prot · G609117 · 1982-12-31 00:00:00 — Det betyder alltså att man från moderat sida tycker att det är braatt mer av de pengar vi satsar till arbetsmarknadspolitiken stannar vidadministrationen. Moderatledaren beklagar nämligen att bara 1 av 10 kronorstannar där. De andra går till att ge jobb och utbildning. Men detär alltså en ordning som beklagas. Jag tycker att det snarare är ett mått påeffektiviteten i administrationen. Vidare måste det naturligtvis kännasförolämpande för en hel yrkeskår, som sliter i sitt anletes svett för attförmedla det lilla antal jobb som finns för de arbetslösa, att höra enframträdande politiker säga att man i stället ägnar sig åt att bevaka sittrevir. som arbetsmarknadsminister tillsatte vi enutredning som skall se till att arbetsförmedlingen får bättre arbetsvillkor ochatt antalet arbetsuppgifter blir mindre, just för att man skall kunna hjälpaännu bättre. Under den svåra omställningstiden skall man inte gå ut ochbeskylla personalen på arbetsförmedlingen för att sitta med armarna i kors ochbevaka sitt revir i stället för att hjälpa de arbetslösa. På den punkten hadejag hoppats att skulle göra ett tillrättaläggande. 37ANDERS HÖGMARK (m) replik: När det gäller moieratledarens inställningtill hur stor andel som skall gå till administration och hur mycket som skallgå till den direkta verksamheten torde det vara känt att har ettvisst sinne för effektivitet och inte kan ha menat att en större del avAMS-anslagen skulle gå till den interna administrationen, till att administrerade olika tjänsterna. Det borde vara klart för . I och för sig har jag bara sett ett referat av talet, mendet som jag har noterat är att vi måste börja ifrågasätta vad AMS gör och pävilket sätt man gör det man gör. Det är en ganska rimlig utgångspunkt oavsettom man är departementschef eller riksdagsledmot och ledamot i något utskott. Jag är helt övertygad om att man inte skapar en anda avframtidstro genom att säga att personalen inte arbetar. I det jag har sett avUlf Adelsohns anförande tar han upp att en stor del av personalen gör ettförtjänstfullt arbete. Men det är ju inget tvivel om, och det kommer SonjaRembo senare att ta upp här, att olika typer av frånvaro inom AMS harosedvanligt hög förekomst och att man, när man skall gå till aktion motungdomsarbetslösheten, har en väldigt stor frånvaro pä förmedlingskontoren.Det är väl sådant som man rimligtvis bör sätta under debatt och diskutera. När det gäller partiernas storlek är det självklart attalla skall ha sin rätt att uttrycka en uppfattning. Men nämndemoderaternas ensamhet. Den kan ibland kännas uthärdlig, om man nu skall upplevaoss som stående ensamma, när vi ändå har en ganska god valmanskår bakom oss. Det tyder ändå på att de värderingar och de idéer som virepresenterar omfattas av en ganska stor grupp människor. Men självfallet fåroch skall var och en uttrycka sin uppfattning. Det är helt klart - oavsett ettpartis storlek. 38 MARGÖ (vpk): Det talas ibland om ungdomens asocialitet.Men är det inte samhället som är asocialt när ungdomen ställs utanförarbetsmarknaden? Vilken samhällsuppfattning får de ungdomar som förvägras attarbeta och som är intressanta i det här samhället enbart som konsumenter avkommersiella modeprylar, där videovåldsfilmerna har en framträdande plats? Omfattningen av samhällets kostnader förarbetslösheten går ännu inte helt att överblicka, men det finns beräkningar somvisar att vi även kommer att få betala dyrt för dagens arbetslöshet. har presenterat en skrift somheter Perspektiv på budgetunderskottet. Där ger författarna ett exempel påframtida kostnader som vi inte räknat med. De gör där beräkningen atten ung människa som normalt sett har 40 produktiva år framför sig kommer attproducera ett värde av 4-6 milj. kr. Men den som är arbetslös förlorar snabbtsin arbetsträning och får en minskad arbetskapacitet. Om arbetslösheten leder till att arbetslösa ungdomarsgenomsnittliga arbetsförmåga under resten av livet nedsätts med så litet som , blir