prot · G609158 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är främst den obligatoriska praktiken på den 4-årigatekniska linjen i gymnasieskolan som har påverkats av det svåraarbetsmarknadsläget. Frågan är inte ny, och möjligheter att fullgöra dennapraktik på annat sätt än i arbetslivet har redan införts, exempelvis undersommartid på vakanta platser i yrkesutbildning vid kurser för arbetslösa (AMU)eller under terminsfid i gymnasieskolans skolverkstad. På sä sätt kan elevernatillförsäkras ett fullständigt avgångsbetyg. Vad gäller praktiken för de studerande i högskolan,framför allt vid de tekniska högskolorna, har svårigheterna visserligen ökatatt finna praktikplatser. Det finns emellertid - enligt vad jag har inhämtat -f. n. inte någon omedelbar anledning till oro. Jag förutsätter attuniversitets- och högskoleämbetet följer denna fråga uppmärksamt och iförekommande fall lägger fram förslag till åtgärder. 16 (); Jag vill tacka utbildningsministern försvaret. Det vore olyckligt om praktikens betydelse urholkades, så att praktikkunde bli vilket jobb som helst. Tanken att det skall vara relevant praktik ärriktig. Det exempel jag hörde i radion om att städning pä arkitektkontor skulleräknas som praktik för blivande arkitekter är avskräckande nog. Jag utgår frånatt så inte blir fallet. Man kan tycka att det är en märklig fingens ordning attobligatorisk praktik är en förutsättning för betyg och examen, medan skolaninte har till uppgift att förmedla praktikplatser. Som det nu är har deungdomar lättast att få sin praktik som själva har- eller vilkas föräldrar har-förbindelser i rätt bransch och med rätt företag. Detta strider mot skolans målom lika möjligheter för alla. Utbildningsministern talar om den proposition somförbereds inom . förslagom praktik föralla gymnasister har mött berättigade invändningar, men vad man mäste göra ipropositionen är att fastställa för vilka utbildningsvägar obligatorisk praktikskall gälla och säkerställa att sädana praktikplatser finns att tillgå. Inomparentes kan jag säga att jag tror att också de ekonomiska utbildningsvägarna skullevara betjänta av praktikinslag. Att ålägga företagen att hålla praktikplatser vore enligtmin uppfattning inte lyckligt. Många företag har redan varit tvungna att avböjaatt ta emot praktikanter, och andra har begränsat sina åtaganden. De har mängasökande och blir tvungna att lotta ut platserna, och det är väl inte hellerlyckligt. Praktiklönen är en avtalsfråga, men avtalen får inte ligga så högtatt lönen blir avskräckande för företagen. Den här frågan är en arbetsmarknadsfråga - det kanjag hälla med utbildningsministern om. Men jag förutsätter att eleverna redannästa är skall kunna få besked om de blivit antagna som praktikantereller inte och att skolan får åta sig vissa uppgifter i det här sammanhanget. Jag vill bara notera att sitta på två stolar , inta två oförenliga ståndpunkter:skolan skall säkerställa att det finns praktikplatser, men näringslivet fårinte åläggas att ställa upp med praktikplatser. Jag måste konstatera att det GunnelLiljegren begär nog är mycket svårt att genomföra, eftersom hon ställer upp päden allmänt borgerliga linjen att man inte får ställa krav pä näringslivet: 18GUNNEL (): ställer företagen praktikplatser tillförfogande med fullständigt marknadsmässiga löner, och dessutom ställer de uppmed handledare-det är en mycket stor prestation. I den diskussion som vi häromungdomarnas ingångslöner har frågan om praktiklönerna sin givna plats. Det ärinte fråga om att tvinga företagen att tillhandahälla platser, men jag är Om anpassning av värnpliktigas inryckningsdag tid skol-och universitetsutbildningen övertygadom att om ersättningsfrågan kunde lösas skulle många platser stå tillförfogande - det har jag hört. 19 Utbildningsminister : Fru talman!Problemet är emellerfid att näringslivet inte ställer upp med praktikplatser. 20 (): Varför ställer inte näringslivet upp medpraktikplatser? Det är därför att näringslivet i dagens situation inte har rådatt betala, som jag sade, marknadsmässig lön och ställa handledare tillförfogande. 