prot · G60933 · 1982-12-31 00:00:00 — Förfackföreningarna gäller etf klarf korporafivt sysfem, där fackföreningarnaknyts upp till den styrande juntan och, naturligtvis, till de företag där deskall få verka med mycket begränsade rättigheter. Defär alltså bra, det vill jag konstatera än en gång, aft det nu uttalas ett klartfördömande från den via den svenska . Def tog enviss fid - ungefär så här dags - innan den dåvarandeborgerliga regeringen och dess utrikesminister kunde komma fram tiU denslutsatsen. Def förekom ordvändningar som att man först måste avvakta denturkiska juntans verkliga karaktär, t. ex. Jag är glad för att vi har passeratdet stadiet och att det nu infe är någon som tvekar om den turkiska juntansverkliga karaktär. Mendet återstår alltså fortfarande att bistå oppositionen i , aft bistå demsom drabbas av förföljelserna. På den punkten måste man efterlysa mer konkretaoch bestämda åtgärder från sida, och det är vad vi har velat göra medvår motion. Dettalas här om Sverigs agerande i , och vi tycker från vpk att det harvarit mycket bra. , som i många fall har företrätt i de härärendena, har gjort ett mycket förtjänstfullt arbete i . Det som hargjorts där har varit bra, och det arbetet måste naturiigtvis fortsätta - vilketockså sägs i utskottets betänkande. Man måste bevaka vad som händer, driva på iEuroparådet och försöka få fill stånd ytterligare åtgärder mot juntan. JagviU också - även om det infe behandlas här - ytterligare en gång påminnaom det tredje yrkandet i vpk:s motion, som vi redan har behandlat tidigare,nämligen att bör dra in de 20 miljonerna som avsatts tillbiståndsmedel. Vi får se vad som kommer att sägas i biståndsdelen av budgetpropositionennär statsbudgeten läggs fram vad gäller avsättning av pengar påkafastrofanslaget för räkning. Det är dags aft den posfen stryks. Men vi har i vår mofion också krävt att skallverka för att ta upp Turkietfrågan i FN. Utskoftsmajorifeten hänvisar här fillaft detta har nämnts i utrikesministerns tal. Det var förtjänstfullt, men deträcker alltså infe. har vi sett att arbetet i ännu infe har letttill några konkreta resultat. Det är således dags att föra upp även den härfrågan i andra internationella fora, och då naturligtvis i större sammanhang iFN - och inte bara i fal inför generalförsamlingen. Argumentet att def infe kan vara ändamålsenligt - som defuttrycks' av utskottsmajoritefen i betänkandet - att tar upp frågan iFN kan inte accepteras. Vi måste naturligtvis aktualisera frågan om vi anseratt de mänskliga rättigheterna förtrycks i . Den här inställningenåterkommer i många sådana här sammanhang. Def sägs då att det inte finnsmöjlighet aft fa upp en viss fråga, att det inte finns underlag. Men om nuutskottets majoritet anser att det finns anledning att beröra situationen iTurkiet i olika internationella fora, så bör man också gå litet längre ochverkligen ta upp frågan i olika FN-organ och naturligtvis också införkommissionen för mänskliga rättigheter. Detta återkommer vi tiU när det gällerkurdfrågan, som ju är direkt akut. Vi har beträffande yrkande 1 i vår motion ansett att deståndpunkter som har tagits är till fyllest. Vi tycker att def är bra att detnu klart sägs ut vad tycker om den turkiska juntan. Men vi anserfortfarande att vårt andra yrkande om att skall gå vidare, vidgapåtryckningarna utöver agerande i och föra def ut i FN kvarstår.Därför yrkar jag bifall till reservationen. Åtgärder mot militärregimen i Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 47STIG ALEMYR (s): Def som sker i nu och som har skett desenaste två åren är allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna. Det kommerdagligen bud fill oss som berättar om detta. Def finns inget försvar för vadden turkiska militärregimen har gjort mot turkiskt folk de här åren. Vad det nuhandlar om är hur mest prakfiskt skall kunna medverka tiU attförhållandena blir bättre. Det sker enligt utskottets uppfattning - jag är förmin del personligen ytterst övertygad om det - genom , som