prot · G609149 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:149 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 13 § Underrätternassammansättning m. m. (forts, från prot. 148) Fortsattes överläggningen omjustitieutskottets betänkande 1982/83:32. Anf.97 (): betänkande om underrätternas sammansättning är enprodukt som tillkommit efter behandUng av regeringens proposition i samma ämne. propositionen föreslås, som har framgått av debatten, vissa förändringar ifråga om tingsrätternas sammansättning, som innebär att en tingsrätt vid huvudförhandlingi brottmål och i familjerättsliga tvistemål skall vara domför med en lagfarendomare och tre nämndemän, i stället för som med en lagfaren domare och femnämndemän. Den större sammansättningen - med fem nämndemän - skall dock enligtförslaget bibehållas i mål om brott för vilket det inte är stadgat lindrigarestraff än fängelse . Nämndemäni tingsrätterna föreslås få individuell rösträtt efter mönster från vad somgäller i bl. a. hovrätterna. De nuvarande reglerna om möjlighet att förstärkatingsrätten med ytterligare en nämndeman och om rättens domförhet vid förfallbland nämndemännen föreslås bli anpassade till de nya sammansättningsreglerna. Vidareföreslås för länsrätternas del att domförhetsreglerna anpassas till vad somföreslås i fråga om tingsrätterna. Det innebär bl. a. att en länsrätt vidavgörande av ett mål normalt skall bestå av en lagfaren domare och trenämndemän. , I propositionen tasockså upp frågor om vem som skall bestämma antalet nämndemän i de olikadomstolarna. Frågan om polismans behörighet som nämndeman i vissa fall finnsockså med i propositionen och i betänkandet. Underrätternassammansättning m. m. Underrätternassammansättning m. m. Beträffandepolismans behörighet som nämndeman har utskottet ett förflutet. Vi har tidigareefterlyst närmare avvägningar mellan olika tänkbara lösningar av frågan ompolismans valbarhet samt begärt överväganden av övriga frågor, syftande fillatt göra valbarhetsvillkoren så enhetliga som möjligt. Ett enhälligt utskottutgår ifrån att dessa överväganden kommer till stånd i lämpligt sammanhang. Somockså har nämnts tidigare behandlas i betänkandet den övre åldersgränsen förnämndemän, liksom frågor om nämndemännens tjänstgöringsförhållanden. betänkande är fogade fem reservationer. Det är väl ingen överdriftatt säga att reservation nr 1 beträffande antalet nämndemän i fingsrätt är dendominerande reservationen. Reservationen innebär kort och gott förslag om attriksdagen avslår proposifionens förslag om att antalet nämndemän i tingsrättminskar från 5 till 3. Likaså innebär reservationen att de nuvarandeomröstningsreglerna bibehålls. I klartext föreslås alltså avslag påproposifionens förslag om införande av individuell rösträtt för nämndemän itingsrätt. Trotsdessa skiljakfiga meningar, är vi överens om att lekmannamedver-kan i våradomstolar är av stort värde. Förmin del tror jag att en viktig förutsättning för medborgarnas förtroende förrättsväsendet är att demokratiskt valda lekmän kontinuerligt har insyn i detarbete som bedrivs vid domstolarna. Lekmannamedverkan motiveras också avbehovet av att förankra verksamheten i de värderingar som gäller i samhället istort. Dåkan man naturligtvis fråga sig om dessa motiveringar går att förena medförslaget om en minskning av antalet nämndemän i tingsrätten från fem till tre. Ja,jag tror att det förslag som föreligger kan godtas, eftersom nämndemännensinflytande förstärks i väsentlig grad genom att vi föreslår att individuellrösträtt införs. Ocksåfrågan om insyn blir fillfredsställande löst genom regeringens förslag iproposifionen. Ibegreppet insyn ligger i detta samrhanhang inte bara en kontroll avrättskipningen, utan framför allt uppgiften att bland allmänheten spridakännedom och kunskap om tillämpade rättsprinciper och rättssäkerhetssystem. Jufler som kan medverka till att på detta sätt stärka allmänhetens förtroende förrättskipningen, desto bättre är det