21 Utbildningsminister : Fru talman!Om anser att vi skall satsa mer resurser på att ge företagenbättre ekonomiska möjligheter för detta ändamål, sä står det ju GunnelLiljegren fritt att motionera om det i . Överläggningenvar härmed avslutad. 9 §Svar på interpellation 1982/83:136 om anpassning av värnpliktigasinryckningsdag till skol- och universitetsutbildningen har i en interpellafion frågatmig om två saker: dels om jag avser att föreslå åtgärder för att iläsårsplaneringen större hänsyn skall tas till de värnpliktigas möjligheter attfullfölja sista årskursen i gymnasiet, dels om jag avser att vidta åtgärder föratt den förberedande universitetsutbildningen skall planeras sä att hänsyn tastill de utryckande värnpliktigas möjligheter att delta i undervisningen. Jag tar i mitt svar först upp frågan om avslutningstid förgymnasieskolan och därefter frågan om förberedande högskoleutbildning. Skolåret bör enligt skolförordningen (8 kap. 24 §) börja iaugusti och sluta senast . Beslut om vilka dagar som terminer och läsårskall börja och sluta är enligt skolförordningen en angelägenhet. Jaghar erfarit att företrädare för och chefen för armén haröverlagt om behovet av samordnade tider för skolavslutning och inryckning.Enligt en promemoria från arméchefen, daterad , enades man vidöverläggningen om att en veckas överlappning inte innebärnågra oöverstigliga problem. De värnpliktiga som har skolavslutning efterinryckningen kan få ledigt för att delta i avslutningen på sin skola. Enligt promemorian enades man vid överläggningen om attfortlöpande orientera varandra om planerade tidpunkter och att båda parter skullearbeta för samverkan på lokal och regional nivå för att i första hand undvikatvå veckors överlappning i tiden. Motden bakgrund jag nu givit är jag inte beredd attföreslå några åtgärder för att ändra läsårsuppläggningen för gymnasieskolan.Jag utgår från att skol-och militärmyndigheterna fortsätter att samverka föratt undvika problem. Jag övergår nu till att besvara den del avinterpellationen som rör förberedande högskoleutbildning. Enligt de regler som fr. o. m. gällerför den grundläggande högskoleutbildningen är det - för det stora flertaletutbildingslinjers del - universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) som beslutar omläsårets och terminernas förläggning. UHÄ har delegerat beslutanderätten idessa frågor fill högskolestyrelserna. Liksom för gymnasieskolan är alltsåbeslut av detta slag decentraliserade. Den överenskommelse som obligatorisk undervisning inte skulle starta/öre den 1september-fanns i anslutning till den studieordning som föregick . Jag har erfarit att försvarsministern kommer atttillkalla en kommitté för att se över värnpliktsutbildningen. Avsikten är attkommittén skall fä en parlamentarisk sammansättning. In- och utryckningstidernasanpassning till bl. a. de värnpliktigas civila studier kommer att ingå i deöverväganden som den planerade kommittén skall göra. Mot bakgrund av vad jag nu sagt anser jag inte att detfinns anledning att nu vidta några åtgärder beträffande förberedandehögskoleutbildning för värnpliktiga. Om anpassning av värnpliktigas inryckningsdag till skol-och universitetsutbildningen 23KERSTIN (): Jag tackar utbildningsministern för svaret. Det är uppenbart att de beslut som vi politiker fattar vidsin tillämpning nägon gång kan innebära bekymmer för vissa medborgare. Det ärdå vår plikt att se till att en förändring kommer till stånd. Ett exempel på att de myndigheter som har att administrerainte själva tycks kunna lösa problemen är kollisionen mellan skolavslutning försista årskursens elever och inryckning till värnpliktstjänstgöring. Årsklassefter årsklass tvingas till vad de tycker mindre betydelsefull verksamhet desista veckorna i skolan. tvingas de ungdomar som rycker in till sinförsta värnpliktstjänstgöring att lämna sina kamrater . Detär troligen utan intresse för skolarbetet, men det splittrar den gemenskap somhar