prot · G609148 · 1982-12-31 00:00:00 — Utbildningenfortlöper ju, men att göra den fast är en annan historia. Därmed har jag sagtvad jag vill ha sagt om . KenthSkårvik och jag var ju överens, så jag har inte mer att tillägga. Anslag tiU gymnasiala skolor m. m. 43LARZ () replik: Jag är inte riktigt säker på om medveten om vad han nu sade i sin replik. När det gällde dataläran sade hanatt det naturligtvis är självklart att de här kunskapsmåtten måste kombinerasmed insikter och medvetenhet om konsekvenser för individ osv. - man kan intehär separera det ena från det andra, utan de måste kopplas till varandra. Jamen snälla , det är just exakt vad som står i reservationen.Eftersom vi inte fick med det i utskottsbetänkandet, var vi tvungna attreservera oss på den punkten. har alltså här i kammaren gettmig rätt. Jag är naturligtvis tacksam för det. men det hade varit betydligtenklare om vi hade kunnat skriva in det i betänkandet. Vi hade då fått enreservation mindre. Men man skall naturligtvis vara tacksam för de syndare somvaknar, även sent. När det gäller fick jag klart för mig att LennartBladh inte hade någon uppfattning om huruvida det vara bra eller inte.Förmodligen känner inte heller till att gjorten mycket omfattande utvärdering av . Denna utvärdering är tillgängligäven för utskottets ledamöter, så den kan man ta del av och bilda sig enuppfattning om kvaliteten i utbildningen. Däremot förstod jag av små antydningar attdet var tveksamt huruvida skolan rymdes fortsättningsvis, eftersom det ärganska trångt i den här sektorn med ett antal skolor. Det gör vår slutsats ireservationen än mer motiverad. Utskottets ställningstagande är oroande för denhär skolans framtid. Anslag till gymnasiala skolor m. m. 44LENNART () replik: Problemet med , , är attskolan ligger där den ligger. Den ligger inom en mycket smal sektor, och dethar varit bekymmer . Jag känner väl till den här utvärderingen. Men det finnsolika uppfattningar också i om den här skolan - det känner jag också vältill. Jag tror emellertid att vi kan vara lugna - det kommer säkerligen attlösa sig för på något sätt. Man bör kunna göra samordningar, såatt utbildningen blir kvar i kommunen. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 45RUNE (): Jag skall tala för reservationerna 21 och 22till utbildningsutskottets betänkande 1982/83:21, varför jag inledningsvis beratt få yrka bifall fill dessa båda reservationer. Reservationerna handlar om det kommunalauppföljningsansvaret för ungdomar, oeh eftersom detta är ett ganska kompliceratområde och mot bakgrund av vad statsrådet sade i sitt anförandevill jag ta tillfället i akt att redogöra litet grand för bakgrunden till våraställningstaganden och hur det kommunala uppföljningsansvaret i dagslägetfungerar och hur det kommit till. har en rad olika åtgärder vidtagits föratt hjälpa de ungdomar som efter inte går vidare i gymnasieskolanoch som inte heller lyckats skaffa sig något arbete. De åtgärder som rönt stortintresse och fått stor betydelse och omfattning är försöksverksamheten medintrodukfionsprogram och yrkesintroduktion samt de s. k. ungdomsplatserna.Dessa åtgärder är av stor vikt därför att man speciellt måste beakta ungdomensproblem i dagens svåra arbetslöshetssituation. Arbetslösheten bland ungdomar ärväsentligt högre än för andra grupper i samhället. Detta har varit vägledande för de tidigare regeringarnaoch säkerligen även för den nuvarande när det gäller olika åtgärdsprogram föratt underlätta för ungdomar att få arbete och därmed minska arbetslöshetenbland ungdomarna. Det kommunala uppföljningsansvaret, som initierades i dens. k. ungdomspropositionen 1979/80:145, innebar att alla ungdomar mellan 16och skulle beredas arbete eller studier. Genom beslut medanledning av propositionen fick kommuner med gymnasieskola möjlighet att försin region med statligt bidrag anordna upp till fyra veckors långaintroduktionsprogram för utbildning och yrkesintroduktion upp fill 40 veckor.Introduktionsprogrammet har som första