prot · G60983 · 1982-12-31 00:00:00 — För en vanlig skattebetalare är det inga stora pengar att tjäna. Detär först när man kommer upp i mycket stora belopp som det är intressant - dåger redan några procentenheters sänkning av marginalskatten utslag. Jag tyckeratt det ger besked om att skatteflykt ;':v det här slaget mycket sällan är Skatteflyktsklausulen, m. m. Skatteflyktsklausulen, m. rn. praktiskt lönsamt och intressant för folk med vanligainkomster utan stora förmögenheter och möjligheter att ta upp stora län. Jag finner ingen större mening i att på nytt ta upp dendiskussion som har ägt rum om tolkningen av propositionen vadgäller syftena med skatteflyktstransaktioner. Vi är ense om att transaktionenssyfte - för att generalklausulen skall kunna tillämpas-skall vara att undgåskatt. Men den skattskyldige kan naturligtvis åberopa att det också finns någotannat skäl. Om man totalt stängde domstolarnas möjligheter att undersökahuruvida detta skäl verkligen är i någon mening relevant för syftet, skulle manha dragit en gräns som enligt vår mening gör det möjligt att bara haka på ochgöra det hela till en ren skatteflyktstransaktion. Det gäller exempelvis defall vi diskuterade. Men jag utgår från att domstolarna är befolkade medbåde kunnigt och klokt folk, som ser bakom det som synes ske i dessa fall. Beträffande har jag ingen anledning attkonstatera annat än att vi helt har klarat ut att intervjuuttalanden av vem detvara månde inte styr eller påverkar rättstillämpningen i våra domstolar. Detkan vara bra att det har kommit in i protokoll. 27 BOLUNDGREN (m) replik: Jag tycker att det var ganska intressant attfå klarlagt av finansministern att det han gjorde så stort nummer av tidigareunder debatten i ett par tre anföranden och repliker - dvs. att man skulle hanågot slags skatteflyktsklausul i engelsk skattelagstiftning - inte är korrekt.Det förhåller sig alltså inte på det viset, utan där finns en praxis, spm harutbildats av de dömande instanserna lika väl som det kan utbildas en praxisockså i de svenska domstolarna med utgångspunkt i den lagstiftning vi har påskatteområdet - som i och för sig borde vara enklare. Men det måste stå rätt klart för kammarens ledamöter attden antydan finansministern tidigare gjorde faktiskt innebär att det skullefinnas en sådan klausul i . Det må vara att finansministern intenämnde . Såvitt jag förstår nämnde han , men vi har inte tvistat omdet. Men det var litet tveksamt att använda som exempel idebatten - minst sagt. Sedan har ställts frågan vilken slutsats man kan dra avdet förhållandet att av 25 avgjorda fall med förhandsbesked har generalklausulenbara ansetts tillämplig på 4. Jag ville påvisa att man inte kan dra denslutsats finansministern drog, nämligen att man - eftersom så få"fällts" - måste skärpa lagstiftningen. Den slutsatsen kan man intedra. Man kan inte heller dra slutsatsen att den haft en god preventiv verkan -men finansministerns slutsats är lika felaktig som min. Vidare ställde jag en fråga till finansministern somgällde just det uttalande han gjorde i Magasinet. Han har tagit tillbaka detoch sagt att generalklausulen inte är tillämplig på det fallet. Men anserfinansministern fortfarande detta vara någon form av skatteflykt, och avserfinansministern i så fall att på annat sätt komma till rätta med detta? Detvill jag, och även rätt många villaägare, få klart besked om. Självfallet anser inte vi moderater att man skall avskaffaalla skatter. Det finns en hel del uppgifter som vi måste lösa gemensamt isamhället, och det kräver också finansiering i form av skatter - och avgifter.Men det ligger givetvis i en socialdemokrats uppfattning att så mycket sommöjligt skall vara kollektivt löst - och därmed att vi skall ha så höga skattersom möjligt. Och det är faktiskt inte jag utan den utredning som ursprungligenår 1975 lade fram förslaget till generalklausul som sade att orsakerna tillökad skatteflykt var det höga skattetrycket, skatteprogressionen i skatteskalansamt