prot · G60931 · 1982-12-31 00:00:00 — Sålunda menarCarl Bildt t. ex. aft det för genom den tekniska utvecklingen intefinns någon anledning att kräva att få disponera baser i för aft medkärnvapen kunna slå även mot militära mål i nordvästra . Denuppgiften kan bättre skötas på annat sätt, och så kommer def i än högre gradatt vara , säger . Detta är något som en stor del avdet norska folket i vart fall infe vågar lita på, utan man protesterar kraftigtmot möjligheten att kärnvapen skall kunna placeras på norsk mark. I artikeln menar aft en kärnvapenfri zon ickekommer att göra de nordiska länderna mer kärnvapenfria än vad de redan i dagär. "Sannolikheten för att de själva far sig för att bygga upp egnakärnvapenstyrkor kan icke ens teorefiskt göras rnindre. I dessa centralahänseenden skulle en zon bara vara ett slag i luften. Icke heller skulle denna1950-talstanke leda till aft det egentliga kärnvapenhotef mot de nordiskaländerna minskade", sägs i arfikeln vidare. "Det vanliga värdet avfolkrättsliga garanfier mot anfall med kärnvapen av dén typ som redan lämnats,men genom ett zonavtal ytterligare skulle kunna formaliseras, torde dessutommycket starkt kunna ifrågasättas", anför . har också synpunkter på de s. k.eurosfrafegiska kärnvapnen och deras roll. Han anför: "Vissa teser om aftinförandet avs. k. eurorobofar i NATO skulle kunna leda till att enrisk för ett till begränsat och mera utdraget kärnvapenkrig harvisserligen förekommit, men förtjänar knappast aft tas på allvar." Nåja,president kanske inte vill ta på allvar när förklaratatt kan tänka sig aft föra ett "begränsat" kärnvapenkrig iEuropa. Och kanske inte heller den strategiska ledningsplan som utarbetatsefter direktiv av presidenten och som skall ge förmågan attvinna en kärnvapenkonflikt över . Där räknar man med möjlighetenav en utdragen kärnvapenkrigföring upp . Men att helt bortsefrån supermakternas uttalade planer vore nog förödande. "Det är således svårt aft se, att de formellaförpliktelser som en zon skulle innebära, skulle innehålla någon substansmärkbar utöver den som redan finns iolika åtaganden och deklarationer vad gäller de nordiska ländernasterritorium", sammanfattar . polemiserar mot ett avsupermakterna framförhandlat zonavtal - något som knappast förespeglat denordiska länderna - och har förståeliga invändningar mot detta. Han slutar:"Och den utformning som dess (dvs. zonens) ivrigaste fillskyndare vill geden leder icke fill att kärnvapen som fakfiskt finns i det nordeuropeiska ochnordatlanfiska området dras bort eller ens reduceras. I stället för aft öka vårsäkerhet kan ett av de bägge supermakterna framförhandlat zonavtal de factokomma aft minska den. Är så fallet, bör tanken på en formalisering av rådandesituafion i läggas till handlingarna." Det finns därför anledning att fråga om hanfortfarande står bakom arfikeln och om defta är uppfattning. Defvore i så fall beklagligt, infe minst mot bakgrund av det starka folkligakravet på konstrukfiva polifiska insatser för en kärnvapenfri zon. Regeringens syn på en kärnvapenfri zon skiljer sig i såmåtto från den negafiva och defensiva syn som och eventuelltmoderaterna fört fram. Vi ser zonen och arbetet på en zon i sig som viktigaåtgärder. För socialdemokrafins del är det inte centralt att bygga upp så storasvårigheter för arbetet att det i verkligheten kan framstå som omöjligt. Istället är det nödvändigt - med kunskap om alla tänkbara problem - att ständigtsöka nya vägar och nå det centrala målet: att minska hotet om kärnvapen mot ossi , mot och mot världen i övrigt. Denna syn speglar sig tydligt iutrikesministerns svar på de båda interpellationerna om svensk nedrustningspolitikoch en kärnvapenfri zon i . Det gäller således, enligt vårt sätt att se, att lyftafram värdet av en kärnvapenfri zon i och inte bara att redovisasvårigheterna. Då är det viktigt aft inse att processen att förverkliga en zonbidrar fill att dämpa spänningen i def nordiska området och främjar avspänningoch