prot · G60952 · 1982-12-31 00:00:00 — Sanningen är den, fru falman, atf den förhöjdainflafionstakten, den växande budgefbalansbrisfen, de galopperandestatsutgifterna och def skenande budgetunderskottet - allt defta - visar atfregeringen förlorat kontrollen över ekonomin. är som ett flygplan, somefter aft ha flugit rakt in i ett oväder med allt större luftgropar ochturbulens nu snabbt förlorar höjd och börjar gå in i spinn, ett tillstånd sompiloten får allt svårare atf häva. Vad vill då vi moderater göra för atf avvärja den hotandekraschen? Till att börja med skulle vi - om vi hade fått bestämma - ha undvikiten devalvering . Med den borgerliga enighet som rådde undervårriksdagen och valrörelsen om atf infe höja skatterna utan skära ned deoffenfiiga utgifterna skulle det ha varit möjligt att försvara kronan. Men när nu devalveringen är gjord, kan inte dettaförhållande tas fill intäkt för en annan inriktning av den ekonomiska polifikenän den som vi har förordat. Tvärtom är det desto mer angeläget att nu med kraftangripa de stora obalanserna i den svenska ekonomin: byfesbalansbrisfen,budgetunderskottet, inflafionen och därmed också arbetslösheten. Vi moderater förordar alltså nolltillväxt i de offenfiigautgifterna och lägre skatter. Dessa krav gäller även den kommunala sektorn,vilket kommer aft belysa senare i debatten. Vidare måste viavreglera vårt ekonomiskaliv och skapa ett större utrymme förmarknadsmekanismen. Det är det enda sättet att dämpa inflationstrycket ochstärka vår konkurrenskraft gentemot omvärlden. Vårt recept är raka motsatsentill vad socialdemokraterna efter valrörelsen känner sig förpliktade atfordinera. Vi vill dra åt svångremmen för polifikerna och skapa ökat svängrumför de enskilda medborgarna och för företagen. Den som begrundar det perspekfiv som jag här har tecknat,inser snart att den socialdemokratiska vägen är lika oframkomlig som denmoderata är ofrånkomlig. Jag tar risken att uttala den spådomen att inom ett århar den socialdemokratiska regeringen genomfört en rejäl omläggning av denekonomisk-politiska kursen i moderat riktning. Jag lovar - liksom jag gjorde i debatten om de fyra vallöftena och momshöjningen - att vi moderater inteskall håna er om ni här tar ett så klokt beslut. Men gör det bara inte Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder rn. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m.m. (FiU, CU, SkU) svåraregenom att försöka påstå att ni endast fullföljer en socialdemokratisk linje,sådan den antyddes i några bisatser under valrörelsen. Och tänk på att julängre ni försöker skjuta omprövningen på framfiden, desto mer drastisk måsteden bli när den fill slut kan undvikas. När jag nu yrkar bifall fill reservation 1 vidfinansutskottets betänkande nr 20, så gör jag det i den för enoppositionspolitiker ovanliga situationen atf jag är övertygad om att deriktlinjer vi moderater där anger kommer att förverkligas - med början senast ioktober 1985, men sannolikt och förhoppningsvis . AnL 50 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag fårmeddela atf anslag om kvällsplenum nu uppsatts. AnL 51NILS ÅSLING (c); såg jag i en svensk tidningen politisk skämtfeckning. Den bestod helt enkelt av en man som föreställde ensocialdemokratisk politiker och en pratbubbla där det stod: "Det har jagaldrig sagt. I så fall måste def ha varit före valdagen." I all sinenkelhet tycker jag aft teckningen i ett nötskal fångar dagens polifiskasituation. Och vi har ju upplevt här i kammaren som är mycketmärklig. Jag villbesvära kammarens ledamöter med några citat. "Jag framhöll fidigare att löper risken afthamna i en devalveringscykel, där vi med jämna mellanrum misslyckas medkostnads- och prisläget och tvingas till nya nedskrivningar av kronan. Ur densynpunkten är 1983 ett krifiskt år. Def är inflafionsufvecklingen under denärmaste åren som avgör om vi kan framgångsrikt genomföra övriga delar avpolitiken." Jagfortsätter med ett annat citat från samma skrift. "kan inflationen på längekomma