ett krångligt regelsystem. Det jag ifrågasatte var om regeringen inte åtminstoneborde fundera på om man faktiskt skulle kunna gå den vägen att minskaprogressionen, förenkla skattelagstiftningen och måhända också sänkaskattetrycket. Har regeringen över huvud taget funderat över om det liggernågot i det - att om dessa faktorer har orsakat skatteflykt skulle man, genomatt åstadkomma förändringar på dessa punkter, också kunna få en förbättringtill stånd. Slutligen några ord när det gäller förskottsräntor. Detransaktioner som redovisades här torde kunna användas som exempel påskentransaktioner -och därmed anses vara sådana som bör undersökas. Men vi kanbortse från detta. Det intressanta är att frågan om denna möjlighet har kommitupp till följd av underskottsavdragsbegränsningen - som finansministern självsade i sitt anförande. Vi fick också en ändring av skattelagstiftningen när detgäller förskottsräntor. Med ett enklare skattesystem, med från början rimligaremarginalskattesatser, hade vi inte haft det problemet. Skatteflyktsklausulen, m. m. För min del har jag svårt att se skillnadenmellan det förhållandet att domstolarna i ett land tillämpar en viss bestämdpraxis, grundad på tidigare beslut och avgöranden med ett visst material, ochdet förhållandet att man har en klausul i lagen med samma materiella innehåll. Det viktiga är ju huruvida domstolstillämpning av det härslaget - som såvitt jag förstår i bygger på samma principer som vi nutycker att skall ha - har skakat rättssäkerheten i de förenadekungadömena. Det är det som är frågan. Därför kunde man möjligen undersökadetta. Vidare tog jag upp det förhållandet att en rad andra västeuropeiskaländer har ungefär samma klausul, i domstolspraxis eller i lag, och det tycksfortfarande vara sä att man i de länderna anser sig leva i fria demokratier! Jag hade inte haft någon anledning att dra in andra länderi bilden om inte denna debatt - särskilt från sida - hade gjortstill närmast en fråga om det svenska rättssamhällets undergång. Svaret på frågan om fördelning av ränteavdrag ochvillainkornster mellan två makar är skatteflykt är nej. Jag har lämnat detsvaret tidigare. Jag anser inte att det är skatteflykt. Däremot ärdet ingen hemlighet för någon att detta problem tas upp i 6 protokoU 1982/83:81S3 Skatteflyktsklausulen, m. m. direktiven fill bostadspolitiska utredningen, nämligen hurkostnaderna och inkomsterna för en villa eller en annan fastighet skallfördelas. Jag vill påminna om att den föregående borgerliga regeringen tog uppfrågan om en annan typ av sådan här uppdelning - nämligen avseendefritidsfastigheter, där man också skattemässigt fördelar kostnader ochinkomster från fastigheter mellan makar. Den föregående borgerliga regeringenansåg tydligen att problemet existerade, eftersom den utfärdade direktiv utredning om att se över det. Jag tycker att det är betecknande för det allmännamisstänkliggörande som moderater och andra ägnar sig åt, att man inte klartinför medborgarna kan skilja på om regeringar av olika färg anser att här kanlagstiftningen behöva ses över, eller huruvida en generalklausul motskatteflykt skall tillämpas. Jag vet att jag får ta på mig skulden för att denna frågadrogs in i debatten. Men när vi nu har klarat ut det tycker jag att ni kundesluta med att skrämma upp villaägarna på det sätt ni gör. Jag försökte sä fortdet någonsin gick att undanröja den tvekan och rädsla som eventuellt kundeuppstå genom mitt misstag. Jag tycker att ni grovt exploaterar situationen om nifortsätter på detta vis, för villaägarna kan vara övertygade om att det intehänder någonting med den praxis som tillämpas såvida det inte läggs fram ettförslag samt avlämnas en proposition och , med dess majoritet, tarbeslut om förändrade regler. Det skulle rensa luften om ni kunde erkänna attdet inte föreligger något hot. Eftersom åtminstone två av de borgerliga partiernasamtidigt ansåg att andra sådana här ränteuppdelningar kan behöva bli föremålför översyn, så har vi tydligen samma uppfattning om att här föreligger ettskattemässigt problem, som är förtjänt av en granskning, men att de som görsådana här uppdelningar ändå kan känna sig lugna för att de inte överfallesfrän bakhåll, utan om det sker någonting, sker det enligt lagstiftning iSveriges riksdag. 