kostnaden på lång sikt , räknat på 85 000 arbetslösaungdomar. Det är en genomsnittlig siffra som vi har haft under de senaste åren.Detta blir en börda som vi belastar framtida generationer med. Det konstaterarman i denna skrift som jag har nämnt. Dagens arbetslöshet kommer därför attleda till minskad välfärd långt in på nästa sekel. Jag tänkte här tala om 16-17-åringarnas situation.16-17-åringarna utestängdes från arbetsmarknaden när den borgerliga regeringen1980 beslutade att de yngsta inte skulle ha rätt att få beredskapsarbeten. Dåfick vi denna djungel av åtgärder som varken kan betecknas som utbildning ellerarbete. Jag åsyftar introduktionsprogram, yrkesintroduktion, ungdomsarbeten,ungdomsplatser osv. Jag tycker att det ärviktigt att vi slår fast detta, för det har inte kommit någon förordning somlagligen ändrar detta faktum. vill många ungdomar hellre arbeta änomedelbart fortsätta att studera, och det ansågs tidigare som något positivt,för dä förespråkades rent allmänt en varvad utbildning. Det är också lättare för ungdomarna att göra ett meraövertänkt yrkesval eller gymnasieval om de får arbeta . Det skulle ocksåmedföra färre avhopp från gymnasiet.. Avhoppen från gymnasieskolan är ett stortproblem , och de beror ofta på att ungdomarna har valt fel linje ellerinte vetat tillräckligt mycket om den linje de har valt. harskolan helt övertagit ansvaret för 16-17-åringarna. På det sättet har man smygvägen infört förlängd skolplikt utan att riksdagenhar fattat något beslut om detta. 16-17-åringarna har på det sättet försatts i en verkligtvångssituation. De tvingas att välja mellan att gå arbetslösa, börja på sittandra- eller kanske tredjehandsval i gymnasiet eller att hänvisas tillsärskilda åtgärder för 16-17-åringar, åtgärder som varken är utbildning ellerarbete, för det som erbjuds denna åldersgrupp ger ingen formellutbildningskompetens och oftast inte heller en lön som man kan leva på. Men om den allmänna meningen är att skolan skall haansvaret förj ungdomarna upp t. o. m. , då skall den utökade skolpliktenockså ge en formell kompetens. Och om ungdomarna tillbringar av det häråret på en arbetsplats, skall det ingå som praktik, men det skall vara en delpraktik i en planerad utbildning. Vi anser att 16-åringar som vill arbeta skall ha denrätten, och vi tror att den gemenskap som det innebär att tillhöra ettarbetskollektiv är bra för ungdomarnas sociala fostran. Vi anser attsocialdemokraterna här borde ha ett gemensamt intresse med vpk att återigen ge16-17-åringarna möjligheten att få beredskapsarbeten. Vi har från olika talarstolar deklarerat attvi inte tror att beredskapsarbeten är någon lösning av krisen på den svenskaarbetsmarknaden, men det är det snabbaste sättet att ge människor arbete, ochpä samma gång får samhället något meningsfullt uträttat. Vi stöder förslaget att använda de pengar som satsas påolika arbetsmarknadspolitiska åtgärder för arbeten inom den offentliga sektorn.Det förslaget har kommit från olika delar av socialdemokratin, och vi tyckeratt det är ett bra förslag, för vi i vpk förde fram det när detfanns någonting som hette DELFUS, en särskild statlig delegation med uppgiftatt komma med förslag till åtgärder för att minska arbetslösheten. Vårt förslag, som ingår i motionen och i reservationen , om att inrätta fasta ungdomsarbetsplatser är en förlängning av förslagetom att använda arbetsmarknadspolitiska medel till fasta arbeten. Vi anser också att arbetsförmedlingen måste få enförstärkt roll. Vi anser att det är arbetsförmedlingen som skall anvisa vilkasom skall fä de här jobben. Arbetsgivaren skall inte längre ha rätt att väljaoch vraka och ta de bästa i arbetskraften. När är ute och reser och sprider misstro motarbetsförmedlingarna, så gör han det i ett bestämt syfte. Han vill skapamisstro och misstänkliggöra det samhället står för, för att på så sätt skapautrymme för en ökad privatisering. Vi känner igen taktiken från andra områden.Så har man från moderat håll gjort tidigare när det gällt sjukvårdsfrågor