har ettsärskilt organ och en särskild kommission och också en domstol för de mänskligarättigheterna. Europarådsdelegafionen har, som sade, redan frånallra första början starkt engagerat sig, och aUa partier har varit likaengagerade. Någon har haft i uppdrag aft driva frågan. Alla har på ständigtåterkommande delegationsmöten uttalat sig för aktiv verksamhet emot denturkiska militärregimen. Det tog innan regeringen anhängiggjorde fråganinför kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Jag har, fru falman, ingen Åtgärder mot militärregimen i anledning att försvara den borgerliga regering som vi hadede två . Men det finns ju ett mofiv- och jag vill gärna framföradet-för att det tog så pass lång fid. Det var ganska meningslöst att endastSverige anmälde frågan för kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Detskulle ha varit helt utsiktslöst när det gäller att nå framgång. Därför höllman på att arbeta ganska länge för att få andra länder aft också engagera sig.Det lyckades . Def var segt när det gällde att få de andra staternaaft engagera sig. Det betraktades av oss som en viktig framgång när vi fickflera andra länder - , , och - att ställaupp. Inte minst att ville vara med betydde väldigt mycket. får det här ärendet löpa i kommissionen för demänskliga rättigheterna. Jag är helt övertygad om att resultatet av def arbetetbara kan bli ett, att def noteras att bryter mot de mänskligarättigheterna. Detta kommer att leda fill uteslutandefrån . Något annat forum där vi kan nå faktiska resultat finnstyvärr inte. Av det skälet menar utskottets majoritet aft def f. n. bör räckamed det som sker. Vi har ju ändå genom utrikesministern så sent som i höstasklart markerat avståndstagandet när det gäller händelserna i . LennartBodsfröm sade att våra protester gäller också för militärdiktaturens ,där de polifiska partierna förbjuds och fackföreningar hindras aft verka fritt.Regimens motståndare utsätts för massarresteringar och skenrättegångar. Jag ber aft få yrka bifall till utskottets förslag. AnL 48OSWALD (vpk): Jag konstaterar ytterligare en gång att vi i denhär frågan nu i stort sett är överens. Jag har sagt att det ärtillfredsställande aft det nu inte finns någon som helst tvekan när det gällerSveriges fördömande av regimen i . Den tvekan jag talade om, och somegentUgen inte hör fill den här debatten, var kanske inte tvekan att börjaarbeta och fa kontakt med andra länder, utan det var tvekan att gå ut här iSverige från den borgerliga regeringens sida och klart uttala fördömandet. Dethade en svensk regering kunnat göra, och den hade kunnat fortsätta att försökafå till stånd etf bredare samarbete när det gäller aktionerna i . Jag beklagar däremot att man den här gången inte har velatsträcka sig längre och föra upp frågan på ett högre internationellt plan, dvs.i FN. Man erkänner ju sakens vikt genom att utrikesministern tog upp frågan isitt tal i FN. Det var bra, som jag redan har sagt. Men från vår sida anser viatt man måste driva den här frågan vidare, därför att konkreta resultat, trotsallt förtjänstfullt arbete som lagts ner i inte har uppnåtts. Manhar inte kunnat konstatera någon förbättring av situafionen i . Man harinte kunnat se att general och hans regim har tagit något intryck av deninternationella opinion som har kommit till uttryck i . De kanskegör det . Men det fordras alltså enligt vår uppfattning ytterligareåtgärder, och därför vidhåller vi vårt krav att frågan bör tas upp i FN, infebara i fal, vilket har gjorts, utan också i andra sammanhang. AnL 49STIG ALEMYR (s): Om frågan skulle aktualiseras på annat sätt iFN, finns det uppenbarligen mycket stora risker för att en majoritet går emotoch att vi förlorar. Det kommer då att tolkas som en seger för militärjuntan iTurkiet. Det vill vi undvika, och av det skälet bedömer vi att den för dagenenda prakfiska möjligheten att nå resultat är aft arbeta inom . AnL 50 (vpk): Det förhållandet att ibland i FN harstött förslag som blivit nedröstade har ju inte betytt att besluten tolkats somen seger för den andra sidan. Sådana förslag har förekommit, och sådanauppfattningar har drivits. Därför tycker jag inte att det är något relevantargument, att man bara därför att man inte första gången nådde ett positivtresultat skall avstå från att verka. Det finns uppenbarligen en mycket starkinternationell opinion. Och.