prot · G609111 · 1982-12-31 00:00:00 — Om man tycker attnotarietjänstgöringen är viktig, att utbytestjänstgöringen är viktig och attde tidskrav som ligger i notarietjänstgöringen på olika sätt är bra och omutskottet vill behålla detta, då kunde ju utskottet vilja göra en annanvärdering när det gäller pengarna, om man får ärendet tillbaka till riksdagen.Det är möjligt att utskottet då skulle bestämma sig för att spara någonannanstans, för att behålla notarietjänstgöringen i den omfattning som utskottetuttalade sig . Den möjligheten släpper nu den socialdemokratiskamajoriteten ifrån sig- med den socialdemokratiska skrivningen blir detregeringen som får hantera frågan. Detta är vi borgerliga inte beredda attacceptera - vi vill ha frågan hit till och pröva den här. Då är detmöjligt att t. o. m. göra en annan budgetavvägning för att behålla notarietjänstgöringen,att vi spar på något annat område. Den möjligheten har ni socialdemokrateraUtså släppt - det är viktigt att konstatera detta. 104LARS-ERIK LÖVDEN (s) replik; använder samma uttryckssätt somjag, nämligen att "jag utgår ifrån att regeringen kommer att ta ad notamde skrivningar som är gjorda". Det säger den socialdemokratiskamajoriteten i sin majoritets-skrivning. Jag vill citera det sista vi säger i första stycket på s.11: "Särskilt med beaktande av utbytestjänstgöringens nyssnämnda betydelsefrån rekryteringssynpunkt anser sig utskottet kunna utgå från att regeringenvid sitt ställningstagande noga'överväger möjligheten att behålla en ordningmed utbytestjänstgöring." Det är en stark skrivning som regeringengivetvis måste ta hänsyn till vid sin prövning av frågan. Beträffande de 12 miljonerna: Vid bedömningen av denfrågan faller vi också tillbaka på den bedömning sofn regeringen har gjort, somi sin tur faller tillbaka på polismyndighetens och åklagarmyndighetensuppfattning. Där tycker jag att vi har ett större sakligt underlag för vårtställningstagande än vad ni har. Kort om styrelse igen: Parlamentarikernahar insyn i styrelse , och vi tycker att den insynen ärtill fyllest. Hade haft styrande uppgifter med råd ochanvisningar till underställdamyndigheter eller liknande hade naturligtvis förhållandet varit ett annat. Dåhade det verkligen funnits ett behov av ökad pariamentari-kermedverkan idomstolsverkets styrelse. Men är primära uppgift att gekvalificerad administrativ service åt myndigheterna. Därmed tycker vi attparlamentarikermedverkan är till fyllest med de regler som gäller förstyrelsens sammansättning. 105 (); Medverkan av nämndemän har varit ettväsentligt inslag i den dömande verksamheten i vårt land. Genom att lekmändeltagit har de kunnat tillföra yrkesdomarna sina erfarenheter och insikter ochpå så vis ge uttryck för allmänna uppfattningar i samhället. Det har ansettsviktigt att nämndemännen har representerat så många olika befolkningsgruppersom möjligt, dels från allmändemokratiska synpunkter, dels av rättssäkerhetsskäl.Från våra tingsrätters sida har strävan varit att i de olika nämndgrupperna fåen lämplig sammansättning av kön, ålder, yrke och partitillhörighet. I budgetpropositionen förutskickades att regeringen skullekomma med -förslag om en minskning av antalet nämndemän i fingsrätter ochlänsrätter. Den besparingseffekt som regeringen eftersträvar genom dettaförslag kan bara uppnås genom lagändring bl. a. i . Således kaninte besparingen uppnås förrän vi har behandlat regeringens förslag om ändradsammansättning i underrätterna. Trots detta har vi att besluta ommedelsanvisningen till nämndemännen. Vi tvingas således att behandla sammafråga två gånger. Redan med anledning av justitieministerns uttalande ibudgetpropositionen motionerade vi från sida mot enurholkning av lekmannamedverkan i dömandet. Vi har med anledning av den nuframlagda propositionen om lagändringsförslagen upprepat vår inställning idenna fråga. Som jag redan sagt kommer vi att få diskutera denna fråga igen. I reservation nr 2 har vi från och folkpartietförklarat vårt ställningstagande. Vi