föratt bana vägen för en ökad privatisering inom sjukvården. Självfallet innebär en satsning på fasta arbeten inom denoffentliga sektorn - och det är bara där man nu kan skapa fler arbeten pä kortsikt - ett ökat budgetunderskott. Men om pengarna används för att ge de mestutsatta arbete, dä får det en positiv fördelningseffekt. Dessutom fårvi se det som en investering för framtiden. Vi vet att arbete bromsar densociala förslitningen av människor, och på så sätt minskas samhälletssocialkostnader och vårdkostnader, och därmed har de framtidaproduktionsmöjligheterna ökat. vill jag ställa några frågor till de andra moderater som anser att våra löner är det främsta hindret för enkonkurrenskraftig industri. Ni talar aldrig om hur låga löner vi skall ha föratt industrin skall bli lönsam. Skall vi ha samma löner som man har iBrasilien? Eller är det ni tänker på? Eller är det möjligtvis dejapanska lönerna som skall införas i ? Blir industrin konkurrenskraftigdå? Och vad händer om man sänker lönerna inom offentlig förvaltning? Ökar vår köpkraftom vi får sänkta löner? Och kommer det att gagna det svenska näringslivet? Jag vill också veta hur höga vinsterna skall vara inom detprivata näringslivet för att det skall anses lönsamt. 39LARS ULANDER (s); Efter den övergripande debatt som förtsunder rätt kan jag direkt gå på att kommentera några av dereservationer som är fogade till betänkandet. Jag börjar då med reservation 7. I den reservationen förde borgerliga partierna fram sin syn på de ytterst svåra problem somungdomsarbetslösheten innebär. De allmänt välvilliga formuleringarna känns juigen. De olika partierna för i denna samlingsreservation fram sina frågor. Det har tidigare i debatten påpekats att det här är ettproblem och att den tidigare förda politiken är det som bäddat för de problemsom vi nu upplever. som vi haft olika borgerliga regeringarhar insatserna för ungdomssysselsättningen varit begränsade. Vi har hörtdeklarationer om ungdomsgarantier, som skulle ge alla ungdomar arbete,utbildning eller praktik. Vad som egentligen hände efter det beslutet var attungdomsarbetslösheten ökade. skulle arbetsmarknaden för ungdomarnaförbättras, bara man fick försämra anställningsskyddet för de aktuellaåldersgrupperna. Hur mänga ungdomar har fått arbete på grund av attanställningsskyddslagen försämrades? Det skulle vara intressant att få ett svarpå den frågan. Det känns gammalt och vant att ta del av det som deborgerliga säger i reservation 7, att arbetsrätten och trygghetslagstiftningenutgör "hinder för ungdomens inträde i arbetslivet". De båda andraförslagen i reservationen har redan kommenterats av arbetsmarknadsministern.Jag skall därför bara göra den kommentaren att borgarna tydligen har glömt denmycket omfattande utbildning som finns när det gäller de praktiska yrkena inomgymnasieskolan och som även fortsättningsvis måste utgöra basen för yrkesutbildningen. Att oppositionen har svårt att hålla ihop isysselsättningsfrågorna framgår av borgarnas reservationer vid dettabetänkande. angrepp på den offentliga sektorn måste stämma illaöverens med kravet på sysselsätt- 8 protokoll 1982/83:116-118 ning också för ungdomarna. Den socialdemokratiskaregeringens insatser för sysselsättningen vad gäller både den ekonomiskapolitiken och arbetsmarknadspolitiken har redan gett positiva resultat. Jagkonstaterar att vi nu har en rejäl möjlighet att pä sikt uppnå förbättringarför såväl ungdomar som andra grupper. Att det är ett svårt och tålamodsprövandearbete är helt klart. Och inte har det blivit lättare med tanke på denekonomiska situation som de olika borgerliga regeringskonstellationerna harförsatt oss i. Ingen möda får sparas när det gäller att klara jobben. Dethandlar inte minst om våra ungdomar. Att nytillträdande på arbetsmarknaden intefår ett jobb kan ge verkningar som inte någon skulle acceptera. Alla måsteställa upp. Med denpolitik som den socialdemokratiska regeringen nu har slagitin på finns det goda möjligheter att nå resultat. Det