även om vi skulle förlora i FN i en första omgång,tror jag inte att det skulle räknas milifärjuntan i till godo, annat änav dem som alltid och under alla förhållanden kommer att stödja den. Derasuppfattning kommer vi inte att kunna ändra, även om vi i FN får en majoritetför att fördöma militärjuntan i . Åtgärder mot militärregitnen i AnL 51 (); Påståendet aft det finns en starkinternationell opinion mot den turkiska militärregimen är icke underbyggt,. Det var så svårt, som jag fidigare sade, att det fog ett parår innan vi ens fick några europeiska länder att ställa upp i kampen för demänskliga rättigheterna i . Det blev till slut fem länder som gjordedet, medan en lång rad europeiska stater, bl. a. , har vägrat attvara med och ställa upp för kravet att skall agera. Def är infe så lätt, och därför upprepar jag att vi skallhandla praktiskt och ta de steg vi kan fa för att nå resultat så fort sommöjligt. AnL 52 (vpk): Jag vill infe allspåstå att det är lätt - på den punkten håller jag visst med utskottetstalesman. Jag är väl medveten om att det är mycket stora svårigheter med att fåfram sådana här resolutioner och aft få statsledningar aft ställa sig bakomdem. Men visst finns det en internationell opinion. Hur stark den är kan vidiskutera - den kanske infe är så stark att vi direkt kan få ettmajoritetsförhållande i exempelvis . Om man skulle föra upp frågan iFN, bedömer jag def så att omröstningsförhållandena där kanske skulle varamycket mera positiva än de är i när det gäller ett fördömande avjuntan i . I FN är det ju, som alla inser, en helt annan sammansättningav medlemsländer än i en ensidig europeisk gemenskap. Därför tror jagfortfarande att det skulle gå att väcka en mycket stark internafionell opinioni FN för att fördöma den turkiska juntan. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls med280 röster mot 16 för reservationen av Berfil Måbrink. 16 § Kurdernas situation Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1982/83:4 omkurdernas situation. AnL 53OSWALD (vpk): Def är nu ganska precis som vpkfog upp den kurdiska frågan första gången här i den svenska genom eninterpellafion. Sedan har vi följt upp denna med motioner under deefterföljande åren, som också nämns i utskoftsbetänkandet. Vi fick väldigtposifiva gensvar i ord när vi började ta upp kurdernas sak. De utskottsbetänkandensom det hänvisas fill och de två föregående årens debatter visar ju klart aftman höll med oss i ord. Jag tror aft dessa debatter på etf mycket bra sätt ökadekunskapen om den kurdiska befolkningsgruppens förhållanden och de mycket hårdavillkor som kurderna är utsatta för i de länder de bebor. Def är ju infe baraTurkiet, och som vi har berört i vår mofion den här gången. Kurdernafinns i många andra länder: i , i och i begränsad omfattningockså i . Som vi har framhållit tidigare är kurderna enmycket stor folkgrupp pä ca 20 miljoner - def finns litet olika uppgifter, mendef pendlar däromkring - som har varit - jag vill gärna betona har varit - mereller mindre bortglömd i de internafionella diskussionerna. De har varitoerhört förtryckta och oerhört förföljda. Vi talade om . Där finns juden största gruppen av kurder, och där utgör de inte någon liten minoritet utanen mycket stor minoritet. De har ända sedan , när detottomanska väldet styckades sönder, varit utsatta för en oerhört hårdrepression och förföljelse i . Den stora folkslakten på den kurdiskaminoriteten genomfördes av Kemål Afafiirk omkring 1925. Vi har alltså fått lära oss litet mer om kurderna. I detförsta utskoftsbefänkandet fog utskottet förtjänstfullt frammycket bra bakgrundsbeskrivningar, och saken har sedan