byggts upp och som borde få avslutas lika för alla. Den okänslighet som skolmyndigheterna tydligen visarkompenseras i någon mån av generositet från militär myndighet. Detta är dockendast delvis en lättnad. MöjUgheten att få ledigt avslutningsdagen är tillglädje för dem som rycker in till ett hemortsförband men är av tvivelaktigtvärde om man är förlagd långt från hemorten. Låt mig ta några exempel. Min yngste son rycker den 6 juniin pä Lv 6 i . Han lämnar då under den av terminen sinakamrater, men han kan utnyttja möjligheten till en ledig dag. Får hanpermission kan han lätt ta sig de till sin skola ochdelta i avslutningen. Väldigt få göteborgare rycker dock in till sinahemortsförband 2 protokoll 1982/83:158-159 Om anpassning av värnpliktigas inryckningsdag till skol-och universitetsutbildningen - även iövriga delar av landet är det få som rycker in till hemortsförband. Hur blir det för de av hans kamrater som rycker in tillArvidsjaur och ? Visserligen kan den resan fränArvidsjaur företas med flyg, men hjälper det? Enligt order från chefen förarmén beviljas ledighet men s. k. särskild resa utgår ej. Det blir därför dyrtför de värnpliktiga. Kanske kan de åka ner, men det räcker att noteraosäkerheten om de hinner och kostnaden för resan för att konstatera att det äroacceptabelt. Det är inte bara yta och våra långa avstånd somskapar bekymmer; en värnpliktig i hinner på grund av förbindelsernainte hem till till skolavslutningen. Det är föga tröst för årsklass efter årsklass av svenskaungdomar när statsrådet hänvisar till innehållet i promemorian daterad den 21maj 1980, då man vid överläggningarna "enades om att fortlöpande orienteravarandra om planerade tidpunkter och att båda parter skulle arbeta församverkan på lokal och regional nivå för att i första hand undvika två veckorsöverlappning i tiden". Ungefär samma resonemang har statsrådet i sitt svar.Frågans lösning är en angelägenhet. Det är inte sant. När kommunerna i praktiken skall försöka klara av att gesista årskursen en tidigare avslutning, möter de genast svårigheter. Lägger manavslutningen för sista årskursen måste alla, fränårsklass 1, följa detta. Det innebär tidigare skolstart eller kortare lov underterminerna. Sä länge man inte har möjlighet att avkorta sista årsklassen ärfriheten inget värd. Det är de centralt fattade besluten om lägsta antal dagarför erhållande av statsbidrag som lägger effektivt hinder i vägen för denkommunala friheten. Det är alltså vår skyldighet, som ledamöter i riksdagenoch som departementsföreträdare, att ingripa. När statsrådet säger att hon utgår från att skol- ochmilitärmyndigheter fortsätter att samverka för att undvika problem är det attinte vilja se verkligheten som den är. Hade man genom samverkan kunnat undvika problemen hade minfråga till statsrådet varit överflödig. Vidare hade den del av de ca 7 600ungdomar som går i gymnasiet och i vår rycker in till sin förstavärnpliktstjänstgöring inte tvingats lämna sina skolkamrater under den sistaveckan. Problemet med utryckning för studiestart är av litet annankaraktär. Det verkar hoppingivande att försvarsministern tydligen tänker ge enkommitté i uppdrag att se över dagens förhållande. Jag vill bara understryka att de kurser som anordnasunder augusti månad för blivande studerande vid universitet och högskolorförorsakar mycket bekymmer och onödigt arbete för såväl elever som personal vidmilitära skolor. Eftersomöverenskommelsen om att obligatorisk undervisning inte skall startaföre tydligen inte finns med i dagens studieordning, fordrasverkligen en översyn. De kontakter som jag har haft med bl. a. militära skolor iGöteborg visar att översynen måste ske snabbt. Som det ser ut är det inteens brist pä samordning det gäller - det verkar som om universitet ochhögskolor medvetet försöker blunda för problemen. En rekommendation omåterhåll-.samhet vore därför pä sin plats. De elever som skall börja sina studier vet att deförberedande kurserna är näst infill nödvändiga för att de skall kunna hängamed vid