prot · G60961 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:61 1 § Svar på fråga 1982/83:181 om en ny affärstidslag har frågat mig om jag avser attfilisätta en utredning om en ny affärstidslag och, i så fall, hurkonsumenternas intressen skall komma till tals i utredningen. tillkallades sakkunniga (1975 årsaffärsfidskommitté) med uppdrag att utreda frågor rörande affärstiderna.Kommittén var parlamentariskt sammansatt. I betänkandet (SOU 1977:72)Affärstiderna redovisades resultatet av kommitténs arbete. Olika förslag tillaffärsfidsreglering lämnades liksom förslag om fortsatt fria affärsfider.Betänkandet skickades på sedvanligt sätt på remiss, bl. a. till företrädare förkonsumenfintressen och för arbetstagar- och arbetsgivarintressen. Den dåvaranderegeringen beslutade sig sedermera för att inte föreslå någonaffärstidsreglering. Affärstidsfrågan skall nu tas upp till prövning av den nyaregeringen. Någon ytterligare utredning i frågan behövs dock inte som jag nuser det. Det material och de synpunkter som affärstidskommittén och remissinstansernahar redovisat bör - efter viss uppdatering - kunna tjäna som underlag också förden nu förestående prövningen. Vid denna prövning kommer självfalletkonsumenternas intressen att beaktas. 2 (): Butiker är fakfiskt först och främst till förkonsumenterna. Butikerna fungerar inte utan varor och handelsanställda som kanstå för försäljningen. Konsumenterna, dvs. nästan varenda svensk, rnåste kunnagöra olika inköp, och det är faktiskt mycket väsentligt var och när det finnsmöjligheter att handla. När de fria affärsfiderna infördes var det en stor lättnadför konsumenterna. För länge sedan, när det inte var huvudregel att bådamakarna i en familj förvärvsarbetade, var behovet av längre öppettider kanskeinte så stort. Då kunde hemmafruarna lätt handla mellan kl. 9 och 6. I dagförvärvsarbetar nästan alla, och mycket ofta har de dessutom långa resvägar. Om en ny affärstidslag Om en ny affärstidslag En redan stressig tillvaro blir ännu stressigare om man påhemvägen från det dagliga arbetet skall skynda med andan i halsen för att hinnagöra nödvändiga inköp. tog upp betänkandet . I det betänkandet redovisas en undersökning av kunder somhandlar eller efter på vardagar. Andelen förvärvsarbetandekvinnor var mycket högre i den kategorin än bland kunder som handlar på normalfid i andra sammanhang. Det är för resten en självklarhet. Det är därför, herrtalman, oroande att höra att en ny affärstidslag och en ny reglering äraktuell. Det är oroande därför att jag misstänker att resultatet blir enbegränsning av de fria affärstiderna, och det är inte konsumentvän-ligt. Jag förstår att många handelsanställda, åtminstone ijultid, kan vilja ha en ändring. Men jag kan för berätta attjag har träffat lika många som tycker att det är bra med fria affärstider.Bland konsumenterna är det som bekant en stor majoritet som gör det. En ny affärstidslag skulle dessutom naturligtvis medföraytterligare krångel och byråkrati. Jag har med förfäran läst en förteckningöver varor som enligt de socialdemokratiska ledamöterna i den tidigareutredningen om affärstiderna kunde få säljas utan begränsningar när det gällerfiden. Frukt och produkter av frukt får man köpa. Det är väl bra, men varförfår man också köpa kaffebröd och kex och därmed jämförliga småbröd i förpackning?Varför får man inte köpa mjölk? Vykort får man köpa, men varför också spelkort?Souvenirer kan många behöva köpa , men varför behöver de köpaballonger och andra smärre leksaker? Måste handeln med julgranar regleras,? Min sista fråga är: Skall det bh etableringskontroll ifråga om butiker också? har aviserat en önskan omdet. har en berömvärd förmåga attexpandera i sin replik på mitt svar. Hennes fråga gällde huruvida det skulletillsättas en utredning om affärstiderna. är hon redan inne påetableringskontroll inom handeln. Det är raskt marscherat med de nya tagen frånfolkpartiet. Det är väl jakten på paragraferna som har