prot · G609148 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag har uttalat-mig om BRÅ och BRÅ:s förslag på meraallmänna grunder och kunnat påvisa att BRÅ framlagt ett förslag som t. o. m.den socialdemokratiska majoriteten här i , efter att ha tänkt sig förtre gånger, kommit att förstå var för långtgående. Jag tycker det är ettutmärkt exempel Likvidation av aktiebolag, m. m. på att BRÅ inte har känsla för vilka villkor som gällerför företagsamheten. Det finns därför ingen anledning att rensa bort argumentetatt den socialdemokratiska majoritetens företrädare tydligt exponerar enmisstro mot företagandet. Hänvisningen i detta fall fill de storaorganisationerna är lika haltande som när Per hävdar att dessa storaorganisationers ståndpunktstagande i låneförbudsfrågan är ett argument somborde påverka oss som står för uppfattningen att låneförbudet skall lindras. Vivill nämligen genom lindringen av låneförbudet till förmän för bl. a.företagens anställda skapa möjligheter att åstadkomma ett verkligt alternativsom skulle gynna företagens anställda mer än det kollektiva ägande som dessastora organisationers centrala ledningar och de båda socialistiska partiernaförordar skulle göra. Vi är alltså inte ett smack imponerade av storleken hos deorganisationer som stöder kollektivt ägande och löntagarfonder. Vi ser det istället som mycket angeläget att här i markera vårt odelade stöd förde anställdas strävan och möjligheter att äga i de egna företagen. 79MARTIN () replik: Vi får komma i håg att de likvidationsreglersom vi nu strax skall besluta om kommer att få stor betydelse för företagens möjligheteratt klara av ekonomiska kriser och att komma upp till det aktiekapital somkrävs enligt det socialdemokratiska förslaget. Vi kan självfallet fram ochtillbaka citera vad olika remissinstanser har sagt, men det är inget tvivel omatt tunga remissinstanser har varnat för ett genomförande av detta förslag. Jagåterkommer till - jag har citerat det i min motion, och jag nämnde det också imitt anförande - vad styrelsen för sade om vad somförmodligen skulle ha inträffat med flera stora börsföretag om den härlagstiftningen hade gällt . I propositionen görs det över huvud taget ingen analys avfrågan om likvidationsreglerna. Den behandlas bara i ett enda stycke, somslutar med påståendet att en skärpning av reglerna om tvängslikvidation behövergenomföras. Jag har med mig en rad remissyttranden frän olika organsom jag skulle kunna läsa upp. Det gäller stora organisationer. LRF har väntsig emot förslaget med följande ord: LRF finner därför att den genom aktiebolagbedrivna ekonomiska brottsligheten skulle påverkas helt marginellt om deföreslagna reglerna infördes. I stället är risken stor att seriöst arbetandeaktiebolag, vilkas verksamhet är av betydelse för sysselsättningen,skulle utsättas för onödigt likvidationshot, vilket bara det kan göra attföretagets situation blir ohållbar. Jag kan citera patent- och registreringsverket, som välbör vara opartiskt. Jag nöjer mig där med orden: avstyrkeY därfördetta förslag. Tillsist vill jag utnyttja tiden till att citera vad vi alla varit ense om när viantog nuvarande aktiebolagslag - det står i proposition 103, 1975. sade där: "Jag ansluter mig tillutredningsförslaget om att ugängspunkten för tvångslikvidationsförfarandet börvara att aktiekapitalet gått förlorat till 2/3." Det var tidigare hälften. "På den punkten föreslår jag alltså inte någon ändring i gällande lag.Gällande lag innebär emellertid, som nämndes, att bolaget måste täcka helabristen i aktiekapitalet för att undgå tvångslikvidation. Jag delarutredningens uppfattning att detta krav är alltför strängt." Det sadesalltså 1975. "Det kan inträffa att ett företag belastas med stora utgifterunder en förhållandevis . Särskilt gäller detta i fråga omnystartade företag under deras uppbyggnadsperiod. Det kan också hända att dessautgifter inte motsvaras av några nyförvärvade tillgångar vilkas värde enligtbalansräkningen uppgår till de erlagda