säkerhet i norra . Kärnvapen i sig ger ingen trygghet, snararetvärtom, eftersom de viktigaste målen för kärnvapenanfall är motsidanskärnvapen. Med en kärnvapenfri zon i minskar sålunda antalet tänkbaramål för kärnvapenanfall och därmed mofiven för aft anfalla medkärnvapen. Andra posifiva effekter äv en zon är att de negafivasäkerhetsgarantierna minskar risken för utpressning genom kärnvapenhot. Ocksårisken för kärnvapenanfall i krig minskar. Andra fördelar är att antaletkärnvapen i vårt närområde minskar genom utfunningszoner och att vi skaparmöjligheter aft göra kärnvapenfri. En process för etf zonarrangemang i och dessnärområden ger posifiva impulser fill säkerheten och avspänningen i norraEuropa och . Men kan också framsteg inedmstningsförhand-Hngarna positivt påverka utvecklingen i vårt område. Enkärnvapenfri zon med utfunningszoner eller andra anslutande arrangemang kanbidra till en minskning av antalet kärnvapen över huvud taget och deras roll. Världen är översållad av kärnvapen - i sprängkrafträknat 11/4 miljon Hiroshimabomber. Och ständigt nya kärnvapen utvecklas.Kärnvapenhotet blir allt tydligare. Forskarna ger oss bara två vägar ut ur detta - Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Allt fler människor reagerar mot den vansinnigakärnvapenkapprustningen och kräver att politikerna far sitt ansvar och sökerförhindra katastrofen. Den samlade arbetarrörelsen i hela - denpolifiska och den fackliga - har ställt sig bakom kravet på en kärnvapenfri zoni . Def är vårt ansvar - även om svårigheterna är stora - aft ständigtpröva varje möjlighet till minskat kärnvapenhot. Fördelarna med en kärnvapenfri zon i är så enormtstora, aft varje möjlighet att förverkliga idén måste prövas. AnL 9 () replik: Jag förutsätter att ambassadör fårmöjlighet till meningsutbyte med om hur det egentligen hargått till när hon gett intervjun. Men de uppgifter som har förekommit i och som tidningen har redovisat offentligt är att hon faktiskt haftmöjlighet att korrigera intervjun vad gäller de ståndpunkter och de uttalandensom hon redovisade i den. Det är en sak som hon får göra upp med tidningen. Jagtog upp den därför aft det, mot bakgrund av att detta är tidningens uppgifter,är anmärkningsvärt när ett statsråd kommer med direkt konträra uppgifter. Detbör infe få passera helt opåtalf. Men det är sakfrågan som är det viktiga, och låt migdärför få fråga om hon står bakom några specifika uttalandensom förekommer i intervjun. Låt mig ta tre av dem: "Tågordningen måste vara denaft länderna i , när de är överens, deklarerar att de utgör enkärnvapenfri zon. När detta är gjort kan vi gå ut och inhösta supermakternasgarantier ." "Det är ytterst viktigt attslå fast, aft inte har något aft göra med själva bildandet avzonen. Def vill vi inte. Om på något sätt skulle ingå i zonen,vore som aft ge dem möjligheter att blanda sig i vår polifik." "Men vi kan inte begära någragarantier i förväg - vare sig att respektera zonen eller aft dra bort vissakärnvapen." Def kunde vara av ett visst värde om de här fre konkreta uttalandena. ägnade sig sedan i sitt anförande åt attcitera ur en arfikel, som jag tror att jag skrev i hösten1978 och som sedan åter publicerades i en bok . Jag har ingensom helst anledning att fa fillbaka någonting av det jag skrev. Jag tror attMaj Britt i sin nya position som ambassadör kommer att upptäcka att enhel del av de svårigheter som jag skisserat där är högst reella och ärsvårigheter som hon kommer att konfronteras med i sitt dagliga arbete. Det är viktigt att vi har svårigheterna klara för oss. Detligger nämligen en fara i att lura människorna att defta är någonting lätt, attdet bara genom några stolta deklarationer går att åstadkomma någonfingfantastiskt nytt i . Det går inte - svårigheterna är formidabla. Vissaframkomstvägar innebär att, som jag sade, vi kan få större problem i slutet avprocessen än i början av den. Def jag tycker är oroande är att def nu pågår enutveckling av regeringensoch