prot · G609117 · 1982-12-31 00:00:00 — Men det som moderaternaägnar sig åt , det som gör när han är ute i landet och talar ochdet som gör här, även om det är i mildare tonlägen, är ju intebara att debattera, utan man försöker faktiskt, genom de förslag man läggerfram om minskade ekonomiska resurser, att också avrusta den svenska arbetsmarknadspolitiken. Jag gläder mig väldigt mycket ät att mittenpartierna intehänger med på denna moderata politik, att de har den klarsyn som här förut och som innebär att man säger att om skulle fåsin vilja igenom skulle det obönhörligen leda till högre arbetslöshet. Det ärtyvärr på det sättet, , att det inte är framför allt debatt somni ägnar er ät, utan det är någonting som skulle påverka förutsättningarna attdriva en bra arbetsmarknadspolitik i detta land. Får jag säga till att det är oerhört viktigtatt parterna kommer fram i diskussionerna om åtgärder framför allt för de äldreungdomarna pä den privata sidan av arbetsmarknaden. Jag har sagt det fleragånger vid träffar med arbetsmarknadens parter. Jag har också, precis som ArneFransson sade, tagit upp det när jag har varit ute och pratat, inte minst undersenare tid. Jag kan glädja mig åt att veta, efter träffar jag hade bl. a. , att också detta budskap har gått hem hos arbetsmarknadens parter. Det sägspä nytt att det från deras sida finns en vilja att äter ta upp dessadiskussioner. Vi kan också konstatera att det har hänt en hel del inomarbetmarknads- politikens ram just när det gäller detta område. Frågan om vi har nått ett tak för beredskapsarbeten hardiskuterats ganska mycket, framför allt utifrån kommunernas situation.Kommunerna har ju tagit den stora andelen av beredskapsarbetarna, och vi vetatt det på vissa ställen i vissa kommuner har uppstått en risk för konflikter.Man har börjat diskutera om det är rimligt och möjligt att gå ännu längre pådenna väg. har det riktats kritik från olika håll mot att man framförallt från det enskilda näringslivets sida för litet tagit del iansträngningarna att göra insatser. Vi kan säga att vi har försökt påverkadenna utveckling. Om vi jämför situationen med läget . kanvi konstatera att vi hade ungefär 200 ungdomar i enskildaberedskapsarbeten och att vi nu har ungefär 15 000. Man kan alltså säga attdetta är ett verksamt bidrag till att försöka fä en bättre ordning när detgäller utläggningen av de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, attunderlätta hanteringen av dem, i en situation där de måste ligga på en hög nivå för att denöppna arbetslösheten inte skall bli ännu värre. Till ; Jag sade att jag tycker att dessapengar i de flesta fall har använts på ett bra sätt. Det har hänt väldigtmycket som är positivt ute i kommunerna. Detta redovisades också vidkonferensen i ; hade f. ö. bidragitekonomiskt till att konferensen över huvud taget kunde anordnas. Men det är faktiskt så, , att pengarnainte har använts på det sätt som min företrädare föreskrev attde skulle användas pä. Det deklarerades ensidigt, i strid mot kommunernasuttalade vilja, hur dessa pengar skulle användas. En av de allra förstaåtgärderna som vi vidtog i regeringsställning var att ändra beslutet om hurkommunerna skulle fä disponera dessa pengar. Vi menade att tanken på att manskulle ha närvaropremier för fritidsverksamhet för vissa ungdomar var enfelkonstruktion. Precis samma inställning hade man ute i kommunerna. Man slappanvända pengarna på detta sätt, och i stället har det blivit många olikakonstruktiva förslag. Sedan säger att det är dåligt mednytänkande, när vi har suttit så pass länge i ansvarsställning. Det är klartatt jag också ibland tycker att jag har suttit , men om man räknar är det ändå inte så . Bara för att illustrera att apparatenockså mal litet långsamt ibland, kan jag ta som exempel de förslag vidiskuterar här . Budgeten diskuterade vi i . Vi lade fram våra förslag . skulle vifrån departementets sida avlämna de förslag som vi nu diskuterar här iriksdagen. Jag kan hålla med om att vi ständigthar ett behov av att diskutera om vi kan få fram nya vägar för att lösaarbetslöshetsproblemen. Jag tillhör dem som tycker att svenskarbetsmarknadspolitik har väldigt många bra drag, men har jaginställningen, att vi måste söka nya vägar som komplettering till detraditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Jag kan försäkra att detta är vad vi inom arbetar med. Får jag säga till , trotsatt jag nu ser att jag bara har kvar av min talartid, att jagtycker att den politik han presenterar är ganska inkonsekvent. Hur man änvänder och vrider pä situationen i , så måste man konstatera att vi hargrundläggande, djupgående problem i den svenska industrin som vi måste göra någontingåt. Det hjälper inte med att göra stora uttalanden, om vi inte klarar av deproblem som finns inom svensk industri. Det är vad regeringen har försökt göra,med devalveringen och med andra åtgärder. 