anser att pengar bör anvisas enligt nugällande bestämmelser om nämndemän i underrätt. Annars kan beslutet bli en renformalitet. Det var med viss förvåning som vi tog del avbudgetpropositionens förslag i denna del. Säkerligen minns många av oss hurfrågan behandlades vid förra . I en mofion med som förstanamn förklarade socialdemokraterna då att de inte kunde acceptera förslaget. "Enligt vår mening är det väsentligt att intebesparingar som ur statsfinansiell synvinkel framstår som marginella leder tillatt allmänhetens förtroende för rättsväsendet urholkas som detdemokratiska inflytandet i rättssamhället minskar. Reformer av det slag somföresläs i propositionen bör i varje fall inte övervägas utan en ingåendedebatt rörande konsekvenserna. Det framstår t. ex. som uppenbart att det blirsvårt att i en nämndemannagrupp bestående endast av tre ledamötertillfredsställande Anslag till domstolsväsendet m. m. Anslagtill domstolsväsendet m. m. representeraolika värderingar i samhället." Så hette det alltså från socialdemokratisk sida i fjol.Den dåvarande regeringen valde klokt nog att inte lägga fram något förslag. Nuhar den socialdemokratiska regeringen kommit med en proposition, vari bl. a.föreslås att antalet nämndemän i tingsrätt i de allra flesta mål skall minskasfrån 5 till 3. Det är inte att undra på att socialdemokratiska domare ochnämndemän inte känner igen socialdemokraterna och är mäkta besvikna över sinapartivänner i justitieutskottet. I kan vi aldrig medverka till att människorsrättssäkerhet urholkas. Vi anser att nämnden i underrätt bör ha bred förankringi samhället och avvisar därför regeringens förslag att minska det demokratiskainflytandet. Vad gäller vårt särskilda yttrande vill jag framhålla attvi med detta önskar fästa uppmärksamheten på att vid lokalisering av olikastatliga organ hänsyn måste tas till lokaliseringspolitiska synpunkter. Det ärviktigt att de intentioner till decentralisering som finns ute i länen intekullkastas av statliga beslut. Mot bakgrund av det anförda vill jag yrka bifall tillreservationerna 2 och 4 samt i övrigt även till reservationerna 1 och 3. 106LARS-ERIK () replik; Det skulle i och för sig vara frestande attgå in i en sakdiskussion med när det gäller domförhetsreglerna,men eftersom den frågan skall behandlas i utskottet och senare blirföremål för sakbehandling i kammaren, skall jag inte göra det. Det är ett ämneför en särskild debatt senare och hör egentligen inte hemma i dagensdiskussion. fortsätter att hävda, i enlighet medreservationen, att vi -om vi tar ställning för en sänkning av anslagetmed 12 milj. kr. -har tagit ställning i sak och att beslutet omsärpropositionen blir en ren formalitet. Det är naturligtvis inte på det viset.Är det så att beslutar om andra domförhetsregler än dem som anges isärpropositionen - som vi alltså behandlar i utskottet - måstenaturligtvis anslaget till nämndemännen räknas upp i den slutligabudgetregleringen. Det framstår som ganska självklart. Handläggningen i den här frågan är inte speciellt unik.Det är mycket vanligt att man i budgetpropositioner aviserar exempelvis förslagom besparingar och tillgodoräknar sig dem i budgetpropositionerna men att detsedan läggs fram särpropositioner. Det var synnerligen vanligt på denborgerliga regeringens tid, med alla de besparingsförslag som då lades fram. Låt mig bara ta upp ytterligare en punkt, som jag tyckeratt kan svara på. Genom de åtgärder som föreslås beträffandedomförhetsreglerna uppnås, som jag sade tidigare, en besparing på 12 milj. kr.Den besparingen vill uppenbarligen också reservanterna uppnå, men de vägrar atttala om på vilka avsnitt av verksamhetsområden som Det ärnaturligtvis bekvämt att skriva, som man gör i reservationen, att; "Nödvändigabesparingar får vidtas genom rationaliseringsarbete och ---- genomandra åtgärder inom verksamhetsområ de". Men det är lättvindigt och föga ansvarsfullt att skjutaifrån sig problemet på det sättet. Om vill ta ställning i sak i kammaren, bör ni rimligen också ange