prot · G609107 · 1982-12-31 00:00:00 — Arrestintaget i sin tur är beläget och utformat så, attdet bedöms medföra påtagliga olycksfallsrisker för personal, bl. a. på grund avatt intaget har en sjustegstrappa och att det avvisiteringsrum som denna trappaleder till är mycket trångt. Det är svårt att beskriva lokaler. De skall egentligenbeses, om man skall kunna få en riktig uppfattning om hur de ser ut. Detta kan synas vara detaljer, men det handlar i alla fallom otillräckliga lokaler och en dålig arbetsmiljö. Jag ville gärna ge dennabeskrivning, för att det skall framgå att en förändring av situationen i Nässjöär ytterst angelägen. 4 protokoll 1982/83:107-108 Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet 1min mofion har jag också angett sysselsättningspolitiska skäl för byggnation.Situationen på byggarbetsmarknaden i Nässjöområdet har inte förbättrats sedanmotion skrevs, den har tvärtom blivit sämre. Antalet ärenden som behandlats påbyggarbetsnämnden samt byggnadskostnaderna är nu av vadsom fanns vid denna fid. Attbyggnation av polishus i kommer i gång är angeläget avarbetsmarknadsskäl, och det är angeläget också därför att polisen i harytterst dåliga lokaler till sitt förfogande. Handlingar finns färdiga föromedelbar byggstart. Tomt är inköpt och klar för byggnation. Med anledning av det anförda ber jag att få yrka bifall till motion nr313. Anf.65 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslagom kvällsplenum nu uppsatts. 66 (): I justitieutskottets betänkande 1982/83:21 behandlas min motion nr 1748angående åklagarstationeringen i . I motionen hemställer jag om attriksdagen skall ge regeringen till känna att åklagarstationeringen börbehållas. Utskottethar inte velat föregripa regeringens ställningstagande, utan avstyrkt bifallfill motionen. Riksåklagarenhar beslutat att stafioneringen i skall upphora med utgången avdecember månad 1982, men har anfört besvär, och ärendet ärnu i . Riksåklagarensskäl för indragning är att det skulle bli rationaliseringsvinster. Det tordenog bli ganska obetydliga besparingar, eftersom man i stället får andrakostnader när åklagare och kanslipersonal skall åka från Boråstill . Antagligen blir det också fler resor för polisen. Viktigtär också att samarbetet mellan polis- och åklagarväsendet torde försämras omdet blir en indragning. Detsom mest oroar mig om vi får en indragning av åklagarstafioneringen är att deti så fall skulle bli ytterligare ett steg mot en allt starkare centralisering.Vi har förut förlorat häradsrätten som en följd av ändrad domkretsindelning,och har jag erfarit att det finns planer på att dra in den lokalakronofogdemyndigheten. Sammanlagtbetyder sådana här s. k. rationaliseringar - och denna synpunkt gäller intebara min hemkommun, utan de små glesbygdskommunerna i allmänhet - att vi fårsämre service i de små kommunerna och allt färre arbetsfillfällen i offentligförvaltning där vi redan förut har få. Detta går stick i stäv mot den riktningsom de flesta av kommunernas förtroendevalda strävar efter: ett mer differentieratnäringsliv med bl. a. fler tjänster i offentlig förvaltning. Jag har ingetyrkande utan nöjer mig med att framföra de här synpunkternai hopp om att de kommer att beaktas vid handläggningen i . 67 (): I motionen 1209 av och mighar vi tagit upp polisens aktiva och positiva medverkan i det nordiskatrafiksäkerhetsåret. Vi har också påpekat att nya uppgifter har lagts påtrafikövervakande polispersonal fr. o. m. . Vi har i motionenframfört vår oro inför den neddragning som regeringen föreslår när det gällertrafikövervakningen ute på vägarna. Utskottet har i betänkandet erinrat om de riktlinjer vifastställde för trafiksäkerhetsarbetet och noterat att detta århar ställt upp i den gemensamma nordiska akfiviteten för säkrare trafik.Utskottet säger också att polisen är en vikfig del i basen för detta arbete.Efter de deklarationerna skulle man kunna tro att utskottet skulle vara berettatt korrigera regeringsförslaget, men så har inte