prot · G609156 · 1982-12-31 00:00:00 — Vi menar att viinte bara på nytt kan försätta oss i det läget att man sitter och rullartummarna och väntar på att vi skall få en upprepning av den situation som viförra gången fick så stora bekymmer med. Jag får under debattens gång ett intryck av att man heltenkelt accepterar den här företeelsen. Jag vill säga att socialdemokratin aldrigkommer att acceptera ett passivt skogsägande. Den som äger skog måste ta detansvar som är förknippat med detta. Med tanke på den utveckling som är på gångnär det gäller ägarstrukturer måste vi, om vi vill göra verklighet av denuppfattningen - och jag hoppas och tror ändå på att vi skall vara ense på denpunkten - också vara beredda att justera skogsvårdslagen, så att den får denkraft den behöver ha för att vi skall kunna förverkliga dess syften. Kan vi då komma fram på frivillighetens väg när det gällerde här olika åtgärderna? Jag förstod att det var den förhoppningen som AndersDahlgren hade. Jag vill när det gäller t. ex. efterfrågan på skogsbruksplanersäga att en av våra skogsvårdsstyrelser har gjort en drive bland skogsägare somsaknar skogsbmksplan och som bedöms behöva en sådan. varintresserade, trots att planerna var förhållandevis billiga, eftersom de kundebygga på utförd översiktlig skogsinventering. Jag tror att det är angeläget att man accepterar deförhållanden som råder, och jag blir bedrövad när jag märker attmittenpartierna på det här sättet -jag uppfattar det så - i ren skräck förmoderata samlingspartiet flyr från uppfattningar som jag har en känsla av tidigare kunnat acceptera. Skogsägarna har i detta sammanhang sagt att mankan ha förståelse för obligatoriska skogsbruksplaner liksom även att man kanacceptera någon form av minimiawerkningsbestämmelser. Vad vårt land fortfarande behöver i en situafion där vifår räkna med en latent brist på skogsråvara framöver är ett handlingsprogramför hela skogsnäringen - för skogsbruk och skogsindustri - vilket ger ossmöjlighet att tillvarata de många arbetstillfällen som en välskött skogsnäringkan erbjuda liksom ekonomiska resurser för en god skogsvård. Det är uppenbartatt det inte för dagen finns någon vilja hos de borgerliga parfierna att taansvar för de åtgärder som blir nödvändiga för att främja en sådan utveckling.Socialdemokratin ser som sin uppgift att ta det ansvaret. Jag skall sluta med att i likhet med uttalaförhoppningen att det för mittenpartierna i varje fall skall bli möjligt attöverge behovet av att i varje fråga ansluta sig till principiellaoch, som jag ser det, ensidiga syn på alla frågor som har med ägandet att göra,så att man kan gå socialdemokratin till mötes när det gäller så förslagsom de vi har lagt fram. Skogspolitiken, m. m. Anf.22 () replik; Jordbruksministern höll sig i den förstadelen av sitt anförande till mera allmänna och svepande ordalag, och det somhan då sade skilde sig inte från det som är vår uppfattning. Precis som detidigare två timmarnas debatt har givit vid handen är vi överens om målet menicke om metoderna. Jordbruksministern tillförde inte heller något nytt till dendebatt som vi fört under . Jordbruksministern tog upp frågan om förloradeexportinkomster. Jag vill poängtera att vi är beroende av exportmarknader ochatt landet är beroende av de valutaintäkter som kom från dessa. Menjordbruksministern vet lika väl som vi andra vad som var anledningen till attvi inte kunde utnyttja den konjunkturuppgång som han åberopar. Att vi inte fickfram virket berodde helt enkelt på att hela virkesmarknaden var i otakt pågrund av bl. a. lagerstödet och bristande likviditet i företagen. Vi hartidigare diskuterat detta. Jag har själv debatterat det med , och jag skall inte upprepa de resonemangen. Jordbruksministern diskuterar inte vem som tar kostnadernaför lageruppbyggnaden i lågkonjunkturer osv. när skogen måste avverkaskontinuerligt. Han säger vidare att vi företräder något som han kallar frihetfrån ansvar. Vi har betonat ägandets stora ansvar. Inte minst