åtgärd att ge ungdomarna allmäninformation. Yrkesintroduktionen har sedan gett dem en ofta positiv kontakt medarbetslivet, varefter har följt en ungdomsplats, en LA-kurs eller återupptagnastudier. får introduktionsprogram och i vissa fall ävenyrkesintroduktion anordnas även av kommuner som inte har gymnasieskola. i fråga om skolledning - är åtgärderna knutna till gymnasieskolan ellerannan skolform. Introduktionsprogrammen syftar till att ge upplysningar omolika utbildningsalternativ och att skapa intresse för utbildning.Yrkesintroduktionen syftar till att ge erfarenheter och meriter som kan ledatill anställning direkt eller efter erforderlig yrkesutbildning. Introduktionenförläggs till företag och insfitutioner och kan pågå upp fill . Deplatser som ställs till förfogande prövas för varje individ med utgångspunkt isyftet med introdukfionen och med tanke på att den skall erbjuda trygghet ochstimulans. per dag utgår som ersättning för kostnadersom åsamkas arbetsstället för handledning, avbräck i produktionen o. d.Huvudregeln är att den som deltar i yrkesintroduktionen är elev och har sammastudiesociala förmåner som ungdomar i gymnasieskolan. Till kommunen utgårstatsbidrag med . per dag för administration. Ungdomsplatserna kom till . Dessa skallutgöra ett komplement till övriga åtgärder för ungdom . Enligtgällande avtal får den som är och arbetar på en ungdomsplats 85 kr.per dag. Arbetsgivaren betalar också sociala avgifter och arbetsgivaravgiftermen får i gengäld ett statligt bidrag på . En ungdomsplats ärtidsbegränsad men kan förlängas om det finns synnerliga skäloch innehavaren inte fått arbete eller kommit in på utbildning. Ungdomsplatsernaär också främst till för 17-åringar som genomgått yrkesintroduktionen ochdärefter inte fått arbete eller utbildningsplats. Ungdomarna får arbeta sommedhjälpare oeh assistenter och får även utföra uppgifter som annars normaltinte utförs - vilket i många fall måste kännas mindre meningsfullt förungdomarna. De har rätt att delta i särskilt ordnade studier utanförarbetsplatsen med bibehållen lön. Innan en ungdomsplatsinrättas måste parterna på företaget ha träffat avtal om det. beslöt att ansvaret förungdomsplatser fr. o. m. skulle överföras frånarbetsmarknadsmyndigheterna till skolstyrelserna. Under /81deltog ca 7 000 elever i introduk-fionsprogrammen och ca 9 500 iyrkesintrodukfion. Motsvarande siffror för /82 var ca 12 800resp. Vid vårterminens slut hade ca 6 900 ungdomar anvisatsungdomsplatser. Jämför den siffran med de 16 000 som det talas om ipropositionen! Osökt infinner sig då frågan hur man skall kunna mer änfördubbla antalet ungdomsplatser. Det går inte, enligt min uppfattning. I Växjökommun räknar man med att det kommer att saknas ett par hundra ungdomsplatser ihöst - ett exempel bland många. Regeringen har givit i uppdrag att föreden utvärdera och redovisa erfarenheterna avintroduktionsprogram, yrkesintrodukfion och ungdomsplatser. I sinutvärderingsrapport för det första försöksåret, 1980/81, redovisar skolöverstyrelsenföljande huvudintryck beträffande yrkesintroduktionen: Yrkesintrodukfionen uppfattas som ett betydelsefulltkomplement till övriga alternativ för ungdomarna. Anslag till gymnasiala skolor m. m. 4 protokoll 1982/83:148-149 Anslag till gymnasiala skolor m. m. Yrkesintroduktionens oväntat stora omfattning i mångakommuner och totalt i riket visar att åtgärderna som sådana anpassats fillrådande förutsättningar och behov. Möjligheterna till anställning varierar kraftigt ochföljer den lokala arbetsmarknadssituationen. Uppskattningsvis får en tredjedelav ungdomarna någon form av anställning i anslutning till yrkesintroduktionen. Ett förhållandevis stort antal ungdomar skaffar sigerfarenheter och kvalifikafioner för fortsatta studier. Uppskattningsvis är dengrupp som söker utbildning i anslutning fill yrkesintroduktionen lika stor somden som får anställning. Regeringen presenterar alltså nu ett förslag till ett nyttåtgärdssystem för ungdomar som efter avslutad grundskola