kommit upp på ett heltannat sätt än tidigare i press och i den allmänna diskussionen. Men när vi kommer till de konkreta åtgärderna haringenting hänt. Därför har vi ansett oss tvungna aft återupprepa vår motion. Vikommer självfallet att göra det om igen . Som vi har konstaterat bådei årets motion och tidigare, har nämligen utvecklingen i Väsfasien medfört attförhållandena verkligen har förvärrats för denna folkgrupp. Def är intebara militärjuntan i i och för sig som har medfört ökat tryck påkurderna. Jag talade om massrättegångarna i i ett tidigareanförande, när vi diskuterade . Det är så gott som enbart kurder somställs inför rätta i de östra delarna i - helt naturligt, därför att iöstra utgör kurderna majoriteten av befolkningen. Alla försök av dematt hävda sin nafionella identitet, att få tala sitt eget språk osv.,undertrycks väldigt hårt. Men def gäller infe bara . Den välkändakonflikten mellan och har naturligtvis också medfört att kurdernassituation i gränsområdena mellan de två länderna har blivit ytterligtförvärrad. När def gäller kan man tala om ett krig inuti kriget, som försav regimen i mot den kurdiska befolkningen. Def är likadant i ; någotbättre i och . Vi återkommer här till precis samma frågeställning som idet förra ärendet. Vi i vpk tycker att det är bra med dessa positivauttalanden, och det är bra att man nu klart och tydligt liksom tidigare - denhär gången dock utan några som helst undanflykter och omskrivningar - ställerupp på att man måste fördöma behandlingen av den kurdiska befolkningsgruppen ide olika länderna. Men vi har också velat att man på nytt skall väcka fråganinför FN:s kommission för de mänskliga rätfigheterna. Def har ju talats mycketom detta , och här har vi samma problemafik igen. Utskottsmajoritetensäger också här att det är mera fill skada än fill nytta om det inte finnsnågra förutsättningar för att få ett omfattande stöd i FN. Detta tror jag -till skillnad från det fall som vi diskuterade i förra ärendet om - ärkorrekt. Det kan vara ganska svårt att få en omfattande internationell opinionatt ställa upp bakom den kurdiska befolkningen. Jag vill framhålla aft detta infe kan få oss aftavstå från att försöka driva denna fråga. Det svenska parlamentet var först avalla parlament i världen att ta upp denna fråga. Def har väckt uppmärksamhet.Ansatser -troligen kommer de att medföra resultat - att fa upp fråganförekommer i norska . En grupp i jobbar ganska intensivt föratt främja den kurdiska befolkningens krav. Därför anser vi att kravet i vårmofion att skall engagera sig för kurderna och föra upp deras frågainför FN:s kommission för mänskliga rättigheter är i högsta grad aktuellt. Def vore från den internationella solidaritetens synpunktmycket bra för , om vi tog detta initiafiv. Risken för bakslag fårenligt vår mening infe avhålla från att verka. Vi får inte släppa dennafråga, utan vi bör fortsätta aft hålla debatten om förtrycket av kurderna igäng. Vi bör också enligt kravet i vpk:s motion se till att frågan fas upp iden enda instans som finns, nämligen FN. Alla kurdiska organisationer- såväl de som förekommer i deolika länder där det finns välorganiserade partier av olika färg och andrasammanslutningar, som verkar för medborgerUga fri- och rättigheter förkurderna, som de grupper som har varit tvungna aft emigrera och finns i mycketstort antal i , framför allt i men även här i ,där vi har en omfattande och snabbt ökande grupp av turkiska invandrare -önskar att Nr 33 skall agera i denna fråga,ge den ytterligare belysning och skapa Onsdaeenden opinion mot förtrycket av kurdernai dessa stater. Jag yrkar bifall tillreservationen. AnL 54SÖREN HÄGGROTH (s): Det är en dyster bild 'som kammarens debattunder förmiddagen redovisar när det gäller efterlevnaden av de mänskligarätfigheterna i olika delar av världen. Det yrkande som förs fram i motionen angående kurderna ärinte något nytt yrkande för utrikesutskottet. Under de två senaste riksmötenahar utskottet behandlat liknande yrkanden. har utskottetutförligt redovisat kurdernas situation i , , , ,och . 