29 BOLUNDGREN (m) replik: Det är faktiskt en skillnad mellan att antaen lagstiftning, med det generella innehåll som den föreslagna generalklausulenhar och med den förändring som sker, och om man i vissa speciella fall utbildaren rättspraxis genom domar i skattemål. Det är en väsentlig skillnad, och dettycker jag också bör komma fram av den här debatten. Det som , fram till det förrainlägget i debatten, har svarat är att han inte anser att man kan tillämpageneralklausulen i det förslag som föreligger på den transaktion som nämndes iMagasinet i TV. Men han har egenthgen inte svarat på huruvida han själv anseratt det är en skatteflykt. säger han att det inte är skatteflykt. Det ärbra, för han lät väldigt övertygande , när han talade om att dettaverkligen var exempel på skatteflykt. Man trodde kanske att han nu hade insettbara att det inte gick att tillämpa generalklausulen, men att man fortfarandevar tvungen att göra någonting åt saken. Det gör han ju indirekt, för iregeringen har man uppmärksammat detta i direktiv till en statlig utredning,och det kan alltså komma förslag om att man inte får göra på detta sätt -förslag som kan antas av den socialdemokratiska majoriteten här i kammaren. Detär således fortfarande en viss risk, även om det tar litet än vadfinansministern tydligen avsåg . Det finns fortfarande en mängd saker man skulle kunna taupp i den här debatten. Finansministern har talat om att det skall gälla falldär "enbart" skatteförmånen skall vara skälet. "Huvudsakligen" är väsentligt annorlunda än "enbart".Tidigare var det "avgörande" - det anser man inte tillräckligt. Dendebatten har förts tidigare, och vi kommer tydligen ingen vart. Låt mig slutligen när det gäller frifidshusen säga att detär ett problem så till vida att underskott i fråga om fritidshus inte äravdragsgillt, om man inte är bosatt i kommunen i fråga. Man kan intetillgodogöra sig underskottet i sin hemortskommun, om man inte har fritidshus isamma kommun. Har man det, så är det helt O.K. Man har diskuterat frågan om att ta bort den härbegränsningen i rätten att göra underskottsavdrag. Det skulle naturligtvis intedrabba de enskilda. Det är så man har resonerat. Man har diskuterat andra sakeri sammanhanget också. Men jag tror inte att det går att jämföra med den risksom föreligger för villaägarna. Skatteflyktsklausulen, m. m. 30ULF ADELSOHN (m): Regeringens förslag till generalklausul iskatterätten är en logisk följd av det socialdemokratiska partiets stegvisa utvecklingbort från de värden som har varit grunden i vårt svenska rättssamhälle. Dettaförslag är en kodifiering av att socialdemokraterna etablerar sig somöverhetens parfi -ett parti inte för de enskilda människorna utan ett parti motdem. "All makt utgår från folket", heter det i vårsvenska grundlag. Där står också att offentlig maktutövning av alla de slagskall ske under lagarna. Det är ord som förlorar mycket av sitt värde den dag vistår i begrepp att stifta en lag som inte är någon lag annat än till formen, enlag vars tillämpning ingen kan ge besked om. kan inte göra det- hur skall det kunna ge förhandsbesked? Skattedomstolarna kan inte göra det -de vet inte vad som gäller. Inte ens finansministern själv kan ge besked. Dethar vi fått särskilt klara bevis för att han inte kan, tidigare och även . Den nya generalklausulen är i sig en lag utan mening. Denblir meningsfull först dä den fått ett materiellt innehåll av domstolar ochskattemyndigheter. kommer i praktiken icke att stifta någon lag . I stället står riksdag i begrepp att delegera bort rätten attstifta lag. På det sättet övergår folkstyret till att bli etttjänstemannastyre -eller som en del har kallat det: ett fogdevälde. Den föreslagna