prot · G60945 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag har den uppfattningen att dethelt enkelt är vår skyldighet att här i organisera arbetet så, attdenna viktiga del av polifikemppgiffen infe näsfintill omöjliggörs. För atf ge särskilt dessa utåtriktade uppgifter ett störreutrymme har vi i centermofioner sedan fiera år fillbaka drivit tanken aftriksdagsfria veckor på ett systematiskt sätt skall läggas in i planeringen avriksdagsåret. Vi har haft en viss framgång härvidlag. är det enriksdagsfri vecka och en , Alla uttalanden jag hitfills hörtom dessa har varit positiva. menarsåledes atf def finns anledning atf gå vidare på den inslagna vägen. Men deftaställer sig onekligen mycket svårt med den uppläggning som riksdagsåretalltfort har, Def är en vikfig anledning till aft vi vill få fill stånd enförändring på denna punkt. En omläggning av riksdagsarbetet så som vi har skisseratden i vår mofion kräver betydande förändringar i gällande ordning och sannoliktockså att riksdagsåret förlängs något. Men jag kan infe finna någraallvarligare invändningar mot att börjar i stället för ioktober. Vad vi skulle vinna är ju aft ledamöter fick väsentUgtbättre möjligheter att verka utanför och på hemorten under helariksdägsåret. Vi har under 1970-talef haft interna riksdagsutredningaroch arbetsgrupper som lagt fram förslag fill små justeringar av arbetsformerna.Dessa har säkert i en hel del fall varit nyttiga. Men på något mera avgörandesätt har dé inte påverkat arbetsformerna. Vi menar således atf det krävs etf betydligt meraomfattande och förutsättningslöst grepp, om något väsentligt skall ske, Def ären utredning med dessa uppgifter som vi pläderar för i vår mofion och i vårreservafion fill utskoffsbetänkandet. Jag bersåledes, herr falman, att få yrka bifall också till reservation 9. AnL 55 () replik; Jag har alltid tyckt aft idiskussioner om de författningspolifiska spörsmålen har kvalificerat sig somden mest konservative deltagaren. Den uppfattningen får stöd också av hansanförande här , som ju gav uttryck för stor förnöjsamhet med def nuvarandeläget och relafivt liten vilja att ge någonting i en diskussion om en framtidaförfaffningsreform. En sådan borde - så uppfattar jag Berfil Fiskesjösanförande - ske helt på villkor, Berfil Fiskesjö kom inledningsvis också med en liten slängmot mina tidigare anföranden här i kammaren, där jag framfört personligasynpunkter om en reformering av valsättet. Jag vet att Berfil Fiskesjö infemenade vad han sade, när han summerade mina synpunkter så slarvigt som aft vadjag syftade fill var att ge socialdemokraterna överrepresentation, BertilFiskesjö är alltför kunnig i dessa frågor för att kunna ha en så vulgäruppfattning. Vad jag har varnat för är aft vi kan nära nog permanentaminoritetsparlamenfa-rismen genom ett valsystem som är uppbyggt för koalifionsparlamenfarismmen passar sällsynt illa för nuvarande i och för sig beklagliga block- ochkonfronfafionspolitiska skede, Egenfiigen borde pendelsvängningarna i väljarkåren fåstörre utslag i sammansättning, så aft segrande riktning fick bättremöjligheter att förverkliga sina ambifioner. På samma sätt borde tillbakagängenbli större, och pendeln då slå tillbaka, om väljarna utdömer politiken. Jagtalar då om båda parter - def gäller inte att gynna någon bestämd meningsriktning. MenarBerfil Fiskesjö att exempelvis valsystemet i enbart gynnar Vissa författningsfrågor m. m. Vissa författningsfrågor m. m. Labour?Det har naturligtvis i samma mån gynnat de konservafiva. Men låt oss se på det viktigaste: utgångspunkten för atfförsöka komma överens om en förändring av mandatperiodens längd, om dengemensamma valdagen och om upplösningsinstifufef. Jag sade i mitthuvudanförande att vi som utgångspunkt har att söka bevara enhandlingsduglighef åt regeringsmakten, något som jag tycker är viktigt i enparlamentarisk demokrati, utgångspunkt för att skiljavaldagarna var att man skall renodla rikspolitiken i debatter i samband medriksdagsval och renodla