integenomgår reguljär utbildning eller har fast arbete. Syftet med det nyaåtgärdssystemet sägs vara att åstadkomma ett samlat och enhetligt system, somockså skall leda till en kvalitativ förbättring för dessa ungdomar. Detta kansynas lovvärt, men i praktiken innebär det ingen skillnad mot nuvarande systemi vad gäller t. ex. samordning i kommuner och län. Möjligtvis kan centralamyndigheter ha en annan uppfattning, men när det gäller samordning ilångsiktiga individuella planer fungerar systemet pä ett fullgott sätt.Skillnaden i sak blir att yrkesintroduktionen, som utgjort en förträfflig formav praktik, tas bort. Detta kan inte sägas vara särskilt välbetänkt. gjorda utvärderingar och erfarenheter av devidtagna åtgärderna pekar på att dessa i stor utsträckning har fyllt sinauppgifter på ett mycket bra sätt. Om man jämför sysselsättningssituationen förungdomar med dem som är finner man att det främst är densenare gruppen som blir föremål för ökad uppmärksamhet och särskilda åtgärder.F. n. är det bara 3 000 ungdomar som är arbetslösa i gruppen 161, o. m. ,medan det i gruppen 18 t. o. m. är 54 000 arbetslösa. Mot bakgrund av den här kunskapen och kommunernasberättigade krav på att få erforderlig tid för planering av detta slag avgenomgripande förändringar måste ett genomförande av förslaget starktifrågasättas. Regeringens föreslagna åtgärdssystem bygger på det förslag som SÖskisserade i sin petita då det fanns en mycket begränsaderfarenhet av ungdomsplatserna och kombinationen av åtgärder. Det finns inuvarande läge mycket som talar för att resultatet av den uppföljning somskolöverstyrelsen har uppdraget att göra och redovisa före den 1 september 1983kan komma att visa andra vägar än den som föreslås böra prövas. Varför harregeringen så bråttom i den här frågan? Kan man inte invänta en utvärderingens? Skolan har ansvar för uppföljning när det gäller allaungdomar upp till . Denna uppgift försvåras dock av den flora av åtgärderoch förmåner som erbjuds ungdomarna - det skall jag gärna hålla med om.Det ena systemet för uppföljning av ungdom har följt efter det andra med kortvarsel. Situationen ute på fältet är , med anledning av det nu framlagdaförslaget, ytterligare förvirrad och kaotisk. Därför är det rimligt att deunder /83 fillämpade uppföljningsätgärderna får tillämpas även under /84.Enligt min och uppfattning måste en utvärdering av den pågåendeverksamheten få ske innan man överger det nuvarande systemet. Och utvärderingenkan också ge vägledning i bl. -följande frågor, vilka bör besvaras innannågra genomgripande förändringar vidtas. Hurpåverkas gymnasiebenägenheten av den möjlighet fill lön och anställning som ungdomsplatser ger? Hur påverkas gymnasiebenägenhetenhos eleverna på icke-gymnasieort genom att ungdomsplatser kan erbjudas påhemorten? Anställer arbetsgivaren - närungdomsplats erbjudes - i första hand den bäste, och kommer den sämst lottade iandra hand? Här som i varje anställningssituation är det enligt min uppfattningarbetsgivaren som bestämmer. Hurpåverkar erbjudandet om ungdomsplatser allmänt arbetsmark nadssituationen för den som genomgått gymnasieutbildning? Vissa erfaren heter talar för att den som varit anställd och deltagit i arbetet pä en viss arbetsplats ges företräde framför dem som gjort sin utbildning i gymnasie skolan färdig. Såväl arbetsgivare som arbetstagare på den svenska arbets marknaden har en sådan lojalitet mot dem som har hunnit fä en arbetsplats. Ingen skall heller lastas för detta, men den svenska arbetsmarknaden fungerar så. Ger ungdomsplatsen med därförekommande uppgifter det stöd och den gemenskap som de utsatta ungdomarnabehöver? Vissa erfarenheter tyder på att konflikter uppstår på grund av attarbetsgivarna vill ha vissa uppgifter av betydelse utförda och attarbetstagarna hävdar att sådana uppgifter inte får utföras enligtungdomsplatsavtalen. Detta är i så fall mycket allvarligt för den som hamnar ien sådan konflikt. Det är inte övertygande visatatt det är möjligt att lägga upp ett