prot · G609148 · 1982-12-31 00:00:00 — Det förhindrar dröjsmål ochmotverkar byråkrafi. Vi föreslår att ger regeringen detta till känna. Jag skulle också vilja säga fill attutskottsmajoritetens förslag om att riva upp ramen inte har den baktanken skall ha ett mindre antal ungdomsplatser. Man får ett smidigare system, sommöjliggör för kommunerna att skaffa alla de ungdomplatser som behövs. Därefterkan kommunerna få bidrag för det faktiska antal platser som de har. De behöverinte först besluta om att öka ramen. Det är bara att köra för fullt oeh skapa arbetsplatserför ungdomarna. När det gäller frågan om att klara ett tvåårigtuppföljningsprogram vill jag framhålla att ingenting är sagt i detta förslag omatt en ungdom får bara en ungdomplats. Det står att man kan förlänga de sexmånaderna. Självklart finns det möjlighet att vid behov lägga till ytterligareungdomplatser. Anslag till gymnasiala skolor m. m. AnslagtiU gymnasiala skolor m. m. ligger att ingen ungdommellan 16 och skall gå utan någon form av sysselsättning. Huvudsyftet är,som jag fidigare sagt, att förmå ungdomarna att genomgå en utbildning elleralternafivt att ge dem en fast förankring i arbetslivet. Meddetta, fru talman, yrkar jag bifall fill utskottets hemställan på samtligapunkter och avslag på reservationerna 5, 14-17, 21 och 22. Anf.47 () replik: Jag vill fråga : Hur skall det gå för den ungdom som harhaft en ungdomsplats~och står där utan både arbete ochutbildning? Ungdomplatserna leder enligt min uppfattning inte framåt. Att sägaatt man kan förlänga undomsplatsen efter en sexmånaders-period måste juinnebära, , att man då ställer krav på att det skaffas framytterligare ungdomplatser. Dettal som här förde om att antalet ungdomsplatser kommer att varatillräckligt stort för att alla de ungdomar som behöver en ungdomsplats skallfå en sådan klingar väldigt illa i nuvarande läge. Jag tror inte attförutsättningarna finns för att man skall kunna mer än fördubbla antaletungdomsplatser från nuvarande läge fram till för att klara utden situation som man rent statistiskt sett kan tänka sig. Lägg därtill detökade arbetsmarknadsproblemet för ungdomarna. Jag tror att det hade varitlämpligare och riktigare att inte ha skyndat så fort. Man borde ha låfit detnuvarande systemet få fungera under i varje fall ett övergångsår. Då hade manhaft bättre möjligheter och fid att planera för en övergång till ettenhetligare system, som sade. Ocksåvi är för ett enhetligare system, men vi tycker att det nuvarande systemet harfungerat bra. Innan man har något bättre system att komma med, skall man inteta bort det gamla systemet. Vivill också att utvärderingen skall genomföras. Den kommer inte att få någonbetydelse, eftersom systemet är avskaffat när utvärderingen skall slutföras iseptember månad. Jagställde några frågor, . Jag tyckte mig höra säga:Därmed har jag besvarat de sex frågor som ställde. Jag måsteemellertid ha varit ytterligt ouppmärksam, fru talman, för inte på någon frågahar jag fått ett konkret svar. Jag skulle gärna vilja ställa frågorna en gångtill om tiden tillät, men jag förutsätter att har noterat dem ochkommer igen i en andra replik så att jag får ett komplett svar på de sexfrågorna. Regeringenhar valt det här systemet, säger man, och därmed avskaffat konkurrensen mellanungdomsplatser och yrkesintroduktion. finns ingen sådan konkurrens- verksamheterna vänder sig till olika ålderskategorier: yrkesintroduktionenfill 16-åringar och ungdomsplatserna till 17-åringar. Jag förstår inte dettalet. Låtmig sluta med, fru talman, att än en gång be komma igen och svarapå mina sex frågor. Anf, 48LARZ () replik: Först lärlingsplatserna, . Detfinns regler som förhindrar att stimulansbidragen används tilllärlingsplatser. Därför har vi i en motion och i reservation krävt att dessaregler förändras, så att stimulansbidraget också kan användas tilllärlingsplatser. Vad är då svar? Jo, han säger att det finnsregler som förhindrar detta. Vi kan inte göra så. Men det är ju dessa regler som