prot · G609145 · 1982-12-31 00:00:00 — När vi krifiserar regeringen för att den förändrarsocialförsäkringsavgifterna i och ställer kustlandet mot Västerbottensinland eller inland, sä är det enligt hennes mening ett ickeanständigt sätt att debattera. Att jag tar upp frågan beror helt enkelt på attdet, när fattade beslut om stödområdesindelningen, råddeen allmän enighet bland partierna om att geografiskt krympa området ochverkligen satsa på de delar av landet som hade de största problemen. Därför ärdet litet anmärkningsvärt att vi nu har att räkna med större förmåner förNorrbottens kustland, som näringsgeografisktsett är en ganska hyfsad region, än för delar av andra län i Nr 145 '"- . . den Industriministern,som senare kommer att hålla ett anförande från denna 11 : 1003 talarstol,har sagt att det här är en engångssatsning, en extraordinär och unik Min fråga till är om Norrbottenenligt hennes . uppfattningskall särbehandlas och att inlandskommuner i andra län inte skall påräknasamma förmänliga behandling som exempelvis kustregionen i Norrbotten.Det vore intressant att få detta klarlagt. särbehandlas,är det ett avsteg från principen att gynna de sämst ställda Jag skall inte i onödan gå in i debatten mellan centernoch socialdemokraterna om den orealistiska politiken. Jag tror personligen attdet är farligt att stirra sig blind på befolkningstalen och tro att man skallräkna med ganska statiska befolkningssiffror framöver. Utvecklingen går framåt,och det kommer att ställas nya krav. för åtminstone en konsekventpolitik. Jag skulle vilja fråga : Vad ärsocialdemokraternas politik? Ni kritiserar för dess politik, men vad ärer politik när det gäller regional balans? Går den ut på att i stort sett denbefolkning som har funnits i länen också skall kunnapåräkna sysselsättning där , eller är det fråga omnågonting annat? Det vore bra om ni bestämde er. Man kan tycka mindre bra om enviss linje och tycka att den är orealistisk, som jag tycker om linje,men det är i alla fall en konsekvent linje. Manskall ärligt deklarera sin linje. Vi moderater har skilt oss från de andra, säger . Ja, vi vill satsa mer på generella insatser, t. ex. differentieradesänkta arbetsgivaravgifter, och sådana insatser som regeringen gör iNorrbotten - i detta avseende är vi i ganska gott sällskap. Vi tror inte löser alla problem med generella insatser. Vi behöver selektiva insatser,och de skall göras via . När vi hade föredragningar av i ,fick jag en mycket stark känsla av att detta är en realistisk väg. Jag vet inteom har fått en annan uppfattning vid sina kontakter medlänsstyrelsen i . 10 (vpk) replik: huvudsakliga kritik mot vpkär att vi tycker annorlunda än regeringen. Det var ju en modest kritik. Med anledning av detta och av att vi försöker föra in nyamoment och en mer förutseende syn på regionalpolitiken och dess problem, svaraross : Det skall vi inte göra, man har redan tillsatt en särskildutredning som skall syssla med det här. Därför skall det vara tyst om detta ikammardebatterna, tills denna utredning väl har kommit med sitt betänkande itryck. Jag trorinte att på allvar menar att det skall gå till på det 31 sättet.Det vore verkligen parlamentarism i ordets allra sämsta bemärkelse, det voreatt underordna den regionalpolitiska diskussionen här i landet under en form avbyråkratisk parlamentarisk formalism. Enligt vår mening är det oerhört viktigt att dennadiskussion icke isoleras till en statlig utredning och dess expertis. Sker det,kan vi räkna med att den kanske får en helt annorlunda inriktning - betänkandetkommer att se helt annorlunda ut än vad som vore det bästa för folkmajoriteternaute i de drabbade krislänen. Just därför att en utredning nu kommer att arbetamed den framtida regionalpolitiken måste man i stället parallellt med utredningensarbete stimulera och initiera till offentliga diskussioner i fackföreningsrörelsen,i arbetarrörelsen i stort och i de folkliga organisationerna. Gör man inte det,förlorar man