skett. Visserligen harutskottet erinrat om att det har skett en förbättring rent statistiskt underförra året - att dödsolyckorna har minskat och de svåra personskadornamed ett par procent. Detta balanseras delvis av att de lindriga personskadornaökade i antal. Jag skulle vilja varna för att vi slår oss till ro meddessa uppgifter. Även om vi inte har fått särskilt mycket statistik förinnevarande år, är det som hitintills går att utläsa synnerligen alarmerande.Det handlar om en drastisk uppgång i antalet trafikolyckor. Det gäller detantal personer som var inblandade i trafikolyckor, framför allt dem som dödatseller svårt skadats. omkom 36 personer i trafiken.Samma månad var siffran 50. Svårt skadade var 218;den siffran har nästan fördubblats till 383. Dessutom har de lindrigt skadadesantal ökat med nästan 100 till över 800 personer. Samma illavarslande tendensfinns när det gäller barntrafikolyckorna. kan naturligtvis inte alla olyckor avvärjas genominsatser från trafikövervakningen. Men jag vill gärna ta fasta på utskottetsegen uppfattning att polisen fyller en viktig funktion när det gäller att främjatrafiksäkerheten. Om man därtill ställer sig bakom utskottets deklaration attdet är angeläget att polisens insatser för en tryggad säkerhet i trafiken ävenframdeles hålls på en hög nivå, blir man litet konfunderad när utskottetraderna strax efter i betänkandet tar så lätt på neddragningen av dentrafikövervakande personalen. Om en aktiv trafikövervakning minskar olyckornaoch antalet döda i trafiken, är ju risken uppenbar att vi genom en minskning avtrafikövervakande insatser i betydande grad - som regeringen här föreslår -riskerar en ökning av antalet olyckor och antalet döda i trafiken. Till dettaskall läggas att polisen fått nya och tunga uppgifter när det gäller de farligalandsvägstransporterna. Låt mig erkänna att det känns litetmotsägelsefullt och onekligen som en logisk kullerbytta om vi, efter utskottetsvälvilliga deklarafion om trafikövervakningens värde och efter den svenskaregering- Anslag till polisväsendet och åklagarväsendet Anslag till polisväsendet och åklagarväsendet ens - genom kommunikationsministern - fillkännagivande attden nu vill satsa på trafiksäkerhet just detta år, skulle acceptera risken attdrabbas av allt fler och allt svårare olyckor. Det känns särskilt tungt det årsom för de nordiska grannländerna förklarat sig berett att satsa extramycket just på just trafiksäkerheten. Jag inser svårigheten - för att inte sägaomöjligheten - att få kammaren att gå emot ett enigt utskottsförslag. Men låtmig anmäla att jag känner det uppfordrande att följa denna fråga, och jagkommer att i olika sammanhang aktualisera åtgärder som skulle kunna leda säkrare och tryggare trafik. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1(professur i polisforskning) Utskottets hemställan bifölls med 225 röster mot 78 för reservafion1 av m. fl. Mom. 2 (långtidsplanering av aspirantantagningen) Utskottets hemställan bifölls med 240 röster mot 63 förreservation 2 av m. fl. Mom. 3 (aspirantantagningen 1983/84) Utskottets hemställan bifölls med 252 röster mot 51 förreservation 3 av och . Mom. 1(medelsberäkningen) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 6 avHans Petersson i , bifölls med acklamafion. Mom. 4 (förstärkning av kvarterspolisverksamheten) Utskottets hemställan bifölls med 223 röster mot 77 förreservation 7 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 5 (resurser för bekämpande av ekonomisk brottslighet) Reservafion 8 av och , somställdes mot motion 1605 av m. fl. i motsvarande del, antogs tillkontraproposition. Utskottets hemställan bifölls med 254 röster mot 48 förreservation 8 av och . Mom. 7(nya tjänster för bl. a. ekonomer) Nr 107 Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot 60 förreservation 9 av den' och . Mom. 13 (polisens regionala organisation) Anslås till polis- Utskottets hemställan bifölls med 255 röster mot 48 förreservation 11 av väsendet och åkla- och . Mom. 20 (skydd för vittnen i narkotikamål) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservafion 12 avHans Petersson i , bifölls med acklamation. Punkt 5 (narkotikahundar) Utskottets hemställan bifölls med 254 röster mot 48 förreservation 13 av och . 