bör vidare framhållas attockså det enskilda näringslivet har ett mycket stort ansvar för att ungdomarnafår ett arbete. Jag skall så kommentera reservationerna 19och 20. Jag konstaterar att är pålitliga. Trots att vi befinner ossi en besvärlig situation med hög arbetslöshet, anser att arbetslöshetsbekämpningenär för kraftig. Inte nog med att de rent allmänt försöker misstänkliggöraarbetsmarknadspolitiken - de satsar dessutom på en direkt minskning avinsatserna. I den ena reservationen beklagar de sig över ungdomsarbetslösheten,men i den andra yrkar de på en minskning av insatserna. Det är betecknande förden moderata politiken. Arbetsmarknadsutbildningens betydelse för både individenoch företagen bör alla numera vara klara över, oavsett om det är fråga ombristyrkesutbildning eller stödjande utbildning för permitteringshotadpersonal. Det är bra att moderata samlingspartiet är det enda parti som framförtanken på en begränsning av arbetsmarknadsutbildningen. Vad gäller reservation 20 från framgår detklart av utskottets skrivning att de krav soin man ställt redan ärtillgodosedda och att det redan finns möjligheter till datautbildning. Reservationerna 21-33 behandlar ersättningen frånarbetslöshetskassorna, det kontanta arbetsmarknadsstödet ochutbildningsbidraget. Jag konstaterar att de borgerliga i princip inte harändrat uppfattning om rättvisan i fråga om en rimlig arbetslöshetsförsäkring.Den uppfattning som , och redovisade- man lyckades även förverkliga sina förslag - kvarstår i princip. Dendåvarande regeringen lyckades överföra resurser från dearbetslöshetsförsäkrade. De arbetslösa ansågs kunna leva mycket billigt. betecknade regeringens förslag som en dolkstöt. När densocialdemokratiska regeringen tillträdde, kom en förändring till stånd när detgäller detta orättvisa beslut. De arbetslösa fick då en acceptabel ersättning. De tre borgerliga partierna har fortfarande ambitionen attförsämra arbetslöshetsförsäkringen. och lägger framdirekta förslag om sänkningar av A-kasseersättningen. Vidare vill moderaternasänka det kontanta arbetsmarknadsstödet. Förslagen talar för sig själva. Någraspeciella kommentarer behövs således inte. En av de reservationer där deborgerliga har lyckats ena sig är reservation 24. Man talar om enfördelningspolitisk motivering. Man menar att de arbetslöshetsförsäkrade somhar arbete skall visa solidaritet gentemot sina arbetslösa kamrater och ta påsig ansvaret att erlägga en högre avgift till sina kassor. Men varför skallbara de försäkrade visa en sådan solidaritet? Är det orimligt att krävasolidaritet även från dem som har inkomster men inte tillhör någonarbetslöshetskassa? Den finansiering som gäller från den har enligtvår syn en profil som är i högsta grad solidarisk mot de arbetslösa. I reservafion 27 från vpk och 28 från krävshöjningar av utbildningsbidraget till icke-arbetslöshetsförsäkrade. Utskottetkonstaterar att det inte är möjligt ur statsfinansiell synpunkt men tilläggeratt "man bör utgå från att det framledes bör vara möjligt att göra foitsattaanpassningar av bidraget till pris- och löneförändringarna". I reservation 30 tar centerpartisterna i utskottet uppfrågan om förlängda ersättningstider. Reservationen föreslår att finansieringenav solidaritetsskäl skall ske nied förhöjda avgifter från de försäkradekassamedlemmarna. Helt klart är att utförsäkringarna från A-kassorna är ettstort problem. Men att problemet skall lösas genom förlängning av A-kassan ärdiskutabelt. Vad som är nödvändigt är att fä fram en sådan ordning attutförsäkringar inte sker. Satsningar på platsförmedling och andraarbetsmarknadspolitiska åtgärder måste till. Det beslut somarbetsmarknadsstyrelsen har tagit om uppföljningsinsatser vidarbetslöshetstider och för ungdomar är exempelpå åtgärder för att förhindra utförsäkringen frän A-kassorna. Det är naturligtvis av yttersta vikt att följautvecklingen och snabbt gå in med åtgärder för att förhindra dessautförsäkringar. begärde en kommentar tillreservation 40 om de vapenfria