kursstarten. Eftersom ledighet beviljas endast om kursen ärobligatorisk uppstår betydande problem. Då en utredning med efterföljande behandling tar kanskefem ä kommer det att vara stora problem under ganska läng tid. Jag villdärför fråga statsrådet om hon vill medverka till att universitet och högskolortar sitt ansvar och visar återhållsamhet när det gäller att förlägga kursertill augusti månad. Så tillbaka till den första delen av frågan, som är denmest brännande aktuella. Eftersom svaret inte ger några förhoppningarom envilja från statsrådet att ingripa vill jag upprepa min fråga; Vill statsrådet genom förslag till tänkbara förändringarse till att något händer? Om anpassning av värnpliktigas inryckningsdag till skol-och universitetsutbildningen Det här är en ständigt återkommande fråga. Detär svårt att lösa problemet, eftersom det handlar om två myndighetersmotstridande intressen. Jag kan inte se att egentligen har någralösningar att föreslå. Det enda förslag till lösning hon har är att man skallavkorta det sista läsåret för studerande. Det tycker jag är en dålig lösning.Det innebär de faeto att vi minskar antalet undervisningsdagar, och det fårkonsekvenser för undervisningens kvalitet. Vi måste försöka finna andrametoder- man måste samverka sä att dessa överlappningar, som jag tror äroundvikliga, blir så litet skadliga som möjligt. Jag tror inte heller att man iuniversitets- och högskolevärlden skulle vara betjänt av att allmänt varaåterhållsam med förberedande kurser och i stället lägga in deras innehåll i devanliga kurserna. Det skulle också vara att sänka utbildningens kvalitet, ochden tycker jag vi skall värna om. 25KERSTIN (); Statsrådet säger att detta är ett återkommandeproblem - det är ju just det som är det bekymmersamma - och att man inte hittatnågon lösning på det. Jag har med mig några brev frän elevråd som reagerat. Iett sägs t. ex: Det borde inte vara svårt att förstå att när man har gått iskolan i elva eller tolv är blir något alldeles speciellt - mycketfester och glädje - och man gör det bästa för att krama det sista urklassgemenskapen. Allt detta mäste de Om planerat radiosystem för pojkar gåmiste om som blir inkallade. -1 brev efter brev återkommer samma inställning. Enligt den plan som är uppställd låg inryckningen 1982 den7 juni oeh avslutningarna i skolorna runt om i . ärinryckningen nästan överallt , och avslutningarna den 10-12 juni.Enligt planeringen är , och skolavslutningenär planerad till . Problemet.ser alltså inte ut att kunna lösasnästa år heller, om man inte gör någonting mera radikalt. Vad skall de ungdomar som detta drabbar få för bild avsamhället och av hur vi sköter våra uppgifter när man säger att detta beror påatt man inte kan samordna och inte finna några lösningar? Jag tycker att det ären tänkbar lösning att avkorta studietiden, om man inte klarar det pä annatsätt. Det är väl diskutabelt om undervisningens innehåll blir så förfärligtmycket sämre om den går bort - när man har erfarenheter av hurungdomar uppfattar vet man att det inte är så mycket som sker då;det är just samvaron som är det viktiga. ' Utbildningsministern sade att man skulle få sämreuniversitetsutbildning om man inte har dessa förberedande kurser . Detkan man sätta i motsatsförhållande till den tid som de som drabbas har tillsitt förfogande i kadettundervisningen - det är nämligen kadettutbildningen påde militära skolorna som detta gäller. De har en mycket begränsad tid till sittförfogande för utbildning, och då drabbas den utbildningen. Det vore väl bra omman kunde samordna det så att den ena slutar när den andra börjar och inte låtaden ena verksamheten försöka ta tid från den andra. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1982/83:506 om planerat radiosystem för har frågat statsrådet han - med hänsyn fill att regeringen samfidigt uppmanar till sparsamhet föratt klara ekonomiska problem - vill medverka till attvattenfallsverket avstår från att bygga upp ett planerat radiosystem. Arbetet inom regeringen är sä fördelat att det är jag somskall svara pä frågan. Enligt vad jag har inhämtat togs vattenfallsverketsnuvarande mobilradiosystem 1970 och är i behov av utbyte . Efter ingående utredningar har verkets styrelse den 8 december 1982fattat beslut om ett nytt mobilradiosystem till en total investeringskostnad av75 milj. kr. Det nya systemet kommer att tas i driftsuccessivt frän mitten av till mitten av . I samband med utredningarna övervägde verket att anslutasig till MRT-system, som kallas Mobitex. Skälen till att dettasystem intevaldes är enligt vattenfallsverket att ett separat system fungerar säkrare vidomfattande störningar, är att föredra från beredskapssynpunkt samt inte medförnågra påtagliga ökningar i totalkostnaden. För vattenfallsverkets del skullekostnaden ha blivit högre i Mobitexalternativet. 27 (vpk): Jag tackar energiministern för svaret. Det ärnu man började utreda frågan om radiotrafiken och desssamordning här i landet. Denna utredning presenterades 1979 och kallades dåSARK-utredningen, samordning av allmänna landmobila radiokommunikationer. Denföreslog att man på lång sikt skulle gå in för en samordning. , som har ett väl förgrenat nät av både FM- ochTV-stationer över hela landet, bygger nu upp ett modernt telexdatasystem,Mobitex, och ser det som ett första steg till en rikfig samordning av dennafunktion i landet. har en erkänd kompetens och stora resurser,vilket gör att många statliga verk har avstått från att skaffa egna system ochgått med i Mobitex. Det gäller , postverket och andra. Härigenom uppnås naturligtvis en rad fördelar. Förutom fördelarnamed enhetlig standard och stordrift är det fråga om personalbesparingar ochmöjlighet till högre kvalitet pä systemet. Men envisas med att byggaupp ett eget system. Enligt uppgift skulle det kosta 90 milj. kr. Vattenfallbörjade egna utredningar . Det är märkligt att personalen hela fidenhar hållits vid sidan om de här aktiviteterna. Som skäl anför man nu tekniska problem, vilket också ståri svaret. Det är tekniskt säkrare att ha ett eget system, säger , mendetta fillbakavisas av , som har ett mycket säkert nät och somdessutom förklarat sig vara berett att ställa upp med speciella anordningar förradiolänksystem för strategiskt viktiga avsnitt av verksamhet.Därför är det sä svårt att tro att det skulle vara några speciella behov förVattenfalls vidkommande. Kostnaderna blir lägre med ett eget system, enligtVattenfall. Det är helt otroligt att man genom ett samarbete skulle få högrekostnader och att det är fördelaktigare ur ekonomisk synpunkt att separera ochbygga upp ett eget system. Man har ju inte ens förhandlat med . Hurkan man då veta vad det kommer att kosta att ansluta sig till Mobitex? Det helaär förvånande. När det gäller beredskapssynpunkterna är erfarenheten denatt ett uppsplittrat system måste vara högst ofillfredsställande. Det måste välvara bättre om man har standardiserade moduler etc. Att ha flera system medolika lager av reservutrustning osv. måste vara ur beredskapssynpunkt mindrelämpligt. Om planerat radiosystem för Låt mig först säga att jag förstår om manupplever det som egendomligt att det inte blir billigare medsamordningsvinster. Regeringens generella inställning är självfallet att manbör eftersträva samhällsekono- Om åtgärder för att öka avsättningen av flis, m. m. misktlägsta kostnad, bl. a. genom samarbete. Självfallet är det också viktigt medfackligt deltagande enligt de regler som finns i värt samhälle när det gällersådana här frågor, och det utgår jag ifrån att man använder sig av. Sedan är det faktiskt så, , att televerkethar haft tillfälle att både ge leverantörsoffert och lämna andra erbjudanden,och då har det visat sig att dess system för del skulle ha bliviten halv miljon kronor dyrare . har det att göra med att å ena sidan man redanutnyttjar samordningsvinster i vissa fall i stor utsträckning, ä andra sidan80 % av den investering som det här gäller avser verksamhet ute pådriftsplatserna som i alla fall skulle ha fått göra särskilt och sominte inryms inom ordinarie investeringar. Självfallet är det, som jag sade, viktigt att välja densamhällsekonomiskt bästa lösningen, med samarbete mellan myndigheter och verk.I det här fallet förefaller det mig svårt att hävda något annat än attVattenfall har valt den ur synpunkt lämpligaste metoden. 