1 sitt betänkande 1981/82:7 anför utskottet aft man delarmotionärernas uppfattning att kurderna i några av sina hemländer ofta utsättsför förföljelse och diskriminerande behandling. Dock är deras situafion intelikartad i de sex länder där de huvudsakligen bor. Det är emellerfid viktigtatt påpeka kurdernas väldigt stora svårigheter att ge uttryck för sinnationella särart. Några faktorer som ytterligare har försämrat förhållandet ärmilitärkuppen i , revolutionen i och kriget mellan och -omständigheter som motionären har påpekat i sitt anförande. Utskottet menar att det är angeläget att följa kurdernassituation och verka för att medborgerliga, polifiska och kulturella rättigheterfillförsäkras kurderna. Utskottet menar också att övergrepp mot kurderna måstefördömas på samma sätt som övergrepp mot andra folkgrupper ute i vår värld. Med dessa tidigare och nuvarande deklarationer finns definget skäl att bifalla det första krav som framförs i mofionen. Det finns, som jag sade, inga skäl förriksdagen att ånyo aktualisera frågan om kurderna och ett fördömande avövergreppen mot dem. 1 yrkande 1 begär man att den kurdiska frågan skall tasupp i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Även def yrkandet harbehandlats av ufrikesutskoftet tidigare, och man har också övervägt en sådanåtgärd. Utskottet menar aft det är viktigt att vinna en starkinternafionell opinion för de här aktuella minoriteterna. Den skiljelinje somfinns mellan utskottet och motionärerna handlar mer om vägval och metod för attuppnå en bättre ställning för kurderna. Utskottet har bedömt att man f. n. infehar några utsikter att vinna framgång i FN, och ett initiafiv i FN utanutsikter till framgång skulle också kunna skada kurdernas sak - och def hävdadeockså . Jag vill här även erinra om utrikesutskoftetsbetänkande /82:7, där man just säger att "initiativ i FN utan utsiktertill framgång riskerar aft skada den sak de är avsedda aft gagna". Men def finns skäl att ständigt påminna om deninternafionella opinionen, om den förföljelse som rikfar sig mot minoriteteroch befolkningsgrupper. Jag vill här erinra om utskoftets betänkande 1982/83:1om de mänskliga rättigheterna,där just denna fråga utförligt fas upp och där man särskilt uppmärksammarfrågan om förhållandena i och , där kurderna är värst utsatta . Den sveiiska regeringen och den svenskariksdagen - och även organisafioner, folkrörelser och liknande - måste såvälnafionellt som internationellt generellt verka mot förtryck och förföljelse ide länder där sådant pågår. Mot bakgrund av vad jag fidigare sagt ochutskottets uppfattning att man vill överlåta åt regeringen aft bedöma hur den ivarje särskilt fall önskar kanalisera denna typ av frågor yrkar jag bifall fillutskoftets hemställan. den 24 noveriiber 1982 Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot 18 förreservafionen av . Mom. 2 Utskottets hemställanbifölls. 17 § Socialförsäkringsförmåner till missbrukare Föredrogs socialförsäkringsutskoftefs betänkande 1982/83:3om socialförsäkringsförmåner fill missbrukare. AnL 55NILS CARLSHAMRE (m): De motioner som ligger till grund för de tvåreservationerna i socialförsäkringsutskoftefs betänkande nr 3 bör ses som delarav en större helhet. Moderata samlingspartiet far där upp viktiga frågor omrehabiliteringen av människor med olika sorters handikapp. Det är framför allttvå teman som går genom dessa mofioner. Def ena är behovet av samordning av ioch för sig ganska stora, om än infe fillräckliga, resurser. Det andra temat äratt vi bör undvika att låta olika åtgärder motverka varandra. För dagen är detnärmast fråga om def senare temat. Socialnämnderna hade tidigare, innan den nya lagen om vårdav missbrukare trädde i kraft, möjlighet att ta inifiafiv för att få övertaansvar och förvaltning i fråga om socialförsäkringsmedel som fillkommissbrukare. Den möjligheten är avskaffad. Försäkringskassorna har ensådan möjlighet, men socialnämnderna har inte