tjänstepliktiga. Jag hänvisar till utskottetsskrivning, som omfattas av alla partier utom . Utskottet säger ibetänkandet: "Utskottet vill inte bestrida att det finns motiv som talarför en utvidgad verksamhet med vapenfria tjänstepliktiga och även för högrebidrag för utbildningsanordnarna. Med hänsyn till det statsfinansiella lägetanser utskottet emellertid att regeringens förslag bör bifallas." Även härutgår utskottet från "att regeringen fortlöpande följer utvecklingen ochföreslår de ytterligare åtgärder som kan bli aktuella". tog upp frågan om flyttningsstöd och sadeatt man inte ville vara med om någon flyttningskarusell. Även där kan manmycket kort hänvisa till skrivningen i betänkandet. Det är helt enkelt en frågaom att anpassa bidragen till de kostnader som gäller . Det är alltså intenågon ökning av de här bidragen. Jag kan också som i utskottsbetänkandet pekapå den flyttningsfrekvens som det handlar om. Som mest har 23 600 flyttat överlänsgränserna. Det är i storleksordningen av alla som flyttar. Att man medden aktuella kostnadsanpassningen skulle sätta fart på någon flyttningskarusellär naturligtvis inte tänkbart. AndersHögmark ställde ett antal frågor till mig. Jag tänker inte gå in i någon diskussion om en artikel i där BoSödersten haft någon uppfattning, eftersom jag inte läst artikeln. Helt klartär väl att möjligheten till löneökningar måste baseras på den ekonomiskapolitik som förs. Därför är det nödvändigt att föra en ekonomisk politik i dethär landet som gör att vi får en större kaka att dela på. Frågan om uttalandet av omförsöksverksamhet med lägre löner för ungdomar hör väl till dagens betänkande.Jag tycker att det är fel att uppta tid i kammaren med att läsa innantill. VadThage har sagt i denna fråga bör ju vara alldeles klart, eftersom hansagt det från denna talarstol. Jag skall ändå hjälpa med attläsa upp det. Efter en fråga från sade : Jag villhär liksom i intervjun emellertid understryka att det är arbetsmarknadensparters sak att fundera över om de vill ta upp frågan eller ej. Litet senaresade han: Jag har således inte uttalat mig om önskvärdheten av lägreungdomslöner. Han framförde uppfattningen att det vore av värde om frågan kundeytterligare belysas. Den tidigare debatten här har väl visat att det idenna fråga inte finns några divergerande uppfattningar inom detsocialdemokratiska partiet. När det gäller ungdomslönerna är det helt klartparternas sak att i förhandlingar ta upp en diskussion och slutföra det hela. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dess helhet. 40 MARGÖ (vpk) replik; Jag ställde en fråga till socialdemokraterna,men fick inget svar av . Han yrkade avslag pä våra motioner utankommentarer. Frågan gällde om socialdemokraterna var villiga att återinrättaberedskapsarbeten för 16-17-åringar i stället för de åtgärder som erbjudsdenna åldersgrupp. Visserligen kan man av arbetslöshetsstatistiken utläsa attarbetslösheten har minskat i den yngsta åldersgruppen. Men om man ser påsiffrorna för februari , där 16-17-åringarna har 3 100 färre arbetslösa,kan man konstatera motsvarande ökning beträffande åldersgruppen ovanför,18-19-åringarna, där det noteras en ökning av arbetslösheten med 3 300 avseendesamma månad. Härav kan man se att de åtgärdersom nu tillämpas bara innebär att problemet skjuts framåt i tiden . Vihar väntat att få allmänt erkänt att ungdomsarbetslösheten inte ärdirekt avhängig av det kapitalistiska samhällets konjunktursvängningar. Denhar andra och mera djupgående orsaker. Jag tycker att vi inte skall behövavänta ytterligaie tio är. innan den allmänna meningen blir den att man måsteinrätta fasta arbeten för ungdomarna. Arbetslösheten kostar 16 miljarderkronor . Den summan skulle räcka för att driva ett landsting avStockholms läns storlek -alla verksamheter - under . Det skullealltså för den summan kunna inrättas otaliga fasta arbeten. 