21ALF WENNERFORS (m) replik: I mitt tidigare inlägg försökte jag hinna medatt uttala min tillfredsställelse med syn pä frågan om enutbyggd lärlingsutbildning. Jag får säga till kammaren att det faktiskt ärförsta gången - alltså en glädjande nyhet för dagen - som regeringensföreträdare har uttalat sig positivt om en utbyggd lärlingsutbildning. Arbetsmarknadsministern säger visserligen att dennautbildningsform inte skall vara den dominerande, men jag vill då säga att vimoderater inte har läst oss. Vårt förslag är en skiss - det har jag sagttidigare under debatten. Den kan diskuteras, och vi kan ge och ta. Men låt ossinte fastna i gamla hjulspår. Vi skall inte fastna i frågor om omfattningen avden ena eller den.andra utbildningsformen. Med utgångspunkt i vad har sagt omlärlingsutbildningen har vi anledning att se framtiden an litet mera positivt. Vi vill inte avrusta arbetsmarknaden, som Anna-GretaLeijon påstår. Men vi vill hålla nere kostnaderna. Det stora budgetunderskottetoch de stora ränteutgifterna pä nära har en förlamandeinverkan på vår ekonomi - detta är så oändligt medveten om.Det är här fråga om en svår balansgång, som vi inom alla partier har attgenomföra. Vad vi främst vill satsa på är företag som är lönsamma och där detkan skapas nya och trygga jobb. Det är dä framför allt fråga om att satsa påarbetstillfällen inom den enskilda sektorn. , fru talman, vill jag notera att Anna-GretaLeijon sade att hon gillar mitt tonläge - i vissa delar av anförandena, kan jagtänka mig. Får jag returnera med att jag minns tonläge närhon var i opposition och satt i den del av plenisalen där jag sitter. Jagföredrar det tonläge som har . 22ARNE () replik: Den svenska industrins konkurrenskraft harnaturligtvis mycket stor betydelse för hur vi skall kunna klarasysselsättningen framöver, och då är det givetvis viktigt att inga nya pålagorinförs som försämrar konkurrenskraften. Vi kan erinra oss den utveckling som vihade inte minst i början av och , som - om den hade fåttfortsätta - skulle ha blivit förödande för den svenska industrinskonkurrenskraft och möjligheterna att upprätthålla sysselsättningen. Beträffande lärlingsutbildningen ser vi det från centernssida som viktigt att en fortsatt utbyggnad sker. På det området vidtogs också,, en hel del positiva åtgärder under de år vi satt iregeringsställning. Jag tror att det är viktigt och nödvändigt att vi finnerolika former för att på bästa sätt bereda ungdomar möjligheter att komma in iarbetslivet på ett naturligt sätt, och dä är lärlingsutbildningen ettbetydelsefullt inslag som komplettering till andra aktiviteter. Jag noterar med tillfredsställelse att att budskapet hade gått fram när det gäller arbetsmarknadens partersintresse för att lösa problemen för ungdomar . Jag tror att detta ärnödvändigt, och man måste fatta beslut så snabbt som möjligt. Den föreslagnalösningen kan bidra till att skapa förutsättningar för att ytterligare ungdomarkommer in på arbetsmarknaden, och en sådan utveckling har vi samtliga anledningatt vara angelägna om. 23 Tredje vice talman () replik:Fru talman! Jag skall inte lägga mig i den diskussion som arbetsmarknadsministernhar fört om detaljerna i reglerna för hur medlen till ungdomsslussarna skallanvändas. Det måste ändå stå klart för oss alla - och dit hör väl ocksåAnna-Greta - att syftemålet från sida med det härförslaget var att underlätta för ungdomarna att på olika sätt ta sig in iarbetslivet - därom borde det inte råda något tvivel. Det var ett mycket gottsyftemål, och det har enligt min uppfattning uppnåtts. Det har också sagts har funnit bra former för att lösa de här problemen. Jag citeradestatsministern, och vi har fått hans uppfattning bekräftad i två anföranden avarbetsmarknadsministern. Jag ställer därför för tredje gången frågan: Varföranslår regeringen inte pengar i fortsättningen, när man har funnit bra formerför medlens användning? Jag har inte heller fått svar på frågan