utgifterna. Sådana företag kan iblandkomma över den gräns vid vilken likvidationsskyldighet föreligger." slutsats är att det bör finnas en regel omatt man, när två tredjedelar av aktiekapitalet har gått förlorat, kan undgålikvidationsskyldighet om det egna kapitalet vid nästa ordinarie bolagsstämmauppgår till halva aktiekapitalet. Det var hans bedömning med utgångspunktframför allt i sysselsättningssynpunkterna. Likvidation av aktiebolag, m. m. 80BENGT SILFVERSTRAND (s) replik: Jag märker hur skyndsamtförsöker ta sig ur det trångmål som han hamnade i, när han i sin andra repliksade att handlar utifrån sina snäva ekonomiska intressen. Detvar i alla fall innebörden av hans replik. Vi har emellertid understrukit - det finns även såsombakgrund till förslaget - borgenärernas intressen. Det gäller inte baragrossisterna. De flesta företag har s. k. borgenärer. Företagen står alltså iskuld till andra personer eller företag. Det innebär att väldigt många företagkommer att råka illa ut och hamna på ekonomiskt obestånd genom att de ärleverantörer till icke seriösa företag. Tydligare kan man inte markera sittintresse för företagen än vi har gjort när vi säger att vi vill slå vakt omborgenärernas intressen genom att förhindra att aktiebolag används förekonomisk brottslighet genom en urholkning av aktiekapitalet. Därmed har vi avvisat försöken att skapa tvä grupper: engrupp bestående av och kompani som slår vakt om företagensintresse och en grupp, socialdemokraterna, som är negativt inställd. Tvärtomhar vi socialdemokrater genom detta förslag markerat vårt intresse för seriösföretagssamhet. Jag noterar med beklagande att man undviker att besvaraden för denna diskussion kanske mest grundläggande frågan, nämligen frågan omminimikapitalet som är . Den borgerliga ståndpunkten måsteinnebära att man tycker att den gränsen är för högt satt, eftersom man med sittförslag har markerat att man tycker det är rimligt att ett företag under längretid, kanske ända upp , skall få driva sin verksamhet med ett sålågt aktiekapital som . förbrukat till två tredjedelar. Det är i såfall helt"fantastiskt. Trots att fick frågan redan före sinförra jsjr j4g replik, har jag inte hört att hantagit avstånd från detta resonemang. Likvidation av aktiebolag, m. m. Det ärmycket anmärkningsvärt att man från borgerligt håll har denna lättsinnigainställning till ekonomisk brottslighet. Tunga remissinstanser har varnat fördetta, sade . a. LO, TCO, har tillstyrkt detta förslag. vice talmannen anmälde attNic och anhållit att fill protokollet få antecknat attde inte ägde rätt fill ytterligare repliker. 81 (): Jag börjar med att yrka bifall till motion1646 under punkt 6 i detta betänkande. I motionen begärs att en utredning skalltillkallas med uppgift att se över bestämmelserna om graderad rösträtt föraktier. Det är en partimotion frän . Vi är inte företrädda ilagutskottet och har därför inte haft möjlighet att ställa vårt yrkande där. Bakgrunden till detta yrkande, som vi har ställt här ikammaren tidigare, är att mycket av maktkoncentrationen inom detprivata näringslivet i är grundad pä möjligheten till graderad rösträttför aktier på bolagsstämman i aktiebolag. Det kan inte vara en rimlig ordning,om man har till syfte att sprida aktieägandet och på så sätt i någon mån spridaägande och inflytande i de svenska aktiebolagen. Vi i menar därför att regeringen börföranstalta om en utredning med syfte att eliminera systemet med graderadrösträtt för aktier, i vart fall för de börsnoterade företagen. har i sitt utlåtande över motionen i principsamma uppfattning som motionärerna men hänvisar till de problem som är förenademed utländska rättssubjekts förvärv av svenska aktier. Det är det enda argumentsom lagutskottet har mot motionen och för bibehållande av systemet med graderadrösträtt. En samhällskontroll av dessa förvärv eller en begränsning avförvärvsrätten från utländska rättssubjekts sida kan självfallet utformas påannat sätt än genom en graderad rösträtt för aktier. Jag vill med dessa få ord ansluta mig till principen omlika rösträtt för aktier och uttala mig för motionsyrkandet om en utredning omavskaffande av den graderade rösträtten för aktier. Låt mig, herr talman, sedan bara lägga till att motbakgrund av att inte är företrätt i utskottet kommer vi frånfolkpartiets sida att stödja reservation 1 till det här betänkandet. 