inletts, förstår jag. Låt mig återvända till den fråga som ställdes. Det är isjälva verket så att det som snarare ter sig märkligt är att den föregåenderegeringen inte utsatte den här frågan för någon som helst prövning. Denutredning som pågick hade faktiskt en majoritet för någonform av reglering av affärstiderna i . Det var representanter för dehandelsanställda, för mitt parti och för , som ville ha en typ avreglering. Det var Kooperativa förbundets representant, som ville ha en annanreglering. Jag hoppas att anser att i någonmån representerar konsumentintressena här i landet. Det var slutligen Köpmannaförbundetsrepresentant, som också ville ha en litet annan typ av reglering. Sedan villeresten ha fortsatt fria affärstider. Jag finner det högst rimligt, herr talman,att landets regering, efter att ha fått ett betänkande med den inriktningen ochdet utfallet, tar sig en funderare på hur frågan skall lösas. 4 (): Självfallet hör detta till jakten påparagrafer- det trodde jag framgick ordentligt av mitt yttrande- och den jaktentänker vi fortsätta. Men det väsentUga i sammanhanget, herr talman, är faktisktinte jakten på paragrafer, utan det väsentliga är konsumenternas intressen. Förkonsumenterna är det vikfigt att kunna handla på fria affärsfider. Jag hade nämnt ordet etableringskontroll i frågan, även omjag inte ställde någon fråga om den. Jag får väl a-wakta och se närlagstiftningen kommer. sade också att det var en majoritet iutredningen som ville ha reglering och därför borde den föregående regeringenha gjort någonting. Jag vill erinra om att regeringen hademajoritet i , och inget av de dåvarande regeringspartierna önskadeeller önskar någon reglering av affärstiderna. Överläggningen var härmed avslutad. Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. 2 § Svar på interpellation 1982/83:44 om förslaget tillavdragsrätt vid inkomstbeskattningen för fackföreningsavgifter, m. m. har - i anslutning till det i proposition 1982/83:50framlagda förslaget om skattereduktion för fackföreningsavgift - ställtföljande frågor till statsministern. Anser statsministern att grundlagens krav på beredning avärenden är uppfyllt? Vilka överväganden har gjorts som motiverar att förslagetom avdragsrätt för fackföreningsavgift lagts fram utan föregående utredning,remissbehandling och lagrådsgranskning? Är statsministern medveten om konsekvenserna av denföreslagna avdragsrätten vad gäller likformigheten i behandlingen av bidragtill politiska partier och annan ideell verksamhet, samt vad gäller utgifterför försäkringar eller annan privat konsumfion? Är statsministern medveten om vad ett enhälligtskatteutskott anförde om vikten av ett neutralt system förbeskattning av avgift fill arbetsmarknadens organisationer? Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Vad först gäller ärendets beredning vill jag påpeka attfrågan om den skattemässiga behandlingen av avgifterna fill arbetsmarknadensorganisafioner har varit föremål för uppmärksamhet och behandling under enlång följd av år. skatteutredning lade i sitt slutbetänkande Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. 1977-1978fram förslag om en viss avdragsrätt för fackföreningsavgifter. Hithörande frågor har varit föremål för behandling även undertiden därefter, bl. a. i skatteutskottet och - främst såvitt gällerarbetsgivarna - i en utgiven departementspromemoria, som också harremissbehandlats. Mot denna bakgrund är det enligt min mening missvisande attpåstå att förslaget har lagts fram utan föregående utredning ochremissbehandling. När det gäller lagrådsgranskningen har regeringen - somframgår av propositionen - ansett att lagrådets yttrande av tidsskäl inte bordeinhämtas. Denna uppfattning delas av skatteutskottet. Som svar på nästa fråga vill jag understrykaatt vad som skall utgöra underlag för skattereduktionen enbart ärmedlemsavgiften och inte andra i samband därmed betalda avgifter. Ipropositionen har som exempel nämnts att avgift till arbetslöshetskassa intefår inräknas. På den sista frågan kan jag svara ja. Jag är självfalletmedveten om vad skatteutskottet anförde, och det är bl. a. mot den bakgrundensom vi lade fram ett förslag till ökad neutralitet i den skattemässigabehandlingen av medlemsavgifterna till arbetsmarknadens organisationer. 