under 10-procentsstrecket, men vi borde 1983 komma väsentligt lägre. Vibör inrikta oss på aft komma ner till en inflafion på högst ." Båda citaten är hämtade ur ett litet häfte med rubrikenEtt handfast och konkret program, som nuvarande finansministern gav ut inför årets valrörelse. Häftet är skrivet så sent, bara någramånader, före def socialdemokrafiska maktövertagandet, att def är svårt attpåstå att den ekonomiska situationen för på något avgörande sätt hunnitförändras fram fill socialdemokraternas fillträde. Den enda betydelsefullaförändringen skullei så fall vara ätt dét blivit socialisfisk majoritet iriksdagen, vilket vi har kunnat bevittna . Men vad hände? Hur blir den fakfiska utvecklingen för detenligt krifiska vad gäller inflationen? Det är ju enstrategisk och central fråga för att bedöma utvecklingen i vårt samhälle. Ja,spådde strax före valet aft om mittenregeringen fått fortsätta sinekonomiska politik, skulle man komma ner i en inflation pä . Men , efterden socialdemokrafiska rekorddevalveringen, momshöjningen och höjningar avarbetsgivaravgifterna, tror en samstämmig bedömarkör snarare pä eninflafion på , dvs. mer än det dubbla-och detta som vi kaniaktta att inflafionen sjunker i vår omvärld. Detta är i hög grad oroande fördet svenska näringslivefs konkurrenskraft. Ännu etf citat: "Statsfinanserna måste saneras.Ytterligare dröjsmål förvärrar situationen och lägger än tyngre bördor påkommande generationer, Qm vi inte är beredda att tillgripa erforderliga - ochäven smärtsamma -åtgärder , kommer morgondagen aft kräva ännu merdrastiska ingrepp än vad som är nödvändigt." Ett annat citat: "Det blir vidare nödvändigt attbryta en del av den automatik som leder till att en stor del av de offentligautgifterna ofrånkomligt drivs upp år . Statsmakterna bör ha störremöjligheter än nu att förutsättningslöst pröva olika utgifter, både med hänsynfill det samhällsekonomiska läget och genom aft väga olika utgifter motvarandra. Defta är infe möjligt om en stor del av utgifterna är lästa genomolika typer av automatik och indexbindningar." Citaten är hämtade ur "Framtid för . Förslagtill handlingslinjer för aft föra ur krisen", dvs.socialdemokraternas s. k. krisprogram, som med mycket buller och bångpresenterades och som också antogs av den socialdemokratiskaparfikongressen. Men hur gick def när författarna tågade in i kanslihuset? Undvek man "ytterligare dröjsmål" närdet gällde aft sanera statsfinanserna? Bröt man automatik och indexbindningar? steg i den riktningen fanns i mittenregeringenspolitik, och vi var beredda att gå vidare. Ökningen av budgetunderskottet, mätti procent av BNP, hade i stort sett avstannat. Vissa inskränkningar iautomatiken hade påbörjats, t. ex. när det gällde oljeprishöjningarnas påverkanpå pensionerna, vilket vi diskuterade här i kammaren i går. Men rasar budgetunderskottet i väg. Det som blev 68miljarder kronor förra budgetåret och som mittenregeringen beräknat till 75miljarder kronor innevarande budgetår lär nu bli över 93 miljarder enligtriksrevisionsverkets senaste prognos. Och det finns påtaglig risk atthundramiljarderkronorstaket sprängs för nästa budgetår. återställer den socialdemokratiska regeringenautomatiken för pensionerna-det fick vi påminnelse om i går-inte , menväl och framåt. Låt migåterge ytterligare etf citat: "Enligt utskottets mening är det en styrka om enskaftereform av den omfattning som är aktuell kan genomföras med stöd av enbred parlamentarisk majoritet. Saknas detta stöd är def stor risk att reformenförlorar i trovärdighet och inte får den avsedda ekonomiska stimulanseffekten.Hushåll och företag vågar då inte utgå från att de nya reglerna verkligen blirbestående. Det är enligt utskottet vidare värdefullt att skaftepolitiken läggsfast framöver. Detta är en förutsättning för att hushållen skallkunna planera sin ekonomi och agera på etf rationellt sätt." Citatet är gammalt. Det är hämtat ursocialdemokraternas reservation till finansutskottets betänkande, daterat 27maj och . Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) om deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och för budgetregleringen. Men vad hände med den breda parlamentariska majoriteten,som om den saknades skulle göra atf det fanns stor risk att reformen förloradei trovärdighet? Hur gick def med fastheten i skattepolitiken? Så snart den socialistiska majoriteten etablerat sig iriksdagen offrades den breda förankringen. Viktigare än parlamentet vartydligen påbuden frän LO-kansliet. !Fastheten i förutsättningarna gick fotalförlorad genom devalveringen och deninflationspolitik som man nu slagit in på. är vi av allt atf döma tillbaka idef fidigare 1970-talets årliga skatteprovisorier. Bakgrunden fill dagens och gårdagens debatt omden ekonomiska politiken är alltså i hög grad problemfylld. Ljuspunkterna ivärldsekonomin är sällsynta, men tecknen pä en långvarig recession desto flera.Den socialdemokratiska regeringen har med sin ekonomiska politik satsat på entillväxt i världsekonomin som förefaller ytterligt osäker. Qm manmisslyckas med sin ekonomiska polifik, kan den, som den nu utformats, få mycketallvarliga följder lång fid framöver för den ekonomiska utvecklingen i vårtland. I och gemensamma reservation nr 2fill finansutskottets betänkande nr 20 har behovet av kontinuitet ochmålmedvetenhet i den ekonomiska politiken närmare utvecklats.. De påtagligaframgångar i inflationsbekämpandet som den förra regeringen kunde notera är nuspolierade. Det leder till allvarliga balansrubbningar i ekonomin och kan kommaatt föda kompensationsanspråk som är svåra att överblicka. Det målmedvetna sparande och den strama budgetpolitik somsatte sin prägel på mittenregeringens arbete och som också gav påtagligaresultat, eftersom trenden i den offentliga sektorns utgiftsexpansion reelltkunde brytas, har också kommit av sig. Budgetunderskottet slår nya rekord. 1går stod f. ö. ekonomi- och budgetminisfern här i talarstolenoch ville göra gällande aft utvecklingen av budgetunderskottet till stor delvar en följd av åtgärder, eller brist på åtgärder, som mittenregeringen äransvarig för. 20 miljarder skulle kunna hänföras fill defta konto enligtKjell-Olof . När man analyserar innehållet i den notan, måste mankonstatera atf det i allt väsentligt är självförvållaf av densocialdemokrafiska regeringen. ville t. ex. göra gällande att det skullefinnas ackumulerade förluster inom den statliga företagssektorn istorleksordningen . Detta är inte sant. Det finns ingen somhelst anledning atf som den socialdemokratiska regeringen nu gör formligen ösaresurser över de stafiiga företagen. Är avsikten möjligen att skapaförutsättningar för en stark expansion i den stafiiga företagssektorn? Säg dådet i klartext! Varför skall man t. ex. ge Statsföretag en extrem likviditet idet här skedet? Varför skall man infe pröva möjligheten aft i gruppen frigörakapital, som man får göra i andra företagsgrupper? Nej, den enkla sanningen är naturligtvis att densocialdemokratiska regeringen nu passar på, under hänvisning till de s. k.liken i garderoben, att med sinaåtgärder onödigtvis öka budgetunderskottet för att sedan under mandatperiodenförhoppningsvis kunna njuta frukterna av sitt "förutseende". Man kanfråga sig vad som är meningsfullt i att på detta sätt förskottera förväntadeförluster, eller vad det är fråga om. Det är egentligen en ganska genomskinligpolitisk taktik, herr finansminister, som bedrivs på det sättet. Det är dålig budgetpolitik,och det är brist på affärsmässighet i regeringens relafioner med de statligaföretagen - det kan jag vitsorda. Def går att klarf urskilja helomvändningarna när defgäller inflations-, budget- och skattepolitiken. Men hur är situationen när defgäller löntagarfonderna? Vi har ju bevittnat den debatt som infe minst finansministernseget yttrande häromsistens gav upphov till. Under alla de dimridåer som har lagts ut under årens lopphar huvudskälet för löntagarfonder ändå legat fast alltsedan det Meidnerskaförslaget 1975, nämligen