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 1(nybyggnad av polishus i ) Utskottets hemställan, som ställdes mot motionerna 313 avKersti samt 714 av och , bifölls medacklamation. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 2 (resurserna för bekämpande av ekonomiskbrottslighet) Reservationen av och , somställdes mot motion 1605 av m. fl. i motsvarande del, antogs tillkontraproposition. Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot 48 förreservationen av och . 12 ledamöter avstod från attrösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Nr 107 16 § Anslag till Sjöfart m. m. 24 mars1983 Föredrogs trafikutskottetsbetänkande /83:11 om anslag fill Sjöfart m. m. 1982/83:100 delvis). 68 FÖRSTE VICE TALMANNEN: I fråga omdetta betänkande hålls gemensam överläggning för samtliga punkter.Under den gemensamma överläggningen får yrkanden framställas beträffandesamtliga punkter i betänkandet. 69 (): Moderata samlingspartiet har fogat trereservafioner fill trafikutskottets betänkande nr 11. Reservafion nr 1 gäller den s. k. tvåkronan, dvs. denavgift om förslagsvis . per ton som skulle drabba fartyg som inte harförhöjd miljösäkerhet, främst oljetankrar som trafikerar , ,och . Enligt proposifion 1980/81:119 föreslogssjöfartsverket få i uppdrag att utarbeta regler för avgiftssystemetstillämpning. Propositionen föreslog vidare att avgiftssystemet skulle träda ikraft . Med anledning av propositionen väcktes ett flertalmotioner, som gick ut på att avgiftssystemets ikraftträdande skullesenareläggas, att avgiften skulle tillämpas restriktivt eller attpropositionens förslag skulle avslås. Enligt trafikutskottets betänkande 1980/81:31 ansågutskottet att avgiften skulle införas. Dock sade utskottet att avgiften inteskulle få medföra en snedvridning av konkurrensförhållandena mellan fartygs-och landtransporter. Dessutom föreslogs en senareläggning av ikraftträdandetfill . Detta blev även beslut. För den mindre skeppsfarten är det Damoklessvärd som densärskilda farledsavgiften utgör ett stort bekymmer. Att inom en tidrymd avmindre än byta tonnage är omöjligt i nuvarande sjöfartskonjunktur. Statistiken visar att oljeutsläpp till följd avgrundstötningar med svenska tankfartyg med enkel botten omfattar mindre än 1 %av alla utsläpp. Det kan alltså ifrågasättas om miljöeffekterna avavgiftssystemet är tillräckligt stora för att motivera de kostnader som vårkusttrafik skulle drabbas av. Det förhåller sig dock så, fru talman, att det på ettnaturligt sätt sker en övergång till dubbelbottnade miljösäkrare fartyg. Detfinns anledning förmoda att det inte dröjer , förrän tankertonnaget isin helhet fyller de högre miljökraven. Vi anser emellertid att de små miljöfördelarnainte uppväger nackdelarna för sjöfartsnäringen och föreslår att riksdagenupphäver beslutet om en särskild farledsavgift. I reservation 2 begär vi moderater att regeringen låterutforma ett förslag fill regler för ett avgiftssystem för isbrytarhjälp. Vi gör det från den principiella utgångspunkten att den näring som utnyttjar en tjänst som samhället fillhandahåller skall betala för detta. Vi finner vårt förslag helt logiskt. Sjöfartsnäringen finansierar redan nu större delen av 54 kostnader genom fyravgifter,farledsvaruavgifter och lotsavgifter. är alltså knäsatt, men ett undantag har gjorts när detgäller isbrytningen. Vi moderater finner inte detta undantag motiverat. Reservation 13 avser stödet till svenska rederier.Problemen inom sjöfartsnäringen sammanhänger med näringslivets problem i övrigtoch med den lågkonjunktur, som inte minst har drabbat sjöfarten. En anledningtill problemen i svensk ekonomi är den bristande förmågan fill strukturellanpassning. Olönsamma näringar har subventionerats och anpassningen