om vad vi skallsäga till de kommuner som har en slussorganisation utformad men som förbrukatpengarna. kommer säkert att göra ytterligare ett inlägg, ochjag ber henne att då svara på detta. Jag har inte sagt att ni har "tänkt sakta" närdet gäller nya idéer. Vad jag sade var att de anföranden som ifrån dennatalarstol har hållits av riksdagsledamoten och de artiklarsom har skrivits har präglats av en aggressiv kritik emot den dåvaranderegeringen, och detta förpliktar till vissa nya förslag från , när hon nu ansvarar för . säger att arbetar vidare med de här frågorna.Ingen är då gladare än jag om ni snart lyckas få fram åtgärder som kan bringaner arbetslösheten, framför allt ungdomsarbetslösheten, i de län som är hårdastdrabbade. 24 (vpk) replik; Först tänker jag beröra talet om de förlorademarknadsandelarna. har det varit en myt, som systematiskt har odlatsav i första hand och moderata samlingspartiet, attsvensk industri har förlorat marknadsandelar utomlands. Sanningen är att densvenska industrin inte har minskat sin exportvolym. Den har i stället ökatshela tiden. Det som har ändrats är världsmarknadens totala volym, bl. a.beroende på att nya länder kommit in där, med ökad produktion som följd. Denhär myten odlas också av socialdemokratin, bl. a. av arbetsmarknadsministern.Det anser jag vara beklagligt. Regeringens ekonomiska politik innebär en fortsattåtstramning inom den offentliga sektorn. Antalet arbetstillfällen kommer attminska inom den stadiga och kommunala verksamheten. Det finns utredningar somsäger att det behövs 275 000 nya arbetstillfällen inom den offentligasektorn. Det här skulle kosta , enligt beräkningarna. Arbetslösheten kostar drygt 15 miljarderkronor. Istället för att satsa på en planerad utbyggnad av den offentligasektorn för att skapa nya arbetstillfällen - ståndpunkten att sådana satsningarbör göras delas f. ö. av många av arbetsmarknadsministerns partikamrater -satsar regeringen på en åtstramningspolitik, som innebär exempelvis attskolöverstyrelsen i samarbete med AMS beslutar att minska antaletundervisningsfimmar när det gäller arbetsmarknadsutbildning till 32',en kraftig minskning. Det kommer att medföra att 300-400 lärare kommer attavskedas. Jag skulle vilja fråga arbetsmarknadsministern: det enav de långsiktiga eller kortsiktiga sysselsättningsfrämjande åtgärder somregeringen vidtar? säger att moderatasamlingspartiet inte vill avrusta den svenska arbetsmarknadspolitiken men villhålla nere kostnaderna. Jag håller med honom om att det är viktigt att hålla nerekostnaderna. Får jag här anknyta till det som senastsade; Jag tycker inte att det är särskilt orimligt att man gör försök - som vihar uppdragit ät att göra - att spara 50 milj. kr. på ett anslagsom omfattar 2 miljarder. Men när man försöker spara och dra ned kostnaderna på detsätt som moderata samlingspartiet föreslår, är det ett sparande som är mycketkortsiktigt och som direkt resulterar i en ökad utslagning och en ökning avantalet öppet arbetslösa. Det är inte bara vi socialdemokrater som har denuppfattningen, utan det gäller även de forna regeringsbröderna. Jag häller med om att det är mycket viktigtatt vi tar budgetunderskottet på stort allvar. Det stora budgetunderskottet iden svenska ekonomin påverkar självfallet våra handlingsmöjligheter. Men detfarligaste som kunde hända vore om man lät sig bli förlamad. Det får inte bliså som säger att budgetunderskottet har en förlamande inverkan.Får det en sådan inverkan på handlingskraften kommer det att föras en politik -det vet vi - liknande den som förs i väldigt mänga andra länder och som innebäratt arbetslösheten ökar utan att man kommer till rätta med de grundläggandeekonomiska balansproblemen. Det får inte vara så, och det kommer inte att vara så i ensocialdemokratisk regering, att budgetunderskottet lägger en förlamande handöver vår politik. Vi skall ta budgetunderskottet på stort allvar, och vi vetatt det har negativa effekter på sysselsättningen både i dagens läge och förframtiden. Därför är det väsentligt för oss att bekämpa ocksåbudgetunderskottet. Jag vill bara påminna om attlärlingsutbildningen under de borgerliga åren omfattade inte mer än ett partusen ungdomar. Därefter några ord till . Syftet varsäkert gott med de pengar som anslog. Men det kanske var turatt vi kunde rätta till förordningen och bestämmelserna, så att det sedan ocksågick att förverkliga syftet. Sedan