82 () replik: Jag vill uttala min glädje över det stöd somvi får för reservation 1. Graderadrösträtt för aktier är någonting som utskottet har behandlat Det kan verka bestickande att det borde vara lika rösträtt för 92 alla aktier, men frågan har juprövats, och bl. a. på grund av utlänningsför- behåll, alltså att vi har begränsningar i utlänningarsrätt att förvärva aktier och fast egendom i , har det visat signödvändigt att ha kvar möjHgheten till begränsning av aktiernas röstvärde. Det är anledningen till att utskottet även har yrkatavslag på motioner om utredning om borttagande av skillnader i röstvärde föraktier. 83 PER (vpk): Jag begärde ingen replik mot BengtSilfverstrand, för vi är egentligen överens i sak. Jag vill bara göra någrakonstateranden fill slut. Vi är som sagt överens i sak. Vad som skiljer oss ät äratt på tvä ställen ser jag det så klart att vi skulle kunna fatta beslut redani dag, men vill avvakta. Där ser jag en möjlighet för vårtparti att påverka frågorna i den kommission som har tillsatts. Som jag sade i mitt inledningsanförande, gäller kampen motden ekonomiska brottsligheten stora belopp, som visserligen är mörkertal. Mendet är stora mörkertal det är fråga om, och samhället måste därför göra alltför att så långt möjligt komma till rätta med denna brottslighet. Jag sade också i mitt första anförande att alla partiersäger sig vara överens om detta men att vi i vpk är beredda att gä längst.Socialdemokraterna är med ganska långt, och vi är i sak rätt ense med dem. Deborgerliga partierna säger sig också vara för att åtgärder måste vidtas, mennär det kommer till verklig handling finns det en skala för hur långt deborgerliga partierna vill gå. Vi menar att det måste till bestämda åtgärder motden ekonomiska brottsligheten. Vi behöver företagsamhet i , men vad vi behöver ären seriös företagsamhet. Vad vi skall sätta åt är inte den seriösaföretagsamheten utan den icke-seriösa, den som skadar solidariteten isamhället. Där måste det sättas in bestämda åtgärder. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren övergår nu till att debattera lagutskottetsbetänkande 32 om vissa arvsrättsliga frågor. 85 (): Om en ogift, barnlösoch föräldralös person utan syskon avlider, skall dä hans farfar och farmor ochmorfar och mormor och - om även de är döda - deras barn ärva, eller skallkvariåtenskapen tillfalla allmänna arvsfonden? Detta är den viktiga fråga somvi har att ta ställning till i lagutskottets betänkande nr 32 med anledning aven socialdemokratisk *Voteringen redovisas efter debatten om LU 32. motion med krav på begränsning av arvsrätten. ochmoderaterna i utskottet avvisar detta socialdemokratiska motionskrav. Motionentillstyrks däremot av socialdemokraterna och vpk. Sedan vi i vårt land 1928 avskaffade arvsrätten förkusiner och deras avkomlingar har några inskränkningar i arvsrätten integenomförts. Däremot vidgades arvsrätten , sä att allabarn nu har arvsrätt efter sin far, oberoende av om föräldrarna var gifta medvarandra eller inte. Innan jag går in på frågan om varför vi avvisar förslagetom begränsning av arvsrätten, vill jag kort ange vilka som är arvsberättigadeenligt gällande lagstiftning. Närmaste arvingar är den avlidnes barn. De kallas förstaparentelen. För den som är barnlös är föräldrarna och, om de är avlidna, syskoneller syskons avkomlingar närmaste arvingar. De kallas andra parentelen. Om denbortgångne saknar såväl barn som föräldrar och syskon och syskons avkomlingar,ärver far- och morföräldrar eller, om de är avlidna, farbröder, fastrar,morbröder och mostrar. Denna grupp kallas tredje parentelen. Om den avlidne var gift men barnlös, tillfallerkvariåtenskapen efterlevande make och delas vid den senares bortgång mellanresp. makes arvsberättigade i andra parentelen, alltså föräldrar, syskon ochderas avkomlingar. Denna rätt till efterarv kallas sekundosuccession. Det kananmärkas att det inte gäller tredje parentelen. Utredningen familjelagssakkunniga, som fillsattes 1970 ochavslutade sitt arbete 1981, hade bl. a. att se över både arvsrätten i tredjeparentelen och rätten till sekundosuccession. I familjelagssakkunniga, där jag f. ö. själv var ledamotfr. 