ambassadör zonfänkande i riktning mot en, som jag har kallat def,förkrympt zon, som innebär att värdet av zonarrangemanget - om def över huvudtaget är möjligt aft uppnå - minskar för svensk del, därigenom att vi faktisktinte uppnår den reduktion av antalet kärnvapen i vårt närområde som vi kanskeskulle ha möjlighet att uppnå med en annan politik. AnL 10 MAJ () replik: Det är naturligtvis inte underligt om CarlBildt har goda kontakter rned och journalister där. Men detvore bättre om han hade kontrollerat sina uppgifter hos mig. Jag vet infe omdef är i kammarens intresse att veta hur def går till när journalisternonchalerar uppgörelser om att man skall få se artiklarna, men så gär detalltså till när en fidning har ett alldeles uppenbart syfte. Och det syftet varså tydligt, som jag också har klargjort i mitt uttalande. Syftet var att få framen tendentiös arfikel, som passade de intressen som uppenbarligenhar. Och med utgångspunkt i den artikeln har sedermera valt attframställa en interpellation. diskuterar alltså i sak infe innehållet iinterpellationssvaret, vilket är så mycket mera intressant, eftersom detklargör regeringens inställning. Def viktiga för honom är aft tro aft entidningsartikel - vem som än har skrivit den, med kontakter i och kanaler intill det moderata partiet - är mer intressant att utgå ifrån än vad regeringensjälv säger. Men det är sakfrågan som är det viktigaste. Det äranledningen till att jag har frågat, om det intryck är riktigt som man får närman läser artikel i bok, dvs. intrycket attmoderaterna i sak är totalt ointresserade av zonfrågan. Kan vi inte få svar päden frågan: Vill ha en kärnvapenfri zon i ? Är niintresserade av det? Varför kan vi aldrig få höra ett enda posifivt skäl fördet? Varför får vi alltid veta vad som är negafivt? Och varför väljer ni atttolka utrikesutskottets betänkande efter era egna syften och inte efter vadutrikesutskoftet har sagt? När def gäller tågordningen har regeringen klargjort vadman måste göra. Def är självklart aft vi i detta land måste diskutera enkärnvapenfri zon, och sedan är def regeringens sak att ta kontakt med denordiska länderna. Det är infe särskilt svårt att säga ifrån. Jag försfår inferiktigt vad är ute efter. Han har själv skrivit i sin artikel, hanhar sedan polemiserat mot det och far def som intäkt för att säga nej till enkärnvapenfri zon, nämligen att def inte är ett av supermakterna framförhandlatzonavtal som def är fråga om. Def kan def naturligtvis inte vara. Det är en frågaför de nordiska länderna att söka få fram en gemensam linje och därifråndiskutera hur man skall gå vidare och vilka inifiativ som måste tas. Det ärinte supermakterna som skall framförhandla en zon i . Vi har aldrig diskuterat den förkrympta zonen. Vi har hörtom den nu , men den har inte diskuterats eller förts fram, och denfinns inte med i Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Jag förstår alltså inte varför väljer aft ta uppden. AnL 11 () replik: Just för att komma bort från den anklagelsesom riktade mot mig - aft jag uppehåller mig mer vid formaliaän vid substansen - riktade jag till henne fre frågor beträffande vad hon hadesagt och inte sagt i intervjun. Försiktigtvis valde hon att undvika samtUgadessa tre frågor. Vi har fortfarande inte några klara besked om huruvida honsagt det som faktiskt står i intervjun eller ej. De konkreta arrangemangen -hur det gick fill när hon korrigerade eller inte korrigerade intervjun - finns detall anledning att återkomma till för dem som är närmast berörda av just detta. ställer den konkreta frågan; Ärmoderaterna intresserade av zonfrågan? Och hon gör def - lustigt nog - motbakgrund av den arfikel som jag skrev 1978 eller 1979 i Svenska Dagbladet.Varför tror att man ägnar betydande energi åt att sätta och analysera zonfrågan i alla dess detaljer, söka de problem deninnehåller och söka finna de olika möjligheter som den inrymmer? Är det infe etttecken på att man är intresserad av frågan? Def går