till nyakonkurrensförhållanden försvårats. Subventionerna har finansierats med skattemedel, vilketmedfört att andra branscher blivit än mer skattetyngda. Så också sjöfarten. Vimoderater hävdar att en politik måste föras, som kräver vilja till omställningoch som satsar på de sektorer av näringslivet som har godakonkurrensförutsättningar. Detta kräver att subventionerna fill näringslivetdras ner. Svensk sjöfartsnäring kämpar som sagt med storasvårigheter, vilka till en del kan hänföras till den stagnerande världshandeln.Men huvudskälet torde vara det höga kostnadsläget. Konkurrenskraften måstestärkas för att sjöfartsnäringen skall kunna bryta kräftgången. Arbetsmarknadens parter har ett stort ansvar för attutforma sina avtal så att de olika näringarna kan utvecklas. Staten har ingenverklig möjlighet att i efterhand vidta åtgärder, som kompenserar olikabranscher, om kostnaderna blir för höga. Åtgärder för att hjälpa en branschleder fill ökade kostnader för andra branscher. Utifrån dessa principiella synpunkter påsubventioner till näringslivet avvisar vi moderater det föreslagna stödet tillsvenska rederier. Slutligen, fru talman, några ord om reservafion 11 frånmoderaterna, och . Den avser de regler som lånenämnden förden mindre skeppsfarten fillämpar. Denna lånenämnd har i sin anslagsframställningbl. a. föreslagit att tidpunkten för slutbetalning av lån ändras på så sätt attett fartyg inte behöver vara slutbetalt förrän fartyget uppnått åldermot f. n. påpekar att utlåningen till övervägande del ärinriktad på att lämna lån för inköp av andrahandstonnage. Mot den bakgrundenfinner vi nämndens förslag välmotiverat och vill bifalla det. Jag yrkar således bifall till reservationerna1, 2,11 och 13 vid trafikutskottets betänkande 11. I övrigt yrkar jag bifallfill utskottets hemställan. Anslag till Sjöfart m. m. 70CLAES ELMSTEDT (c): Jag skall inte ta upp någon större diskussionom situationen på sjöfartens område. När jag lyssnade på fannjag att motiveringen för att säga nej till redarstödet var ungefär densamma somman hade när proposifionen om sjöfarten lades fram. Man kan naturligtvis ha den uppfattningen, men å andrasidan var faktiskt situationen så pass allvarlig att vi hade att välja mellanatt se sjöfarten mer Anslag till Sjöfart m. m. eller mindre försvinna eller att göra någontingomedelbart. Vi valde alltså det . Vi vet att problemen har lindrats något som en följd avdet riksdagsbeslut som fattades med anledning av propositionen. Förhoppningsvisskall utvecklingen gå i den riktningen att beslutet blir vad det avsåg attvara, nämligen hjälp till självhjälp, någonting att hålla sig till medan denvärsta krisen gick över. Vi har iår mofionerat från sida framför allt med sikte på kustsjöfarten.Att den också är i ett bekymmersamt läge har vi ju fått oss till livs itidningar, i debatter och vid sammanträffanden med dem som är berörda.Jag är litet överraskad av att socialdemokraterna inte ansåg sig kunnaställa upp på de krav som vi har rest i vår motion och som jag tycker är tämligenmåttfulla, t. ex. när det gäller amorteringstidens längd, när det o gäller uppskjuten amortering och den straffränta somföljer i fall av Jag tror att ett bifall till motionen hade betytt väldigtmycket för kustsjöfarten men spelat en relativt blygsam roll när det gällerstatens engagemang och ekonomiska åtaganden. Låt mig lägga till rätta en sak som gör att reservation 11ser litet konstig ut. Vi har av rent formella skäl nödgats att i reservafionenyrka avslag på ett av våra mofionsyrkanden. Det är en följd av att formalismenså att säga segrade över det praktiska. Det fattas ett ord i klämmen, något som har påverkatskrivningen i betänkandet och i reservafionen. För att inte någon oklarhetskall råda läser jag ur motionen in vad vi avser när det gälleramorteringstidens längd beträffande fartygstonnaget. Amorteringstiden är f. n.15 år, och vi vill öka den till högst . I mofionen anförs: "I dennuvarande ekonomiska situationen är möjligheterna för en