tvåårigt program för varje individ enligtproposifionens förslag. I vilken utsträckning kan t. ex. en kommun infrialöftet om en viss kurs eller viss ungdömsplats för en individ? Förutsättningen föratt en kurs skall kunna anordnas är ju att en tillräckligt stor grupp ungdomarvid samma fidpunkt vill i sak ha samma kurs. I uppföljningsprogrammens innehållsaknas också prakfiska inslag. Här finns endast teoretiska ämnen. Ingenstansnämns praktik, som i det stora flertalet kommuner utgjort kärnan iuppföljningsarbetets initialskede. Enannan allvarlig invändning mot den föreslagna ordningen är denna: Det sägs ipropositionen att målet är att ge ungdomarna anfingen arbete eller utbildning.Verkan kan komma att bli den motsatta. Om ungdomsplatser med en ersättning om85 kr. per dag kommer till stånd someleverna går ut ur , kommer många ungdomar att lockas till dennaverksamhet, och avhoppen - som har kunnat begränsas - kan komma attöka. Många elever är skoltrötta efter de teoretiska studierna på högstadiet,och i många lägen lockas de av arbete eller praktik som kan ge lön. Förungdomsplatser med utbildningsinslag sägs i propositionen att den arbetsplatssom anlitas för en ungdom måste utmärkas av goda arbetsför- Anslagtill gymnasiala skolor m. m. Anslag till gymnasiala skolor m. m. hållanden.Det kan vi instämma i. Men det borde räcka med det konstaterandet. Pä mängamindre orter med flera små företag utnyttjar skolan i dagickekollektivavtalsbundna arbetsgivare. Utskottets skrivning är här betydligtmjukare än propositionens, men trots detta finns det risk för att fackligaorgansationer, som har varit positiva till skolans ansträngningar,kan komma att misstolka anvisningen. Risken finns att det i prakfiken blir såatt de fackliga organisationerna kommer att tolka anvisningen på samma sätt somanges i propositionen. Ett ytterligare förtydligande av socialdemokraterna,eller gärna av fru statsrådet, här i kammaren skulle vara välgörande på denpunkten. Låt mig , fru talman, ta upp den som jag tyckerallvarligaste kritiken mot det förslag som socialdemokraterna nu har fört frami utskottet. Det är en illusion. Det har inte på något sätt kunnat visas avsocialdemokraterna att man kommer att kunna klara av målsättningen 16 000platser under det kommande budgetåret. Man skulle tvärtom kunna tyda utskottetsskrivning på ett illvilligt sätt och säga att borttagandet av ramen på 16 000platser, som föreslås i utskottets skrivning, egentligen har kommit till därföratt man vet att man inte kan uppnå målsättningen 16 000 platser oeh att det ärdärför man skriver att antalet platser ej bör vara maximerat utan knutet tillbehovet. Men behovet är troligen större än vad som anges i propositionen, somjag inledningsvis visade, och jag tycker det är beklagligt attsocialdemokraterna i det nuvarande läget överger ett system som fungerar braför ungdomarna för att introducera ett system, för vilket man ännu inte hartillfredsställande garantier om dess funktion och om resurser kommer att finnasi tillräcklig omfattning för att lindra de problem som ungdomar i åldersgruppen16-18 år onekligen har i dagens svenska samhälle. Jag hoppas, fru talman, att socialdemokraterna kan svarapå mina sex frågor och kan ge garantier för att man kommer att kunna hjälpaungdomarna i tillfredsställande utsträckning. Om så inte är fallet förstår jaginte varför man vill driva igenom det här förslaget så brådstörtat. Varför intevänta , som vi i oppositionen har föreslagit, vilket skullege möjligheter att utvärdera det nuvarande systemet liksom möjligheter attbygga upp en organisation som kunde skaffa fram tillräckligt antalungdomsplatser, om man nu finner att det skulle vara den lämpliga vägen? I detsammanhanget vill jag också framhålla att jag anser att det moderata förslagetom lärlingsutbildning skall komma in i diskussionen. Det har framtiden för sig.Bengt Wittbom kommer senare att utveckla våra tankegångar kringlärlingsutbildningen. Med det anförda yrkar jag bifall till samtligamoderata reservafioner vid utbildningsutskottets betänkande nr 21 och dåspeciellt till de två reservafioner som jag här talat för, nämligenreservationerna nr 21 och 22. 