1976, konstaterade vi att även om släktbanden tunnats ut, så kan imånga av de fall där föräldrar saknas samhörigheten med far- och morföräldrareller föräldrarnas syskon vara mycket stark. Vi hänvisade i utredningen äventill att arvsrätt för tredje parentelen gäller i alla nordiska länder och attNorge dessutom har kvar den arvsrätt för kusiner och deras avkomlingar som vi iSverige avskaffade 1928. De tre socialdemokratiska ledamöterna ifaniiljelagssakkunniga fogade ett särskilt yttrande till slutbetänkandet, därde angav som sin principiella ståndpunkt att arvsrätten borde begränsas iförsta hand i vad gäller rätten till sekundosuccession och arvsberättigade itredje parentelen. Dessa tre socialdemokrater har väckt motionen 895,vars motivering praktiskt taget ordagrant motsvarar det särskilda yttrandet ifamiljelagssak-kunnigas betänkande. Motionsyrkandet är att en utredning skalltillsättas med syfte att begränsa kretsen av arvsberättigade gällande de bådanämnda grupperna. Den socialdemokratisk-kommunistiska majoriteten ilagutskottet tillstyrker motionskravet och stöder alltså kravet på begränsningav kretsen arvsberättigade i tredje parentelen och egentligen även kravet päinskränkning av rätten till sekundosuccession. Av reservationen av oss centerpartisteroch moderater i lagutskottet framgår klart att vi helt avvisar kraven på begränsningar av arvsrätten. Låt oss, herr talman, se, efter vilkapersoner det kan bli aktuellt med arvsrätt för släktingar i tredje parentelen,alltså den som socialdemokraterna oeh vpk vill avskaffa; jag har en bild här påskärmen. Förutsättningen för arvsrätt i tredje parentelen är fördet första att personen skall vara ogift. För det andra skall han sakna barn.För det tredje skall hans föräldrar vara döda. För det fjärde skall han saknasyskon och avkomlingar till syskon. Om alla dessa kriterier är uppfyllda, är far- ochmorföräldrar, eller om de är döda deras barn - alltså den avlidnes fastrar,farbröder, mostrar och morbröder- arvsberättigade. Men den arvsrättensammanhänger helt enkelt med att de är den avlidnes närmaste släktingar. Hurkan man påstå att det är fel med denna arvsrätt oeh att arvsfonden i ställetskall överta kvariåtenskapen? För den som är både barn-, föräldra- och syskonlös är jufar- och morföräldrar eller föräldrarnas syskon de närmaste, och det finns gottom exempel på hur den som, t. ex. genom en trafikolycka, helt plötsligt blirföräldralös har fått ett hem hos någon av de nämnda släktingarna. Varför skulleallmänna arvsfonden gå före dessa släktningar i arvshänseende, som föresläs imotionen och som socialdemokrater och kommunister i utskottet anser? Jag vill dessutom påpeka att eftersom huvuddelen av devuxna har barn och/eller är gifta, kan vi räkna med att arvsrätt för släktingari tredje parentelen oftast kan komma i fråga när en ung människa går bort. Densom ännu inte är myndig kan inte heller genom testamente förordna om sinkvarlåtenskap. Utskottsmajoritetens påstående: "I de fall där det råderett nära förhållande mellan en arvlåtare", alltså den avlidne, "ochnågon mer avlägsen släktning har arvlåtaren - även om arvsrätten inskränks -som regel möjlighet att genom testamente förordna att kvariåtenskapen skall tillfallasläktingen" är inte adekvat, eftersom den som är omyndig inte kan skrivatestamente. När en ung person avlider torde hans tillgångar - om de ärav någon storlek - oftast utgöras av arv eller gåvor från släktingar. Ävendetta