vi vill ha ändrade, så kan ge stimulansbidrag och den vägen förhoppningsvis få fram flerlärlingsplatser. I det här aktuella fallet gäller det . Det finns alltså ingen vilja hos utskottsmajoriteten attåstadkomma en sådan förändring. Det är bara att konstatera det, som jag gjordei mitt första anförande. I fråga om ungdomsplatser säger : Kommunernahar ansvaret när det gäller ungdomscentra kontra skolan och avgör själva vilketorgan de lägger ansvaret på. Dä måste jag fråga : Är det intelängre skolstyrelsen som har det ansvaret? Vem är det då som fattar beslut omplacering pä ungdomsplats? Eller har man helt hastigt och lustigt också ändrat iförordningen när det gäller de här sakerna? Det vore bra om kundetala om det. Vem är det som skall fatta besluten fortsättningsvis? Är detskolstyrelsen eller är det något annat organ som ungdomscentret tillfälligtvisråkar sortera under? Jag vet exempel på kommuner där det är kommunstyrelsen, iandra är det sociala centralnämnden och på något ställe en kombination.där manhar ungdomsstyrelser eller liknande. Låt mig sedan knyta an till resonemanget som förut och ge ett exempel. En ungdom som slutar ,kanske med ofullständiga betyg, som inte sökt till eller inte kommit, in igymnasieskolan och som kort sagt är ganska skoltrött - vi vet att det finnsrätt gott om sådana ungdomar - kommer in i uppföljningsprogrammet några veckorpå hösten. Han eller hon går sedan kanske i en kortare specialkurs av någotslag, LA-kurs eller liknande, kanhända inte med särskilt lysande resultat - denhär ungdomen var ju inte studiemotiverad utan skoltrött och tycker att det härmed skola egentligen är pest. Så blir den här ungdomen då placerad enligt på ungdomsplats . När den perioden är slut, har det gått8-9 månader av de 24 och det återstår ungefär 15 månader. Då är min enkla frågafill : Vilka åtgärder skall skolan vidta med den här ungdomenunder de 15 månader som återstår? Det är detta vi vill ha besked om. Sedan är sakläget, , att det krävs enligt propositionenungefär 16 000 platser. Det finns ungefär 10 000, om man får trokompletteringspropositionen. Då säger människorna ute i landet -SSA-sekreterare, syo-funktionärer, skolledare och andra: Låt oss åtminstone fäbehålla yrkesintroduktionen , så att vi inte står alldeles tomhäntanär de här ungdomarna skall placeras. Har inte hört några sådanasignaler någonstans ifrån i landet? Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslag till gymnasiala skolor m. m. 49KENTH SKÅRVIK (fp) replik: Vad gäller uppföljningsansvaret tror vi frånfolkpartiet att det är viktigt att yrkesintroduktionen är kvar som ettvärdefullt komplement till ungdomsplatserna. Som jag sade i mitt förraanförande, har de åtgärder som satts in haft en mycket god effekt närdet gällt att slussa in ungdomarna i arbetslivet. Vi tror att flera alternativför stöd och hjälp måste stå till kommunernas förfogande. Att systemet nu görs mer enhetligt får, som jag sadeförut, inte skymma det faktum att de ungdomar som är aktuella inte är en heltenhetlig grupp som enkelt låter sig inpassas i det enhetliga systemet. Vi troratt det är väldigt viktigt att kommunerna får en betydande frihet ochflexibilitet i de här frågorna. När det gäller lärlingsutbildningen vill jag bara uttalamin glädje. Jag hoppas att vi får diskutera den frågan vidare pä ett positivtsätt i vad gäller ett lönebidragssystem, vilket vi tror är väsentligt som enstimulans. 