förrejordbruksministern betonade detta mycket starkt i ett inlägg här , och jag vill understryka att ägarna måste ta ansvar. Vi är helt ense omdetta, och det är något som även vi syftar till i vår skogspolitik. Jordbruksministern talar också om skogsnäringensbetydelse, och den är vi helt överens om. Han talar vidare om löntagarnasotrygghet. Vi skulle kunna ta upp en rätt stor principiell debatt på denpunkten. Skall man klara löntagarnas trygghet med hjälp avskogsvårdslagstiftningen - jag understryker skogsvårtiilagstiftningen? Jagtrodde att skogsvårdslagstiftningens syfte var att trygga skogen ochskogstillgångarnas framtida värde, utveckling osv. Skogspolitiken,m. Viskall vara mycket noga med hur vi uttrycker oss i detta sammanhang. Ävenskogsägarna kan behöva känna trygghet. SvanteLundkvist fick närmast ett löjets skimmer över sig när han talade ommittenpartiernas skräck för moderata samlingspartiet. Jag har aldrig upplevtmig som särskilt skräckinjagande. Jordbruksministern säger att skogsägarnasorganisationer och jordbrukets fackliga organisationer har biträtt vissa delarav hans förslag. O.K., det kan finnas vissa enskilda företrädare som gjort det,men jag förmodar att jordbruksministern också har uppmärksammat den opinion somfanns ute i landet. Där accepterade man inte de moment som han nu vill införa iskogsvårdslagstiftningen. Jag har i min enfald inbillat mig att det inte baravar den mycket starkt negafiva atfityden i lagrådsremissen utan även opinionenbland skogsbrukarna som jordbruksministern hade tagit intryck av när han togtillbaka vissa delar av sin lagrådsremiss. Jagvill därför, som jag gjorde i mitt huvudanförande, ställa frågan: Vad harjordbruksministern att förtälja om ekonomiska styrmedel ? På denpunkten väntar vi på ett besked. Det hade varit mycket intressant om han i sittanförande på ett eller annat sätt hade kunnat meddela oss det. 23 vice talmanANDERS () replik: Det är utmärkt bra att jordbruksministern läser in i kammarensprotokoll vad jag sade i en proposition . Det sätter jag värde på, ochdet tackar jag för. Därmed har jordbruksministern själv bevisat att detegentligen inte finns någon skillnad mellan de uppfattningar som vi har i frågaom hur skogen skall skötas. Därmed faller också den första delen avjordbruksministerns anförande platt till marken. Vad som skiljer oss är devägar på vilka vi skall nå målet, men vår grundinställning är densamma. Än engång ett stort tack för att detta lästes in till protokollet. Intressantareblir det naturligtvis när jordbruksministern framhåller att vi hela tidenförutsåg från socialdemokraternas sida att man totalt skulle missköta skogspolitiken och att ni lade ner ettenormt arbete på den punkten. Ja, det må så vara. Men kan jordbruksministernsvara mig på följande fråga: Om ni gjorde det, varför kom ni då fram till ettså förödande dåligt resultat, att ni sedan inte kunde fullfölja det efterlagrådsremissen? Förarbetena kan ju inte ha varit särskilt grundliga, eftersomdet blev ett så snöpligt resultat. Detär också från denna utgångspunkt som jag menar att det inte finns någonanledning att göra de föreslagna förändringarna i skogsvårdslagen, eftersom vi1982 gjorde de ändringar som behövde göras, i och med att vi förändrade 6 § iskogsvårdslagen och gav skogsvårdsstyrelserna möjlighet att utfärdaföreläggande om avverkning av skog som "överhållits" för länge.Utifrån dessa förutsättningar har sedan i sin tur utfärdatförordningar. Man kan givetvis diskutera om de är riktiga. Man skulle nämligenmed en så enkel åtgärd som att bara ändra förordningar kunnaminska omloppstiden och få ungefär det resultat som jordbruksministern med en nylag säger sig vilja eftersträva. Jag vill, herr talman, ställa enfråga till jordbruksministern, när han nu kom in pä den kemiskalövslybekämpningen. Vad vill regeringen åstadkomma med det nya lagförslaget,som är en repris av vad ni sade ? Vi ser ju resultatet av det beslut somriksdagen fattade . Av de som man ville ha bespmtade har länsstyrelserna gått med . Vad avser ni med det nya lagförslaget?