6 (): Det skadar sällan att fatta sig kort. Och kort fattar sigverkligen finansminister . Argumenten är få och svaga när det gällerhanteringen av frågan om avdragsrätt för fackföreningsavgifter. Jag ställde min interpellation till statsministern,eftersom den rörde ett antal vikfiga principer i författning. Starkainvändningar kan riktas mot förslaget i sak. Att införa ett uniktskatteprivilegium för de fackliga organisationerna till en kostnad av 1,2miljarder kronor förefaller i nuvarande budgetläge inte vara den mest angelägnaav uppgifter. Men bortsett från de sakliga invändningarna mot förslaget vittnarhandläggningen av frågan i regeringen, liksom för den delen densocialdemokratiska riksdagsgruppen, om en uppseendeväckande nonchalans motgrundlagens bestämmelser om ärendens beredning och lagrådsprövning.Statsministern undviker att debattera en fråga som absolut tillhör hansansvarsområde, nämligen om regeringens arbete bedrivs i enlighet medförfattningens anda. Det är alldeles riktigt, som säger, attfrågan om avdragsrätt för fackföreningsavgifter behandlades i 1972 årsskatteutredning och i skatteutskottet . Men vad finansministern lägligt noglåter bli att säga är att skatteutskottet då begärde "en fullständigredovisning och kartläggning bl. a. av de konfliktbidrag som betalas ut avfackföreningar och arbetsgivarorganisationer och storleken av dessa iförhållande till de sammanlagda medlemsavgifterna". Detta nämner inte herrFeldt ett ord om. Den beredning som skatteutskottet då begärde har integjorts. Det förslag som förelades har inte beretts i grundlagensmening. Det var ett hastigt hoprafsat förslag för att tillgodose LO:sintressen. Den otillräckliga beredningen bekräftas också bl. a. av deinvändningar med stöd av datalagen somframkommit mot förslagets praktiska tillämpning. Det står i regeringsformen att behövliga upplysningarskall inhämtas av berörda myndigheter, men varken ellerdatainspektionen har fått tillfälle att yttra sig. Konstitutionsutskottetsmajoritet, dvs. socialdemokraterna, ansåg inte heller att det fanns behov avatt höra datainspektionen. Någon remissbehandling av förslaget har inte skett. Att det inte blev någon granskning i lagrådet, herrtalman, är ett kapitel för sig. grundlag förordar att lagrådsprövningskall ske, såvida inte en fördröjning skulle förorsaka avsevärt men. Vad skulledet ha förorsakat för "avsevärt men", om beslut i denna fråga intehade kunnat fattas ? Vad var det för "avsevärt men" som ficksocialdemokraterna att till varje pris motsätta sig att förslaget granskades avlagrådet på ett sätt som vi är vana vid i ? Med hänvisning till dennaformulering om avsevärt men avstod regeringen från lagrådsgranskning, trots atten sådan inte skulle ha påverkat fidpunkten för lagens ikraftträdande, dvs. närden skulle kunna börja gälla. Regeringens beslut betyder att den reducerardenna bestämmelse i författningen från att vara ett godtagbart skäl när det krävssnabba beslut till att bli ett svepskäl för att undvika en krifisk granskningav sin egen polifik. Det är osnyggt, och det är maktfullkomligt. Inte blir det socialdemokratiska uppträdandet vackrare avatt man i både skatteutskottet och vägrade denlagrådsprövning som en minoritet har rätt att begära. Denna bestämmelse kommer, när en majoritet uppträder somsocialdemokraterna, att helt sakna praktiskt innehåll. Inte heller det står iöverensstämmelse med grundlagens anda. lade regeringen på bord ett förslagom ett utvidgning av generalklausulen i skattelagen. Den förutsätter att medborgarnaskall vara skyldiga att leva efter lagstiftarens avsikter. Även en handling sominte strider mot lagens bokstav