talar för bibehållande av nuvarande arvsrätt för de släktningar som finnsi tredje parentelen. I den socialdemokratiska motionen krävs även att rättentill sekundosuccession begränsas. Jag nämnde tidigare vad det gäller. Det ärfråga om efterarv när båda de barnlösa makarna har avlidit. Trots attfamiljelagssak-kunnigas majoritet bestående av ordföranden och de tresocialdemokrafiska ledamöterna föreslagit betydande begränsningar i rätten tillsekundosuccession krävs nu i motionen av samma ledamöter att den av dembegärda utredningen även skall fä i uppdrag att föreslå begränsningar av rättentill sekundosuccession. Inom familjelagssakkunniga blev vi inte eniga i dessafrågor, men eftersom förslagen remissbehandlats och är föremål föröverväganden inom får vi säkert helt oberoende av dennamotion tillfälle att återkomma till den frågan här i . I det nu aktuella betänkandet frånlagutskottet behandlas även motionen 892 av där hon tar upp problemet med den s. k. basbeloppsregeln kontrasekundosuccession. Inom familjelagssakkunniga var vi eniga om ett förslag, som,om det genomförs, helt tillgodoser motionskrav. I den socialdemokratiska motionen framhållsatt man i första hand vill begränsa arvsrätten i vad gäller sekundosuccessionoch tredje parentelen. Eftersom man skriver "i första hand" är väldetta att se som en början pä ytterligare krav på begränsningar av arvsrätten.Tyvärr har utskottsmajoriteten inte tagit avstånd från uttrycket "i förstahand". Man frågar sig osökt vilka arvsrätter socialdemokraterna villavskaffa därefter -alltså i andra och tredje hand osv. Vi icke-socialister i lagutskottet motsätteross förslagen om begränsning av arvsrätten, vilket framgår av vår reservation.Det finns inga sakliga motiv för att skulle ta initiativ till ändringarav regler som i huvudsak är lika i alla nordiska länder. Nej, låt oss behålladen nuvarande arvsrätten efter barnlösa, ogifta, föräldralösa, för far- ochmorföräldrar och föräldrarnas syskon. Dessa släktingar, som en del betraktarsom avlägsna, är - när de har arvsrätt, och då skall ju speciella kriteriervara uppfyllda - den avlidnes närmaste släktingar, och det finns ingenanledning att samhället genom allmänna arvsfonden skulle överta denna arvsrätt. Jag yrkardärmed bifall till reservationen av m. fl. 86LENNART (): Majoriteten i utskottet anser det motiveratatt nu begära en översyn av bestämmelserna i syfte att begränsa kretsen avarvsberättigade. Reservanterna säger nej till en översyn. Det är detta som ärskillnaden i uppfattning oss emellan. Anledningen till att jag särskilt betonardetta är att man av Marfin inlägg kunde få den uppfattningen attlagutskottet lägger fram ett konkret förslag till ändring av gällandearvsbestämmelser. Så är inte fallet, utan förslaget gäller en översyn. Som motivering för vårt förslag vill jag framhålla attdirektiven för familjelagssakkunniga skrevs av dåvarande regeringen.Redan i de direktiven framhölls att familjelagssakkunniga borde se överarvsbestämmelserna. Man var dä inte alls främmande för, utan man kunde tänkasig, en begränsning av kretsen av arvsberättigade, framför allt i fråga om dens. k. tredje parentelen. Den passusen i direktiven väckte ingen särskilduppmärksamhet 1969. Det har gått dess. Jag vill vidareframhålla att - som också mycket riktigt sade - nu gällandelagbestämmelser är , dvs. drygt 50 är gamla. Den mycket snabba samhällsutveckling som skett under degångna 50 åren kan i sig motivera en översyn av arvsbestämmelserna, framförallt i fråga om den begränsade del som utskottsmajoriteten behandlar och somgäller den s. k. tredje parentelen. Man kan fråga sig varför inte familjelagssakkunniga i sittstora betänkande tagit fram de här förslagen. Det framgår avutskottsbetänkandet att det helt enkelt beror på att utredningskommittén inte lyckades fåtill stånd överläggningar på nordisk basis. Men resultatet av utskottetsförslag , som innebär en hemställan till regeringen, bör bli att regeringentar kontakter med motsvarande departement på nordiskt plan. Då får vi hoppasatt ett samnordiskt utredningsarbete skall kunna komma i gång för en översyn avdessa bestämmelser. Jag ber att fä yrka bifall fill utskottetshemställan. 