46LARS (): Jag skall i detta anförande ta upp de delar iutskottets betänkande som inte har blivit behandlade av majoriteten.Det gäller lärlingsutbildningen och kommunernas uppföljningsansvar för ungdomarupp till . När det gäller lärlingsutbildningen föreslår utskottetenhälligt att försöksverksamheten förlängs till . Det finnsdock några reservationer när det gäller lärlingsutbildningen som jag tänkerkommentera något. I reservation nr 5 föreslås att det särskilda sfimulansbidragetfill kommunerna för anordnande av gymnasieutbildning inom industri och hantverkutöver ramen även skall gälla för lärlingsutbildning. Jag tror att kammarensledamöter kommer ihåg att när inrättade detta bidrag var skälet attstimulera fram utbildning inom dessa områden och i någon mån täcka de extrakostnader detta förde med sig för kommunen i form av lokaler och inventarier. Detta kan alltså inte anses gälla lärlingsutbildningen.Eftersom stimulansbidragets huvudsyfte var att underlätta för kommunerna attgenom ökade insatser öka antalet platser, kan man inte säga attstimulansuppdragets uppgift är att utgöra någon typ av löneutfyllnad. Av dethär skälet yrkar jag alltså avslag på reservation 5. Ireservation 15 föreslås ett lönebidragssystem för lärlingar. har fått i uppdrag att senast den 1september lämna en samlad utvärdering av försöksverksamheten med gymnasiallärlingsutbildning. Regeringen kommer därefter att lägga fram förslag tillriksdagen om hur lärlingsutbildningen skall se ut, och i den måndet kan föranleda förändrade bidrag får vi tillfälle att återkomma när denfrågan behandlas. Jag yrkar alltså avslag på reservation 15. I reservation 14 begärs ett nytt system förlärlingsutbildning. Jag vill då börja med att framhålla attutbildningsutskottet inte anser skäl föreligga att föreslå en så djupgåendeförändring av vår gymnasiala yrkesutbildning som denna, närgymnasieutbildningsbetänkandet nu bereds i . Men jag vill ändåanlägga några synpunkter på motionen och pä den reservafion som föreligger. I motionen läggs förslag som syftar till att riva upp heladet nuvarande yrkesutbildningssystemet på gymnasienivå. Motionärerna föreslåratt lärlingssystemet skall bli den dominerande formen för ungdomarnasintroduk-fion i arbetslivet. Det innebär att de som får sin grundläggandeyrkesutbildning på gymnasieskolan i fortsättningen skall överföras tilllärlingsutbildning, vilket medför att de får en smalare utbildning, något somutsätter ungdomarna för stora risker vid omställningar av vårt näringsliv. Vi vet att ungdomarna behöver en bred och fylligutbildning såväl inom det yrkesområde de har valt som i allmänna ämnen,exempelvis svenska oeh engelska. Men här lyser syn igenom, attdyra utbildningsplatser främst skall förbehållas eliten, som skall styraföretagen och samhället. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslagtill gymnasiala skolor m. m. Viaccepterar inte denna grundsyn. Vi anser att ungdomarna behöver en ordentliggrund för att sedan få den specialutbildning som eventuellt kan behövas. Vianser att lärlingsutbildningen skall vara komplement till andra utbildningarmen inte ersätta dem. Vihar yrkesutbildningar i gymnasieskolan på ett tjugotal linjer med ettstort antal grenar och varianter. En utbildning inom gymnasieskolan ökarungdomarnas möjligheter till andra jobb vid omställningar och förändringar inäringslivet. Den minskade bredd som föreslås i motionen och reservationenskulle få förödande konsekvenser för näringslivets möjligheter att utvecklas iframtiden, och den skulle innebära att ungdomarna får mycket dåligt på fötternanär de går ut i näringslivet. Lärlingsutbildningen är som regel mycket smal ochsiktar i första hand till utbildning för jobb inom det företag där utbildningenges. Vi är medvetna om att lärlingsutbildning kan och skall användas inom smalayrkessektorer, där det inte finns