kan anses strida mot generalklausulen. Det nisocialdemokrater kräver av det svenska folket, kräver ni ingalunda av ersjälva. När det gynnar era egna intressen räcker det med att följa lagensbokstav. Inkonsekvensen är faktiskt lika otrevlig som den är tydlig. Avdragsrätten för fackföreningsavgifter innebär indirektockså avdragsrätt för t. ex. stöd i reda kontanta pengar till detsocialdemokratiska partiet. Miljoner och åter miljoner tillförs ju partietredan i dag från de fackliga organisafionerna, framför allt från LO och dessförbund. Socialdemokraterna har trots upprepade riksdagsuttalanden vägrat attavskaffa kollektivanslutningen. Konsekvenserna av detta blir att man nu ipraktiken tilldelar sig själv exklusiva ekonomiska privilegier utöver allaandra partier i riksdag. Det lär knappast vara möjligt att så i detaljsärskilja vad som är en avdragsgill del av avgiften och vad som inte är det. Ialla händelser ger avdragsrätten utrymme för facket att höja avgifterna för attbetala sådant som ligger utanför ramen för den avdragsgilla verksamheten. Vimoderater kan inte finna något annat än att socialdemokraterna på det härsättet tilldelat sig och andra av den s. k. arbetarrörelsens grenar ettsärskilt Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. skatteprivilegium,som strider mot kravet på likabehandling. Finansministern säger att regeringens förslag syftat tillatt skapa neutralitet i beskattningshänseende. Men det blir inte neutralt. Hadedet varit avsikten att det skulle bli neutralt, hade det varit naturligare attavskaffa arbetsgivarnas avdragsrätt och i gengäld göra också deraskonfliktersättning skattefri. Det hade också blivit betydligt billigare förstatskassan. Måhända är det något förvånande att finansministern - den man somborde bry sig om det - över huvud taget inte intresserar sig för det. , Låt mig,herr talman, avsluta med att konstatera två saker: För det första attregeringen i nuvarande utsatta statsfinansiella läge avstår från en inkomst på1,2 miljarder för att fillgodose de fackliga organisationernas anspråk. Det ären lätthet och en nonchalans, med vilken man tar en kostnad på 1,2 miljarder.När finansministern får denna fråga sig tilldelad i stället för statsministern,orkar man med en motivering på 15 ä 20 rader i riksdag i eninterpellationsdebatt. Detta är i pengarvid sidan av frågans grundlagsenliga karaktär. För det andra bedrivs dennarenodlade intressepolitik med medel som borde vara främmande för en regeringsom respekterar de författningsenliga rättigheterna. De övertramp ni gjort idenna fråga vittnar faktiskt om en stark nonchalans mot andras rätt attkritiskt granska och belysa era förslag innan de antas av . Talet omutsträckta händer är tomma ord, såvitt avser andra partier i riksdag.När dessa åtföljs av den överkörningsma-növer som ni visade veckorna ,blir det inte bättre. Men kom ihåg, , att valutgångar växlar ochkommer att växla framöver. Som man bäddar får man ligga. 7 (): Svensk skattelagstiftning är krånglig. o. m. så krånglig att moderata samlingspartiets partiledare tydligen intehar upptäckt skillnaden mellan skatteavdrag och skattereduktion. Vad det härhandlar om är nämligen en skattereduktion, som i prakfiken görs på denuträknade skatten. Jag nämner detta inte för att näpsa utan för attge bevis på ett krångel som har blivit så stort att man måste ha förståelse föratt t. o. m. en partiledare kan göra sig skyldig till misstag av nämnda slag. Sedan, herr talman, vill jag till finansministern säga attjag tycker att fråga inte alls är så krånglig som vårskattelagstiftning är. Men av svar att döma har han kansketyckt annorlunda, eftersom han enligt min mening inte har svarat på frågan idess helhet. Jag tycker inte att den andra frågan är så krånglig. Densyftar på allas uttalade önskan om likformighet när det gäller enskildasskattelättnader- för att använda ett heltäckande ord - i anledning av olikatyper av utgifter. Det enda intressanta i svar är det