hur man skall uppnå en besparing om12 milj. kr. Anslag till domstolsväsendet m. m. 107GUNILLA () replik: Jag ser fram emot den vidare debatten i denhär frågan, . Den är nämligen mycket intressant, som jag serdet. Det är en annorlunda handläggning, även om den givetvisinte är unik - det har jag inte heller påstått. Det är därför vi har gjortbedömningen att vi i detta läge hade anledning att avge en reservation, som viockså har gjort. - När vi i första omgången behandlade frågan om anslag tillnämndemännen förelåg f. ö. inte den proposition som vi skall börja arbeta med iutskottet . När det gäller besparingseffekten ställde fråga till mig. Vi har i vår motion dragit upp vissa riktlinjer. Till dettakan jag också foga att det har framkommit att de remissinstanser som har yttratsig över sakförslaget inte är helt säkra på att det blir en nettobesparing. Detkan nämligen bli pä det sättet att antalet mål som kommer att gå till överrättkommer att öka. I så fall har man kanske inte gjort någon besparing i dettahänseende. Upplysningsvis kan jag också säga att genomrationaliseringar har faktiskt lyckats göra en besparing på 4 %per år. Det tycker jag är ganska bra. 108 () replik: Jag vill än en gång uppehålla mig vid det somni säger i er reservation och som vidhåller, nämligen att detkommande ställningstagandet i särpropositionen blir en ren formalitet, omriksdagen beslutar enligt utskottsmajoritetens uppfattning. Det är, som jag sade tidigare, ett anmärkningsvärtpåstående mot bakgrund av att det i många andra sammanhang också fattas beslutav den här karaktären och att det sedan kommer särpropositioner där man tarställning i sak och där man får reglera budgeten slutgiltigt, omställningstagandet blir ett annat än vad som förutsatts i budgetpropositionen.En borgerlig regering, i vilken ingick, lade ibudgetpropositionen fram ett förslag just med den här innebörden ochinkasserade besparingarna - och detta innan ens remissinstanserna fått sägasitt i frågan. Men innebär samma ställningstagande enligt att den kommande särpropositionen blir en ren formalitet. Det ärett märkligt konstaterande som gör. Nr 111 Anf. 109 () replik; O HaopnHen Herr talman! sägeratt om det blir ett annat ställnings- 6 rll1083 tagande när vi skall behandlaförslaget om domförhetsregler, så kommer vi att få ta ställning till ytterligare medel.Självfallet är det min förhoppning att A lag till '' ' ' ' behandlat frågan sakpolitiskt, skall komma fram till ettannat lin stnlsväsendet ställningstagande- att det kommer att bli majoritetbakom den uppfattning som vi har drivit. m. m. 110 (): Bara några ord ytterligare en gång omlokaliseringen av länsrätten i län. Historien i detta ärende börjar 1978. när kommunbegärde att länsrätten skulle flyttas dit i samband med omorganisationen.Länsstyrelsen tillstyrkte denna begäran. Regeringar har därefter kommit och gått, och ingen harfattat något slutligt beslut i frågan. folkpartiregeringen försökte 1979,men fick inte igenom sitt förslag i om att man inte skulle ta någraregionalpolitiska hänsyn och därmed riva upp tidigare riksdagsbeslut. Men, somsagt, frågan har därefter skjutits . Vi kan naturligtvis ha olika uppfattningar i sakfrågan.Men en sak tror jag att många ändå håller med mig om, och det är att ettavgörande måste ske. och jag har i en motion framhållit att deutredningar som skulle göras är gjorda och att beslut nu måste fattas. Vi anseratt våra skäl för en omlokalisering till väger tungt. utredning visar pä något lägrelokalkostnader i , men beräkningssättet är inte helt invändningsfritt.Man har nämligen i utredningen jämfört uppskattade investeringskostnader på enastället med faktiska byggnadskostnader på det andra. Med andra beräkningsgrunderhar man från kommun kunnat visa att det endast handlar om mycketmarginella skillnader beträffande kostnaderna. Det måste därför vara andra skälsom får avgöra lokaliseringsfrågan. I detta läge måste det enligt vår meningvara de regionalpolitiska strävandena som blir avgörande. Det är