kustskeppare att köpanytonnage begränsat. För att i det läget underlätta inköp av andrahandstonnageanser vi att amorteringsfiden på statliga lån bör förlängas till för nyafartyg och till minus fartygets ålder när det gäller andrahandstonnage.Det innebär att, om ett fartyg är vid inköpstillfället,amorteringstiden blir jämfört med nuvarande ." Jag vill gärna ha detta sagt för att ingen oklarhet skallråda för den som bara läser snabbprotokollet utan att ha tagit del avbetänkandet. Jag vill med det anförda yrka bifall fill reservafionernanr 11 och 12. I reservation nr 11 behandlas förlängningen av amorteringstidenoch i reservation nr 12 kravet att den som nödgas göra uppskov med amorteringenskall slippa straffränta samt att vederbörande också skall kunna dela upp denuppskjutna amorteringssumman och inte som bli betalningsskyldigför den uppskjutna amorteringen närmast påföljande år. Detta ger en åtminstoneliten hjälp åt dem som drabbas av de i varje fall hårdabestämmelserna, och därför vill vi från vårt partis sida få till stånd dennaändring. Jag yrkarbifall fill de båda motionerna. 71ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Vårt parti har under en följd av år medmotioner och olika konkreta förslag försökt fästa regeringens och riksdagensuppmärksamhet på den minst sagt oroväckande utveckling som kännetecknarsjöfartsnäringen. har det emellertid gått så pass långt att den svenskahandelsflottan riskerar att totalt försvinna, om ingenting görs. Den privata svenska handelsflottan omfattar vid årsskiftet1982-1983 ca 475 fartyg om knappt dw. Därtill kommer ett antalstörre fartyg om ca , som ägs av svenska staten genom SvenskaVarv. Dessa varvsägda fartyg är sådana som beställts av utländska rederier, vilkasedan inte kunnat ta emot leverans av fartygen. Det är statens avsikt att dessafartyg skall säljas när andrahandsvärdet är sådant att affären inte medföralltför stora förluster. Med dessa fartyg inräknade uppgår det totala svenskatonnaget till knappt 5 milj. ton dw. Detta innebär att den privatägda svenskahandelsflottan tonnagemässigt reducerats . På svenska fartyg finns 14 000 anställda, varav ca 5 000befäl. Den svenska sjömanskåren har decimerats med 11 000 . Av de 475fartyg den privatägda handelsflottan består av sysselsätts ca 300huvudsakligen i utrikestrafik, resten består av små enheter, som sysselsättslängs svenska kusten och i svenska hamnar. Så framträder bilden av den svenska sjöfarten . Denvittnar om en utveckling som måste betecknas som katastrofal och som till stordel beror på den förda sjöfartspolitiken. Den svenska handelsflottan transporterade avvarorna i vår svenska utrikeshandel . Anledningenhärtill var att två tredjedelar av vår handel är koncentrerade till Europasamtidigt som svenska rederier av profitskäl specialiserat sig på de s. k.tunga traderna och långa transportavstånd. är av vår handelsflotta sysselsatt medatt frakta svenska varor. En annan inriktning och en annan strukturellsammansättning av den svenska handelsflottan skulle kunna innebära att varornai den svenska utrikeshandeln kunde transporteras på svenska fartyg. Framförallt gäller detta närtrafiken och styckegodstransporterna inom , ditockså merparten av vårt handelsutbyte går. Av detta kan man konstatera att vi har enhandelsflotta med en sådan sammansättning och struktur att den inte är i stånd atttrygga landets transportförsörjning i politiska och ekonomiska krissituationer. fastställde vissa allmänna riktlinjerför sjöfartspolitiken inom ramen för ett sjöfartspolitiskt program. Programmetsägs ha som mål att bl. a. skapa förutsättningar för att landets utrikeshandelskall kunna bedrivas på ett effektivt sätt till lägsta kostnad för samhället.Det sägs också skapa förutsättningar för att man skall kunna trygga landetstransportförsörjning i politiska och ekonomiska krissituationer. Vidareframhålls att programmet syftar till att ta till vara sjöfartens möjligheteratt som konkurrenskraftig exportnäring stärka betalningsbalans. Enligtprogrammet