kommunalpolitiken i debatter i samband medkommunalval. Det är en orimlig ståndpunkt, Def kommer inte aft bli så, hur manän gör - def visar utländska erfarenheter, 1 all synnerhet måste diskussionerom rikspolifiken inträffa vid kommunalval, om man, som mittenregeringen gjorde,konfiskerar kommunernas pengar eller vill stycka kommunerna. En meningsfulldiskussion kring kommunalpolitiken har faktiskt växt fram på grund av att vihar fått starkare, effektivare och handlingskraftigare kommuner genomkommunindelnings-reformen. AnL 56BERTIL FISKESJÖ (c) replik: Jag konstaterar först att haren litet originell användning av ordet konservativ, Def brukar vara reserveratsom beteckning på fenomen och människor som vill bevara saker och ting precissom de är. Om man läser igenom betänkandet och lägger märke till centernsagerande i de frågor som vi nu diskuterar, så står det helt klarf aft det är visom har föreslagit en lång rad förändringar. Skall def vara någon mening medbegreppsanvändningen här, borde ett sådant beteende karakteriseras somradikalt. Sedan var litet förnärmad över atf jag hadeerinrat om de gånger då tidigare på olika sätt manifesterat sittintresse för atf valsystemet borde ändras så, att det skall gynna storaparfier, Def är självklart att kan hävda att detta är en fråga omgenerell tillämpning, och det utgår jag ifrån. Men vi vet ju vilken parfibildvi har i , Den verkliga effekten av förändringar i def proportionellavalsystemet i den riktning som önskar skulle ju vara aftsocialdemokraterna gynnas på samma sätt som de gynnades av det fidigarevalsystemet med helt valkrefsbundna mandat och med def sätt på vilket förstakammaren utsågs. Detta med def kommunala sambandet är tydligen svårt. Menjag tycker def är enkelt. Vi har en kompetensuppdelning i en lång rad frågor.De viktigaste och mest övergripande, som rör medborgare och kommuner runt om ivårt land, avgörs här i . De frågorna skall man naturligtvis faställning fill vid valet fill den representation där beslutanderätten ligger.Men sedan har vi kommunalpolifiska frågor - jag tycker gott atf vi kunde gekommunerna betydligt större kompefens, men de har redan betydande kompetens. Defrågor som faller in under den kommunalpolitiska kompetensen ärkommunalpolitiska frågor, eftersom de avgörs i kommunen. Om etf kommunalvalskall vara meningsfullt, är det naturligtvis dessa frågor som skalldiskuteras - polifikernas sätt atf handlägga dem, de kandidater som anmäler sigosv, Def är detta som skall stå i centrum för de kommunala valen. Närdet gäller kopplingen till upplösningsrätfen, viljan aft ytterligare stärkaregeringens ställning på bekostnad osv, försfår jag inte hur defrågorna kan förbindas med frågan om systemet för val fill kommuner och landsting. Vissaförfattningsfrågor m. m. AnL57 () replik: Jag skall undvika aft förlänga polemiken med tarike på de samtal somskall föras mellan partierna för att söka nå fram fill en konstrukfiv reform.Jag har hört Berfil Fiskesjös utgångspunkter och bevekelsegrunder. Jag kanrespektera dem - de får stå för vad de är värda. Minutgångspunkt var vad vi slog fast i gmndlagskommittén, när vi diskuterade dehär frågorna. Vi sade då att om den gemensamma valdagen skall ifrågasättas,borde def ske från def angelägna önskemålet att få fill stånd ett fungerandeupplösningsinstifut. Det har ju klart framgått atf det har funnits situationerunder den senaste sexårsperioden då etf extra val hade varit angeläget, men aftdetta har varit svårt aft genomföra på grund av nu gällande regler, där manexempelvis infe når fram till möjligheter atf behålladen riksdag som väljs i extravalet. Därför kommer också här in önskemålet om enlängre mandatperiod för och för de kommunala beslutandeförsamlingarna. Får vi skilda valdagar, bör vi också få en större aktivitetunder de olika valrörelserna. Detta är våra ståndpunkter. Vi är inte låsta.Vi.har infe slagit igen några dörrar inför samtalen, men vår utgångspunkt äraft det inte är nödvändigt att skilja valdagarna åt för aft få en