viktigt med en allsidig arbetsmarknad i vårakommuner- det har regering och riksdag uttalat. Vi har i ettmycket litet antal anställda i statlig och landstingskommunal tjänst, 2,6 per100 invånare. Det kan jämföras med siffran 14,1 i kommun. Påindustrisidan återfinns av de anställda inom trä- och glasindustrin. finns en möjlighet att ta ett litet, litet steg mot enstörre differentiering. Vi hyser fortfarande förhoppningen att få ett beslutsom innebär en omlokalisering av länsrätten. Jag utgår liksom utskottet ifrånatt regeringen vid sina överväganden i frågan beaktar regionalpolitiska skäl.Jag utgår också ifrån att beslutet skall komma ganska omgående. Nuvaranderegering har ju i andra frågor visat handlingskraft och initiativförmåga. 106 Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2(styrelse) Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot 50 förreservation 1 av och . 2 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 1(medelsberäkningen) Utskottets hemställan bifölls med 247 röster mot 68 förreservation 2 av m. fl. 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2 (domstolarnas resurser för bekämpande av ekonomiskbrottslighet) Utskottets hemställan, som ställdes mot utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall till motion 1605 avLars m. fl. i motsvarande del, bifölls med acklamation. Mom. 4 (notarietjänstgöringen) Utskottets hemställan bifölls med 169 röster mot 147 förreservation 3 av m. fl. 3 ledamöter avstod från att rösta. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs lagutskottets betänkande 1982/83:25 om vissakonsumenträttsliga frågor. 111BIRTHE SORESTEDT (s): Det skydd som konsumenterna har rätt till ochsom också var tänkt, då konsumentkreditlagen infördes , finns inte i dag.Det är angelägnare än någonsin att åtgärder vidtas för att skydda svaga ochutsatta konsumentgrupper. har hushållens gemensamma kontokortsskulder nått ennivå på , och det finns över 2,2 miljoner kreditkortutställda på privatpersoner. Den starka ökningen av kontokortsköp, drygt 22 %1982, har också medfört att allt fler människor förköper sig och hamnar isvårigheter. Visst finns det fördelar med kontokort. Det går snabbt attfå kredit, det går att handla förmånligt vid utförsäljningar - men då måsteockså en reglering av skulden ske snabbt, om köpet skall förbli förmånligt.Alltså måste man ha pengar för att utnyttja sådana krediter. Möjligheter att erhålla snabba krediter utan krav påhandpenning gynnar onekligen impulsköp. Man glömmer lätt att man handlar påkredit och därmed binder sin ekonomi . Nr 111 sina dagligvaror på kredit riskerari hög grad att inteckna sin handlingsfri- 6 nril1983 ' ' ' '' erhållakontokortskrediter i flera företag oberoende av varandra, och många små krediter kan snabbt bli flera tusental kronor. j ,1 , Konsumenternahar svart att värja sig. Det ena utbudet synes fördelakti- gare ändet andra, inte minst i de bristfälliga annonser som förekommer. Handelnåsidosätter mänga gånger att ge den information som konsumentkreditlagenkräver - information om kontantpris i kronor, effektiv ränta och den totalakreditkostnaden. Konsumenterna har stora svårigheter att avgöra köpets för- ochnackdelar. I tidningsannonser finner man ofta att endast kontantprisoch hur mycket som skall betalas är angivet. Handeln erbjuder varortill låga månadskostnader, och det kan vara lockande att köpa en dyr vara pådetta sätt. Jag skall redovisa ett exempel - ett skräckexempel, mendet är inte ovanligt: kontant och kan erhållas utanhandpenning till en månadskostnad av . Ränta och aviseringsavgift ingår.Ett fördelaktigt köp? Ja, det kanske kan synas så, om inte ytterligareinformation ges. och , då varan är betald, har kundenbetalat . Kreditkostnaden blev nära 10 000kr. Många kontokortsföretag erbjuder betalningsfria månader, men räntan löperäven under dessa, så de är inte kostnadsfria. Man kan fråga sig; Vem gör inköp under sådana här betingelser?Ja, inte är det de prismedvetna, utan just de utsatta konsumentgrupperna. Enmaximeringav kredittiden skulle kunna förhindra att varan är utsliten, innanden är betald till fullo. Åtgärder måste vidtas så att konsumentkreditlagenskrav uppfylls. under de senaste årenhar konsumenternas situation uppmärksammats. 