Är avsikten att skärpa reglerna ytterligare? I så fall borde ni ha infört etttotalt förbud. Eller vill ni luckra upp gällande lagsfiftning? Skogspolitiken, m. m. 24 () replik: Jordbruksminister läste uppett tidningscitat. Jag vet inte om han ställde sig solidarisk med det ochtyckte att det stämde bra. Jag fattade honom dock så att skogsvårdslagskulle vara ett steg tillbaka . Jag hoppas att jag hörde fel. När det gäller den saknade skogsråvaran sägerjordbruksministern att vi är tvungna att få fram skogsråvara till industrin.Samtidigt säger han att det inte är sä förfärligt många som kommer att berörasav ändringen av § 14 i skogsvårdslagen utan bara några fä. Är det dessa få somskall kunna rädda de industrier som får köra på sparlåga därför att skogsråvarasaknas? Här och var finns antydningar om att domänverket och storskogsbrukethar överawerkat under de närmast bakomliggande åren. Är det möjligt att denna"överavverkning" inte har märkts i den produktion som kommer fram?Man måste väl på den kanten hålla igen avverkningen i viss mån, och då kommerindustrin att sakna skogsråvara. Man kommer tillbaka till det faktum attindustrikapaciteten inte kan få styra avverkningens storlek. Det måste varatvärtom. Jag noterar på s. 17 iproposifionen de två kommittéer som arbetar på att komma fram med förslag fillåtgärder för en bättre strukturering av skogsbruket, vilken kan medföra att manfår fram skogsråvara. Det är bra. Jag håller helt med om att sterbhus- ochflerägande av skogsmark kan vara hämmande för en rationell och optimalskogsproduktion. Här kunde väl en ansvarig företrädare eller huvudman i dettaavseende liksom när det gäller åkermarkens skötsel vara något som kanövervägas. Jag skulle personligen vilja förorda detta för att få ettansvarstagande, som gör att skogsavverkning kommer till stånd. Anf.25 (vpk) replik: Debatten har mest handlat om att fåen väl fungerande avverkning. bra skogsvärd är grunden för att det skallfinnas något att avverka . Jag skall därför i denna replik begränsamig till skogsvården och ställa en fråga till jordbruksministern. Det råder en mycket stor arbetslöshet i skogskommunerna,som det finns ett omfattande behov av arbetsinsatser inom skogsvärdeni dessa regioner. Jag vill än en gång erinra om den undersökning som utförts avskogsstyrelsen i och enligt vilken vissa län har fått avskogsodlingen godkänd. Därtill kan man lägga röjning och gallring. Skogspolitiken, m. m. Det är en absurd situation attmänniskor skall tvingas till arbetslöshet, en arbetslöshet som kostarmiljarder. Människor tvingas att söka socialbidrag, som detbevisligen går att skapa tusentals arbetstillfällen inom skogsbruket. Om det sunda förnuftet fick råda, skulle man ändra pådessa förhållanden och åtminstone vidta snabba åtgärder. På några håll ilandet, exempelvis i kommun i , har man med hjälp av pengar frånlänsstyrelsen bildat vad man kallar skogsvärdscentra. Arbetslag utför skogsvärdåt enskilda skogsägare. Vi anser att en sådan här verksamhet bör påbörjas påflera ställen. Man kan tänka sig att dessa skogsvårdscentra utför plantering,röjning, gallring och stamkvistning. Då vore det möjligt att i störreutsträckning skapa helårsjobb. I vår motion i anslutning till denna proposition har viföreslagit ett sådant åtgärdspaket för skogsvård. Tyvärr har vi inte fått gehörför vårt förslag. Skulle inte jordbruksministern kunna ta sig en funderareöver vårt förslag? Det blir väl aktuellt för regeringen framöver att försökahitta lösningar för att ge de arbetslösa arbete. En av de nödvändigasteåtgärder som man nu kan vidta är att avhjälpa bristerna inom skogsvärden. Blirdet även i fortsättningen sä att inte ens hälften av skogsvårdsätgärderna blirgodkända, slutar det ju med en katastrof för skogsbruket. Jag är mycket intresserad av ett besked frånjordbruksministern om huruvida han är villig att ta sig en funderare ocheventuellt föreslå åtgärder i den riktning som vi har föreslagit i vår