50LARS () replik: Jag tror inte att lyssnade riktigtpä mitt anförande, eftersom jag tog upp en del av de frågor han ställde. a. om intresset för att anställa människor efter utbildningen ellerför att anställa andra när man har ungdomsplatser, och jag hänvisade fill denenkät som har gjort. När det gäller vilken typ av åtgärder man skall hahänvisade jag också till enkäten. Det måste ändå betraktas som relativt tungtnär företagen själva i SIFO-undersökning vill ha baraett åtgärdssystem. De vill inte ha för många olika åtgärdssystem. Mer änhälften av de fillfrågade vill enbart ha ungdomsplatser. frågade också om detta kan innebära attungdomarnas intresse för att utbilda sig minskar. Vad är det som har skett iår, om man tittar på gymnasieskolan? Varför saknas det sä många platser? Jo,det är så många äldresökande som går in i gymnasieskolan - ungdomar ochandra som har varit ute i arbetslivet och som märker att de har behov avutbildning. Därför tror jag inte att det behöver bli någon konkurrens pä dethär området. Vad vi har sagt är att man skall ge möjligheter att följaupp de individuella planerna för ungdomarna. Man skall alltid ha som riktpunktatt förmå dem att välja utbildning, eftersom det underlättar för dem när desedan går ut i arbetslivet. Därför är det automatiskt inbyggt i systemet skall ge ungdomarna information om utbildningar och stimulera dem tillvidareutbildning. Hur länge behöver de vara kvar på ungdomsplatser? Det ärinte säkert att de behöver vara där . Ungdomarna förs över tillutbildningsplatser som är lediga eller till fasta jobb, och man utnyttjar deplatser man får fram för andra ungdomar. Kommunernas skolstyrelser är ansvariga. Vilket organ somskall sköta den praktiska handläggningen överlåter vi åt kommunerna att självaavgöra. eftersomvi vet att många kommuner genom sina ungdomscentra klarar detta Nr 148 på ett Väldigt bra sätt. Jag troralltså att det viktigaste är att göra klart att kommunerna har kvar i o _,; 1903 Vi anvisar hur man skall gå till väga och vi anvisar resurser,men sedan överlåter vi - vi vill nämligen decentralisera verksam- a , ,;i m. m. heten,- ät kommunerna att själva avgöra vem som praktiskt finssinla skolor skall handlägga saken. 51 () replik: Visst lyssnar jag ordentligt, har återigen kunnat notera att de sex frågor som jag ställde i mitthuvudanförande har jag inte fått något som helst svar pä. Däremot upprepar LarsSvensson en sak som han tog upp i sitt anförande, nämligen SAF:s enkät, där detvisar sig att ungefär hälften av företagarna tycker att det är bra med ett endasystem. Det är riktigt, , men det är litet grand av att som manropar i skogen får man svar. Om man frågar företagarna om de föredrar tvåsystem eller ett, så svarar de: Ett system. Det är väl snarare förvånande attdet är så pass många som vill ha kvar två system. Sedan tror jag, , att intresset för studierkommer att minska när man får lön för det arbete man skall utföra pä enungdomsplats. Jag tror att det dess värre förhåller sig på det viset, och detär ett allvarligt problem. Man skall få möjligheter att ge upplysningar omutbildning, och man skall föra över ungdomarna fränungdomsplatserna fill utbildning, säger . Det är en utomordentligmålsättning. Problemet är bara att den är mycket svår att genomföra. Vi har ettsystem som fungerar ganska bra. Varför inte låta det vara kvar? Man behöver inte ha en ungdomsplats i hela ,säger vidare. Om ungdomen i fråga får ett annat alternativ föresexmånadersperiodens utgång, skall han ta det. Ja, detta är självklart. Men jagsade i min första replik att om man inte lyckas skaffa någon utbildning ellernågot arbete åt ungdomen i fråga, och han i stället får fortsätta påytterligare en ungdomsplats, kommer det totala trycket på ungdomsplatserna ilandet att öka med varje ungdom som får en sådan ny plats. Jag skulle viljasäga att då flyger de siffror som har nämnt upp i luftenytterligare, och då tror jag inte att man kommer att klara den målsättning manhar med mindre än att man låter de olika system som finns varakvar. 