naturligtvis. Pådenna punkt innebär regeringsförslaget ingen förändring. I propositionenförordas nämligen att antalet nämndemän i de olika domkretsarna blir lika mångasom . Utskottsmajoritetenstryker under departementschefens uttalade mening och vill att denna skallbeaktas när antalet nämndemän i tingsrätterna fastställs. Vimenar att detta är mycket viktigt därför att farhågor för minskad allsidighet inämnden och försämrad representativitet bland nämndemännen effekfivt motverkasom det nuvarande antalet nämndemän behålls oföränd- rat.Härigenom kommer även i fortsättningen ett stort antal lekmän att varaengagerade i rättskipningen, vilket är en fördel, inte minst i vad gällerintresset av att det skall råda bredd och allsidighet inom nämndemannakären. I samma riktning verkar, när det gäller rekryteringen,förbättrade arvoden. Därmed är jag inne på ersättningsfrågorna, som förutskottsmajoriteten har haft en nästan avgörande betydelse för att vi harkunnat biträda propositionen om underrätternas sammansättning. Som framgår av utskottets betänkande är nämndemannakäreninte representativ i fråga om fördelningen på yrkesgrupper. Andelen lantbrukareär klart större bland nämndemännen än bland befolkningen i övrigt. Andelenindustriarbetare är klart lägre. Administrativt verksamma och lärare äröverrepresenterade. Offentligt anställda är också överrepresenterade. Derasandel av nämndemännen är dubbelt så stor som deras andel av befolkningen iövrigt-35 % mot . Deprivatanställda är underrepresenterade. avnämndemännen är privatanställda, medan de privatanställda utgör avbefolkningen i övrigt. Frågan varför det ser ut på det sätt som jag här harbeskrivit är naturligtvis berätfigad. Departementschefen anför i propositionenatt det troligen är sättet att utse nämndemän som spelar den största rollen förnämndemanna-kårens sammansättning. Jag delar inte den uppfattningen. Sättet att avgöra verh somskall bli nämndeman tycker jag är bra. De politiska partiernas nomineringar ären garanti för att olika samhällsuppfattningar blir representerade, och vi kandärigenom få en allsidig sammansättning. Men av rätt lång erfarenhet vet jagatt de ekonomiska ersättningarna är så låga att det inte går att nominera t.ex. industriarbetare. Nämndemannaarvodet är , och det motsvararlöneavdraget vid en årsinkomst på . De flesta förvärvsarbetandenämndemännen har högre inkomster. Utskottsmajoriteten har den uppfattningen att det ärnödvändigt att regeringen skyndsamt vidtar åtgärder för att åstadkomma en såallsidig sammansättning av nämndemannakären som det över huvud taget ärmöjligt. Vi menar att en sådan åtgärd är att ändra ersättningsreglerna sä attde inte, som f. n., leder till en underrepresentation för industriarbetare ochandra yrkesgrupper, som får vidkännas fullt löneavdrag när de tjänstgör somnämndemän. En viss höjning av arvodena är därför nödvändig. Hur höjningarnaskall åstadkommas menar vi att regeringen får överväga. Men vi påpekar att endifferentiering av arvodena med hänsyn till om löneavdrag sker eller inte börövervägas. Vad utskottet i berörda delar anför föreslår vi attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna. En annan fråga som också skall vara med i diskussionen omtingsrätternas sammansättning är frågan om den individuella rösträtten förnämndemän. Vi har från socialdemokraterna krävt individuellrösträtt. När vi behandlade anslagen till domstolsväsendet begärde vi ien reservation Underrätternas sammansättning m. m. Underrätternas sammansättning m. m. ett systemmed individuell rösträtt för nämndemän i tingsrätt. Tyvärr blev dennareservation avslagen av den då borgerliga majoriteten. återkommer fråganom den individuella rösträtten, och jag tror att vi nu har en riksdagsmajoritetför förslaget. Jag har argumenterat för ett bifall till hemställan ijustitieutskottets betänkande när det gäller den del som innebär fingsrätternasdomförhet med tre i stället för som med fem nämndemän, utan att jag haranvänt