faktiskt en viss skiljelinje i debatten mellan demsom debatterat frågan om en nordisk kärnvapenfri zon bara som ett slagord, förcharmiga uttalanden på demonstrationer, fladdrande banderoller eller stolta'löfteni valrörelsen och dem som faktiskt försöker sätta sig ner och analysera vad somär en utomordentligt komplicerad och problemfylld men i vissa hänseenden kanskeockså löftesrik materia inför framfiden. Om då någon har varit tidigare än andra när det gällt attgöra konkreta analyser är väl detta ett tecken på att där fanns intresset förden seriösa debatten och att där fanns intresset för att föra debatten bortfrån den slagordsnivå där den alltför länge varit och där jag tycker - jag villgärna säga det - att ambassadör har fått verka,på en nivå som varit ganska främmande för realiteterna. Frågan om supermakternas inblandning är självfalletproblematisk. säger nu att vi skall klara av det hela utan supermakterna.Men såvitt jag vet finns det inga nordiska kärnvapen - inga danska, norska,finska eller svenska. Skall vi reducera kärnvapnen i får vi i ettvisst läge tala med amerikanerna och ryssarna om hur detta skall gå fill. Detär en -komplicerad och icke alldeles ofarlig process, och för den gäller detatt vi förbereder oss intellektuellt och i andra hänseenden. Och defta vill jaginpränta i ambassadören med tanke på hennes nyvunna fitel och ställning. AnL 12 () repUk; Man kan ha olika uppfattningar, ,om det folkliga engagemanget. En del föredrar att vara föraktfulla och tala omfladdrande banderoller och lösliga, charmiga uttalanden. Andra ser i detfolkliga engagemangetetf starkt stöd för nedrustningsarbetet. Där har vi tyvärr en skiljaktiguppfattning. Jag säger "tyvärr" eftersom jag tror att det är centralt - om viöver huvud taget skall kunna nå några som helst framgångar i nedrustningsarbetet - att ha ett starkt folkligt stöd bakom sig. Då gäller det att inte föraktfullt peka ut det folkliga stödet som okunnigt och inte särskilt vettigt. Så enkelt är det inte, , att det är har stått för den konkreta analysen och vi andra för de charmigauttalandena. Vad har gjort i - som komut och där def fanns goda möjligheter att korrigera de uppgifterman då inte tyckte var värda att ta med - är ätt redovisa dels svårigheter,dels sakliga fakta som infe är relevanta. Det är en dålig analys, skulle jagvilja säga. I en analys skall man naturligtvis ta fram både de negativa och depositiva effekterna. Def finns inte en enda posifiv effekt nämnd i . Jag har inte sagt att en kärnvapenfri zon kan inrättashelt utan någon diskussion med supermakterna, som nu valde attformulera def. Def står i utrikesutskottets uttalande att def krävs medverkanfrån kärnvapenmakterna, och det gör det sannolikt i någon form. Men det är inte - somCarl Bildt har sagt - supermakterna som skall framförhandla etf zonavtal. Jag kan förstå om man reagerar mot det. Det är nämligen inte alls vad vi har tänkt oss; Jag har svarat på frågor. Tågordningen finns isvaret från regeringen, och den får vi också återkomma fill i detalj när vi ärfärdiga beträffande hur förhandlingsarbetet skall gå tUl och vad som skall ske.Men helt självklart är att också på något sätt kommer attberöras. Det är ju bl. a. sovjetiska kärnvapen som en kärnvapenfri zon riktarsig mot. Det finns alltså inte så stor anledning aft aggressivthoppa på oss som driver frågan på annat sätt än vad är beredda attgöra. Eller rättare sagt: Jag tror att den centrala skiljelinjen gäller viljaneller inte viljan att arbeta för en kärnvapenfri zon. Om man inte har denviljan med sig i bagaget, då har man inte heller så mycket att sätta upp, ochdå är det skönare att gömma sig bakom alla svårigheter. Om agerande i det inter-natioitella nedrustningsarbetet AnL 13 EVAHJELMSTRÖM (vpk): inledde dagens debatt med afthävda att det har rått en bred enighet mellan de svenska partierna omvilken utrikespolifisk linje vi bör föra och hur vi skall verka för nedrustningoch fred i världen. Efter dagens debatt och