diskussionkring de kommunalpolifiska frågorna. Vi får en blandning av kommunal- Ochrikspolifiska debafffrågor hur vi än gör, Def tror'jag vi bör vara överens om. AnL 58 ()replik: Def senaste konstaterandet från sida gör att jag fåråsäfta honom beteckningen konservativ. Han kan tydligen tänka sig att vi skallha det kvar som vi har det. Det är verkligen tråkigt, om det är en uppfattningsom fortfarande har stark resonans bland socialdemokraterna. Vihar senast under höstens valrörelse kunnat konstatera att de kommunalafrågorna haft oerhört svårt att tränga igenom. Det har varit svårt aftarrangera kommunalpolifiska debatter. Jag kan som exempel fa ett tillfälle dåelva kommunalpolitiker satt prydligt uppradade för aft föra en debatt, Def endasom fattades var en enda åhörare, Imassmedia-i TV, i radio och t, o, m, i lokalradio och regional-TV - ges det etfmycket litet utrymme för de lokala och regionala frågorna. Jaganser atf den kommunala demokratin riskerar att förvandlas fill ett slagsskyddad förvaltningsverksamhef, om infe de kommunala frågorna kan föras ut allmän debatt i särskilda val. Vissaförfattningsfrågor m. m. I en av debatterna under valrörelsen hade manplockat ihop folk med, som man trodde, ohka åsikter. Men det blev inte någonstörre debatt, eftersom även den socialdemokrafiska representanten var enövertygad motståndare mot den gemensamma valdagen - han ville ha en förändring.När jag sade att socialdemokraterna vill koppla detta fill extraval, fick jagfrågan: Vad har frågan om särskilda val i kommunerna för samband med frågan omupplösningsrätfen? Jag svarade att jag inte tyckte atf de hade något samband,och def tycker jag fortfarande. Jaghar klart deklarerat vilken uppfattning jag har i de olika frågor som OlleSvensson berört utöver dem som jag själv främst diskuterat i andra debatter.Jag har inte här chansen att upprepa mina argument. Men när det gäller extravaloch upplösningsräff ligger och mina åsikter ganska långt ifrånvarandra, Def är helt uppenbart. AnL 59 (): Den gemensamma valdagen var ett resultat av de omfattandeförfaftningsdiskussioner som fördes på 1960-falef, Länge var man ju inriktad påatt ha separata valdagar, men socialdemokraterna drev hårdnackat frågan om"det kommunala sambandet". Somen kompromiss enades grundlagberedningen om nuvarande system.Beslut i grundlagsfrågor brukar enligt polifisk praxis fattas i samförstånd,och vi ansåg oss alltså uppbundna av beslutet en fid framåt. Denna fid är nusedan några år fill ända. Viliberaler drev i den grundlagskommitté som tillsattes och somavlämnade etf icke enhälligt slutbetänkande linjen om separatavaldagar och fyraåriga mandatperioder. kunde i kommittén möjligenha fått vissa av sina synpunkter tillgodosedda, men då till priset av ettsysfem med "rullande" perioder, något som vi säger nej fill. Detta ärett sysfem som man f, ö, har i , i repubUken och i ,Regeringarna där har viss frihet aft utlysa val när def är mest lägligt för demsjälva. Samtliga borgerliga partier var överens i de här två grundläggandefrågorna, men eftersom man fortfarande önskar enighet i förfaftningsfrågor avdenna art kunde inget förslag läggas fram. Dengemensamma valdagen innebär en stor centralisering och är enligt oss liberalerett hot mot närdemokratin. som den stora kommunsammanläggningen drogfram över landet fick kommunerna ta hand om allt vikfigare delar av människorsnärservice. Jag kan nämna barnomsorgen och äldreomsorgen. Samtidigtsom detta skett har de primärkommunala och landsfingskommunala frågornaalltmer kommit att skymmas av de rikspolitiska. För många människor är det justdaghem, sjukhus, bussar, fritids- och kulturfrågor som är deras närmastekontakt med samhället, Atf dessa frågor skall diskuteras i skuggan av derikspoUtiska trätorna är inte alls självklart. Dekommunala valen har större vikt och förtjänar därför större intresse, och detkan de endast få om en självständig valrörelse kan bedrivas. Det förutsätteruppenbarUgen skilda valdagar. Att kämpa för skilda valdagar är