41KARIN () replik; polemiserade mot mig medanledning av den reservation om flyttningsstimulerande åtgärder som fogat till betänkandet.Nu tog jag inte upp problemet i det sammanhanget utan i den Nr 117principiella delen av mitt anförande som gällde kvinnors sysselsättning iolika Onsdaeen den delar av landet. Jag underströk dä hur viktig regionalpolitikenhade varit för 3 gpj-ji 1983 att tillförsäkra kvinnor sysselsättning också i de delar av landet där sysselsättningslägetär sämst för kvinnorna. Jag uttryckte farhågor för att den Arbetsmarknadsnyaregionalpolitik som man tycker sig skymta i budgetpropositionen kan poUtikenkomma att gå ut över kvinnorna i de olika områdena. Det gäller då inte baraflyttningsbidrag. Rent allmänt sägs det ju att man måste få tillstånd en ökad rörlighet. Det är faktiskt så, att det är svårare att få arbetepå den nya orten, om två i familjen saknar arbete. Eftersom vi nu har uppnåttatt de flesta familjer har två förvärvsarbetande, är det viktigt attsysselsättning skapas där människorna bor i stället för att mer eller mindretvinga folk att flytta. 42 () replik: tog upp reservation 7 omungdomsarbetslösheten. Jag tycker den är ett gott vittnesbörd om att i denfrågan är de borgerliga partierna överens. Jag tror att det är utomordentligtväl förankrat i den allmänna opinionen att något måste göras. Vi har, somtidigare har sagts här frän talarstolen, ingen patentlösning. Men vi harskisserat en idé, och den idén har vunnit uppslutning bland de tre borgerligapartierna. Vi är öppna för att diskutera både detaljer och andra saker i denhär skissen. Vi tror nämligen att det inte längre går att hantera de härfrågorna på ett stelbent sätt. Sedan säger ; Hur kan , somangriper den offentliga sektorn, tro att man kan lösa ungdomenssysselsättningsproblem? Innebär det att en expansion - en expansion avlandsting och kommun - är en förutsättning, som socialdemokraterna ser det, föratt lösa frågan om ungdomarnas inträde pä arbetsmarknaden? I så fall blir välregeringens kompletteringsproposition en dyster läsning för landets ungdomar,för där talas det väl inte om någon mer omfattande expansion av den kommunalasektorn. Snarare är det väl tvärtom, och det innebär med synsätthär, att dä har ungdomarna inte mycket att hoppas på. När det gäller nivåerna på ersättningen från kassorna harvi den klara uppfattningen att staten skall gå in med grundtryggheten - i vårtfall . per dag - och att sedan de fackliga organisationerna borde hamöjligheter att bygga upp ett frivilligt försäkringsskydd för sina medlemmar.Man borde utifrån de tillgångar man har kunna förvalta och disponera pengarnapå ett annat sätt. Det är också en fråga om solidaritet medlemmarna emellan,mellan dem som har förmånen att ha ett jobb och dem som av olika anledningargått miste om jobb. Sträcker sig inte, , solidariteten medlemmarnaemellan längre än att man alltid måste lita till vad staten gör? Grundtrygghetskall staten betala, sedan går det att bygga på frivilligt. Det kunde vara intressant att höra vad svararpå min ursprungliga fråga: Är det något principiellt tveksamt utifrånsocialdemokratins värderingar, att en kassa har ett arrangemang med frivillig Är det mot de grundläggande socialdemokratiskasolidaritetsprinciperna? 43 () replik; Till Margö vill jag säga att närdet gäller 16-17-åringarna är det naturligtvis oerhört nödvändigt att mananvänder de metoder som innebär att man drar ned arbetslösheten fill ettabsolut minimum, till noll. Den politik som den nuvarande regeringen står förär en politik i det syftet. Från socialdemokratiskt håll går man inte ut ochtalar om ungdomsgarantier. Men när det gäller 16-17-åringarna lägger man upp enpolitik som gör att man skall kunna klara detta mål - med utbildning, praktikoch arbete. Denna ungdomsdel kommer kanske att fä den största omsorgenjust , eftersom det gäller att dra ner arbetslösheten i dessa åldrar till ettabsolut minimum. Skälet känner vi alla till: Det finns oerhörda risker om inteungdomarna vänjer sig vid att komma till ett jobb, att gå upp på morgnarna ochhamna i vuxenvärlden på ett sätt som gör att de fungerar i samhället.