1980 fick den borgerligaregeringen bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vidkontoköp. Tyvärr har bemyndigandelagen inte utnyttjats. I stället kom enfrivillig överenskommelse till stånd mellan ekonomidepartementet ochkontokreditbranschen. Denna gällde och gäller i princip fortfarandevad beträffar marknadsföringen. Jag kan bara konstatera att frivilliga insatserinte är tillräckliga. Enligt utskottsbetänkandet kan de förslag till åtgärdersom jag framfört i min motion komma att prövas av kontokortskommittén, somväntas redovisa sitt arbete innevarande år. Jag framställer därför ingetyrkande, utan avser att följa frågan framöver, och jag ber att få återkomma dåkommittén lagt fram sina förslag till åtgärder. Anf.112 (): Nr 111 Då den ärade talaren inte framställde någotyrkande, ber jag ci a h att fåyrka bifall till lagutskottets hemställan med hänvisning till att . kontokortskommitténsenare kommer att redovisa sitt förslag. Vissa konkurs- Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 15 § Vissa konkursrättsliga frågor Föredrogs lagutskottets betänkande1982/83:28 om vissa konkursrättsliga frågor. 113 PER (vpk): Jag skall kanske börja med att säga att jaginte har för avsikt att begära votering - det finns dock en reservation - ifalldet är några som är nervösa med tanke på middagsuppehållet . I betänkandet 28 från lagutskottet som vi nu behandlarbesvaras yrkandena 1 och 2 i vpk;s partimotion 1982/83:1607 om skärpta reglerför konkurskarantän m. m. Motiveringen till yrkandena i denna motion finns imotionen 1605 om ökade resurser för bekämpande av ekonomisk brottslighet. Detvå yrkandena i mofionen 1607 utmynnar i krav på tillkännagivande tillregeringen av synpunkter som finns i motionen om bekämpandet av den ekonomiskabrottsligheten. Vad innehåller då dessa synpunkter? Jo, i motionen anförs,att trots den revision av konkurslagstiftningen som skett , harkonkurser utnyttjats i ekonomiskt brottslig verksamhet och medel överförts påandra och sålunda dragits undan återvinning. Med hänvisning fill brottsförebyggande rådets, BRÅ.promemoria 1982:5 tar motionärerna upp BRÅ;s förslag som sina. a. utbildning av konkursförvaltare och andra somsysslar med återvin- ningsfrågori konkurser, bl. a. med användande av undersökningsmaterial ur promemorian, b. lindring av beviskraven för återgång avotillbörliga transaktioner enligt 30 § konkurslagen, c. anpassning av återvinningsreglerna om betalning avskuld och överläm nande av säkerhet till moderna betalningsrutiner och koncernförhållanden och d. förlängningav fristerna för återvinningstalan. Som motiv för dessa krav hänvisar motionärerna tillpromemorian, s. 9-22. I motionen hävdas att lagstiftningen om konkurskarantän,som ger möjlighet att utfärda näringsförbud, har tillämpats i få fall och inte haft avsedd verkan. Motionärerna hävdar att det borde vara effektivare med ett 109 automatisktverkande förbud, från vilket det sedan kunde ges dispens. Det skulle ge bättrekontroll över de fall då det rör sig om ekonomisk brottslighet. Mot bakgrund av att den ekonomiska brottsligheten bedrarsamhället på mycket stora belopp och att det gäller att med kraft ingripa moten verksamhet som på ett illegalt sätt lastar över bördor på lojala medborgare,yrkar jag bifall till den reservation som är fogad till lagutskottetsbetänkande 28. 