för oss liberaler att slå vakt om den kommunalademokratin. Jag har studerat årets kommunala val. Om man bortser frånkds, som är ett etablerat parfi utanför storstäderna, finns det faktiskt speciella kommunala parfier i nära hälften av kommunerna, Defta ärnaturligtvis legitimt i en demokrafi, men det tyder på att riksdagsparfiernainfe på etf rimligt sätt har kunnat bevaka de kommunala frågorna. Motståndarna fill skilda valdagar använder två argument.Det första argumentet är def kommunala sambandet. Men defta verkar numera varaett argument som enbart har sin grund i att man vill skydda den kompromiss somen gång gjordes. Det andra argumentet är atf demokrafin i själva verket skulleförsämras vid skilda valdagar; människor är så ointresserade av kommunalpoUtikatf de infe skulle rösta i de kommunala valen, och valdeltagandet skulle minskakatastrofalt. Man pekar också på den möjligheten att rösta olika i de tre olikavalen som redan finns. Tendensen har varit atf allt flerröstat olika i de olika valen. Detta resonemang bygger emellertid på def beteende somfolk nu lärt sig: att kommunalpolifiken är en spegel av rikspolitiken. Fördetta talar visserligen att statsbidragen fill kommunerna spelar en allt vikfigareroll. Men mot det antagandet kan man hävda atf def är först genom atf ge dekommunala valen en chans atf spela en självständig roll som vi kan ge dessa valett större intresse. Tror man dessutom att blockpolitiken infe är för allafider given, kan vikten av självständiga kommunala val te sig ännu större. Mandatperioden var under tvåkammarriksdagen fyraårig.Jämfört med andra länder har vi numera en kort mandatperiod, fre år. De här två frågorna - skilda valdagar och valperiodenslängd - hänger naturUgfvis ihop. Men samfidigt finns det klara argument enbarti fråga om valperiodens längd. Vi påstår att de nuvarande kortamandatperioderna verkligen gör det svårare att fatta besvärUga beslut på ettklokt och rikfigt sätt. Regeringarna hinner nu lära sig ,administrera och sedan gå fill val året därpå. Växling vidmakten har blivit en realitet, och då krävs def längre mandatperioder för attundvika en förlamande röstvärvningshunger. För kommunerna är problemen desammasom för riket, och jag vill hävda att problemen i kommunerna t. o. m. ärstörre. Jag yrkar bifall fill , nr 8, om gemensam valdag och mandatperiodernas längd. I defta sammanhang vill jag redovisa aft reservafion nr 7av och ligger mycket nära de yrkanden vi har.Folkparfiet anser emellerfid att nu bör ta ställning till frågan omskilda valdagar och längre valperioder. föreslår en utredning, så atferforderliga grundlagsändringar kan beslutas första gången års val. Kostnaderna för allmänna val är betydande.Daniel Tarschys har i mofion 328 tagit upp de här frågorna. De svenska valenhör till de dyraste i världen. Kostnaderna bör kunna nedbringas utanskadeverkningar för demokratin. I mofionen nämns kostnader för valsedlar ochvalkuvert och Vissa författningsfrågor m. m. . Vissa författningsfrågor m. m. för arvoden till valförrätfare samt kostnader för atthålla posfen öppen. En mycket stor del av rösterna avlämnas nu på posten.Kanske borde därigenom antalet vallokaler kunna nedbringas. Mot defta börställas att reglerna är mycket hårda för de partier som står utanför riksdagen.De frågor som tas upp i motionen bör studeras vidare, och jag yrkar därförockså bifall till reservafion nr 15 om besparingar i statens ochkommunernas kostnader för allmänna val. Slufiigen vill jag också yrka bifall fillreservationen 13 om ökat inslag av personval i valsystemet. AnL 60HANS i (vpk): Inledningsvis vill jag något kommentera vadOlle anförde. Han sade aft kommunisterna infe skulle gesocialdemokraterna några snubbor i demokrafifrågorna, I andra sammanhang här ikammarde-batferna har det sagts atf kommunisterna blåser upp sig. Jag kan märkaaft det nu är en litet ny ton parfierna emellan. Men om socialdemokraternaupplever det såsom snubbor, beror det möjligen på att vi trampar på någon ömsocialdemokratisk