prot · G609132 · 1982-12-31 00:00:00 — Självfalletfinns det ett nära samband mellan anslagens storlek, rationaliseringarnasomfattning och den krigsorganisation - inkl. utökade resurser för ubåtsskydd -vi kan ställa upp. Vianser inte att alla besparingsmöjligheter är tillvaratagna. Jag vill allvarligtvädja till regeringen att inför nästa års budgetproposition på ett långtklarare sätt än som skett verkligen redovisa vad man i olika sammanhangkan göra för att spara på fredsdrift i syfte att hålla uppekrigsorganisafionen. Först när en sådan redovisning av ytterligare besparingsmöjligheterföreligger kan man bedöma vilken totalram som behövs för försvarsmakten för attklara de uppgifter som lades på denna genom fjolårets försvarsbeslut, plus denökade ambitionsnivå som så starkt motiveras i fråga om ubåtsskyddet. Avdet utskottsbetänkande vi har att behandla framgår att stor enighet rådermellan de demokratiska partierna beträffande säkerhets- och försvarspolitiken.Detta utgör i och för sig en ökad trovärdighet för det svenska totalförsvaret.Jag instämmer i vad Per sade i det avseendet. Men visst har vi olikauppfattningar inom vissa områden. Jag tänker beröra några sådana. Somjag sagt tidigare i mitt anförande måste försvaret i likhet med övrigasamhällsfunktioner ta sin del av besparingsbördan i det kärva ekonomiska lägevi har. Hur mycket försvaret skall spara och var gränsen skall gå är ytterst ensäkerhetspolitisk fråga. Trots den nedskärning regeringen gjort ibudgetpropositionen anser vi att det går att fullfölja försvarsbeslutbeträffande krigsorganisationen. Detfinns utrymme för att åstadkomma en femte Norrlandsbrigad. Man kan även härgöra vissa besparingar genom att renovera och modernisera de äldre bandvagnarnatyp 202, om det skulle visa sig att ett visst antal bandvagnar av typ måsteavbeställas av ekonomiska skäl. Krigsorganisationenblir allvarligt försvagad om tolfte jaktdivisionen läggs ned. Av olika skäl harförsvarskommittén konstaterat att kravet på luftförsvaret ökar. Erfarenheteroch studier visar att ett starkt luftförsvar tvingar en angripare att anfalla ivågor för att minska sina förluster. Ur svensk synpunkt underlättar detväsentligt att via luftbevakningssystem larma civilbefolkningen, som då fårmöjlighet att utnyttja skyddsrummen. Motdenna bakgrund är det befogat att behålla dagens tolv jaktdivisioner.Jaktflyget har reducerats från 33 jaktdivisioner 1955 till 12 jaktdivisioner1980, samfidigt som hotbilden förvärrats. Regeringen föreslår att tolftejaktdivisionen skall läggas ner, trots att flygplanen finns och trotsatt behovet av ett starkt luftförsvar blivit så väl dokumenterat under senareår. Det gäller en minskning av en krigsorganisation som har den allra högsta beredskapenoch rörligheten - egenskaper som är av stor betydelse när man prioriterarförsvar mot överraskande angrepp. Det hela känns bakvänt -nästan en tiondel avjaktflyget skulle skrotas, trots att flygplanen är fullt användbara ettårfionde till. Frågan om JAS eller, som flygplanet skallkallas. Gripen var den fråga som uppmärksammades mest i samband med förra åretsförsvarsbeslut. Med fem rösters övervikt beslöt att förorda ettsvenskt alternativ! Av den av regeringen framlagda propositionen framgår attosäkerheterna i projektet inte är så stora att de motiverar att man avbryterprojektet. Det var osäkerheterna som socialdemokraterna förra åretinte ville godta. De preciseringar som socialdemokraterna då krävde sträckersig tidsmässigt framemot . Dessa osäkerheter finns alltså . Frånfolkpartihåll påpekades i debatten att uppskov med beslutet inte skullege ett bättre underlag i dessa avseenden. I propositionen tar man inte upp de osäkerheter somdebatterades så mycket . Det gäller främst förändringar i hotbilden,före och . berörde dessa invändningar i riksdagsdebatten.Han sade att "det finns delade meningar om planets prestanda och så passstora oklarheter, att det inte är så att säga beslutfört". Vidare sade att "jag har pekat påbehovet av att modifiera