114PER-OLOF (): Jag kan instämma i Per uttalandeliksom i hans reservation i vad gäller synen på den ekonomiska brottslighetenoch otillbörliga förhållanden i samband med konkurser. Det är givetvisangeläget att vi kommer till rätta med missförhållanden. Förvisso är det sä att avslår en mängd motionermed hänvisning till att ärendet bereds eller övervägs inom regeringskanslieteller är föremål för utredning. I fråga om vpk-motionen gäller både-och. Inomjustitiedepartementet bereds en av brottsförebyggande rådet framlagd PMangående återvinningsreglerna vid konkurs. Inom den tillsattanäringsförbudskommittén övervägs införandet av etableringskontroll och fråganom utvidgade regler om näringsförbud. Med hänvisning till detta avstyrker lagutskottet yrkandena1 och 2 i vpk-motionen. och jag yrkar bifall till utskottets hemställan på allapunkter. Överiäggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan, som ställdesmot reservationen av Per , bifölls med acklamation. 16 § Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas ,30, 17 § Anmäldes ochbordlades Proposition 1982/83:140Förslag om allmän beredskapsbudget för /84 18 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationer framställts den 6april 1982/83:110 av () till statsrådetBirgitta om åtgärder för att öka avsättningen av flis: Att klara vårt energibehov är en avvåra viktigaste frågor. Vår handelsbalans liksom våra alltför stora lån iutlandet manar till bättre tillvaratagande av och starkare satsningar pä vårainhemska energikällor. Även om priset pä oljan fallit något är vår oljeimporten alltför stor post som belastar vårt importkonto. Alla ansträngningar måstevidtas för att minska denna import. I har vi stora tillgångar av slyskog, avfall frånvåra skogsavverkningar, gallringsvirke m. m., som genom flisningsteknikenblivit alltmer lönande att tillvarata. För en god skogsvård är flisningen ocksåav stor betydelse, varför denna metod pä allt sätt behöver främjas. Ökadflisan-vändning skulle ge många människor sysselsättning. Skogsindustrin tycksdock motarbeta denna form av tillvaratagande av råvaran för såväl massa sombränsle. Eldningsanläggningar synes komma i gång i alltför sakta tempo. Ettstöd till dessa borde åstadkommas så som vi i krävt. Våraflistillverkare har svårt att finna avsättning för sin flis. Stora lager haruppstått, och flisningsverksamheten har stagnerat. Något måste göras och dettasnart. Med hänsyntill denna situation vill jag fråga energiministern: Vilka åtgärder vill energiministern vidtaga för att skapasnabb avsättning av flis? 1982/83:111av () till arbetsmarknadsministern om det s. k.2-procentsmålet för den kommunala tillväxten: I den socialdemokratiskapartimotionen 1981/82:1661 liksom i många andra sammanhang har det nuvaranderegeringspartiet hävdat att den kommunala verksamheten måste tillåtas expanderamed om den fulla sysselsättningen skulle kunna hävdas. Varken finansplanen eller i proposifionen om denkommunala ekonomin upprepas emellertid denna åsikt. Den socialdemokratiska partiledningen synes ha revideratsin uppfattning också på denna punkt. Det är i så fall förståeligt, eftersom enså stor expansion inte är förenlig med en politik som leder till balans isamhällsekonomin. har för sitt vidkommande såväl iregeringsställning som i opposition hävdat att den kommunala verksamheten kantillåtas expandera med högst . Denna inställning menade socialdemokratin, medan partietännu var i opposition, var ett uttryck för bristande vilja att hävda den fullasysselsättningen. Det är därför av allmänt intresse att nu få klarlagthuruvida den socialdemokratiska regeringen alltjämt hyser denna uppfattning. Omså inte är fallet måste det betyda att regeringen endera sänkt ambitionen ikampen mot arbetslösheten eller har funnit att den åsikt socialdernokratinhyste i opposition var mindre väl grundad. förändring av verksamheten i kommuner och landstinghar stor effekt på den totala sysselsättningen. Det motsvarar ca 12 000anställda vid antagande om lineärt samband mellan verksamhetens omfattning ochantalet Nr 111 sysselsatta. En lägre expansion änvad socialdemokratin tidigare tänkt sig Onsdaeenden måste sålunda kompenseras av ensnabbare tillväxt, av sysselsättningen 6 anril1983 utanför den offentliga sektorn.Expansionen i den enskilda sektorn hålls emellertid fillbaka av en lång rad skattehöjningar, som leder till sänkta Meddelande om reallöner och därmedtill lägre efterfrågan i ekonomin.