tid och riskerar att mänga viktiga aspekter över huvud taget intekommer med. Det som oroar oss i vpk är att regionalpolitiken, i detnuvarande politiska och ekonomiska klimatet, befinner sig under tryck. Den harhelt naturligt svårt att hävda sin självständighet och sitt berättigande. Denblir ett potentiellt besparingsobjekt - den som allting annat i densamhälleliga budgeten. Det leder till en tendens att betrakta den ur en trängresynpunkt an vad man kanske har gjort. Det blir sä väldigt mycketdiskussion kring näringsliv i ordets trängsta bemärkelse. Man diskuterar interegionernas sociala problem, och man tar inte in t. ex. trafikproblemet,sextimmarsdagen och kvinnofrigörelsen, som jag i blygsam mån försökte göra här.Alla sådana perspektiv tonas bort, och det blir så väldigt skråmässigt ochteknokratiskt. Det tror jag inte är bra för regionalpolitikens framtid. Viskall ha en levande . debatt, och vi skall hålla den utredning som är tillsattav regeringen för att arbeta med regionalpolitikens framtid under ettoffentligt tryck. 11FRIDA () replik: säger att jag schabloniserar.Men de borgerliga har faktiskt haft regeringsansvaret tillsammans och fört enpolitik, och jag har varit förvånad över att ni kunnat krypa undersamma täcke - eftersom ni har tre olika åsikter. När ni nu går var för sig harni också tre reservationer. Det var bara detta jag ville säga. Jag är också förvånad över att - som ändåhar haft sitt parti i regeringsställning- inte har tänkt pä att om en utredninghåller på att arbeta, skall man inte från sida ideligen ge nyaförutsättningar för dem som skall jobba med regionalpolitiken. Jag kan hålla med om att de borgerliga regeringarna varmycket ryckiga -ibland kunde man få nya förslag - men det ärinte en bra politik. Därför har vi inte ändrat , trots att vi harsynpunkter pä detta, som jag framförde tidigare. Till vill jag bara beträffande denekonomiska politiken säga: Budgetunderskottet var 3,7 miljarder är 1976. ärdet 90 miljarder. Det är er förtjänst eller ert fel - får väljadet ord han vill. När detgäller sysselsättningsökningen i skogslänen: Med hänsyn till ex inom industrin har många kommuner och landsting gjort extra insatser föratt anställa folk. Arbetslösheten har ju varit enormt hög och drabbatmänniskorna mycket hårt. Dessutom har deltidssysselsättningen ökat väldigtmycket. Jag hinner inte i den här korta repliken gå in närmare pådetta, men antalet arbetade timmar har ändå minskatbetydligt, också när det gäller dem som i vanliga fall varit förankrade ute påarbetsmarknaden. Till : Beträffande socialdemokratins syn påhur man skall bete sig mot folk iinlandet och vid kusten vill jag säga: Det ärvår målsättning att problemen skall lösas där de finns. Finns de i inlandetskall de lösas där, och finns de vid kusten skall de lösas där.Sysselsättningsstödet kommer inlandet tilldel. Det finns differenser, och jag tycker det är riktigt att de finns. Till skulle jag vilja säga: Det är viktigtatt debattera nya metoder. Att vi inte ställer oss bakom den reservation som nihar beror på utredningen. Men annars tycker vi att det är viktigt att diskuteranya metoder och därmed kanske också finna nya lösningar pä problemet. Välkomnai debatten med synpunkter och idéer! 12ELVER () replik: säger att hon är förvånad överatt vi har kunnat regera med de partier som vi har regerat tillsammans medunder den period som gått. Kommentarer till den förvåningen kanske inte hörhemma särskilt mycket i den här diskussionen, men jag vill ändå säga att det äratt göra det litet enkelt för sig - det är att vara fixerad vid något slagsblockpolitiskt tänkande som i realiteten inte existerat i ochförmodligen inte kommer att existera som ligger framför ossheller. Det finns ju inget parfi som har egen majoritet i . Så har detvarit under de senaste perioderna, och så är det nu igen, när vi ånyo har enminoritetsregering. Det gäller alltså att samverka. Och jag menar att FridaBerglund har helt rätt när hon säger