längre rätten att göra ansökanhos om att förmåner som fillkommer svåra missbrukare skaU fåförvalfas - fill missbrukarens och hans familjs bästa - av socialnämnden ellerannan som socialnämnden anvisar. Vi menar att det är en brist i den nyalagstiftningen. i all ära, men det är både en skyldighet ochen möjlighet för socialnämnderna aft långt bättre än någon försäkringskassakänna def enskilda fallet och kunna avgöra när den här sortens insatser är av 4 protokoll 1982/83:33 Manskall se det från båda hållen, både som en rättssäkerhetsfråga för den socialthandikappade människa det gäller, och som ett sätt aft göra de vårdinsatser vii övrigt sätter in effektiva. Def måste rimligen vara tryggare och bättre förden berörda personen aft den som har aft fatta det fakfiska beslutet, dvs. idetta fallet att ta inifiativ fill en förvaltning genom nämnden eller genomsärskilt utvalda personer, bör vara en sakkunnig instans med bästa möjligakontakt med det konkreta fallet. Vi har också många exempel på att möjligheten att sparasamman inte föraktliga belopp, framför allt under anstalfsvisfelse, för attsedan, när man kommer på fri fot igen, kunna använda dem efter eget skön,alltför ofta leder fill återfall, fill aft den just avslutade vårdinsatsen blirhelt verkningslös. Alla som på fältet har sysslat något med de här frågorna vetatt det är en trivialt vardaglig händelse. Någon kommer fillbaka till stanefter en månads bortovaro, och det som händer är aft det bryter ut ett stortkalas . Det är tyvärr mycket vanligt. Vi har därför , liksom , menat att def uralla synpunkter är bättre att återge socialnämnderna rätten och skyldighetenaft när så behövs ta initiativ fill att pengar som fillkommer någon i den härsituationen, som socialförsäkringsförmåner, kan få fas om hand och förvaltastill vederbörandes bästa. Den andra reservationen tar upp frågan omförfidspensioneringen av missbrukare. Jag är den siste att önska att vi skallavskaffa möjligheten att förtidspensionera vid de diagnoser def här gäller. Jaghar varit med om och slagits för att vi skulle få den möjligheten, vi har infealltid haft den. Jag menar att den är omistlig som ett led i vårbehandlingsarsenal. Men det hindrar inte att den kan komma att användas förmycket. Jag är helt medveten om, och det utskottet säger är helt korrekt, attantalet förtidspensionerade missbrukare har börjat gå ner igen och är i självaverket nere på ungefär samma nivå som det var innan de något liberalarereglerna infördes. Men de är alltjämt för många. Därfill kommer att vi vet attden här utvecklingen infe är likformig över landet. På en del ställen har manlyckats bra, på andra ställen har man lyckats sämre. Def finns alltjämt påalltför många håll en tendens att ta till förfidspensioneringen som ettrelafivt enkelt sätt att komma ifrån ett problem. Vår uppfattning är, nu somfidigare, att förtidspension skall vara en förutsättning för rehabilitering,infe en ersättning för rehabilitering. Med den mofiveringen, fru falman, yrkar jag bifall tillbåda reservationerna fill socialförsäkringsutskoftefs betänkande nr 3. AnL 56LENA (): framhöll redan på sin tidatt det fanns bestämmelser i lagen om allmän försäkring som stod i strid med deprinciper om frivillighet och självbestämmande som föreslogs ligga till grundför den framfida . Enligt de bestämmelserna kundeförsäkringskassan efter framställning från just socialnämnden betala utförmåner fill någon annan änden försäkrade, om betalningsmottagaren inte själv kunde ta vara på sin förmån. Förslag fanns alltså redan i socialtjänstpropositionen omatt man skulle avskaffa de bestämmelser som gällde missbrukare. Eftersom fråganom tvångsåtgärder mot missbrukare när det gällde vården bröts ut ur handläggningen, och eftersom man inte hade gjort någon analys av konsekvenserna av förslagetrörande bestämmelserna i lagen om allmän försäkring, avslogs det för attutredas vidare. Vi fick den begärda analysen, och en enig socialberedningföreslog att man kunde avskaffa dessa bestämmelser.