tå. Det beror infe på motionärens illvilja. Dessutom ärmofionerna skrivna , då det satt en borgerlig regering. Vi kunde intevara säkra på aft vi skulle få en socialdemokratisk regering och ensocialdemokrafisk majoritet i , som senare skulle ta illa upp. Frågan om gemensam valdag eller skilda valdagar hardiskuterats väldigt" här . Frågan är föremål för en utredning ochkommer atf debatteras vidare. Jag skall därför infe fa upp fiden med attnärmare gå in på den saken. Men def finns faktiska samband mellan rikspolifikoch kommunalpolitik, som talar för en gemensam valdag, infe minst def faktumatt rikspolifiken är i väldigt hög grad bestämmande för def kommunalahandlingsutrymmet. har man även med rikspolifiska beslut gjortdirekta ingrepp i den kommunala ekonomin genom att dra in pengar osv. Så noghänger polifiken ihop. Den bör behandlas såsom en helhet vid etf och sammafillfälle. Men detta får vi återkomma fill i senare diskussioner. Jag skall ta upp monarkin, procentspärrarna ochvalsystemet ute i kommunerna, kommer litet senare i debatten attbehandla övriga frågor som gäller def första avsnittet i betänkandet. Återigen kräver kommunisterna monarkinsavskaffande och övergång fill republik. Vi föreslår aft successionsordningentas bort från grundlagarna och atf de uppgifter av representativ art som kungennu har överförs till falman, Def behövs infe särskilt många argumentför denna självklara reform, men tydligt är att def ändå finns ett hårtmotstånd mot den. Vi konstaterar med sorg aft vi är def enda avarbetarpartierna som fullföljer sitt polifiska program genom aft föreslåinförande av republik. Socialdemokraterna tiger stilla så som de har gjort ievinnerliga tider, Def börjar nu faktiskt gå så långt att det ute i samhälletmyntas bevingade ord kring socialdemokraternas agerande i republikfrågan. Omman har en programförklaring, som man konsekvent undviker, aldrig vill föra påtal och definitivt aldrig kämpar för, kallas det i folkmun för etf"republikkrav". "republikkrav" är alltså ett krav, som man harskrivit för väljare eller en radikal opinion inom det egna partiet men som manaldrig har för avsikt atf genomföra. Så långt har det gått när def gällersocialdemokrafins agerande i monarki- och republikfrågan aft def börjar myntasbegrepp kring det, I replikväxlingen med sade OlleSvensson.atf var konservafiv. Jag kan bara konstatera atfkonservatismen när def gäller frågan om monarkins avskaffande är väl företräddi utskottet av de andra fyra parfierna. Där är ochsocialdemokraterna i mycket gott sällskap med de verkligt konservafiva. säger anhängarna av monarkin att kungahuset har mistsin betydelse genom atf de polifiska uppgifterna har beskurits, defta i sitt inledningsanförande. Men kungahuset används utan tvekan ipropaganda av olika slag, I debatten i går om Östfimor pekade jag på det faktumatt prins användes vid en marknadsföringsresa till för attskapa goda kontakter med fascistregeringen där, Def faktum att vi har ettkungahus och aft medlemmar av detta deltar i sådan verksamhet gör atf def fåren propagandistisk och polifisk betydelse. Dessutom spelar pressbevakningen och fantasierna kringkungahuset én stor roll när def gäller fördumningskampanjer, där man genom ettabnormt intresse kring varje detalj i kungahusefs vardag kan få folk att heltgå upp i kungahusets familjeproblem och glömma sina egna. Jag tycker uppriktigtsagt synd om kungen, som är utsatt för denna bevakning. Jag skulle inte viljavara i hans kläder. T, o, m, arbetarrörelsens tidningar dehär av och fill idenna fördumningskampanj, Def är möjligt atf ett avskaffande av kungahusetskulle utlösa någon slags ekonomisk kris bland de fidningar som hänger sig åtdenna journalistik, men vi får väl hjälpa dem genom ett ökat pressföd och vägadetta mot vinster på andra håll. Det är dock inte av ekonomiska skäl som vi vill avskaffakungahuset utan av rent demokratiska skäl. Här står vi fast vidarbetarrörelsens gamla ståndpunkt att monarkin är odemokratisk och böravskaffas. