsatt riktning: den ökarindustristödet, i varje fall fill de statliga företagen, dramatiskt trotsdevalveringen, och det är någonting som svär mot vad här villgöra gällande. Sedan är det alldeles klarf aft def finns anledning förbreda folkgrupper att känna oro inför denna polifik. Häromkvällen kundeTV-tittaren höra hur en känd expert på familjers privatekonomi sade att dennapolitik leder till den svåraste åtstramning för de breda grupperna som vi harupplevt i detta samhälle. Def är lika bra aft erkänna det, ,och def är lika bra aft erkänna att den agitation ni bedrev i valrörelsen fördesvenska folket bakom ljuset i detta avseende. Vad regeringen har slagit in på är infe en kraftfullsfabiUseringspolifik, utan en inflationspolitik som inger allvarlig oro införframtiden. AnL 11LARS (): Jag noterar att ekonomi- och budgefministern infe har bestritt mina uppgifter om att räntorna på statsskulden ökar frånca förra budgetåret fill ca 46 miljarder innevarandebudgetår, för aft sen snabbt öka till bortåt nästabudgetår. Den obalans som här kommer fill uttryck botar man infe meddevalvering. Den kan endast rätfas fill genom åtgärder på hemmaplan, vilkadirekt far sikte på aft skära ner de offenfiiga utgifterna, eftersomskaftevapnet, med def höga skattetryck vi uppnått, infe längre fungerar. Orsaken fill problem är industrins svåra läge,säger . Def är riktigt, eller i alla fall en del avförklaringen. Den väsenfiiga delen ligger trots allt i def bristande sparandetinom den offenfiiga sektorn. Men varför är def då så dåligt i industrin? Jo,just därför aft vi har låtit de offentliga utgifterna skena i väg. Det ärnågonfing som den borgerliga regeringen och den borgerliga riksdagsmajoritefeni alla fall fick kontroll över mot slutet av förra mandatperioden, men därsocialdemokraterna nu far ny fart och blåser på. Det beror på det högaskattetrycket i landet och på den regleringsekonomi och den centralstyrning somframför allt socialdemokraterna har infört i svensk ekonomi. Vi har fått etf snabbt växande budgetunderskott. Jag viUpåstå att med etf budgetunderskott som ligger i storleksordningen avbruttonationalprodukten kommer man infe - hur mycket man än devalverar - ifrånett underskott i relationerna till andra länder, ett underskott ibytesbalansen. Vi har en sådan brist i def finansieUa sparandet i landet aftdet ger utslag även på den kanten. skall vi få industrin aft expandera, ochdet utan statsstöd. Men hur skall det gä till? Var skall staten låna sina 100miljarder kronor ? Något kan man få utomlands, men det finns, om inteannat av rent tekniska skäl, gränser för vad som där står att finna. När detgäller hushållen pressar man ju där ner köpkraften och standarden för deyrkesverksamma, de som kanske hade kunnat lämna bidrag, om de fann att de härsparformerna var konkurrenskraffiga. Förhoppningarna står alldeles tydligt, def framgår avdokument från regeringen, fill aft företagen skall fortsätta att köpastatspapper i den takt som sker i fråga om statsskuldsväxlar. Men,, vad är då detta annat än den så förhatligatransakfionsekonomin? Det innebär ju aft företagen i stället för att satsa påproduktiva investeringar i anläggningar och maskiner använder sin likviditetfill att hjälpa staten att klara sitt underskott. Defta är någonfing som en delav den statliga apparaten knyter sina förhoppningar till och som onekligenkommer aft bli nödvändigt. sade att det fanns två alternativ för dennya regeringen. Det ena alternativet var aft fortsätta på det sätt som skeddeunder den borgerliga fiden. Om man då tänker på hur det såg ut förevalet, så innebar det besparingar på de offenfiiga utgifterna och ett nej fillytterligare skaftehöjningar. Men så ville man integå till väga, utan man valdei stället den väg man nu har slagit in på. Om jag har förstått saken rätt, ärtankegången den att man skall kunna rätta fill obalansen utan den nedpressningav efterfrågan som har fått ske i andra länder med motsvarande balansproblemsom har. Det skall man kunna klara i kraft av sina unika relationertill de fackliga organisationerna och till den unikt välorganiseradelöntagarkåren i landet. Så mycket skulle jag kunna ge på hand, att jag säger attjag skulle vara beredd att diskutera realismen i detta, om def rådde engrundläggande balans i ekonomin och även om den här unika relationen nog infegår att utnyttja . Lämnar man de reala faktorerna och i ställetbetraktar de finansiella spänningar som råder i ekonomin och som vi här harvarit inne pä, blir jag övertygad om att den vägen inte är framkomlig. Etftecken på detta ser jag däri att bytesbalansunderskottet fortsätteratt öka kraffigt. Kan lova att det skall vara mindreän vad def är 1983? Om reaktionerna utomlands på den svettska devalveringen AnL 12Ekonomi- och budgetminisfern : Fru talman! inlägg visar att han definitivt har lämnat ämnet för den härinterpellationsdebatten. Han vill föra en diskussion om vår budgetpolitik. Detskall vi göra . Då skall jag återkomma fill . Jag tänker begränsa diskussionen fill det ämne som interpellantenville ta upp. Givetvis innebär def här, , en sänkning avlevnadsstandarden i . Det första vi gjorde klarf var att en devalveringav vilket slag som helst, och särskilt en devalvering av den