52 () replik: Jag tackar för den rättelse hangjorde när det gällde ansvarsfördelningen beträffande ungdomsplatserna. Hankonstaterade, som jag förut påpekade, att det är skolstyrelsen som har detansvaret. Jag vill bara göra uppmärksam på att han i sitttidigare anförande från talarstolen påstod någonting helt annat. Det är bra atthan AnslagtiU gymnasiala skolor m. m. rättarsig, sä att det blir korrekt information man lämnar från majoritetspartietssida. Min andra fråga, , gällde inte huruvida detgick att avbryta anställningen på en ungdomsplats innan de sex månaderna löptut. Självfallet går det att göra detta, och det är ju en idealsituation om manhittar andra möjligheter. Min fråga var: Vad vidtar skolan för åtgärder när man-beträffande den här specifika ungdomen och med de förutsättningar jag angav -har tömt ut möjligheterna? När introduktionsprogrammet givits, när man har använt desex månadernas ungdomsplats och ungdomen kanske har gått igenom en kortarekurs har det förflutit åtta . Då återstår avuppföljningsansvaret. Jag vill ha ett konkret besked av om vadman då gör i det här aktuella fallet. Jag kan komplettera fråga. Han byggde inmöjligheten att ge ytterligare en ungdomsplats. Då skulle jag vilja fråga LarsSvensson: Är det tillåtet, enligt majoritetens uppfattning? Är det möjligt,annat än i mycket specifika undantagsfall, att göra det? Är det detta somkommer att vara regel? Om svaret är ja, då är fråga mycketberättigad. 53LARS () replik: Först tror jag att det räcker om LarzJohansson läser i protokollet vad jag har sagt: "skapas genomförslaget resurser för kommunerna för de olika momenten, och de blir alltsåelevrelaterade. Kommunerna ges stor frihet att klara uppläggningen ochgenomförandet, men riksdag oeh regering fastställer målet - utbildning ellerarbete." Det är vad jag sade. Sedan är det upp till kommunerna själva attbestämma vem som rent praktiskt skall sköta detta. Sedan till frågan om lön för arbete och intresset förutbildning, som tog upp. Vi har haft den frågan uppe tidigare när vidiskuterat beredskapsarbete kontra utbildning. Då var det helt andra nivåer detrörde sig om. , och tillströmningen tillgymnasieskolan pekar på att äldre ungdomar har intresse av att få enutbildning. Därför tror jag inte, , att detta innebär något hinderför att fä dem att välja utbildning. Sedan skall man också komma ihåg att i det program somkommunerna skall göra upp skall ingå värvning av ungdomplats,uppföljningsprogram och utbildning- LA-kurser eller annan reguljär utbildning.Det ligger alltså i det program som görs upp för tvåårsperioden att det skallfinnas möjlighet och intresse att fä dem att .välja utbildning. Man skall inteutan vidare behöva gå två är på en ungdomsplats, utan det skall finnas ettsådant varvat utbildningsprogram. Det är det som är så väsentligt, attkommunerna har ansvar för att hjälpa ungdomarna i första hand för att breddaderas möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden. Självfallet kan man erbjuda mer än en ungdomsplats om detbehövs. Det står i bestämmelserna att man kan förlänga ungdomsplatsen pä sammaställe, och sen kan man anordna en LA-kurs eller liknande. I de fall mandärefter inte harnågon reguljär utbildning eller något fast arbete att föreslå måste Nr 148 kommunerna fortsätta att utnyttja ungdomsplatser som ett alternativ. Det ärprecis pä samma sätt som när det gäller yrkesintroduktionen. ställerinte yrkesintroduktion mot ungdomsplats, utan man låter kommun- m. m. erna,enligt det nuvarande systemet, använda sig av de olika instrument som Anslae till evm-finns. Samma sak gäller i detta fall. De instrument som finns med natiala skolor uppföljningsansvar- LA-kurser,speci,alkurser, utbildningar oeh ungdomsplatser - skall man varva under dennatväårsperiod för att se till att ungdomarna får en fast förankring iarbetslivet. Detta är huvudpunkten i det hela. Förste vice talmannen anmälde att RuneRydén och anhållit att till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. 