efter att ha upplevt valrörelsentvingas man konstatera att den breda enigheten infe längre finns. konstaterade också att vargen alltid ärredo aft ta över herdens roll. Och tyvärr är det uppenbarligen så att vargen iden svenska, är , som förhoppningsvis står i motsatsställningtill de övriga fyra polifiska partierna. Man kan ha olika uppfattning om bakgrunden fillupprustningen, inte minst på kärnvapenområdet men också vad gällerkonventionella styrkor och Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Men innan nu gick ut har det svenska fredsarbetetinfe präglats av några avgörande motsättningar i sin praktiska utformning. Vihar varit överens om att 1980-falet kanske kan vara det farligaste årtiondet imänsklighetens historia, särskilt mot bakgrund av att Reaganadministrafionendragit i gång ett gigantiskt rusfningsprogram, vilket innebär att kommeratt ha den största militära budgeten någonsin, t. o. m. större än underkrigsåren. Detta sker trots aft vi vet - därom är ochfredsforskare runt om i världen överens - att det råder en ungefärligjämvikt mellan de två stormakterna och deras allierade. På några områden ärSovjet och Warszawapakfen starkare, på andra områden och NATO. Men på dethela taget är man ungefär lika stora. Få bestrider defta - utom möjligenmoderaterna i den svenska . Vpk har lagt fram ett antal förslag somvi menar att bör ta upp. Vi föreslog senast en frysning avmilitärutgifterna, ett förbud mot utplacering av nya kärnvapen, ettprovstoppsavtal, internationella regler för vapenexport, förbud mot kemiskastridsvapen och neutronbomber. Vi menade också att FN borde få i uppdrag aftutreda och lägga fram olika nedrustningsförslag. Likaså borde en särskildeuropeisk FN-session om nedrustningsfrågorna arrangeras. Att döma av utrikesminister interpellationssvarär han i stort sett överens med oss om dessa förslag. Utrikesministernframhåller aft som ett första steg mot nedskärningar bör ett stopp ske förvidare utveckling, produktion och lagring av kärnvapen. Defta kan inteuppfattas som annat än ett stöd fill den omfattande s. k. frysningsrörelse somunder har vuxit fram i och i . Likaså måste defuppfattas som ett stöd för den fredsrörelse i som kräver ett stopp förutplacering av de nya Pershing II ochkryssningsmissilerna. Vidare stöder tanken på en europeisknedrustningskonferens. Till de andra frågorna, t. ex. frågan om vapenexporten,lär vi få återkomma. Vpk har här en annan uppfattning än regeringen, och OswaldSöderqvist har ställt en fråga till utrikesministern om vapenexportentill - vapen som används för att massakrera befolkningen påÖsttimor. Likaså skiljer sig vår uppfattning från regeringens när det gällernödvändigheten av svensk nedrustning, och jag tänker då särskilt på JAS-planet.Också i andra frågor finns vissa meningsskiljaktigheter. Vi skall t. ex. snarti kammaren diskutera IDB. En fråga som utrikesministern inte tar upp i sitt svar ärfrågan om den alliansfria rörelsen. Det borde vara naturligt för ett land somvärt att fillhöra den rörelsen. Motståndarna till förslaget, främst borgarna,säger att vi skall stå fria och obundna av några allianser. Men inom denalliansfria rörelsen behåller varje land sin självständighet, vilket man integör som medlem i IDB. Därmed skulle vi kunna stödja tredje världens länder ochbättre bidra till en nord-syd-dialog och stödja de krafter som vill brytastormakternas dominans över världspolitiken. Trotsdessa invändningar finns det ett parti i den svenska som klarfurskiljer sig från en oberoende alliansfri politik, och det är . Påsenare tid har också från folkpartihåll hörts vissa tongångar som kan tänkasstödja i deras strävan att sabotera den svenska säkerhetspolitiken.Högerkrafterna försöker utnyttja utrikespolitiska händelser för egna politiskasyften. Jag skulle kunna räkna upp många exempel på defta. När arbetarrörelsenfördömer övergrepp varhelst de sker - i , , ellerCentralamerika - lierar sig helt med och NATQ-generalernasvärldssyn. De har valt