att och socialdemokratin påmånga punkter har stått varandra nära i en hel del regionalpolitiska frågor.Det gäller särskilt de frågor som haft en socialpolitisk inriktning. Sedan säger att man inte ändrar inställninghur som helst, från vecka till vecka, och det är helt rätt. Men varför hade nisocialdemokrater i utskottet - trots den utredning som är ett hinderför att ta konkret ställning - hela 65 förslag fill ändringar i det betänkandevi då hade att ta ställning till? Jag har frågat tidigare, och jag vill upprepa de frågorna-i den mån inte hinner göra en fullständig redovisning hoppas jagatt den kommer senare: Vad har inträffat i som gör attsocialdemokratin har lagt ner sin talan beträffande de anspråk man hade och i förfjol på att inrätta detta beryktade stödområde D och på deytterligare 24 kommuner som var så vikfiga att få med? Jag nämnde i min förrareplik några av de 3 protokoll 1982/83:145-147 kommuner som möjligenskulle ha kunnat förvänta sig att komma i fråga. Jagsade, herr talman, att det man kan spåra av de här 65 yviga förslagen från är att regeringen i budgetpropositionen säger att den förordadebefolkningstillväxten i , dvs. en dubbelt så stark tillväxtsom ansåg rimlig, ser ut att bli verklighet. En befolkningskoncentrationtill storstadsdelen är den enda iakttagbara regionalpolitiska framflytt-ningen.Det är socialdemokratisk regionalpolitik i sin prydno. Bäva måndenorrbottningar och värmlänningar! Anf.13 () replik: Jag fick inga svar av , och därför vill jag upprepafrågorna. Närdet gäller de 150 milj. kr. som i huvudsak skulle utgöra glesbygdsmedel harjag som har gått haft upprepade kontakter med länsstyrelserna,och de formligen skriker efter dessa medel. Eftersom dessa medel ger jobbsnabbare, ger billigare jobb och en långsiktigt mer positiv effekt änmotsvarande medel i AMS kassa, upplever jag det som närmast glesbygdsfientligtatt icke gå med på kravet. Sedanvill jag faktiskt ha ett klargörande av påstående om centernsorealistiska mål. Gäller det befolkningstalen, eller gäller det något annat?Jag kan förstå att förespråkar att vi kanske inte skall hasådana här tal. Då blir det låt-gå-politik. Det blir vad det blir. Åren harlärt mig att det då alltid blir de svagaste som drabbas. Då blir det dekommuner som flyttningspolitik - i stort sett Norrlandsinland, skogslänens inland - förlorade av sin befolkning, främst ungamänniskor, och som har pensionärer, som drabbas. Eftersom livet inteär evigt vet vi vad det betyder för 1980- och 1990-talen. Då blir det dekommunerna som återigen drabbas. Är det på denna punkt kamp för enbättre regionalpolitik är orealistisk? Sedan övergår jag till förslaget om lägrearbetsgivaravgifter i och . Själv bor jag i , och jagupplever att man där kanske har ett besvärligare läge än i . Sorselehar utan tvivel ett långt besvärligare läge än . Däremot har vi i vårt länUmeå, som växer med 1 200-1 400 personer . ville detsocialdemokratiska partiet ta in i det regionalpolitiska stödområdet. Jagtycker uppriktigt sagt att Norrbottensförslaget, det ni sade om ochdet ni inte säger om , visar att er politik på det här området ärmycket motsägelsefull och mycket illa övertänkt. Jag ber, som sagt var, att fäpreciserat vad som är orealistiskt när det gäller vår regionalpolitik. 14 ()replik: säger att problemen skall lösas där de finns. Detta ärju ett genialt uttalande. Jag måste i och för sig gratulera, för uttalandet gerju kammaren och svenska folket en utomordentlig vägledning, hur man skall lösaproblemen. Jag tolkar det som ett löfte och utgår från att FridaBerglund och socialdemokratin - om nu inte blir motsagd avindustriministern, men det finns väl en viss samstämmighet, hoppas jag - kommeratt deklarera för människorna som bor i , som bor i , som bor iVärmland och som går arbetslösa i , att där ni nu bor kan ni räkna medatt ha era jobb, för problemen skall lösas därmänniskorna bor och där problemen existerar. Jag tycker det är bra att detta deklareras, för