flygplanet i framfiden till de krav som en förändradstridsmiljö kan ställa . Vi vet av erfarenhet att ettsådant kostar pengar." Denna fråga har man inte tagit upp i proposifionen. Jaghar inget att invända mot att detta inte berörts. Inom många områden går detinte att åstadkomma ett klarläggande när det gäller ny utrustning hosangriparen . Det är inte möjligt förrän utrustningen i frågatagits i bruk. Även då är det mycket svårt att komma fram till ett klarläggandepå grund av den stora sekretess som omger allt nytt som man kan utrusta ettflygplan med. Också andra osäkerheter kvarstår, t. ex. när det gällerbränsle och valutakurser. Vi vet inte mer än vi gjorde sedanom vilken dollarkurs som kommer att gälla . När det gäller reserverna inom JAS-ramen anfördes tveksamtfrån socialdemokraternas håll i fjolårets debatt att man med hänsyn fillutrymmet när det gäller flygvapnets ram inte skulle klara fördyringarna. I propositionen konstateras i stället att osäkerheten påden ekonomiska sidan inte är så stor. Man godtar det kontrakt som finns. Därförfinns det ingen anledning att vare sig öka eller minska ramen förJAS-projektet. I riksdagsbeslutet uppgavs JAS-ramen fram vara , i februari månads prisläge 1981. Propositionen anger i stället 24,9 miljarder. Det kansynas som om den ekonomiska osäkerheten i projektet därigenom skulle öka. Detär anmärkningsvärt, om man tidigare tyckt att osäkerheten är stor. man inte800 milj. kr. från JAS-ramen och använder dem fill annat. Pengarna reserverasinom flygvapnets ram för sådana osäkerheter som den ekonomiska granskningenvisat på. skall Gripen ersätta , vars förstadivision då utgår. Därför är det viktigt att beslut fattas nu i denna sedanlång tid tillbaka debatterade fråga. Jag yrkar bifall fill i första hand reservation 7 samt iövrigt fill reservationerna 2, 6, 8, 9, 11 och 12. 42OSWALD (vpk): Vi för den här försvarspolifiska debatten motbakgrund av . Men vi för den också inför det beslutom anskaffning av ett nytt militärflygplan - JAS - som uppenbart kommer attgenomdrivas här . Det är två händelser som på ett myckethårdhänt och reahstiskt sätt berör och påverkar säkerhetspolitiskasituation och totalförsvarets utformning och utveckling, politiskt, ekonomisktoch militärt. säkerhetspolitiska läge har försämrats. Det harvi tyvärr haft anledning att konstatera vid alla försvarsdebatter under desenaste åren. och ökade rustningar har dragit in ochdärmed också vårt land i en farligare situation . Gränskränkningar,både till sjöss och i luften, har blivit vanligare, intresset för vårt territoriumfrån båda stormakternas sida har ökat, och den militära uppladdningen i detnordiska området har antagit allt större proportioner. Det är en kamp mellan debåda blocken, där man inte tar särskilt stor hänsyn till ett litet alliansfrittland som vårt. Det är mot den bakgrunden man skall se ubåtskränkningarna,som aktualiserats i den nu framlagda rapporten. De riktar sig inte i förstahand mot . Det är inte så att eller för den delen förberederkrig mot vårt land. De vidtar sina mått och steg för att förekomma och motverkaden andre store motståndarens åtgärder. måste efter måttet av sin förmåga avvisa ochbekämpa alla sådana övergrepp. Vi skall ha ett så starkt totalförsvar som detär möjligt för oss att upprätthålla. Det totalförsvaret skall också innehållaen militär organisafion. Den militära organisationen skall vara så effektiv ochvälutrustad som det är möjhgt för oss att åstadkomma. Den skall vara väl avvägdmellan olika vapengrenar. Den skall vara helt inriktad på att slå vakt om våralliansfrihet och värna vår neutralitet. Den skall vara självständig och fårabsolut inte stå i beroende fill något av stormaktsblocken, vare sig det gällerorganisafion, utbildning eller materielanskaffning. För en sådan organisation ären helt övervägande del av svenska folket villig att betala en dryg kostnad. Devill inte att skall vara ett mihtärt tomrum, som direkt skulle fyllasmed endera stormaktens styrkor. Har nu ett totalförsvar och en