är det av stor betydelse för att den svenska sjöfartsnäringen skall Anslag till Sjöfart m. m. Anslag till Sjöfart m. m. kunna utvecklas i sunda former att konkurrensen intesnedvrids genom att staten engagerar sig som rederiägare. Detta är i korthet den sjöfartspolitik som harpraktiserats . Den bygger på en obegränsad tro på marknadskrafternasförmåga att lösa problemen. Den bygger vidare på övertygelsen dels attmarknadshushållningens dynamiska utveckling alltid sker i "sundaformer", dels att den alltid sammanfaller med samhällsintressena. De olika regeringarna har konsekvent vägrat att ingripaför att styra och påverka denna utveckling. Man säger att det är av storbetydelse för att den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i sundaformer att konkurrensen inte snedvrids genom att staten engagerar sig somrederiägare. Man anser uppenbarligen att en fortsatt utflaggning av svenskafartyg till bekvämlighetsflagg och en fortsatt utförsäljning av svenska fartygutgör de sunda former som den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i.Detta är de former som ett statligt ägarengagemang skulle snedvrida genom osundkonkurrens. Därför har man tillåtit att sjöfartsnäringen utvecklats i dessa s.k. sunda konkurrensformer - även om det har inneburit att av densvenska handelsflottan har försvunnit ur landet, även om det har inneburit att12 000 arbetstillfällen för sjömän har försvunnit och även om dethar inneburit att handelsflottan har utvecklats så, att den med nuvarandekapacitet inte kan uppfylla totalförsvarets krav på att trygga landetstransportförsörjning i politiska och ekonomiska krissituationer. Denna utveckling har inneburit storasamhälleliga kostnader, både i form av skatteförluster och i form avarbetslöshet. har man sagt att målet för den statligasjöfartspolitiken är att skapa förutsättningar för att landets utrikeshandelskall kunna bedrivas på ett effektivt sätt och till lägsta möjliga kostnader. I den krissituation som rederinäringen befinner sig i harredarna anpassat sig efter, som det heter, "de rådandemarknadsförutsättningarna". I klartext innebär detta utflaggning avfartyg. Man använder s. k. bekvämlighetsflagg. En ännu mera bestickandebenämning är fiffelflagg. Med fiffelflagg menas att rederierna registrerar sinafartyg i vissa länder, där man mot en viss avgift slipper att betala skatt på vinsteroch sociala avgifter för besättningen. Besättningen i sin tur slipper betalaskatt på sina löner, vilket kan reducera lönekostnaderna avsevärt. Bara underde har svenska staten förlorat hundratals miljoner iskatteintäkter på grund av fiffelflaggning. Oceansjöfarten bedrivs till ca 45 %under bekvämlighetsflagg. De länder som vanligen fillhandahållerbekvämlighetsflagg är , , och , men också ettantal andra länder förekommer på ITF:s lista. Den personal som anställs på dessa fiffelflaggade fartyghar inga möjligheter att driva fackliga krav - i flera av dessa länder är dethelt förbjudet att strejka. Personalen saknar också möjligheter att påverka sinarbetssituation. Besättningarna utgörs i allmänhet av befäl från de traditionellasjöfartsländerna och av manskap från låglöneländerna, t. ex. ,, och . Detta gör att redarna kan välja en besättning som är garanterat samarbetsvillig ochsom inte ställer några krav på löner, arbetsförhållanden, säkerhet osv. Det finns åtskilliga skäl för att ta upp en kamp motfiffelflaggarna. Miljön vid våra kuster är ett. Solidariteten med världenssjöfolk är ett annat. Kampen mot skattefiffel och valutaflykt är ett tredje.Från svensk sida kan man bidra till att stävja trafiken med bekvämlighetsflaggdels genom att förhindra sådana fartyg att anlita svensk hamn, dels genom attstatliga och kommunala myndigheter och bolag inte använder sig av dessa fartygför något slag av transporter. Vpk har den bestämda uppfattningen att utvecklingen inomsjöfartsnäringen har gått så långt att det privata rederikapitalets intressenkommer i direkt motsättning till samhällsintresset.