87MARTIN (); Jag utgår från att alla som hörde mittanförande oeh tog del av den bild jag visade över de verkliga förhållandenainser att det inte finns motiv för att begära en utredning om begränsning avarvsrätten i den s. k. tredje parentelen, i de få fall som förekommer. Jag skall först ta upp frågan om familjelagssakkunniga.Det sägs att direktiven inte väckte någon stor uppmärksamhet. Jag vet inte omdirektiv brukar väcka så stor uppmärksamhet. Vi har på s. 440 i utredningensbetänkande redovisat förhållandena, och jag har något refererat synpunkterna imitt inlägg. Jag skall inte ägna så mycket fid åt det , eftersom det finnsviktigare saker. Jag vill bara konstatera att familjelagssakkunniga inte ansågdet vara lämpligt att framlägga något förslag. Det socialdemokratiska särskildayttrandet kom ju . Vi övriga ledamöter i utredningen kunde alltsåinte vara beredda på det. Men det viktiga, herr talman, är vad man vill uppnå.Lennart sade, att eftersom arvsreglerna inte har ändrats -det har de ju, det har ju nämnts arvsrätt efter fadern, men det är en annan sak- är det att söka finna begränsningar. Betyder det att socialdemokratinsteg för steg vill arbeta fram ett samhälle, där man får en allt starkarebegränsning av arvsrätten? Är det detta som man åsyftar när man i motionen -som ju är klippt ur det särskilda yttrandet - skriver att motionärerna anseratt i första hand sekundosuccessionen och kretsen av arvsberättigade i tredjeparentelen bör inskränkas. Eftersom man har skrivit "i första hand",måste man räkna med en fortsättning. Det skulle vara värdefullt att få veta avLennart vad som kommer i fortsättningen. Kan , om hän lyssnade på mitt anförandeoch satte sig in i hur det här verkligen förhåller sig, säga att det finns skälatt ta bort arvsrätten i tredje parentelen i och för en överföring tillarvsfonden? Kom ihåg vilka kriterier som måste vara uppfyllda! För arvsrätten itredje parentelen krävs att det rör sig om de närmaste släkfingarna. Jagförstår inte varför socialdemokraterna eftersträvar att ta bort arvsrätten förde närmaste släktingarna. Alla känner vi väl i vår bekantskapskrets något barnsom har växt upp hos far- och morföräldrar, hos farbröder, fastrar, morbrödereller mostrar, därför att barnet har blivit föräldralöst. Är det orimligt attdet i denna speciella situation finns en arvsrätt? Föreligger inte den härsituationen, finns det ju inte heller någon arvsrätt. Sedan till talet om samhällsutveckling. Visst har vi haften samhällsutveckling, men för vår del vill vi inte att samhället skallutvecklas därhän att 7 protokoll 1982/83:148-149 mer och mer av arvsrätten övergår till samhället. Jag troratt grunden för att vi privat skall vilja planera vår ekonomi, vara sparsammaosv., är att vi tror att våra närmaste kan få glädje av vad vi lämnar efteross. På bildskärmen visas nu att tredje parentelen gäller arvtill far- och morföräldrar, farbröder, fastrar, morbröder och mostrar. Dettabetyder att en person för det första måste vara ogift, för det andra barnlös,för det tredje föräldralös och för det fjärde utan syskon eller syskonsavkomlingar. 1 detta fall hävdar jag att far- och morföräldrar, mostrar,morbröder osv. är hans närmaste släktingar, och då är det också skäligt attdessa har arvsrätt och inte arvsfonden. brukar alltid varasaklig i sina inlägg, men jag konstaterade att det nu saknades sakligamotiveringar till den socialdemokratiska och kommunistiska majoritetensställningstagande, som innebär att skall begära en utredning omarvsrättens borttagande i detta fall. 88LENNART (): Kammarens ledamöter vet genom lagutskottetsbetänkande att man i f. n. bereder familjelagssakkunnigasförslag till en ny äktenskapsbalk. I det sammanhanget kommerfamiljelagssakkunnigas förslag om en inskränkning i den s. k.sekundosuccessionen.