generalklausulen vänder upp och ner påsvensk rättsskipning. Motiv tar över lag, inte tvärtom. Om lagen säger ett menlagstiftaren underförstått säger ett annat, då får lagen vika. Den som handlarenligt lagen kan inte vara säker på att få rätt. För det krävs också att hanhandlat i enlighet med vad lagsfiftaren avsett eller underförstått anses kunnagodta. Skatteflyktsklausulen, m. m. klausulensyttersta syfte är att tillämpas mot gällande lag. Annars hade den inte behövts. Det som är helt avgörande, , är att i dagi är allt det fillåtet som inte uttryckligen är förbjudet. Det gälleräven på skatterättens område, och det är fundamentalt i svenskrättstillämpning. Det är det som inte har insett.Generalklausulen fungerar på samma sätt som i det fall när en person kommerkörande på en väg i och grips av polisen, som säger: Vi fäller er för fortkörning.Visserligen står det att det är tillåtet med , men egentligen har viunderförstått avsett att man bara bör köra . Därför fälls ni förfortkörning. Precis på samma sätt skall denna lagstiftning fungera,fast på skatterättens område, där staten bestämmer. Denna lag skall lösa de problem som lagstiftaren intesjälv förutsett. Lagstiftaren förutsåg inte att det kanske behövdes enbegränsning . Men han dömer ändå, när han ser resultatet av hur folkkör, inte genom att i förväg tala om vad som är tillåtet och inte tillåtet. Varsvensk förutsätts nu pä skatterättens område förutse vad lagstiftaren inteförutsett. På det sättet är lagen i själva verket en antilag. Vi moderater erkänner villigt att det finns brister igällande skattelagstiftning. Vi erkänner att det finns skatteflykt, som vialla vill komma åt. Men det är inte det som det gäller. Vi vill ha lagar somtalar om för medborgarna vad som är förbjudet, så att de vet det. Det är detkrav som skall ställas på . Det är det krav vi har drivit i den s. k)underskottsavdragskom-mittén, där man skall utarbeta förslag till vad som ärtillåtet och inte. Det är den som ni lagt. ner, för att i stället svepaskattefältet med denna generalklausul. Detta är en devalvering - för att använda ett populärt ord- av lagstiftande roll, och det framgår klart av propositionen. Jagtycker inte om att citera, men detta måste citeras. Där står följande:"Med skatteflykt i vid bemärkelse förstås vanligen alla förfaranden, där denskattskyldige genom civilrättsligt giltiga rättshandlingar åstadkommertillämpning av skatteregler som ger skatteförmåner som lagstiftaren inte haravsett och inte heller underförstått accepterat." Vem avgör vad underförstådda mening var när enlag en gång stiftades? Och hur skall det praktiskt gå till att fastställa dennaunderförstådda mening som lagstiftaren haft? Från , herr talman, behöver denna kammare intelängre rösta om vad den tycker. Den överlåter i stället åt andra att fastställavad , lagstiftaren, underförstått menat. Fr. o. m. gällerinte bara vad riksdag tyckt, skrivit och röstat om. Då gäller ocksåvad fidigare underförstått accepterat. Vad blir då, annatän en harmlös församling med uppgift att legitimera en mer eller mindregodtycklig offentlig maktutövning? Lagen styr inte. Inte enslagens motiv. Nej, det som styr blir tillämparens - alltså domstolarnas och Skatteflyktsklausulen, m. m. taxeringsmyndigheternas - tolkning av lagstiftarens underförstådda Nr 83 mening. Vilken är då lagstiftarens underförstådda mening? Jag harförstått att uttalanden inte skall tillmätas minsta betydelse- det sade han till . Men i själva verket är välfinansministerns uttalande en väldigt klar underförstådd mening. Vad han harunderförstått och accepterat måste väl tillerkännas stor betydelse i ettsamhälle där domstolarna skall famla sig fram och fundera över vad riksdagenkan ha tyckt. Vad kan man t. ex. som skattejurist tycka vara bättre än det somfinansministern sagt att han underförstått accepterat? Finansministern har ju, även om han tagit tillbaka en del,underförstått accepterat och icke accepterat en hel del. Lägg märke tillpressuttalandet! När