huvudskälet för propositionen och betänkandet. Huvudskälet är, som jag tror att alla vet, dagensstatsfinansiella situation. Det är nödvändigt att ta till vara alla möjligheteratt rafionalisera och effekfivisera domstolarnas verksamhet, utan atträttssäkerhet och snabbhet kommer i fara. Jag skall i denna debatt inte anklaga någon för den sväraekonomiska kris som vi befinner oss i, utan bara konstatera att vi dras medstora ekonomiska problem, och vi måste inom alla områden göra besparingar föratt bromsa krisens framfart. Vi kan från medverka i dettaarbete genom att bifalla hemställan i nu föreliggande betänkande. Från den socialdemokratiska utskottsmajoriteten ser vi nuföreliggande utskottsbetänkande om underrätternas sammansättning som en helhet.Förslaget om vissa ändringar i fråga om fingsrätternas sammansättningbeträffande antalet nämnderriän kan vi godta av sex skäl. För det första: Vi skall, som jag har varit innepä, ha kvar samma antal nämndemän som i de olika domkretsarna. För det andra: Nämndemännen får individuell rösträtt,varigenom deras ställning i nämnden stärks. För det tredje: Minskningen av antalet nämndemän från femtill tre innebär också ett ökat individuellt inflytande. För det fjärde: Det kommer att vidtas åtgärder för enbättre, allsidigt och representativt sammansatt nämnd. För det femte: Åtgärder för tidsenliga ersättningsreglerskall vidtas. Arvodenas storlek kommer att ses över. För det sjätte: Vi bidrar dessutom till att i någon månförbättra det nu så ansträngda statsfinansiella läget. Jag nämnde att vibetraktar det som behandlas i det här betänkandet som en helhet, och jag vill idetta sammanhang yrka avslag på det förslag om återremiss som lades fram avJörn . Dessutom vill jag yrka avslag på det av underöverläggningen framställda yrkandet. Härefter vill jag gå över till att säga några ord om denövre åldersgränsen för nämndemannauppdrag. Enligt nuvarande lagbestämmelser ärden som fyllt inte valbar till nämndeman i hovrätt, tingsrätt ellerallmän förvaltningsdomstol. I regeringsförslaget och utskottsmajoritetensskrivning förordas att de nuvarande reglerna om en övre åldersgräns behålls.Moderata samlingspartiet och föreslår i reservation 3 att dennaåldersgräns slopas. Jag delar uppfattningen att huvudprincipen bör vara attinga övre åldersgränser skall finnas för offenfliga uppdrag. Trots att jag hardenna inställning är jag inte beredd att nu rösta för ett slopande av den s. k. 70-årsgränsenvid val till nämndeman. För egen del tycker jag att denna åldersgräns på sättoch viss är rätt human. Följer man denna regel behandlas alla lika, och man vetpå förhand när man skall dra sig tillbaka som nämndeman. Flera kommuner ochlandsting tillämpar 70-årsgränsen på det sättet, att om vederbörande fyller 70år blir hon eller han inte valbar. Eftersom 6-årsperiodergäller för nämndemän kan åldern för icke-valbarhet inträffa redan när en personär , kanske t. o. m. något tidigare, om åldersgränsen slopas. Harvi kvar 70-årsgränsen kan man väljas eller omväljas till nämndeman tills manfyllt , eller tills man fyllt , eftersom alla avgår när de fyller 70år. Ett annat skäl för utskottsmajoritetens ställningstagandeär, som jag har varit inne på, att regeringsförslaget innebärindividuell rösträtt. Nämndemännen får därmed samma juridiska ansvar för domensom den lagfarne domaren, som är skyldig att lämna sin tjänst med pension vid67 års ålder. Flera skäl talar således för att vi behåller de nuvarandereglerna när det gäller åldersgräns för nämndeman. Allra sist ett par viktiga uttalanden frånutskottsmajoritetens sida. I motion 2280 föresläs utbildning av nämndemän påsamhällets bekostnad. Vi delar uppfattningen att det är viktigt att nämndemängenom studiebesök bibringas bättre kännedom om verksamheten vid främstkriminalanstalter och ungdomsvårdens anstalter och institutioner. Verksamhetsom syftar till juridisk utbildning av nämndemännen anser vi inte vara sålämplig, eftersom nämndemännen ändå skall