att makten över näringslivet skall överföras fill defackliga topporganen. Därigenom skapas möjlighet fill en planstyrd ekonomi, somav tradition alltid varit socialismens drömmål. Och genom att den reella makfenläggs hos de fackliga topporganen tillförsäkras ett ständigt socialistisktmaktmonopol. Def måste vara meningen, och det är ett oroande faktum att maninfe från den socialdemokrafiska regeringens sida klarar ut dessa relationermed svenskt näringsliv. Detta är nämligen en avgörande fråga för näringslivefsutveckling och därmed även för samhällsekonomin i stort. Det är därför som jagfar upp frågan , och def är därför som tog upp den i sinparfimotion, vilket ju också avspeglar sig i reservation nr 8 fillfinansutskottets betänkande. Det finns åtskilliga korporativisfiska hot mot vårtsamhälle. Men kollektiva löntagarfonder är utan jämförelse def allvarligaste,också därför att hotet om löntagarfonder alltjämt är den mest återhållandefaktorn när def gäller ökad investeringsaktivitet i svenskt näringsliv, som ären förutsättning för den förnyelse av vårt näringsliv som också är enförutsättning föf samhällsekonomins tillfrisknande. Jag ber aft få yrka bifall tillreservationerna 2 och 8 i finansutskottets betänkande. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 52ROLF (): Svängrum var ju det ord som socialdemokraternahamrade in i def svenska folket under valrörelsen. Ingen svensk som hörde OlofPalme och andra socialdemokrater kunde dra någon annan slutsats än atf Omsocialdemokraterna gick segrande ur valet skulle det vankas sockerbullar. Dåskulle jobben räddas i malmfälten och i krisföretagen, och i den offentligasektorn skulle den kommunala expansionen bli dubbelt så stor med tusentals nyajobb som följd. Pensionärerna skulle få full kompensation för allaprishöjningar. Bostadsprodukfionen skulle ökas och nya bostadssubvenfionerbjudas ut. Vem minns infe vilken fart det skulle bli i ! Defta är bara några exempel på löfteskatalogen. som allt detta goda inträffade skulle, frufalman, också det fantastiska hända att budgetunderskottet skulle minska ochinflationen avta. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m.m:. (FiU, CU, SkU) Valaffischernainbjöd i braskande stil väljarna att säga nej till inflation och dyrare vardag,att stoppa hyres- och livsmedelsprishöjningarna. Från sade vi klarf ut att densocialdemokratiska politiken inte hängde ihop. Med de ekonomiskaförutsättningar som föreligger, och som vi i delar med den övrigavärlden, hade den socialdemokratiska löftespolitiken-i varje fall för deneftertänksamme-föga trovärdighet. Men socialdemokratiska propagandaresurserräckte till för atf överrösta oss. Och får regeringen försöka förklara för svenska folketvarför det infe blev som man lovat. Förklara varför man i stället över en nattbäddat för en fördubblad inflation och reallöneminskningar utan motstycke.Förklara varför pensionärerna skall förlora av sin realinkomst om ettär, när sanningen är att den så lritiserade borgerliga besparingspolitiken inteens betytt hälften så mycket. Förklara varför man först nu upptäckt aft detfaktiskt inte behövs mer bostadsproduktion än som följde av den fidigareregeringens politik. Det blir inte lätt atf med bevarat politiskt anseendegenomföra en kursomläggning på bra nära . Men som man bäddar får manligga. socialdemokraterna förra gången haderegeringsansvaret höjdes näringslivets lönekostnader . Dennakostnadsexplosion har för medfört stora förlusteri marknadsandelar. Tillsammans med djupgående strukturproblem i svensk industrioch den svåraste internationella lågkonjunkturen har dettalett till allvarliga obalanser i vår ekonomi. De icke-socialistiskaregeringarna har varit medvetna om dessa problem och successivt lagt om denpolifiska kursen. Även om ekonomi- qch budgetminister i går utlovadeen ändring av den socialdemokratiska politikens kurs, förefaller detfortfarande vara så att socialdemokraternas huvudförslag när det gäller atthindra ett växande budgetunderskott är att