motion. För att börja med vill jagframhålla att det finns statsbidrag och AMS-bidrag för insatser på detta områdei de sysselsättningssvaga områdena. Förutsättningen är dock att skogsbruketställer upp. Jag vill också hänvisa till att vi i det Norrbottenpaket somframlades för sedan satsade pä just skogsvärden och skogsbruketför att tillvarata de möjligheter till sysselsättning och utveckling som avnaturliga skäl, som säger, kan komma till stånd i dessa områden. motiverade sin avsaknad av intresse för deförslag som vi har framlagt bl. a. med att säga att storskogsbruket kanske pägrund av att det har avverkat i överkant tidigare nu måste begränsa sinaavverkningar, osv. Jag kan inte riktigt förstå vad han ville ät. Skall jag dranågon slutsats som kan vara logisk efter hans funderingar, borde det vara attdet då blir ännu mer angeläget att öka aktiviteten bland de passivaskogsägarna. har rätt i att det inom storskogsbruket ochkanske även på domänverkssidan har förekommit en något för hög avverkning. Vimäste i alla sammanhang försöka sträva efter ett uthålligt skogsbruk. men detkräver i sä fall ännu större ansträngningar för att fä med de passivaskogsägarna. Man måste vara medveten om detta förhällande. När jag citerade , , sade jaginte att skogsvårdslag förde oss . konstaterade var att man, om man lägger den synpunkten påskogsbruket att det är marknadskrafterna som skall styra utvecklingen, hartagit sig tillbaka 80 är i tiden. Vi fick ju en gäng en skogsvårdslag därföratt man inte kunde acceptera att hanteringen av den naturresurs som skogenutgör sköttes på sådana premisser. Vi måste också ta andra hänsyn när vihushållar med skogen och skogsråvaran. Både och har varitangelägna att säga att vi är överens om problemet. Jag utgår då ifrån att dedärmed också erkänner problemet med att vi har strukturförändringar på gäng päägarsidan som förstärker dessa problem. Behöver vi göra någonting åt problemen eller ej? Medan viär överens om problemen är skillnaden mellan oss att ni avböjer de åtgärder viföreslår för att klara dessa problem utan att ni anger någraalternativa förslag. Jag har inte hört ett enda alternativt förslag. Det endajag har hört talas om är att menar att man kunde tala medvarann inom skogsbruket om det här och diskutera frågan. Jag har försökt redovisa att det inte ledde till någotgodtagbart resultat förra gången, när man satte i gång en kampanj för attförsöka övertyga de då passiva om nödvändigheten av avverkning. Så hade visst något alternativ som han nuskulle kunna tänka sig. Jag är i så fall förvånad över att han inte ger uttryckför sina alternativa förslag i utskottet, där han sitter med och har möjlighetatt komma med förslag. Det är sä dags när vi står här och diskuterar. Den avgörande frågan är ju denna: om man konstaterar attvi har dessa problem och om man känner omsorg och ansvar inför vad som skallhända framöver, är det nödvändigt att vi också vågar hålla i skaftet när detgäller att vidta åtgärder som skall kunna ge några resultat. var förvånad över att vi satteskogspolitiken i samband med tryggheten i anställningen och desysselsättningsfrågor som anmäler sig pä skogssidan. Men det är ju en självklarsak att de hör hit. Kan vi inte få upp aktiviteten hos det passiva skogsbruket,hamnar vi på nytt i den situationen att människor kan bli arbetslösa i enhögkonjunktur inom skogsindustrin. Det finns ett utomordentligt samband direktuttryckt i den skogsvårdslagstiftning som vi var överens om 1979, i varje fallvad gäller motiveringarna. Jag kan hänvisa till sidan, om behov av det. Skogspolitiken, m. m. Anf.27 () replik: Vi är väl medvetna om de strukturförändringarsom pågår på ägarsidan inom skogsbruket. Den problematiken kommer vi att senareta ställning till. Vi är alltså överens om målet, men vi har , liksomtidigare, angett olika vägar. Jag har framfört krav på mer uppsökandeverksamhet, rådgivning och sådant. Men väntar jag svar på en mycket kort fråga; Vad harjordbruksministern att säga om de ekonomiska styrmedel som man nuarbetar med i SkogspoUtiken, m. m. Man har sagt att man skall framlägga ettlagförslag . Vad har statsrådet att säga till Sverigesskogsägare? 