vara lekmän i sin roll inomrättskipningen. Det kan emellertid vara angeläget att i samband med meromfattande lagändringar eller liknande göra särskilda informationsinsatser förnämndemännen. Vi förutsätter att tar initiativ till detta. Vivill från utskottet också tillägga att studieförbund och liknandeorganisationer bör stimuleras att medverka med utbildning och studiebesök. Det allra sista påpekande jag vill göra är följande -någon av de tidigare talarna var inledningsvis inne på detta och ville på någotsätt ironisera över det, vilket jag inte tyckte var särskilt lyckat: Det är ju inte första gången har att besluta omändringar i nämndemännens tjänstgöringsförhållanden. De nu föreslagnaförändringarna är rätt omfattande, framför allt när det gäller ordningen ifråga om tingsrätternas sammansättning. Därför föreslår vi att de nu aktuellaförändringarna, om de beslutas genomföras, blir föremål för utvärdering sedantillräcklig erfarenhet vunnits. Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan. Underrätternas sammansättning m. m. 98 () replik: tyckte att det var ett braförslag, och något annat kunde man väl inte vänta sig. Men om förslaget är såbra som det påstås, varför har ni då inte lyckats övertyga era egna? Varförfinns detta desperata motstånd hos t. ex. socialdemokratiska nämndemän? Underrätternas sammansättning m. m. förstå attdet kan vara svårt att få centerpartistiska nämndemän att inse det förträffligamed de ändrade reglerna. Det kan ju bottna i att de har en annan ideologiskgrundsyn. Men varför är det så svårt för socialdemokraterna att övertyga sinaegna? var inne på förslaget att höja arvodet tillnämndemännen, och som jag sade kan det finnas skäl att göra det. Men regeringenhar tidigare ansett att vi inte har råd till det just . Det innebär tydligenatt utskottsmajoriteten på något sätt skulle ha en bättre överblick över detstatsfinansiella läget. Jag ställde frågan huruvida det avgörande motivet förförslaget att minska antalet nämndemän var statsfinansiella skäl ellermöjlighet att höja nämndemannaarvodet. Av inlägg fick jaguppfattningen att det var statsfinansiella skäl. Det jag i så fall inte kanförstå är hur man tänker sig kunna använda samma pengar till två saker. Jag harhitintills inte känt till hur man skall göra för att klara något sådant, men omsocialdemokraterna här har lyckats komma fram till en bra metod, så är jagväldigt intresserad av att fä lära mig den. Men jag frågar alltså: Hur kan mananvända samma pengar till tvä olika saker? 99HANS i Röstänga (fp) replik: är en av de mångasocialdemokrater som för något är sedan hyllade nämndemannainstitutionen ochtalade om betydelsen av att bibehålla antalet nämndemän. tvingas han talaom hur bra det blir om man minskar antalet tjänstgörande nämndemän. Det måstevara litet besvärligt för hedersmannen att ha denna dubbla roll.Visserligen ligger det ett val emellan, men ståndpunkten som sådan före valettyckte jag faktiskt var ganska bra. säger att huvudskälet är behovet av attspara. Det är ett argument som är begripligt för merparten av oss i dennakammare. Men då tycker jag att man i första hand skulle trycka pä detargumentet och med litet mindre bokstäver tala om hur väldigt bra det blir närman sänker antalet tjänstgörande nämndemän frän fem till tre vid de flesta avtingsrätternas mål. Dessutom kommer naturligtvis den besparing som regeringenhär vill ha - det har förekommit olika uppgifter om besparingens storlek, från12,14 och upp fill 16 milj. kr. - till en del att ätas upp, för det har ju kommitfram här att regeringen och justitieutskottet å ena sidan har gått in för attspara dessa pengar, medan den socialdemokratiska majoriteten i utskottet åandra sidan har sagt att man måste göra av med en del av dessa besparingargenom att öka arvodet till nämndemännen. Sedan vill jag ta upp frågan om åldersgränsen och påpekaatt åldrandet är en mycket individuell process. Det finns ju bl. a.riksdagsbeslut om rörlig pensionsålder, där