fortsätta pä den skattehöjningsvägsom man följde under förra regeringsperioden. Uppgörelsen med vpk i momsfrägan, som har diskuterats härpå förmiddagen , tyder tyvärr klart på detta. Den redan påbörjade100-miljonerkronorsrullningen till matsubventioner får nu sin fortsättning. Ochse, genast letar man fram nya skatteintäkter. Skatfeskruven dras åt ytterligareett varv. sade i går att han har lärt under sina är sompolitiker aft det övergripande målet måste vara att värna om en stark ekonomi.Det som har hänt visar att statsminister ärbättre på retorik än på aft omsätta sina teser i politiska beslut. Socialdemokraterna handlar inte ekonomiskt ansvarigt genomatt låta utgifterna växa och tro att man bara kan ta ut nya skatter. Det är enfeg politik, som bäddar för mycket större problem längre fram. Man måste frågasig om ekonomi- och budgetministerns gårdagsbesked om att socialdemokraternaockså vill göra besparingar och omprioriteringar bara var tomma ord. 1 Sverigetar vi dock redan ut - och det är känt - av den totala produkfioneni skatter och avgifter. Det innebär industrivärldens hårdaste skattetryck. Omman vill atf människor skall ha kvar ett eget svängrum för sin privata ekonomi- och def vill vi liberaler - går det infe aft dra åt skatteskruvenytterligare. Def skulle vara förlamande för samhällsekonomin och dess funktion.Med den politiken får vi allvarliga effekter på arbetsvilja, nyföretagande ochskattemoral. 1 ett bra samhälle måste människor vara stimulerade atf ta ettextratåg. Det måste löna sig att arbeta och ta ansvar. strategihar därför i stället, som jag sade i går, varit atf koppla ett dubbelgrepp påden ekonomiska politiken. Vi måste både arbeta och spara oss ur krisen. Fram tillvalet fördes också en samlad och genomtänkt politik i enlighetmed den strategin. Och def är synd att den politiken, inriktad på att uppnåekonomisk balans, infe nu kan fullföljas. Jag skall, fru falman, mycket kortfattat redovisa någraviktiga inslag i vår politik, framför allt på den mer offensiva delen. Huvudmålsättningen har varit att upprätthålla en högsysselsättning. När jämförbara länder, oavsett politisk färg på regeringarna,hade dubbelt eller tredubbelt så hög arbetslöshet som vi hade i vårt landlyckades hålla nere arbetslösheten kring , dvs. på samma nivå somden socialdemokratiska regeringen hade omkring 1972 - med väsentligt mindreproblem att hantera. För att klara målet full sysselsättning är detnödvändigt att stärka konkurrenskraften i svenskt näringsliv. Genom septemberpaketet 1981 sänktes kostnadsnivån. Dettatillsammans med ett ansvarsfullt löneavtal gjorde att i sin senasterapport kunde konstatera atf externa kostnadsnivå åter var jämförbarmed 1960-falets. Det innebär vid en uppåtgående världskonjunktur väsentligtstörre konkurrenskraft. Tyvärr låter den uppåtgående konjunkturen vänta på sig.Men i avvaktan på den måste vi på alla sätt bygga upp vår styrka. Därför satsarvi på förbättringar av ekonornins produktionsförmåga. Det viktigaste därvidlag är att få ned de helt orimligamarginalskatterna. Här har socialdemokraterna ständigt ridit spärr mot enreform. När det änfiigen lyckades att få dem med på målet att av deheltidsarbetande skulle ha högst marginalskatt, var det naturligtvis någotatt glädjas åt. Sänkta marginalskatter och avdragsbegränsningar skulle göra detmer lönsamt atf arbeta och mindre lönande att spekulera. Tyvärr har den nupåbörjade inflationspolitiken undergrävt förutsättningarna för skattereformen.Socialdemokraternas heder som förhandlingspartner har fått en svår knäck. Som ett led i hanteringen av svensk ekonomi har ocksåandra viktiga strukturella problem angripits. Ett exempel är lindringen avdubbelbeskattningen på akfier. Den har vitaliserat aktiemarknaden. Mångaenskilda har lockats aft placera sitt sparande i aktier, och nyemissionerna harunder 1981-1982 legat rekordhögt. Att socialdemokraternas nära nog förstaåtgärd är att åter försämra villkoren för det produktiva sparandet betraktarjag som ytterst illavarslande. Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) och mer yrkesinriktadutbildning för arbetslösa i syfte aft avhjälpa brisfen på yrkeskunnigarbetskraft i konjunkturuppgång är etf annat exempel på vad vi börjat med.Vidare har en ny anställningsskyddslag genomförts, som öppnar generellamöjligheter fill provanställning och vissfidsanställning vid arbetstoppar. Vihar också i princip avvecklat prisregleringen. har i regeringsställning liksom allfidtidigare satsat på forskning och teknisk utveckling. Trots synnerligen hårdbudgetmangling har realt nya resurser tillförts universitet och högskolor. Detär en förutsättning för att skall hålla sig i täten blandindustrinationer. Nya idéer och tekniska uppfinningar fångas ofta snabbastupp av den mindre och medelstora företagsamheten. Därför lades extra tonviktvid att förbättra den företagsgruppens arbetsvillkor. Ansträngningarna kanavläsas i nystartade företag. Det gäller för den nya regeringen att ömt vårdade späda plantor som har börjat att spira. Kommer det i gång en ny våg avuppköp och sammanslagning av småföretag av samma slag som föreregeringsväxlingen , har vi åter förlorat något dynamiskt i svensktnäringsliv. Åter får jag säga atf det bådar illa atf socialdemokraterna nuhöjer förmögenhetsskatten på dessa småföretag, avser att tappa dem påmångmiljonbelopp genom utdelningsskatf och dess värre också hotar med enfondsocialism vid horisonten. Den är av allvarlig art för företagsamheten - denmå vara liten eller stor. Av de totala investeringarna 1981 på 110 miljarder kronorsvarade den offenfiiga sektorn, om man i den också räknar in bosfäder, för intemindre än . Även om allt måste göras för atf få i gångindustriinvesteringarna, ligger naturligtvis en stor ekonomisk kraft i denoffenfiiga sektorn. Det gäller därför aft utnyttja den på rätt sätt underlågkonjukturen. har vid skilda tillfällen visat på betydelsenhärav. Får jag erinra om den s. k. Ullstenplanen och det den 23 augustipresenterade liberala programmet för industriell förnyelse - Rädda jobben. I dessa och andra dokument har vi också pekat pånödvändigheten atf snabbt minska oljeberoende. Oljepriset har stigitfrån per fat 1973 till 1981. Om man uttrycker detsamma iden totala oljekostnaden, så har den ökat från drygt 3 miljarder kronormotsvarande av exporten fill , motsvarande nära24 % av exporten 1981. Defta har motiverat miljardsatsningar på bättreenergihushållning och utveckling av alternativa energiformer. Under de senasteåren har också oljekonsumtionen minskat betydligt och är lägre än vad somi energipropositionen 1980/81:90 anges som målsättning . Introduktionenav inhemska energikällor ger nya jobb, vilka dessutom får en positivregionalpolitisk effekt eftersom de främst lokaliseras till regioner med ensviktande arbetsmarknad. Def är bra att socialdemokraterna fortsätter med vårpolifik på detta område. Det är också bra atf socialdemokraterna numera inserbetydelsen av att förbättra kommunikationerna. SJ satt t. ex. verkligen påundantagssfol under denfidigare socialdemokratiska regeringens dagar. har SJ;sinvesferingsanslag fördubblats i fasta priser. har dessutom beslutatatt anslaget skall höjas ytterligare . Så när nusocialdemokraterna tycks ha vaknat upp ur sin slummer, blir det även här enfortsättning på vår politik. Bostadssektorn har vi hållit i gång genom en växandereparations- och ombyggnadsverksamhef. Def har gett både jobb och bättreenergihushållning. Här tycks vi också vara överens om tagen. Def gällerdäremot inte när regeringen återigen föreslår att med hjälp av subventionersfimulera nyproduktionen. Av många skäl är det fel, inte minst mot bakgrund avatt vi har ca 37 000 lägenheter outhyrda. Jag kan emellertid i de senasteutredningsdirektiven notera att även regeringen egentligen inser detta. Det finns således åtskilliga offensivaindustribeställningar att göra under lågkonjunktur. Investeringar somförbättrar grundstrukturen i kommunikationssystemen och därigenom stärkerindustrins konkurrenskraft.