nu har vimöjlighet att avläsa på vilket sätt socialdemokratin löser problemen utifrån engiven målsättning. Jag hoppas att har hela densocialdemokratiska regeringen bakom sig, när hon säger att man har satt uppdenna målsättning. Det är ett bra och klart tillkännagivande frän utskottetsordförande. överger stödomrädesindelningsprincipen, ochjag har förståelse för detta. Det går inte att göra som ni gjort. Förra årethävdade ni att man skall satsa pä de allra svagaste regionerna, och i äraccepterar ni en kraftig sänkning av socialförsäkringsavgifterna i Norrbottenskustland. Jag kritiserar inte sänkningen som sådan. Det kan hända att det är envettig väg att gå och att insatserna på detta sätt kommer att göra den störstanyttan. Men det stämmer inte överens med den politik ni företrädde för ett årsedan. Jag konstaterar att socialdemokraterna i den regionalpolitiskautredningen uppenbarligen har fått nya intentioner att jobba efter. Sedan är det ingen lät-gå-politik att inte ensidigt fixerasig vid befolkningsramarna. Jag tycker att det mest allvarliga för demänniskor som bor i dessa områden är att de år måste konstatera attdet inte finns arbete och att politikerna bara säger: Ni skall inte flytta tillandra orter - befolkningsramarna är det viktigaste. Jag för min del sertillgången till ett arbete som det mest väsentliga, oavsett om arbetsplatsenligger i den ena eller den andra regionen. Jag tror att människorna mer och merbörjar genomskåda de politiker som ställer ut fagra löften och talar vackert ombefolkningsramar. När det gäller flyttlasspolitiken vill jag säga att detinte är något självändamål att flytta, men människorna väljer i allmänhet attflytta till platser, där det finns arbeten. Det tror jag att människorna iNorrbotten mer och mer inser, och jag tror att även en hel del av BörjeHörnlunds partivänner i dessa regioner inser detta. säger att man inte med generella insatserkan skapa arbetstillfällen i glesbygden. Jag vill då avslutningsvis säga attjag tycker att det ligger en viss uppgivenhet bakom ett sådant uttalande. Detbehövs alltså statliga insatser för att utveckla näringslivet i glesbygden ochde små orternas industri. Jag tror att om man haft deninställningen här i , skulle vårt land ha sett väsentligt annorlunda ut.Det har varit enskilda initiativ, parade med en generellt god ekonomiskpolifik, som här har skapat förutsättningarna. 15JÖRN (vpk) replik: medger nu att vi naturligtvisskall diskutera regionalpolitikens större förutsättningar, trots att enspecialutredning i ämnet arbetar. Men inte heller detta är ju tillräckligt, fördet här är inte bara en diskussionsfråga, även om det kan verka sä i dennalärda församling. Nej, det är också i väldigt hög grad en maktpolifisk fråga.Det som jag tycker är oroande - och jag återkommer till det - är att samtidigtmed att de regionala problemen fördjupas under trycket av den ekonomiskakrisen, med att de sprider sig till nya regioner och får ett störreomfång både geografiskt och kvantitativt, så försiggår det en ideologisktankeprocess i samhällsappa-ratens topp som tenderar att leda därhän, att manförsöker tolka regionalpolitiken i mer och mer teknokratiska termer. Den gördet naturligtvis därför att den är fångad i föreställningen att det måste varaett primärt mål för den ekonomiska politiken att till varje pris spara, visaåterhållsamhet, få ned budgetunderskottet, osv. Den präglas av detta allmännaklimat. Den får då automatiskt en mera inskränkt prägel. Den domineras avmänniskor, speciellt män i officiell ställning, som har ett specielltperspektiv på alla de här problemen: De ser inte till de samhälleliga ochsociala helheterna och kvaliteterna utan knyter ensidigt an till ettteknokratiskt, gärna då industriteknokratiskt, perspektiv som det dominerandei regionalpolitiken. Det är farligt, i ljuset av den faktiska utvecklingen.