finansministern medgav sitt misstag sade han: Klart ärdock att klausulen skall kunna tillämpas även på makars interna transakfioner,men då måste skatteflyktsaspekten vara betydligt mer framträdande än iexemplet. har sagt att alla dessa makar som på etteller annat sätt har delat på räntorna har gjort sig skyldiga till skatteflykt.Men det är enligt inte en skatteflykt som är tillräckligtframträdande för att de skall kunna dömas enligt generalklausulen. Vilkenrättsverkan har detta uttalande, ? Vad är det som säger attinte domstolarna anser att det är skatteflykt? uttalandensaknar rättsverkan enligt honom själv, men jag är inte så säker på det. Jag ärinte så säker på att vi har några garantier för detta. Varken som medborgare, tillämpare eller lagstiftare vet vivad som gäller. Ingen vet vad som gäller. Medborgaren vet inte vad han får göraoch domaren inte vad han bör göra, därför att lagstiftaren inte vet vad hanjust nu är i färd med att göra. Vårt parti anser fortfarande att land skall med lagbyggas, inte med det som underförstås. Vi godtar inte en lagstiftare som sägerett och menar ett annat. Barn kan kanske tillåtas att lägga fingrarna i kors,men icke vi riksdagsledamöter. Alla skall vara lika inför lagen, . Dettycker vi moderater. Men då måste vi faktiskt också veta att det finns en lagsom det går att rätta sig efter, och inte bara en delegation. Vi anser, herr talman, att de fundamentalarättsstatsregler som gäller på straffrättens område också skall gälla på denoffentliga rättens och skatterättens områden. Det är särskilt viktigt i ettläge som detta, när staten de facto är både lagstiftare och part och när vibegär att domarna skall följa vad staten som lagstiftare anger. Det är statensgrundläggande skyldighet att slå vakt om den enskilda människan, men vi är oroadeav den växande klyftan mellan de demokratiska partierna när det gäller just attslå vakt om folkstyrets grunder. Den socialdemokratiska riksdagsgruppen geråter vika för överhetens anspråk på makt över människor. Byråkratins ambitionertar över rättssäkerheten. Det är här i denna kammare som den enskildes värn skallfinnas. När detta värn bryts ner blir staten ett hot och inte ett skydd förmedborgaren. Skatteflyktsklausulen, m. m. människornainte längre kan förutse hur makten kommer att användas blir orättvisorna fleroch godtycket allt vanligare. Steg för steg förvandlas då till ennation av undersåtar. Välviljan övergår till förtryck - inte medvetet, aldrigavsiktligt, men inte desto mindre blir det obönhörligt så. Varje lag blir förr eller senare vår vardagsverklighet.Därför är lagstiftningsarbetet i denna kammare sä väsentligt. Det rör denenskildes tillvaro , 1984 eller . Den makt vi ger myndigheternakommer myndigheterna också att använda. Det inflytande vi fråntar de enskildamänniskorna kommer de också att förlora. Det må ta eller attforma praxis. Jag talar inte om rättssamhällets undergång. Jag sägerinte heller att den här lagen i sig innebär ett 1984. Men jag säger attden är ett steg på vägen. För er, , tycks denna lag bara vara enfråga om medborgarnas skyldigheter. För oss moderater reglerar alla lagarskyldigheter och rätfigheter. Rättssäkerheten är en fundamental rättighet, somvi anser att man inte får träda för när. I vårt må hellre tio skyldiga löpa än en oskyldigfällas. I vårt är staten ett värn för den enskilde - inte ett hot. Ivårt är lagarna ett skydd för människorna - inte ett statens vapen motdem. I vårt , , är det tillåtet som icke uttryckligen ärförbjudet. I vårt byggs landet med lag. Det som riksdagsmajoriteten nu står i begreppatt göra sker utan sådan föregående beredning som föreskrivs i regeringsformens7 kap. Den socialdemokrafiska brådskan att driva igenom detta förslag är heltotrolig. skall generalklausulen gälla. Det har socialdemokraternabestämt. Alla försök från minoritetens sida att få detta förslag granskatenligt regeringsformens 7 kap. har röstats ned av socialdemokraterna.Riksdagens konstitutionsutskott har inte