vi visar att alla människor icke ärförbrukade en viss dag, utan att en del mår bra av att fortsätta arbete litetlängre, medan andra är förbrukade litet tidigare och alltså då bör kunna blipensionerade. Om man hyllar den principen att det inte skall finnas någonåldersgräns uppåt, måste man vara mottaglig för sädana argument också i dettasammanhang. , herr talman, skall man nog skilja päyrkesdomares pensionsålder och en övre åldersgräns när det gäller ettförtroendeuppdrag. Jag har icke sagt att alla 70-äringar är kompetenta somnämndemän. Jag tror inte heller att alla 67-åriga yrkesdomare är så därkolossalt kompetenta. Men det finns bland 70-åringarna en grupp människor sommycket väl skulle kunna vara nämndemän. 100 () replik; Får jag beträffande påpekandeom att det skulle vara svårt att övertyga de andra i vårt parti bara säga atthon väl ändå vet ytterst litet om hur det egentligen förhåller sig med det. Sedan tog upp de statsfinansiella skälen ochfick det inte att gä ihop, när vi i vårt resonemang och i vår skrivning iutskottsbetänkandet kräver förändringar av arvodet. Jag har den bestämdauppfattningen att oavsett vad som händer beträffande nämndemännens antal -alltså oavsett om det kommer att vara tre eller fem nämndemän - så behöverarvodena justeras för att man skall kunna få en allsidig sammansättning avnämndemannakären. Det är riktigt att jag och vi socialdemokrater över huvudtaget var emot en minskning av antalet nämndemän ifingsrätterna, men det är att märka att detta var i samband med att vibehandlade anslaget till domstolsväsendet. Det var främst ärendets handläggningsom vi reagerade emot och då särskilt justitieministerns sätt att hanterafrågan. Ärendet var dä inte remissbehandlat, och det förelåg inte heller någotregeringsförslag som kunde ligga till grund för en realbehandling. är förhållandena något annorlunda. Vi har ettregeringsförslag som tillsammans med det som föreslås i utskottsbetänkandetenligt min mening kan godtas. Men jag vill gärna ha sagt att nämndemännensantal bör vara så stort att de pä ett tillfredsställande sätt kan representeraolika värderingar i samhället. Ett starkt skäl till att vi socialdemokrater harkunnat godta propositionen är att det totala antalet nämndemän inte blirmindre. Dessutom behälls den nuvarande ordningen med fem nämndemän i brottmålav svårare art. Vidare betonar vi i utskottsbetänkandet att domstolarnamåste vara mycket restriktiva med att fortsätta ett mål i händelse av att ennämndeman av någon anledning uteblir, t. ex. på grund av sjukdom. Ett starktskäl för utskottsmajoritetens godkännande av propositionen är också denindividuella rösträtten. I mitt inledningsanförande berörde jag några av depåpekanden och markeringar som vi har gjort i utskottsbetänkandet. Jag hoppasatt justitieministern inte tar illa upp när jag hävdar att våra markeringar hargjort regeringsförslaget bättre. Underrätternas sammansättning m. m. Underrätternas sammansättning m. m. 101GUNILLA () replik: säger att jag vet så litet omhur lätt eller svårt det är att övertyga socialdemokratiska nämndemän ochövriga socialdemokrater. Det har han i och för sig rätt i. Men jag har barakunnat studera den debatt som förts i tidningarna, och av den har jag dragitslutsatsen att det tydligen har varit mycket svårt. Jag blir sedan inte riktigt klar över talet om hur sammapengar skall kunna användas till två saker . Låt mig påminna om attkammaren i samband med att budgetpropositionen behandlades för ungefär en månadsedan upptog frågan om domförhetsreglerna. Inte heller då ville gä medpå en nedskärning på 12 milj. kr. I debatten blev jag av socialdemokraternapressad i frågan om var besparingarna skulle ske. Vi hade då anfört attnödvändiga besparingar skulle ske genom rationaliseringsarbete och andraåtgärder inom område. Men det dög inte, utan jagavkrävdes besked om var exakt besparingarna skulle göras. Det ansågslättvindigt och föga ansvarsfullt att skjuta ifrån sig problemet. När