29 (vpk): Som energiministern mycket riktigt påpekar, ärdet anmärkningsvärt att man gör gällande att det skulle bli billigare attseparera och arbeta med tvä olika radionät över landet. Det här är ofta påtalat från fackligt håll, där man självär med genom sina medlemmar och jobbar med att utveckla systemet Mobitex. Manhar förvånat sig över att det har gått till så att facket inte harfått titta över utredningarna och komma med sina synpunkter och förslag. Det ärklart att det har bidragit till att objektiviteten i hela utredningsmaterialetmåste ifrågasättas. Det har också sagts mig när jag har kontaktat ,att man där var fullt öppen för fortsatta förhandlingar om lösningen av deproblem som anför när det gäller säkerheten. var berettatt göra speciella anordningar för att tillgodose behov avradiolänkförbindelser osv. Detta måste ju innebära att kostnaderna för enintegrering med Mobitexsystemet inte kunnat vara slutgiltigt bestämda. Det är helt klart att man borde på ett mera allvarligtsätt ha begrundat frågan om en samordning. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på interpellationerna 1982/83:110 och 122 om åtgärder för att ökaavsättningen av flis, m. m. har frågat mig vilka åtgärderjag vill vidta för att skapa snabb avsättning av flis. IvarFranzén har frågat mig om vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta föratt undvika att den kolsatsning som pågår blir ett hinder för satsningen påenergihushållning, värmepumpteknik, skogsenergi och en medveten förberedelseför ökad satsning på solenergi. Jagbesvarar interpellationerna i ett sammanhang. bedömde vid det energipolitiskabeslutet att det skulle vara möjligt att öka användningen av skogsenergi fränca till . Vidare angavs i riksdagsbeslutet som sannolikt attsolenergi och värmepumpar frän en nästan obefintlig användningsnivå är 1979skulle komma att öka till , varav direkt solenergianvändningendast skulle svara för en mindre del av ökningen. Användningen av kol förenergiändamål bedömdes komma att öka frän till 31-45TWh . Vad avser energihushållning angavs målsättningen för energihushållningeni byggnader till , i huvudsak . Den försiktiga planmässigakolintroduktion som regeringen ställt sig bakom är vad avser nivån helt ienlighet med riksdagsbeslutet frän . Regeringen har därtill ställtmycket stränga miljökrav och infört nya stödformer för avanceradmiljöteknik. För att nå målet för användning av fasta bränslen harriksdagen beslutat om en rad åtgärder. En lag om utförande aveldningsanläggningar för fast bränsle har införts från . Inomregeringskansliet förbereds vidare ett förslag om tillståndsprövning av nyakoleldade förbränningsanläggningar. Stöd frän oljeersättningsfonden ges till införande ochkommersialisering av ny teknik som snabbt kan minska oljeberoendet. Statens rådför byggnadsforskning satsar betydande medel pä forskning och utveckling avteknik för utnyttjande av direkt och naturligt lagrad solenergi. harvidare anslagit ca 125 milj. kr. inom forsknings- och utvecklingsprogrammet föråtgärder rörande inhemska bränslen /82-1983/84. Kommunerna har ålagts att upprätta s. k.oljereduktionsplaner som skall visa hur arbetet med oljeersättning skallbedrivas. För att ytterligare främja övergängen till inhemskabränslen beslöt med anledning av propositionen omvissa ekonomisk-politiska åtgärder (prop. 1982/83:50) att anslå 200 milj. kr.för stöd till främst torveldade förbränningsanläggningar som beställts under år1983. Ett flertal torveldade anläggningar beräknas komma till stånd till följdav detta stöd. Vidare anslogs 700 milj. kr. för att komplettera nuvarandestödformer inom energiområdet och för att undanröja de hinder som kan finnashos industrin när det gäller att leverera energiutrustning.