54 (): Jag har inte för avsikt att gå in i debattennär det gäller yrkesintroduktionens avskaffande, men jag vill klart deklarareraatt det för ungdomarnas bästa hade varit klokt om yrkesintroduktionen hade fåttfortsätta även efter . Den är ett viktigt inslag i strävandena attbereda ungdomar arbetslivserfarenhet som man inte bör slopa förrän man hargarantier för att andra möjligheter fullt ut fungerar. I motion 586 har jag yrkat att och Eksjökommunala idrottsgymnasier skall få möjlighet att i varje årskurs utbyta femveckotimmar i godkänd fimplan motspecialidrottsverkamhetfr. o. m. läsåret1983/84. Bakgrunden till yrkandet är att vissa distriktspecialförbund iJönköpings län tillsammans med intresserade kommuner tagit initiativ tillkommunala idrottsgymnasier. Verksamheten har pågått under innevarande läsår,och erfarenheterna är enbart positiva. Utskottet har i sitt avslagsyrkande på motionen hänvisattill att det är SÖ i samarbete med som bestämmerlokalisering, dimensionering och inriktning i fråga om idrottsgren. Jag ärfullt medveten om att det är så när det gäller idrottsgymnasierna. Enligt min uppfattning är det emellertid en viss skillnadnär det gäller de kommunala idrottsgymnasierna. Här utgår inga statsbidrag tilllärarlöner i ämnet specialidrott, utan det ankommer på resp. kommun,specialförbund, lokal eller regional idrottsorganisation att svara förhandläggningen. Eftersom verksamheten redan pågår är det endast möjligheten föreleverna att få byta i godkänd timplan motspecialidrottsverksam-heten som erfordras. Enligt min uppfattning finns det ingen anledning att hadenna centrala styrning av verksamheten, utan distriktsspecialförbundensbedömning borde väga tungt vid bedömningen om verksamhet vid kommunalaidrottsgymnasier bör få starta eller inte. Förslaget i min motion bygger pä att en försöksverksamhetskulle ha fått starta i de kommunala idrottsgymnasierna i och . Jag har inte 61 Anslag till gymnasiala skolor m. m. sträcktmig längre, eftersom det kan finnas anledning att utvärdera en sådan härverksamhet, innan den permanentas. Jag beklagar att utbildningsutskottet harsett så negafivt på denna möjlighet. Detta innebär ju att de ifrågavarandeeleverna inte får samma förutsättningar som de som har kommit in påidrottsgymnasierna. För egen del tror jag det är positivt att man bereder flerungdomar denna möjlighet att genomföra sina studier som de utövar sinspecial-idrott. Att yrka bifall till en enskild motion mot ettenhälligt utskott förefaller föga meningsfullt, och därför avstår jag fråndetta, men lovar att aktualisera frågan under kommande . 55BENGT WITTBOM (m): Jag noterar med tacksamhet attutbildningsministern är kvar i kammaren. Detta ger oss enmöjlighet att till slut få en ordentlig debatt om det förslag tilllärlingssystem som moderata samlingspartiet lade fram . Socialdemokraterna säger i det utbildningsbetänkande sombehandlas ett kortfattat nej till moderata samlingspartiets förslag tilllärlingssystem. För en utomstående som tar del av utskottsbetänkandet kan detsynas som om lärlingsfrågan är en liten oeh betydelselös del i den debatt som förs om våra ungdomars möjligheter till yrkesutbildning och jobb. Ingetvore dock felaktigare än en sådan bedömning. Flertalet vet att frågan omlärlingsutbildning innehåller politisk sprängkraft och kan få avgörandebetydelse för utvecklingen i skolan och på arbetsmarknaden. Förslaget tilllärlingsutbildning, utformat efter svenska förhållanden men byggt på deposifiva. erfarenheter som finns ute i , är tydligen en ideologiskvattenpelare mellan en socialistisk-kollektivistisk samhällsuppfattning och devärderingar som vi moderater företräder, byggda på enskilda människorsambifioner att fritt välja oeh skapa en framtid för sig och sin närmasteomgivning. Socialdemokraternas nej är inte heller sä korthugget somdet förefaller i utskottsbetänkandet. Sedan vi moderater presenteradevårt förslag till lärlingssystem har frågan diskuterats mycket såväl inom detsocialdemokrafiska partiet som inom olika fackliga organisationer. Vi vet avalla reaktioner som vi har fått utifrån landet och av den pressdebatt som vihar kunnat ta del av att det inom socialdemokratin finns mycket starkasympatier för de principer för ungdomars yrkesutbildning som vi lagt fast i vårpartimotion. Vi vet, fru talman, att många, oavsett om de användersocialdemokratiska valsedlar vid valet eller ej, anser att vårt förslag byggerpä sunt förnuft och att det är en konstruktiv väg att ge våra ungdomar enverklig chans att skaffa sig både en bra yrkesutbildning och goda