nu dessa 12 milj. kr. kommer att försvinna, fast tillannat ändamål, måste väl socialdemokraterna med alla kanslihusets resurser tillsitt förfogande kunna tala om från vilket konto dessa pengar skall tas. Vi harju glädjen att ha justitieministern i kammaren, och jag förmodar att han senarekommer att gä in i debatten. Det vore dä intressant för mig att få svar på denfrågan. Det måste vara ett anständighetskrav att ge en redovisning på denpunkten. Man bör ju inte begära mer av andra än man begär av sig själv.Varifrån skall således pengar till höjda nämndemannaarvoden tas? Anf.102 HANS i (fp) replik: Herr talman! , sadeEric , fanns det ett förslag, men det var inte remissbehandlat och ingenproposition hade avlämnats. är frågan däremot remissbehandlad, men detvar ingen särskilt lyckad remissomgång. Det finns också en proposition att taställning till. Men mot bakgrund av de socialdemokratiska ledamöternas tidigareagerande i justitieutskottet bör de naturligtvis medverka till attpropositionen avslås. Anf.103 () replik: Bara några ord beträffandeersättningsfrågorna. Jag har inte sagt att man skall använda samma pengar iolika sammanhang - det går naturligtvis inte. Vad jag har sagt är att vare sigvi har tre nämndemän i tingsrätten eller fem, så måste ersättningsfrågorna sesöver, och det innebär kostnader för statsmakterna. Kan man med en nedskärningav antalet nämndemän till tre göra vissa inbesparingar, sä är också en delvunnet i sammanhanget. För övrigt vill jag när det gäller ersättningsfrågornasäga att jag inte blir riktigt klok på reservation 4. Jag får erkänna att närjag läste den första gången, så tänkte jag att detta måste vara en brasklapp-"härtill är jag nödd och tvungen". Man frågar sig onekligen: Villreservanterna höja ersättningen till nämndemännen, eller vill de inte det? 1reservationen tas inte ställning för höjning aversättningen till nämndemännen, i varje fall inte pä det sätt som vi gör frånutskottsmajoritetens sida. Vi som är politiskt aktiva på det lokala planet harunder många är haft ett tryck på oss i form av krav om att verka för en högreersättning för nämndemännen. Det statsfinansiella läget har inte medgett någrahöjningar, men det har blivit orimliga konsekvenser beträffandesammansättningen av nämndemannakären. Det är därför som vi frånutskottsmajoriteten är så bestämda i kravet på rättvisare ersättningar. i fråga om remissvaren: Jag försökte ieftermiddags klara ut hur många remissinstanser som var mot och hur mänga somvar för en förändring-av sammansättningen av nämndemannakären. Jag kunde intehelt komma till klarhet om det, men det ärrätt många-kanske t. o. m. deflesta-som har godtagit förslaget. Underrätternas sammansättning m. m. Tredje vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. Propositionen om antalet nämndemän itingsrätt och länsrätt och nämndemännens rösträtt har föranlett en intensiv ochomfattande debatt. Den utomstående som har följt debatten i massmedia ochannorstädes- och framför allt den som har lyssnat här till ha fått intrycket att rättsväsendet står och faller med antaletnämndemän. Men så är inte fallet. Vad det är fråga om är att - om än mycket blygsamt - bidratill att minska de offentliga utgifterna. Tillåt mig, herr talman, att anföranågra mera generella synpunkter på den frågan. Jag kan ansluta mig till vadEric har sagt om huvudskälet för förslaget. När beslutar om en utgift, så är det för atttillgodose ett visst intresse. Om vi skall lyckas med att begränsastatsutgifterna, som ju alla är överens om att vi måste göra, dä måsteutgiftsposterna omprövas. En sådan omprövning inkräktar givetvis på de intressen somriksdagen har velat tillgodose. Märkvärdigare än så är det inte meddet förslag till besparingar som nu har att ta ställning till, liksommed alla andra besparingsförslag som har behandlat och kommer attbehandla. Besparingar måste göras också inom rättsväsendet. Och jagser det som en av mina viktigaste uppgifter att bidra till det.