28 vice talman () rephk: Eftersom jordbruksministern har mycket meratid än jag till repliker vill jag börja med att ställa två frågor i förhoppningom att få svar. Den första frågan är en upprepning av den fråga jagställde inledningsvis -om jordbruksministern delar den syn biträdandeindustriministern gett uttryck för i , nämligen att storskogsbruketbedriver ett skogsbruk som kan betraktas som idealiskt. Den andra frågan gäller vad jordbruksministern har föruppfattning om utfallet av de dispenser som givits för besprutning underinnevarande år. Jag fick uppfattningen under debatten att detförslag jag stod som huvudansvarig för av socialdemokraterna betraktades somhelt huvudlöst, eftersom det skulle innebära att för stora arealer besprutades. kom fram till att skulle besprutas. Det tyckte jag var alldeles för mycket. Därför skärpte jagpropositionen, så att det blev en förbudsproposition med möjligheter tilldispens. Ansökningarna har kommit till de olika länsstyrelsernamed begäran om besprutning av . Av dessa har beviljats. är min fråga - och detta är viktigt införställningstagandet : Vad är det som socialdemokraterna med sittskogsbespmtningsförslag vill åstadkomma? Är det uppluckring av den gällandelagstiftningen, dvs. att mer än skall besprutas , eller är det totalförbud? Är det ett totalförbud, då borde man föreslagit ett totalförbudoch låtit kommunalpolitikerna slippa denna kalk, slippa att utståpåtryckningar från skogsindustrin för att fä bespruta och ifrån andra gruppersom inte vill att man skall bespruta. Jordbruksministern har inte hört några alternativaförslag. Det var kolossalt tråkigt. Jag har talat om att dennuvarande lagstiftningen med de förändringar som gjordes 1982 är tillräckligför att åstadkomma detta resultat. Att jordbruksministern inte hört det kan möjligtvis beropå att han inte tycker på samma sätt, utan vill förstärka ytterligare. Det äregentligen skillnaden mellan vår uppfattning och regeringens. Regeringen villmed centralstyrning, tvångsregler och pålagor driva fram mera virke oavsettkonjunkturerna. Vi finner att det här är en fråga om information. 29BÖRJE () replik: säger beträffande denna extraavverkning att budskapet till enskilda skogsägare är: Avverka mera och därefteravverka litet till, så att ni kompenserar de felaktiga avverkningar somdomänverket och storskogsbruket gjort sig skyldiga till i ett tidigare skede.Detta är facit av avverkningsparagrafen fjorton i nya skogsvårdslagen. Beträffandetidningscitatet: häller skogsvårdslag Nr 156 och på det skogsproduktionsprogram lade fast1982. Vi tycker att Torsdaeen den vi skalllåta den skogsvärdslagen och det skogsproduktionsprogrammet få ha og mai 1983 sin gångoch visa sin verkan . Skogspolitiken, m. m. 30 (vpk) replik: Jag fick inget svar frän jordbruksministernpå frågan om han är beredd att ta sig en funderare över vårt förslagoms, k.skogsvårdscentra. I stället hänvisar han till AMS-bidrag och statsbidrag somgår till skogsvården. Det är väl bra, men jag skulle vilja rekommenderajordbruksministern att studera den delrapport som har utarbetats omförsöksprojektet i i . Där redovisas mycket positiva resultat,och det framgår också att det behövs en viss planering. Det behövs utbildning.Man måste hitta former för att på ett mera organiserat sätt ta sig an problemetmed bristerna i. skogsvården. Jag skulle än en gång vilja ställa frågan om intejordbruksministern skulle kunna ta sig en funderare. Jag tror att det mästetill extraordinära åtgärder nu för att man skall kunna komma till rätta medbristerna i skogsvården. Låt oss dä dra nytta av-utnyttja kanske är ett ord som kanmisstolkas-de arbetslösa och ge dem möjlighet att få ett meningsfullt jobb iskogsvården i stället för att de skall tvingas till eller, om deännu inte är utförsäkrade, tvingas kvittera ut sina arbetslöshetsunderstöd. Nogmåste det