behov av att utbilda stora grupper. Med detta yrkas avslag påreservation 14. Jaggår nu vidare fill att behandla de delar av betänkandet som gäller kommunernasuppföljningsansvar avseende dem som är . Ipropositionen föreslås ett nytt sammanhängande system av åtgärder.Utgångspunkten för detta är att det för de ungdomar som ej genomgår en längrereguljär utbildning eller har fast arbete skall läggas upp en individuellsammanhållen plan tills ungdomarna fyller . Planen skall omfattauppföljningsprogram, ungdomsplatser med utbildningsinslag och olika former avordinarie utbildning. Detär viktigt att planen anpassas efter ungdomens intressen och förutsättningar.Planen skall uppgöras i samråd med den enskilde, och huvudinriktningen är attge en avslutad utbildning. Uppföljning bör ske minst , och dåskall prövas övergång till reguljär utbildning eller placering i fast arbete. Genomatt ett system skapas och att avveckling av yrkesintroduktionen sker förenklashandläggningen och större trygghet erbjuds ungdomarna, som vet att åtgärder ärplanerade de det gäller. Samtidigtskapas genom förslaget resurser för kommunerna för de olika momenten, oeh deblir alltså elevrelaterade. Kommunerna ges stor frihet att klara uppläggningenoch genomförandet, men riksdag och regering fastställer målet - utbildningeller arbete. Jagvill i detta sammanhang ta upp några av de frågor som har ställts i den härdebatten. sade att det förhållandet att ungdomscentra skall ledauppföljningsåtgärderna innebär att man inte får garantier för att det blirkvalitet på dem. Kommunerna har fortfarande kvar sitt ansvar, men vi vågar gekommunerna rätten att själva besluta om vilket organ som skall ha ansvaret föråtgärderna. Vi tror alltså på decentraliseringen och litar på att kommunernasjälva kan avgöra vilket organ som skall svara för det praktiska utförandet avåtgärderna. Vilka som skall medverka iutbildningsinslagen under ungdomsplatserna är ocksåen fråga som skall avgöras av kommunen. Men eftersom det här finns ett intresseav att påverka ungdomarna och intressera dem för vidareutbildning, är det rättnaturligt att man utnyttjar syo-funktionärer, men man kan även använda andrasom bedöms ha kvalifikationer och möjligheter att fungera i det här arbetet.Jag tror man skall uppmärksamma att utbildningsinslagen i ungdomsplatserna inteskall jämställas med ordinarie yrkesutbildning eller annan utbildning utanmera får formen av fördjupning och information kring de frågor som är angelägnaför dessa ungdomar. I mofionen från , och haryrkats avslag på regeringens förslag om avskaffande av yrkesintroduktionen.Motivet är, som framgår av reservation 21, att yrkesintroduktionen fungerarbra, att man ej tror på ett tvåårigt program för varje individ och attungdomsplatserna kan hindra andra att erhålla anställning. Man avvisar också förslaget att kommunerna själva skallkunna bestämma över vilka organ som skall administrera verksamheten samt vilkasom skall användas i de utbildningsinslag som ingår i ungdomsplatserna. Av en SIFO-undersökning, som gjorts avArbetsgivareföreningen, framgår att över hälften av företagen önskar endastett system, nämligen ungctomsplatser. av de tillfrågade villbibehålla yrkesintroduktionen. I samma undersökning konstateras attungdomsplatser ej påverkar anställningen av annan personal. Därmed tror jag att jag har besvarat frågan frånRune.Rydén. En av de parter som skall ta hand om ungdomarna talar alltså redannu om att man vill ha ett förenklat system och enbart en typ av åtgärder attjobba med. Det är vad har fått fram. När det gäller kommunernas möjligheter anser vi attdetaljstyrning ej bör ske, vare sig när det gäller organisation eller när detgäller medverkan. Detta bör kunna av kommunerna själva. Vi anser att det viktigaste är att hjälpa ungdomarna oeh förhindraatt de går sysslolösa. Därför yrkar vi att den föreslagna ramen för ungdomsplatsernaskall vara beräkningsgrund. Det underlättar planeringen, och behovet bliravgörande för hur många platser som utnyttjas.