som haninte har nämnt men som hans parfikamrater i skatteutskottet erkände i ettbetänkande , nämligen att i avgiften kan ingå kostnader förkollektivanslutning av medlemmar till andra organisationer än facket. Detgäller som bekant så länge som socialdemokraterna vill ha kollektivanslutningtill sitt parfi. Skatteutskottetoch var som bekant inte eniga om att det var så bråttom att lagrådetinte borde höras-främst i integritetsfrågorna. Lagrådet är f. ö. inte enförsamling där man sitter i månader och arbetar med förslagen. Visserligensitter där äldre stadgade herrar, som i så många andra sammanhang, men debrukar kunna vara ganska snabba. Om litet god vilja hade funnits och omregeringen efter det att LO:s krav på de aktuella lättnaderna hadeframförts hade remitterat frågan fill lagrådet, hade det säkert t. o. m. varitmöjligt att lagrådet hade hunnit säga sitt före höstriksdagens slut. Med tankepå de integritetsproblem som varit uppe till diskussion i detta ärende ochsvårigheterna att administrera det här, borde det ha varit naturligt att gelagrådet tillfälle att fundera i den här frågan. Detär riktigt, som säger, att bristen på likformighet ibehandlingen av arbetstagare å ena sidan och arbetsgivare å den andra harpåtalats väldigt . Svårigheterna med just den lösning somregeringen har valt har man tagit upp fill diskussion. Då har man dragit denslutsatsen att motsatsen till vad som har skett - nämligen när det gälleratt respektera svårigheterna i detta avseende - gör att man borde ha valt enhelt annan väg. Dessutom,herr talman, var det faktiskt så att ett schablonavdrag på . infördesvid skatteuppgörelsen mellan folkparfiet, och socialde-, mokraterna föratt åstadkomma förenkUngar i fråga om avdragen. Omförslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för fackföreningsavgifter,m. är som vanligt upprörd över många saker. Den första gälleratt det inte är statsministern som svarar på hans fråga. Men det råkar vara såatt jag är ansvarig för skattefrågor och handläggningen av dessa. Det ter sigdärför ganska naturligt att jag svarar på en fråga i det sammanhanget. Vill UlfAdelsohn ta upp bråk med i den här frågan, finns det nog fillfälledärfill någon annan gång i stället. UlfAdelsohn är inte bara upprörd över vem det är som avger svaret utan också överatt detta är för kort - det är inte fint och långt nog för . Hansäger att jag inte orkar mofivera varför den här reformen över huvud tagetgenomförs. Jag kanske måste påminna om att beslutet fattades . Det föregicks av en lång och ingående debatt och avtidigare behandling i utskottet, och det baseras faktiskt på en proposifion.Det är litet lusfigt att väntar sig att jag skall ta upp endiskussion i sak om en fråga som har avgjorts av - när dessutominterpellationen alls icke gäller huruvida denna skattereduktion skulletillkomma eller inte. Beträffandeformen för behandlingen vill jag först säga: har fått en sakgrundligt om bakfoten. Att datalagen kom in i bilden hade inte sitt ursprung ipropositionen. Under skatteutskottets behandling hörde av sigoch sade: Denmetod som anvisas i propositionen, nämligen att den enskilde skall styrka atthan haft kostnader av det här slaget, leder till ganska mycket arbete iskattemyndigheten. Vi kan tänka oss en enklare metod ur skattemyndig- Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. betenssynvinkel, nämligen att man bygger på de fackliga organisafionernasmedlemsregister. De registren ligger numera på data, och det var dådatalagen kom in i bilden. sade att det inte är säkert att manbehöver göra ens på detta sätt. Och formuleringen i lagen är nu sådan att detär möjHgt att helt och hållet bygga på den skattskyldiges egna uppgifter, utanatt dra in vare sig databand eller någonting annat. Om tänker erinrar han sigsäkert att de allra flesta uppgifter som vi lämnar i våra deklarationer, lämnarvi på heder och samvete, dvs. vi bestyrker med vårt ord att de är riktiga. a. de avdrag som av är så högt