Även om industriinvesteringar i sig är viktiga som ett moment i enregionalpolitik, är de inte och kan de inte vara det bärande inslaget ien sådan politik, helt enkelt därför, att sambandet mellanindustrisysselsättning och industriinvesteringar är nyckfullare än detvar med den typ av industri man dä hade; då förekom ett heltannat positivt samband mellan investeringar och sysselsättning. Vad vi är rädda för är denna tilltagande teknokratisering,som bortser frän att utformandet av regionalpolitiken, om den skall fungeratill folkflertalets bästa, måste vara en demokratisk process. 16FRIDA () replik: Åter till blockpolitiken! Det var jublockpolitik ni bedrev. Vi var mycket förvånade över att ni iregeringsställning tillsammans med och stod för en politiksom ni tidigare hade kallat för snömos. Reservafioner är oppositionens möjlighet att klargöra sinpolitik. Vi gjorde det i form av reservationer, precis som de borgerligapartierna gör . Ni har era reservationer , och vi hade våra . Vi kunde inte veta vem som skulle skrivautredningsdirektiven, även om vi hade förhoppningar om att vinna valet. säger att länsstyrelserna skriker eftermera pengar. Vi upplever mer och mer att allt fler människor skriker efterpengar. Det sker i spåren av den ekonomiska åtstramningspolitik som deborgerliga partierna har bedrivit. Alla tycker att de har för litet pengar. Därmåste man göra en fördelning,och en rättvis fördelning. Vad jag ville säga när jag talade om mål och medel var attera mål inte överensstämmer med de medel ni i regeringsställning anvisade. Nigick ut i länen och sade att så och så skall det vara, det och det villcentern, men sedan, när ni skulle anslå medel räckte pengarna inte till. Då harni inte gjort någonfing speciellt. Det visar sig i ökad arbetslöshet ochutflyttning. Vi fick en utflyttning frän skogslänen nästan med en gäng när nikom i regeringsställning. Omkring 1977 kom den första flyttningsvågen. fanns det 69 arbetslösa pä varje ledig plats iPiteå. Jag hinner inte närmare jämföra det med siffrorna för , meneftersom kan det här rätt väl kanske jag inte behöver göra merän lämna den uppgiften. Socialdemokratins målsättning, , har alltidvarit att göra insatser där de behövs. Därför har vi också drivitregionalpolitiken och glesbygdspolitiken. Jag förstår och kritik . har ju aldrig varit anhängare avregionalpolitik, eftersom den enligt deras uppfattning påverkarmarknadskrafterna i negativ riktning. Tredje vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. 17 (): Det är nu som vi här i kammarendiskuterar regionalpolitik och möjligheterna att via olika åtgärder fördelalandets resurser så rättvist som möjligt. Trots att det redan på 1960-taletskapades olika instrument och stödformer, som skulle vara till hjälp förstatsmakten att ge arbete och service i alla delar av landet, har vi ännu intenått målet för regionalpolitiken. brottas många regioner medlångsikfiga problem, och den bedrivna regionalpolitiken har bara imycket begränsad omfattning kunnat komma till rätta med de regionala ochinomregionala skillnaderna. Den industriutveckling som kom i gång i slutet av1960-talet stannade av , och under senare delen av1970-talet var det framför allt den offentliga sektorns utbyggnad som gjordeatt utglesningen av skogslänen inte blev ännu mer katastrofal.Sysselsättningsökningen kan nästan uteslutande hänföras tillden gemensamma sektorn, vilket är bra. Dessutom har kvinnornas förvärvsfrekvensökat, medan däremot männens situation har försämrats. Man skulle kunna bolla med många siffror och visautvecklingen inom industrin i skogslänen och de områden som vi kallarstödområden, men det primära är ju ändå hur det ser ut . Det är ingen ljusbild, och det har redan vitsordats här och mänga gånger tidigare. Jagförstår att flera talare efter mig kommer att berätta om hur det ser ut i derasolika landsändar. Alla är vi överens om att oerhört mycket återstår att göra.Målet - regional balans och alla människors rätt till arbete, service och godmiljö inom rimligt avstånd -är vi också överens om. Vägen dit har vi emellertid olika