i detta ingåendemilitär organisation som svarar mot dessa krav? Svaret är nej. Det svenskasamhällets sårbarhet ökar och dess motståndskraft minskar som går.Det är en utveckhng som vi delar medalla industriländer. En nafionell försvarspolifik värd namnet måste inriktas påatt så mycket som möjligt motverka och helst upphäva de negafiva tendenserna idenna utveckling. Menden nationella försvarspolitik som socialdemokrater och borgare i största sämjabedrivit ända har haft direkt motsatt effekt. Ni har tillåtiten samhällsutveckling som utarmat stora delar av landet och effektivtomöjliggjort en bra försvarsorganisafion, såväl civilt som militärt. Ni hargjort vårt land ensidigt beroende av västvärldens ekonomier och deras stora,transnafionella företag. Ni har varit behjälpliga, ja uppmuntrat till,utslagning och strukturförändringar inom svensk industri och svenskt jordbruksom på ett katastrofalt sätt har urholkat egenförsörjning och därmedvår självständighet. Ni har, slutligen, genom den militärpolifik som ni förtoch den militära organisafion som ni byggt upp för miljarder och åter miljarderunder alla dessa år, effektivt bundit upp vårt lands militärindustri,materielanskaffning, officersutbildning och militära organisafion tillvästalliansen och till . kommer det in sovjetiska ubåtar i desvenska skärgårdarna. Förvånar det er? Om en svensk försvarsminister, , i bondsk och ärlig klartext talar om vad alla andra säger i smyg,nämligen att vi hör hemma i NATO, vad skall då den sovjetiska stats- ochmilitärledningen dra för slutsatser? Jaghar fillhört den svenska armén , och jag är fortfarande anställd i detsvenska totalförsvaret. Jag har avverkat några försvarsministrar, från denbeskedlige , via de mindre beskedliga ,och , fill den senaste fidens borgerligauppenbarelser. Jag har sett några överbefälhavare, arméchefer, militärbefälhavareoch regementschefer komma och gå. Jag har tjänstgjort i militära staber påhögre regional nivå och varit med och reviderat många mobihseringsplaner frånbrigadnivå och neråt. Jag känner till talesätten, inriktningen ochplanläggningen. Jag har varit med om många befälsgenomgångar, föredragningaroch lektioner av konfidentiell natur. Tiotals gånger har jag hört höga militärachefer, som de här nämnda, lägga ut texten om militärpolitiska läge.Alltid, så länge jag var kvar i armén, hörde jag dem säga att det gäller förvårt land att hålla ut så länge att NATO hinner mobilisera i och påSjälland. Dåblir det ju genast logik i den galenskap som vår svenska militära organisationtycks vara uttryck för. Om vi inte skall använda den som en självständignationell försvarsstyrka utan som en framskjuten del av NATO:s nordkommando, dåblir det ju förståeligt med vårt stora flygvapen, uppbyggt på teknik ochreservdelsförsörjning. Då blir det förståeligt varför våra stridsvagnar, vårtbandgående arfilleri och våra pansarvärnspjäser har NATO:s kahbrar och därmedkan använda dess ammunition. Samma sak gäller ju också våra enskilda soldatersautomatkarbiner och kulsprutor. Då blir det kanske också mera förståeligtvarför det bara upptäcks en ubåtskränkning på mot 100 på östkusten.Behöver intressera sig för den svenska ? Har någramöjhgheter att akfivt utnyttja skärgårdarna där? Det är frågor som vi alla haranledning att 3Riksdagens protokoll 1982/83:132-133 ställaoss, men som frarnför allt de som har det direkta ansvaret för Sverigessäkerhetspolitik bör ställa sig. Hur uppnår vi en bättre och säkrare situation för ,säkerhetspoli-fiskt sett? Kan vi militärt rusta oss fram till den? Det är en omöjlighet. Kan vi genom att starta produktionen av JAStillsammans méd , , och uppnå en bättresituation? Svaret på den frågan borde vara lika lätt. Ändå kommer densocialdemokrafiska regeringen tillsammans med den borgerliga opposifionen attbesluta om detta här . Hur skall vi kunna åstadkomma det välbalanseradetotalförsvar som vi så väl behöver, om nya miljarder på nytt skall låsas i ettflygplansprojekt för decennier framåt? Hur skall det bli möjligt