älskade, nämligenränteavdragen. Där kan man göra avdrag för utan attbestyrka detta med en enda uppgift. Man kan bara säga: Jag har hafträntekostnader på , för vilka jag yrkar avdrag. Samma metod haranvänts för avdrag för försäkringspremier och faktiskt också för avdrag föravgift till arbetslöshetskassa, som de av icke så högt älskadefackföreningsmedlemmarna redan får göra. Det är alltså fullt möjligt och fullt förenligt med svenskskattelagstiftning och principer och praxis att strunta i både databanden ochprassel med annat papper och i stället tro på folks ord. Och om beredd att tro på folks ord när det gäller avdrag för ränteutgifter , kanske det kan vara möjligt att göra detta för avdragsom maximalt uppgår till . Men möjligen är allas hkhet inför lagen inteså djupt känd hos när det handlar om folk som är medlemmar ifackföreningar. Sedan tycker jag att det är på gränsen till det jag kallaren oförskämdhet att säga att riksdag här har konstruerat enskatteredukfion som är ett direkt stöd till det socialdemokratiska partiet. Vihar klart bestämt att avdrag för sådana avgifter inte skall få göras. Och närUlf Adelsohn försöker framställa det så att vi avsiktligt har konstruerat lagenpå detta sätt eller skulle vilja ha det så att man får skattelättnader föravgifter till ett politiskt parti, tycker jag att bör betänka siginnan han sprider sådana rykten vidare. Det är bra om man kan höra lagrådet. Men jag måste påminnaUlf Adelsohn om att de regeringar som han själv tillhörde ansåg att det gickatt stifta en lång rad skattelagar utan att höra lagrådet. Jag tror attriksdagen fick ta ställning till 70 lagförslag på skatteområdet utan attlagrådet var hört. Men det blev inget bråk om den saken, därför att dendåvarande oppositionen föredrog att själv utföra den kritiska granskningen avlagförslagen. Det är nonsens när påstår att vi inte remitterar enproposition till lagrådet därför att vi är rädda för och vill undvika kritisk granskningav vår politik. Det skall väl och den övriga oppositionen sysslamed. Lagrådet är inte presumtivt en kritiker i förhållande till regeringen.Eller anser det, och är det därför han i moderata sammanhangalltid talar om lagrådet som moralens försvarare? Lagrådet utför en granskning utifrån det uppdrag rådethar, men den kritiska granskningen och den viktiga prövningen av lagförslagensker här i . Jag tycker att i en stor del av sittresonemang degraderar den hedervärda institution som han tillhör. Om det är såatt inte kan granska eller ta ställning till propositioner utan attlagrådet har hörts, då har vi en otroligt stor mängd lagar i det här landet sominte är kritiskt granskade, inkl. ett antal som själv står för. Jag kan inte se att en diskussion om vad som är avsevärtmen i sådana här sammanhang leder fill något vettigt. Varje regering gör denprövning som den anser att det finns tid till. I de sammanhang där det finnstid och där lagrådets uppfattning är viktig att höra vänder vi oss dit. Försökinte göra detta till en fråga där det förutsätts att om en proposition inte harremitterats till lagrådet, då har den inte fått någon granskning! Den härfrågan är ovanligt väl genomlyst genom debatt och av tidigare utredningar. Låt migavslutningsvis, herr talman, ta upp ytterligare ett par frågor. Den ena gäller att med en sådan upprördhetvänder sig mot mig och påstår att jag skulle avstå från statsinkomster genomatt ytterligare en skattereduktion fillkommer. 1,2 miljarder rör det sig om,säger . Men har ju under denna höst med kraft hävdatatt andra skatteredukfioner skall höjas och att de begränsningar av skatteavdragensom en majoritet av vill genomföra icke bör genomföras. Det är ensammanlagd kostnad som är långt större än dessa 1 200 miljoner. Jag hördealdrig åberopa budgetläget när han hoverade sig i överatt man uppmärksammat vikten av att aktieägarna fick höjda skattereduktioneroch att höginkomsttagarna inte skulle få sänkta skatteavdrag eller begränsningi sina ränteavdrag.