tillåtits att granska förslaget. Såbrått har ni med denna lag. Jag yrkar, herr talman, att beslutar remittera regeringensförslag till konstitufionsutskottet för yttrande vad avser konsekvenserna förden enskildes rättssäkerhet, roll såsom ensam lagstiftare samtförslagets överensstämmelse med regeringsformens bestämmelser att denoffentliga makten skall utövas under lagarna. Ingenting är lättare, Kjell-OlofFeldt, än att tillse att vi får denna granskning av . Om nu denna lag ändå antas av , sker det understora protester från allmänheten och från nästan halva denna kammare. Sådana ärdemokratins spelregler, säger ni. Majoriteten har makten. Den må också användasig av den. Ja, förvisso. Men makt är inte alltid detsamma som rätt. Med maktenföljer ocksä ansvaret för de gemensamma regler som utgör maktens legitimitet.Om den som har makten bryter mot dessa regler, urgröps något mycket viktigt,nämligen samförståndet kring grunderna för vårt svenska samhälle. Först ett litet påpekande med anledning avUlf Adelsohns tal om den fruktansvärda brådska varmed detta ärende skulle habehandlats. Förslag om generalklausul lades fram i ett betänkande 1975. Detförsta förslaget om generalklausul förelades 1980. Förslaget omgeneralklausul har två gånger behandlats av lagrådet och godkänts och tvågånger behandlats av . , , har faktiskt dettaförslag förelegat, diskuterats och ändrats. Det har godtagits av , ochdet har kommit tillbaka igen. Inte ens med konservativa krav på långsamhet iärendens beredning skulle man behöva klaga över denna åttaåriga hantering avfrågan. Jag undrar om någon som lyssnade på kunde troatt han tillhör ett parti som faktiskt har varit med om att genomföra engeneralklausul mot skatteflykt här i . Hans anförande var enfrontalattack mot varje form av sådan lagstiftning. Med det nyansrika ochförsiktiga språk som utvecklar här i fick vi nu höra attdet visserligen inte är fråga om rättssamhällets undergång men att däremotgrunden för rättssamhället rycks undan. Det är en fin skillnad. De partier som vill ha en generalklausul är"överhetens partier". Mig har i något sammanhang kallatför en akademisk elitsocialist. Det här leder fill fogdevälde, avrundade han den härtiraden. Jag måste säga att våra stackars kammarrättsråd och regeringsrättsråd,dvs. ledamöterna av kammarrätten och regeringsrätten, som till slut bliransvariga för utslag enligt generalklausulen, har blivit föremål för en någotbesynnerlig hantering från moderat sida i den här debatten. Att de nu ocksåanklagas för fogdevälde är kanske konsekvent. Men vad är det egentligen som försöker sägaoss? Jo, det är att den lag som vi nu diskuterar skulle på ett så radikalt ochavgörande sätt skilja sig från all annan lagstiftning, att helt nya principerinförs i lag. Här valde ett exempel, som jag ber kammarenbegrunda. Han sade att om det står på en vägskylt, sä har man rätt attköra . Den lagen är glasklar, säger : Är det på vägenoch man kör med 70, så är man alltid säker på att icke utsättas för något somhelst ingripande från polis eller annan myndighet. Jag vet inte om har körkort. Har han det,råder jag honom att läsa vägtrafikförordningen. Han har intebegripit ett dugg av vadden handlar om, och han utsätter sitt körkort föromedelbar fara, om han tror att han alltid får köra med där det ärskyltat med 70. Det är inte så, . Grundregeln är att farten skallanpassas till omständigheterna. Denna fruktansvärda och fantastiskagummiparagraf lider 4 miljoner bilister i det här landet under. haringen rätt att köra med 70 därför att det står 70, om det råkar vara så attvägen är smal och krokig och gamla tanter och höns finns på vägen. Då skall mananpassa hastigheten till vad omständigheterna kräver. Jag skulle kunna stå här länge och gå igenom lagar, där visom medborgare är tvungna att inse vad lagstiftningens syfte är, nämligen i detfall jag nämnt Skatteflyktsklausulen, m. m. Skatteflyktsklausulen, m. m. att se fill att vi kör försiktigt på vägen, med omsorg ochomtanke.