att förstärkabevakning, övervakning och försvar av våra skärgårdsområden, något somuppenbarligen är nödvändigt, om flygvapnet på nytt skall få inteckna storadelar av de medel som svenska folket är villigt att satsa på ett militärtförsvar? Nej, vi behöver ett nytt säkerhetspolitiskt tänkande ochhandlande. Vi behöver framför allt intensifiera arbetet för avspänning,nedrustning och fred. Vi måste arbeta för kärnvapennedrustning och upplösningav de två stora militärallianserna! Vi behöver stärka det civila samhället iSverige och därmed det civila försvaret, som är en förutsättning och en grundför varje militärt försvar. Vi behöver allvarligt tänka igenom vad en verkligtalliansfri politik, syftande till neutralitet, innebär - handelspolitiskt ochallmänpolitiskt. Vi behöver bygga upp ett militärt försvar, avsett enbart förvårt lands nationella säkerhet och behov. Det utesluter samarbete med NATO påalla plan och i alla sammanhang. Det förutsätter nej till JAS, omorganisationav det militära försvaret i övrigt i väsentliga avseenden och en integrering avdet i samhället på ett helt annat sätt än vad som gäller . Vi behöversamordna civila och militära resurser på ett planmässigt sätt för att nå framtill det välbalanserade totalförsvar som så många talar om men som inte finnsens på papperet. Det här är en utveckling stick i stäv mot den sommilitarister både med och utan uniform nu högljutt ropar på. Det är enutveckling som därmed också är rakt motsatt den som högern, både inomsocialdemokrati och borgerlighet, vill ha. Det är inte högerpolitik Sverigebehöver utan en vänsterpolitik i ordets bästa bemärkelse på säkerhetspolitikenssåväl som på alla andra områden. Men vi hör , i det rådande politiska klimatet och iubåtshändelsernas spår, hur de välbekanta rösterna höjs. Ökade militäranslag!Närmare samarbete med NATO! NATO är vårt bästa skydd lika väl som ökademilitära rustningar är det bästa civilförsvaret! Som vanligt går den yttersta högern i spetsen för det härfälttåget. Dess anhängare förnekar sig aldrig. Antingen deras partiledare heterLindman, , , eller Adelsohn står de främst på skansarnabland dem som inte vill slå vakt om självständighet och stå emot allapåtryckningar. De har alltid varit vilhga att hkt sälja ut den nationellasjälvständighetens förstfödslorätt för den kapitalistiska grynvällingen. är de villiga att sälja utSverige till det internationella storkapitalet och garantera dess makt genom attdra in vårt land i samarbete med NATO, precis som . Vihar från vpk:s sida drivit den linje på säkerhets- ochförsvarspolitikens område som jag här har talat för. I våra motioner, undertidigare år lika väl som , har vi utvecklat de här synpunkterna. Vi harockså ställt oss bakom de säkerhetspolifiskä deklarationer som fastslagits avförsvarskommittéer, i propositioner och utskottsbetänkanden. Vad vi begär äratt begrepp som alliansfrihet, neutralitet och totalförsvar - för att nämnanågra exempel - skall fyllas med det innehåll som avses med orden. Vi har varitoch är villiga att ställa oss bakom mycket höga militärutgifter. Vi anser attalla kränkningar av svenskt territorium, från eller från annat håll,skall bemötas hårt och bestämt, om nödvändigt med de yttersta resurser Sverigehar. Menvi säger nej till den utformning som vår militära organisation har och dekostnader som följer med den. Vi säger nej fill JAS! Om det försöket stoppasfinns det stora resurser att ta av för att förstärka både ubåtsförsvar ochcivila strukturer i våra skärgårdar. Då kanske begreppet "en levandeskärgård" kan få ett reellt innehåll, till nytta både för totalförsvaretoch för samhället i stort. kan vi läsa i , detta högerns liv- och husorgan, att"fattas till försvaret". Fattas i förhållande tillvad, blir automafiskt den fråga man måste ställa sig. Jo, i förhållande tillmilitärledningens önskedrömmar, planer och framstötar, som man nu till detyttersta försöker saluföra inför svenska folket. Det ökar inte Sverigesnationella självständighet utan får motsatt effekt, ökade