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservafion 1 fill deftabetänkande. De procentspärrar som finns för val till riksdag ochlandsfing är vi från vpk starka motståndare fill. Vi återkommer medmofioner om etf avskaffande. Vi vill ha en utredning som skall arbeta framförslag om ett slopande av spärren fill och spärren till landsfingen,Def är etf orimligt förhällande aft ca 200 000 röster kan vara bortkastade iett riksdagsval och att det skall gälla för ett parfi att få 14 mandat ellernoll och inget däremellan. Jag noterade med intresse att i sittanförande sade att socialdemokraterna var motståndare till atf avskaffaprocentspärrarna,.i varje fall 4-procenfsspärren. Jag tror det var så ordenföll. Det vore intressant atf få en närmare belysning av vilka spärrar OlleSvensson kan tänka sig att def är dags atf trappa ned, I så fall skulle defvara ett steg på vägen när def gäller vpk:s krav. När spärrarna skapades, var det i princip baravänsterpartiet kommunisterna som hotades. Vi hade i opinionsmätningarna förevalet siffror som Vissa författnings-frågor m. m. Vissa författningsfrågor m. m. visade atf vi skulle hamna under spärren. På det sättetskulle man bli av med kommunisterna i . Men ett avskaffande avspärrarna blir mer aktuellt i samma takt som flera partier närmar sig dem.Ganska små förändringar i valresultatet av skulle kunna medföra att tvåparfier hamnar under 4-procentsspärren och att ett par parfier är halvvägs påväg mot 4-procentsspärren, Ändå representerar de rätt stora opinioner. Jagtänker på t, ex, kds och miljöparfiet. Minst en halv miljon människor, kanske600 000-700 000, får inte ett resultat av sin röst. Defta förhållande håller på att få sådana proporfioner aftdet infe kan accepteras. är def emellerfid inte dagsläget eller vilkapartier som befinner sig i farozonen för spärrarna som får oss att agera. Vihar från början krävt ett avskaffande av dessa spärrar. Det finns striktademokrafiska skäl bakom våra krav på ett avskaffande av spärrarna. Jag skall gå in något på utskottets argumentering fördessa spärrar. Utskottet hänvisar fill att def tidigare behandlat detta kravoch avstyrkt detsamma. Men i utskottsbefänkandet finns även hänvisningar fillatt man vid utformningen av det proportionella valsystemet inte ville driva enrättvis fördelning av mandaten i folkrepresenfafionen så långt att andra värdeni def polifiska livet skulle kunna äventyras, Def skulle t, ex, kunna medförapartisplittring. Om man ställer defta argument mot vad som har hänt sedanspärrarna infördes, visar def sig att farhågan var obefogad. Skulle någon viljasplittra def största partiet - jag tänker på socialdemokraterna - hindras haninte direkt av någon 4-procentsspärr, FörmodUgen skulle det skiljas ut enfraktion, som är större än , Jag tror infe aft def är någon vild gissning.När det gäller de flisor som har avskilts från småpartierna, t, ex,från vårt parti, har infe 4-procenfsspärren hindrat dem från att med fantasfiskentusiasm kasta sig in i valen och försöka passera 4-procenfsspärren. Def visarsig aft de får 5 000-7 000 röster, vilket inte räcker fill ett enda mandat. Sådessa spärrar har verkligen infe haft någon effekt när def gällt att hindra enuppsplittring, F, ö. anser jag aft def, om def i skulle kommain ett par partier som representerar starka opinioner - jag tänker på kds ochmiljöparfiet - infe direkt vore någon katastrof för def parlamentariskaarbetet. De argument som förs fram mot dessa spärrar används för aft glidaundan, I stället för att fortsättningsvis hänvisa fill vad man tänkte ochtyckte års reform kan man väl åtminstone försöka tänka till om vadsom har hänt och om detta har någon betydelse, för att sedan fa nyställning fill spärrarna. Jag noterar med glädje aft def i fanns en formulering som fick mig atf tro atf han åtminstone kantänka sig en annan spärr än 4-procentsspärren, Jag yrkar bifall till reservafion 11, I de primärkommunala valen finns det inga spärrar, men iregel en valkretsindelning som tjänar ungefär samma syfte.