vara ett bra sätt, att göra den här kombinationen mellan arbetslöshetoch de stora bristerna i skogsvården. Jag känner mycket väl till Bräckemodellen,som är ett mycket intressant uppslag i dessa sammanhang. Jag kan nämna attregeringen faktiskt har gjort den som leder Bräckemodellen till ordförande iden glesbygdsutredning som arbetar med frågor av detta slag. Jag är övertygadom att de idéer som Bräckemodellen har gjort sig till tolk för kommer attprövas mycket noga. undrar över vad som kommer att händatill hösten: Vad funderar regeringen på i fråga om de s. k. ekonomiskastyrmedlen? Tveklöst är det så att inte bara vi utan även de tidigare,borgerliga regeringarna har varit intresserade av att hitta någon form förekonomiska styrmedel. Den borgerliga regeringen gav sig in pä att med skattefavöreroch bidrag i olika former försöka uppmuntra till avverkning. Detta gav ingetutbyte. Jag tror inte jag avslöjar någon hemlighet om jag säger att t. o. m.Anders erkänner att detta var ett ganska misslyckat försök attutnyttja styrmedel. Då måste vi fråga oss: Finns det någon anledning att ocksågenom ekonomiska åtgärder, vad vi nu kallar för styrmedel, försöka få i gäng enökad avverkning i lägen där vi som ett komplement till skogsvårdslagen kanbehöva göra den här sortens insatser? Vi talade i valrörelsen för vårt vidkommande om någotstöd- och avgiftssystem. När jag diskuterade detta med skogsägarrörelsen och med 43 Skogspolitiken, m. m. LRF, sade de för sin del att om det är så att man skallförsöka sig på uppgiften att klara detta genom att höja skogsvärdsavgiften, föratt sedan betala ut några former av stöd, kommer det att innebära att mangynnar de passiva på de aktivas bekostnad. Jag tror att de har rätt pä denpunkten. Därför frångick vi den tanken. I stället började vi att tillsammansmed skogsägarrörelsen och LRF diskutera någon form av individuella konton. Mansade frän skogs-ägarrörelsens och LRF:s sida att man kunde tänka sig någon formav obligatoriskt, individuellt konto som anknöt till avverkningen, där detskulle vara obligatoriskt att sätta in pengar efter avverkningen, för att fåfram pengar till skogsvården. Vi sade att det i och för sig är viktigt att vi kan fäpengar till skogsvården garanterade, men det kommer i varje fall inte attpåverka de passiva att avverka mera. Är det så att man redan i förväg vet om man avverkar också blir skyldig att avsätta medlen för skogsvård, blirman ju inte uppmuntrad att avverka. I det konto vi försökte konstruera lade vidärför inbetalningen av pengarna före avverkningen - den som icke avverkadeutan var passiv skulle få göra en insättning på konto, men kunde, när han hadeavverkat, använda pengarna för skogsvärdsätgärder. Tidningen fattade schäsen direkt och sade: harjordbruksminis-icrn gått LRF och skogsägarrörelsen till mötes. Han låterpengarna stanna pä gården. Men sedan gick det , och då hade man fått igång den stora proteströrelsen ute i bygderna, och sedan glömde man att överhuvud taget diskutera vad som egentligen var avsikten med det hela. Jag har åtskilliga gånger sagt att vi inte lyckadesdefiniera på ett tydligt sätt vad vi menade med passiva skogsägare. Därför sadejag att med hänsyn härtill och till lagrådets kritik måste man omarbetaförslaget, om man vill ha någonting att ta till som ett ekonomiskt styrmedel.Men vi har sagt att vi också är öppna för alternativa förslag tilllösningar. Vi är beredda att förutsättningslöst pröva vad man kan komma framtill. Alla vi som diskuterar skogspolitiken kan om någotår igen sitta i en situation då kritiken kommer att bli härd mot dem som haransvaret för vad som sker på skogspolitikens område, om vi får en upprepning avdet som skedde 1979-1980. Det är egentligen helt enkelt en fråga om huruvida vii förväg skall diskutera om vi kan hitta någon metod för att vara bättreförberedda att möta denna situation eller om vi skall försätta oss i det lägetatt vi mera desperat får tillgripa någon åtgärd, som inte kan vara sä förbereddsom den borde vara.