bindningar till NATO,som jag påpekade i början av det här anförandet. Jagvill avsluta mitt anförande med att ställa en fråga till socialdemokraternasrepresentanter i den här debatten. Tänker ni än en gång, som pä ,falla undan för högerns och militärledningens påtryckningar och påbörja en nysvensk militär upprustning? Jag hoppas att ni inte gör det! Vihar från vpk:s sida påpekat, att vårt land stårvid ett vägskäl när det gäller försvarspolifiken. Vi måste välja. Högern ochSvenska har valt. Det de säger manifesterar på ett kusligt sättvad vi kommunister sagt och åren. Det finns inteplats för både ett nytt flygplansprojekt som JAS och ett balanserattotalförsvar, med ett starkt civilt samhälle och allmän värnplikt, inte ensinom de mycket höga militära utgiftsramar som vi har . Högern har sagt vadden vill. "Vad vilja socialdemokraterna?" Jag hemställer om bifall till vpk:s motioner 168,444,2241 och 1109 samttill följande yrkande: 12 b att till Flygvapenförband: Forskningoch utveckling för /84 anvisar ett i förhållande fillregeringens förslag med . sänkt förslagsanslag om . att avslårregeringens förslag om anslag till Reglering av prisstegringar för det militäraförsvaret för /84, Mittyrkande grundar sig på följande fakta: Visäger från vpk;s sida nej till JAS. I konsekvens därmed säger vi också nej tilldet forskningsanslag på 470 milj. kr. fill som regeringenbeviljar i budgetpropositionen. Men det framgår klart av regeringens ekonomiskaanalys av JAS att även andra medel av flygvapnets forskningsanslag kommer attanvändas för projektet. Vi kräver därför en minskning av flygvapnets anslag förforskning och utveckling med 600 milj. kr. Vpkhar heller inte godtagit den automatiska priskompensationen fill det militäraförsvaret. Inget annat samhällsområde är garanterat en så obruten förmån. Nuhar vi ju hört att regeringen skall gå hårt fram med alla indexeringar.Då passar det bra att börja med militärprisindex. Vi yrkar avslag på förslagetom priskompensationen med 2 500 milj. kr. till det militära försvaret. Idetta anförande instämde , , ,, Margö , i ,, , och (alla vpk). Anf.43 (): I betänkande 1982/83:9 från försvarsutskottet behandlas budgetproposition100 om bl. a. anslagen till de olika försvarsmyndigheterna samt proposition 119angående rikfiinjer för . Jagkommer i mitt anförande att närmast uppehålla mig kring utskottsmajoritetensförslag när det gäller de ekonomiska ramarna för det militära försvaret samtvissa säkerhetspolitiska frågor. RolandBrännström, och kommer främst att svara för decivila delarna av försvaret, och frivilligorganisafionerna inomförsvaret. Ävenom det naturligtvis vore frestande att flytta över dagens intresse påubåtsskyddskommitténs rapport, så är det viktigt att denna debatt i första handhandlar om budgetpropositionen och frågan om ett nytt flygplan efter . Låtmig också på en gång yrka bifall till försvarsutskottets hemställan ibetänkande 1982/83:9. Deninternationella utvecklingen i världen har tyvärr fortsatt emot en ökadspänning och osäkerhet på det politiska och ekonomiska området. Framför allthar de båda supermakterna ännu inte visat någon vilja att ta hänsyn till denstarka fredsopinion som vuxit fram, särskilt i västvärlden. Vi kan beklagadetta, men vi måste uppmana alla fredsälskande människor att intelägga av utan oförtrutet fortsätta opinionsbildandet så det hörs ända fram tillregeringarna i och . Sedanåhörare ropat slagord, visat upp banderoller och kastat ned flygblad iplenisalen yttrade Omdet på nytt uppkommer bråk bland åhörarna, kommer jag att låta utrymmaläktaren. 