att tiga om och om men drar medförkärlek upp länder där man trots stora svårigheter söker kämpa för nationelltoberoende och för ickebindningar till ettdera stormaktsblocket. Och detta görmoderaterna enbart för aft dessa länder har en socialistisk eller progressivregim. Jag tänker på , och , för aft ta några exempel. Denna ensidighet har visat sig också idiskussionen om zonfrågan. I den debatt som jag hade medutrikesminister välkomnade jag regeringsförklaringen ochutrikesministerns bedömning av dess vikt. Jag välkomnade också de inifiativ somden redan har tagit trots de danska och norska regeringarnasmotstånd. Jag delar också den uppfattning som utrikesministern i dagger uttryck för i sitt svar, nämligen önskvärdheten av att skall blikärnvapenfri. Inte minst ubåtsincidenferna har, som påpekats, visatnödvändigheten härav. Men, som också sägs i svaret, det är ur folkrätfsligsynpunkt svårt att se att skall ingå i själva zonen. I likhet med MajBritt vill jag uppmana att bättre läsa på läxan, att bättregå igenom inte bara de debatter som har förts tidigare utan ävenutrikesutskottets betänkande . Där står det uttryckligen att Östersjönhelst skall vara kärnvapenfri, och det är vi alla överens om, men det ståringenting om att skall ingå i zonen. Då skulle inte bara de nordiskaländerna utan också , , , osv. eller delar av den är fritt hav och kan från folkrättsligsynpunkt inte behandlas på samma sätt som nationella territorier. Defta ärockså, det vill jag betona, vad den samlade fredsrörelsen alltifrån den kristnafredsrörelsen, kväkarna, kvinnor för fred, svenska freds- och skiljedomstolen,fredskommittén m. fl. gett uttryck för. Hon sade att dentycks ha glömt bort ett ord, ordet frihet, när den kämpar för freden och förNorden som en kärnvapenfri zon. talade föraktfullt om fladdrandebanderoller. Därmed dömer ut inte bara fredsrörelsen utan ocksåstörre delen av Fackföreningssverige, större delen av Folkrörelsesverige ochockså flera av de politiska ungdomsförbunden. skall vi ha en fredsdemonstrafion, ochnågra av parollerna är då "kärnvapenfri zon", "Stoppaneutronbomben", "Nej till kärnvapen i öst och väst" och"Stoppa Europarobotarnå". Dessa paroller har tidigare inte barafredsrörelserna utan också FPU, SUF, fackföreningar ochfolkrörelseorganisafioner ställt sig bakom. Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet fråga;Tror verkligen aft dessa organisationer inte har saft sig in idessa frågor? Tror verkligen aft de infe kämpar för frihet -frihetfrån förtryck, frihet från krig? Nej, för är som sagt utrikespolitiken ensidigtuppknuten kring högerkrafterna i och , den är ensidigt uppknutentill den ena stormakten, nämligen . Det är den inte för vpk. De använderzonfrågan - det var inne på - som slagträ i egna syften. Jagifrågasätter om de verkligen är intresserade av att få fill stånd enkärnvapenfri zon i . Jag tycker att i dagens debatt gör sigskyldiga fill politiskt hyckleri. Det gjorde de också när det gällde att ställaupp för freden under valrörelsen. , herr talman! Jag ställde någrafrågor till utrikesministern om hur man skall gå vidare. Han hann då besvara enav dem. Han gav beskedet att en fempartikommission infe behövs, eftersomutrikesutskottet skall behandla zonfrågan. Jag vill avsluta med att återkommafill de bägge andra frågorna som jag då tog upp, nämligen den om en samnordiskparlamentarisk kommission.och frågan om en nordisk konferens. Jag undrar ocksåom avtalstext har varit föremål för diskussion underutrikesministerns resor i . AnL 14 GUNNELJONÄNG (c): Det är bra aft vi får en debatt omnedrusfningsarbefet med tonvikten lagd på frågan om en kärnvapenfri zon iNorden, vilken jag skall inskränka mig fill att uppehålla mig vid. Detta är den första nedrusfningsdebaften sedannedmsfningsdelegafio-nens ordförande lämnade delegafionen. Jagvill som ledamot i nedrustningsdelegationen till kammarens protokoll fåframfört etf varmt fack fill för hennes utomordentliga insatser inedrustningsarbetet.