härstorleksordningen, kommer aft innebära en kännbar påfrestning. Def varingenting vi gjorde därför aft vi reaktionerna utomlands på den svenska devalveringen upplevde någon glädje över att behöva vidta åtgärder medsådana konsekvenser. Vi ansåg det emellertid vara helt ofrånkomligt. Vi har etf land där vi, för att folk skall kunna existera,måste låna 15, utomlands, där vi på tioår egenfiigen inte kunnat åstadkomma någon ökning av vår produktion, där 400000 människor behöver arbete och där framtiden för ungdomar och barnfamiljerverkligen ter sig högst osäker och oviss. Vi måste då konstatera ätt skall vikunna ta oss ur detta, så krävs det ett ingrepp av det här slaget. Egenfiigen är def också här en nota som måste betalas, ennota från de glada och spendersamma dagar när borgerliga regeringar förde enekonomi i stort sett i balans fill ett gravt skuldsatt land. Detta är detingenting aft göra åt. Betalar vi inte den här notan , så kommer vi att fåfortsätta aft betala den år , inte bara med sänkt levnadsstandard utanockså med tiotusentals eller hundratusentals människor utan arbete - ungdomarsom aldrig får en plats någonstans i def här samhället. Men börjar inte inse att han håller på atthamna i en nästan omöjlig motsägelse? Dels vill han inhösta inrikespolitiskapoäng på de ohyggliga umbäranden som det svenska folket nu måste utsätta sigför, dels vill han inhösta poäng på att tala om hur vi övervältrar våra problempå andra länder. Han citerar med vällust utländska politiker, som beskriver detsom så, att nu är det de som skall betala för felsfeg. Det här gårinte ihop. Jag försökte säga i mitt första svar att om ett land somSverige befinner sig i en djupt grundläggande obalans och skall göra enkostnadsanpassning -sänka sin standard och dra ned sina produktionskostnader -då gör def, liksom varje annat land, genom aft ta tillbaka vad manförlorat i form av marknadsandelar. Om vi gör det genom att skriva ned våralöner, får det precis samma effekt på andra länder - vi far en del av defexporfutrymme dessa länder skaffat sig på vår bekostnad, och vi tar en del avden import som de har kunnat föra in i landet och slå ut svenska företag. Om vigör def med en devalvering, har det ingen annan effekt på deras situation. Detär precis samma effekt vi viU uppnå med devalveringen som om man svälter sig urdetta genom andra åtgärder - genom att sänka levnadsstandarden, dra nedkostnaderna och anpassa sig på den vägen. Den enda skillnaden - och den visar det problem som vistår inför och vars existens jag helt bejakar - är att man med en devalveringskruvar upp inflationstakten kortsiktigt. Det är därför som så mycket av våraansträngningar just nu går ut pä aft se fill att denna uppskruvning blir enengångshistoria, så aft vi kommer ned igen. Där håller vi naturligtvis med demsom säger att risken är stor att man misslyckas - att inflationen blir kvar. påsamma sätt som skedde devalvering när man inte lyckades bemästrainflationsproblemet. Men jag vill hålla fast vid att vår omvärld måste inseallvaret i den svenska situationen. Man har krävt av oss aft viskall göra någonting åt våra obalanser. Man är utomlands inte särskilt lyckligöver att hela fiden tränger sig in på kapitalmarknaderna och läggerbeslag på pengar som kunde gåfill länder som bättre behöver dem. Man är inte heller lycklig över att Sverigenumera utmärker sig som ett land som har en stor del statsunderstödd industri. Man har krävt att vi skall göra någonfing, och gör videf. Jag vill påstå aft vad vi än gör för att uppnå resultatet att förstärkaindustrin och öka våra marknadsandelar- något som vi är piskade att göra, om viinte skall fortsätta med underskotten och den stora upplåningen - så blirresultaten desamma. Men uppoffringarna och bördorna får vi alltid bära själva iform av sänkt levnadsstandard. Det finns här ingen omväg, vare sig vi väljerLars linje med stora nedskärningar av den offentliga sektorn ellerden linje som företräder, vilken inte blev särskilt klar här utomdet att skäller på mig. Men den här vägen är den som medbibehållet internationellt anseende kan välja och har valt. Vi tänker genomföradetta till ett lyckligt slut. AnL 13 (): Var står är ganska klart. Vi lade ju fram en partimotion om den ekonomiska polifiken, och när haft fillfälle aft studera detta dokument - som jag anbefaller tillnoggrant studium - kan vi ta debatten . Jag sätter, fru talman, stort värde på att in på en mycket central fråga i det svar som han gav mig, nämligenskillnaden mellan intern och extern anpassning. Som jag sade i mittinledningsanförande är jag fortfarande förvånad över att regeringens främsteföreträdare för den ekonomiska polifiken inte ser någon avgörande skillnad närdef gäller konsekvenserna av en intern alternativt extern anpassning av vårekonomi. Självfallet innebär en anpassning en sänkning avlevnadsstandarden, och givetvis innebar också mittenregeringens ekonomiska politikatt man var tvungen att anpassa konsumtionen till produktionsresultatet. Menskillnaden mellan mittenregeringens ekonomiska politik och densocialdemokratiska regeringens polifik var ju aft vi slog in på en väg där viskulle arbeta och spara oss ur krisen, medan socialdemokratin medchockdevalveringen tar en rövarchans.