förutsättningarför att få ett riktigt jobb. Men vi vet tyvärr också att de socialdemokratersom sympatiserar med oss inte har stora chanser att göra sig hörda, när densocialistiska likformighetens hand tar tag i kammarens socialdemokratiskaledamöter och kommenderar nej till moderata samlings- partietsförslag till lärlingssystem. Sunt förnuft får ge vika för socialistiska Nr148 Vi är över partigränsen överens här i kammaren om målet att ig 1Q03 ge våraungdomar bästa möjliga utbildning, en kvalitativt högtstående yrkesutbildningoch bra förutsättningar att få ett riktigt jobb. Men efter detta Anslagtill gvm- kortakonstaterande skiljer sig våra vägar åt. Det är socialisfiska värderingar nasiala skolor som liggerbakom vårt nuvarande utbildningssystem. om dettain i minsta detalj ger automatiskt mycket starka begränsningar för möjligheternaatt reda upp situationen för våra över 100 000 arbetslösa ungdomar.Ett utbildningssystem som vårt, som tar liten hänsyn till enskilda individersgrundförutsättningar och vilja att genom egna ansträngningar åstadkommanågot för sig och sin framtid, har små möjligheter att lösgöra denkreativa kraft som finns inbyggd i varje uppväxande generation. behandlarvåra ungdomar som kollektiv och drar alla över genomsnittets destruktivakam, blir resultatet exakt den situation vi har . ungdomsarbetslöshet,bristande framtidstro bland våra ungdomar, tvivel pä den egnaförmågan, misstro mot det samhälle som ställer upp så restriktiva regler ochinför så stora begränsningar för den enskildes möjligheter att påverkasin framtid gör att många ungdomar helt enkelt ger upp. passivitetsom skapas i hägnet av en socialistisk utbildningspolitik. den miljönproblemen för våra ungdomar växer fram. Det är i oviljan att erbjudaalternativ och ge nya öppningar som ni socialdemokrater som säger nejtill ett lärlingssystem gör klart för våra ungdomar att så länge moderatasamlingspartiet inte får ett avgörande inflytande över politiken, återstårendast beredskapsarbeten och åter beredskapsarbeten och en fortsatt,mycket hög ungdomsarbetslöshet. Men, fru talman, trots den mycket besvärliga situationenpå arbetsmarknaden för våra ungdomar - och jag säger "trots" - växerdet nu fram en generation av unga människor som revolterar emot detsocialistiska, byråkratiska och likriktande samhälle som byggts upp under 1960-och 1970-talen oeh som socialdemokraterna nu med stor iver bygger vidare på.Det är unga människor som struntar i de regler som finns utformade iAMS-handboken, som inte vill ha beredskapsarbeten, som ger sig in i riskfylldaprojekt med egenföretagande, som tar egna initiativ och griper alla tänkbaraoch otänkbara chanser som uppenbarar sig utanför samhällets erbjudanden omberedskapsarbeten. Det gör de därför att de har en stark vilja att skapa enplattform för framtiden och att ge sig själva en chans att få ett arbete. Detär ungdomar som vill visa att de faktiskt kan skapa en framtid, bara de fårchansen. Det är ungdomar som kräver frihet att själva få bestämma över sinframtid och som kräver ökade möjligheter att forma den. De vill inte haberedskapsarbeten. Det vill ha rätt och frihet att ta och skapa egna chanser. Mot den bakgrunden, fru talman, står sig moderatasamlingspartiets förslag till lärlingssystem ännu starkare. Det bygger på enskilda ungdomars ambition, kreativitet och vilja till ansvarstagande. Det bygger på verklighe tens krav och förutsättningar och är i grunden en helhjärtad satsning på varje 63 Anslag till gymnasiala skolor m. m. enskildindivids förutsättningar, inneboende ambitioner och gryende framtidstro. Vi har över 100 000 ungdomar utanför denreguljära arbetsmarknaden. Många av dem har haft förmånen att få gymnasialyrkesutbildning i offentlighetens regi före den första arbetslöshetsperioden.Det är resultatet av att vi har en utbildningspolitik som visserligenförutsätter att våra ungdomar skall kunna få en bra yrkesutbildning, men sominte ger dem utbildning i former som innebär största möjliga chans till ettarbete.