uppfattningar om. Man lärsigmycket om vårt avlånga land, närman läser de olika motioner som lämnas in till och somvi i arbetsmarknadsutskottet har att behandla inför betänkandet om regionalpolitiken.Det är en mycket intressant läsning men ibland också deprimerande, när manförstår att så mycket återstår att göra, speciellt nu när vi lever med enekonomisk kris. brukar jag leka med tanken hur det skulle se ut i vårtland, om det fanns möjlighet att bifalla de flesta av motionerna. Hur mycketskulle förändras i olika delar av landet? Skulle det över huvud taget varamöjligt att förverkliga alla önskemål? Tyvärr lär vi inte få svar på denfrågan. Precis som och även andra redan har sagtkommer utskottet inte med några revolutionerande förslag. Det har fleraorsaker. En är att så sent som beslöt om en del förändringarav regionalpolitiken. Men den viktigaste orsaken är att regeringen för några månadersedan tillsatte en regionalpolitisk utredning, som skall se över den framtidaregionalpolitiken. Vid om tvä är bör vi därför ha anledning atthär i kammaren mera ingående diskutera hur vi skall bemästra deregionala problemen i landet. Förhoppningsvis ser då också landets ekonominågot bättre ut än vad den gör . Mot bakgrund av vad jag sagt framgår det att inteheller budgetpropositionen innehåller några förslag till avgörandeförändringar. Utöver propositionens förslag har utskottet haft 58motioner att behandla. Jag skall i fortsättningen ta upp några av dereservationer som är fogade till betänkandet, nämligen nr 6, 7 och 11, somavgivits av utskottets moderata ledamöter och som delvis redan behandlats avbl. a. utskottets ordförande, samt vpk-reservationen nr 12, som kräver ettåtgärdsprogram för . Jag vill , för att inte glömma bort det, yrkaavslag på de nämnda reservafionerna och bifall till utskottets hemställan. I reservafion 6 vill minska anslaget tillRegionalpolitiskt stöd: Bidragsverksamhet med ungefär 31 milj. kr. Det ansermoderaterna vara möjligt, eftersom de i stället föreslår bl. a. sänktaarbetsgivaravgifter inom stödområdena A och B. Det finns redan tidigare ett beslut om att nedsättning avsocialavgifterna får ske i fyra kommuner i , nämligen ,, och . Dessutom beslöt kammaren i går om en nedsättningav socialavgifterna i hela . Reservanternas krav kan därför sägasvara delvis tillgodosedda. Om man skulle utöka området för sänkning avarbetsgivaravgifter, skulle insatsen för inte få den avseddaeffekten. En så kraftig nedskärning kan dessutom inte ske , eftersomen stor del av utbetalningarna är resultat av redan tidigare fattade beslut. Enkraftig sänkning av anslaget skulle också innebära att stödområdet måstebegränsas eller stödvillkoren försämras. Eftersom den regionalpolitiska utredningen bl. a. skallgöra en allmän översyn av hur de regionalpolitiska medlen utnyttjats och avderas effekter samt lägga fram förslag om en lämplig avvägning mellan selektivaoch generella regionalpolitiska medel riktade till näringslivet och derasutformning, finns det inte anledning att nu tillstyrka reservanternas förslag.Vi bör i stället låta utredningen arbeta med de här frågorna och avvaktaförslagen från den. Jag förutsätter då förstås att utredningen i sitt arbetetittar på de försök som redan är gjorda i vårt land och i andra länder och serefter vad man har fått ut av dessa. Vi får väl inte heller utesluta möjligheterna attindustriinvesteringarna ökar, och dä kommer de anvisade medlen att behövas. Samma sak gäller reservation nr 7, där det yrkas attriksdagen skall helt avslå regeringens förslag om 500 milj. kr. för budgetåret1983/84 till regionalpolitiskt stöd och lokaliseringslän. Den "behållning" som finns berorpå nedgången i industriinvesteringar till följd av den lågkonjunktur vi haftmen även på att industrins investeringar ändrat karaktär från att tidigare ihög utsträckning ha gällt byggnader och maskiner. finns överskott påindustribyggnader på flera håll i landet, men behovet av maskininvesteringarkvarstår.