45 (): Den reaktion som människorna känner - och som jag tror att detta är ettutslag av - inför regeringarnas oförmåga att nå resultat vid förhandlingsbordenär en i grunden rikfig och sund reaktion. Såsom deltagare eller observatörunder ohka skeden i och andra internationella konferenserhar jag kunnat konstatera att viljan att nå snabba överenskommelser inte finns.Man får ibland en känsla av att många delegater kommer fill dessa avvärldssamfundet anordnade konferenser för att framföra sitt lands åsikt meninte är beredda att diskutera eller kompromissa i vanlig demokratisk ordning omsina åsikter. Justnu avgörs i den Europeiska säkerhetskonferensensuppföljningsmöte, där 35 europeiska länder inkl. och deltar. Denfråga som man diskuterar är om denna byggnad skall bli säte för en europeisknedrustningskonferens . Närjag veckan före påsk deltog såsom observatör vid detta möte i hade jagstora förväntningar om att det bland dessa 35 väl utvecklade industriländer -med förhållandevis hög och jämn standard, med säkra gränser men också levande iden del av vår värld där de flesta kärnvapnen finns och där de flestastridsberedda förbanden står uppställda - måste finnas gemensamma mofiv för attöka säkerheten mellan länderna. Åtta neutrala alliansfria länder i ,däribland , hade då enats om ett dokument, som bl. innebar ettförslag fill denna europeiska nedrustningskonferens här. Nuhar delegaterna återvänt fill efter påskuppehållet. De har fåttinstruktioner av sina regeringar, och tyvärr är i Madriduppställningen för en nedrustningskonferens inte lika självklar som vi hadehoppats. Men jag tror att - om den nu kommer till stånd -kan bli det första viktiga steget mot att bygga upp ett säkerhetspolitisktsystem, som inte innebär balans genom en ständig upprustning utan som innebären framväxt av säkerhetsgarantier mellan länderna. Konferensen bör med andraord kunna i förverkliga mål om gemensam säkerhet ochen mindre misstro mellan länderna. När det gäller kommer senare under debatten ÅkeGustavsson att närmare argumentera för utskottets ställningstagande. Jag berördärför inte de påhopp som från och vpk har tagit upp, men låt mig redan här i inledningsvarvet göra ett parkonstateranden. Alladeltagande partier såväl försvarskommitté som i utskottet vidbehandlingen av försvarsbeslut var överens om att vi behövdeett nytt stridsflygplan efter . På den punkten var vi alla överens. Vi socialdemokrater ansåg dock att det slutgiltigabeslutet om vilket flygplan vi skulle skaffa borde anstå till detta riksmöte.Under tiden, sade vi, borde en särskild kommitté medverka till ett merapreciserat förslag. De sju villkor som vi angav borde vara vägledande i detarbetet. Resultatet blev, som alla vet, att de tre borgerligapartierna ansåg sig ha fillräckligt underlag för att , med någrarösters marginal, bestämma sig för . Genom väljarnas försorg fick vi en socialdemokratiskregering , vilket innebar att vi därmed också kunde starta denteknisk-ekonomiska utredning om som vi krävde . Dennautredning är nu klar, och slutsatsen blev att bör fullföljas. Självklart ser vi det från utskottets synpunkt som mycketväsentligt att två regeringar, en borgerlig och en socialdemokratisk, harkommit till samma slutsats, nämligen att ett svenskbyggt JAS-system blir enrealistisk ersättning till Viggensystemet. Jag upplever att mina tolvpartivänner som står bakom motionen 2250 i grunden har samma åsikt, nämligenatt det behövs ett nytt flygplan. Den enda skillnaden är, som jag ser det, närbeslutet skall fattas -nu eller 1987. Även vpk vill, vad jag kan förstå, hanågot flygplan men säger nej fill JAS. Jag vill emellertid inte nu fördjupa mig i någon argumentafion.Den kommer, som jag sade, att stå för . I avvaktan på en gemensam europeisk säkerhetspolitik måstevi ha ett för våra förhållanden starkt försvar som stöd för vårsäkerhetspolitik. Ett sådant försvar är tyvärr inte gratis utan tar en stor delav våra samlade resurser i anspråk. Den 24,9-miljarderssatsning som innebärunder skall dock ställas i relation till att vi kommer att anvisa18 miljarder - i samma prisläge-till vårt militära försvar för nästa budgetår.18 miljarder till det militära försvaret skall jämföras med de 25miljarder som kostar under i samma prisläge. I samband med försvarsbeslut ansåg visocialdemokrater att krigsorganisationens utveckling under de närmaste tio årenborde ges en inriktning som kräver mindre resurser än den som blev riksdagensbeslut.