vet mycket väl att regeringenännu inte har resonerat färdigt om den kompletteringsproposition som vi nudiskuterar. Det finns inte någon möjlighet för mig att under dagens debatt gåin och diskutera åtgärder som kan komma att föreslås i den. säger också attden kritik som vi förde fram frän socialdemokratiskt håll och som jag fördefram i den här kammaren mot en enligt min mening dåligt utformad borgerligpolifik förpliktar till åtgärder. På den punkten vill jag helt hålla med KarlErik . Jag tycker att de sex månaderna av socialdemokratisktstyre visar att vi är villiga att svara mot de förpliktelserna. Jag kanförsäkra att jag känner kravet mycket hårt på att vi skall göra det ifortsättningen också - kravet från alla de arbetslösa, både unga och gamla, påatt socialdemokratisk politik måste lyckas på det här området. 26KARIN (); skedde kvinnornas genombrottpå arbetsmarknaden. Att kvinnor lika väl som män har rätt till förvärvsarbeteoch egen inkomst blev vedertaget. Även om kvinnorna hade, och har, mångaproblem att övervinna som män inte haft och fortfarande inte har, ökadekvinnorna starkt sitt antal och sin andel i arbetskraften. Detta var fallet särskilt under senare hälften av1970-talet, då ökningen i genomsnitt var 35 000 kvinnor . Ökningen harfortsatt in i samma takt om man ser på årsmedeltal - och det börman försöka göra. Ökningstakten var dock lägre . Det är kvinnorna som svarat för hela ökningen iarbetskraften - och mer därtill. Män har nämligen minskat sin andel avarbetskraften något, både i totalt antal och i relafiva tal. Arbetslöshetstalenför kvinnorna har emellertid oftast legat högre än för män. Det är naturligtvisallvarligt och beror till stor del på kvinnornas svagare ställning päarbetsmarknaden därför att de är den nytillkomna arbetskraften. Men i huvudsakhar utvecklingen beträffande antalet sysselsatta kvinnor varit densamma som förandelen kvinnor i arbetskraften. Förvärvsfrekvensen för kvinnorna har ökat frän69 % till . När socialdemokraterna i valrörelsen försökte ge sken avatt kvinnornas sysselsättning starkt försämrats under de icke-socialistiskaregeringarna, räckte det egentligen att bara hänvisa till fakta, tillverkligheten - den verklighet som jag har redogjort för här. Dess värre är detinte alltid fakta som har den största genomslagskraften i den politiskadebatten - i varje fall inte i en valrörelse. Det finns många svaga punkter i kvinnornasarbetsmarknadssituation; ensidigheten i yrkesval, deltiden när den inte ärfrivilligt vald, de stora regionala skillnaderna inte minst - för att nämnanågra. Men jag tror att vi gemensamt borde kunna konstatera att utvecklingen,trots ihållande lågkonjunktur, varit ganska positiv för kvinnorna sedan 1975.Fortsätter utvecklingen på ungefär samma sätt under resten av 1980-talet,kommer kvinnorna att ingå i arbetskraften i samma utsträckning som män, vilketdäremot inte innebär att de automatiskt kommer att ha samma villkor. Men frågan är just om utvecklingen fortsätter på sammasätt som . Det finns mycket som tyder på att så inte blir fallet. Den snabba neddragning av äldrestödet till tekoindustrinsom regeringen föreslagit drabbar hårt en redan pressad näring och kan få tillresultat en ökad kvinnoarbetslöshet. Den ändrade inriktning avregionalpolitiken som man kan se i budgetpropositionen - där det på nytt talasom flyttningsstimulanser - är ett annat oroande tecken. Regionalpolitiken harvarit och är ett av de viktigaste jämställdhetsinstrumenten genom att denbidrar till att skapa sysselsättning i de områden där kvinnosysselsättningen ärlägst. De särskilda villkor som är förbundna med lokaliseringsstöd, att minst40 % av det antal arbetsplatser som tillkommer i företagen skall förbehållasvartdera könet, har särskilt gynnat kvinnor. Låt oss slippa att få en nyflyttkarusell! Den drabbar kvinnorna särskilt hårt. Sedanfinns det två stora frågetecken . Två tredjedelar av kvinnorna på arbetsmarknaden finns iden offentliga sektorn, i första hand anställda av kommuner och landsting.Företrädare för socialdemokraterna, i och utanför regeringen, talar om att detär i den offentliga sektorn sysselsättningen kan och bör öka . Dettalet rimmar dåligt med den politik den socialdemokratiska regeringen förgentemot kommunerna, när man drar in mer än från kommunerna.Den politiken skapar inga nya jobb i den offentliga sektorn, även om man aldrigså talar om det. Den leder naturligtvis i stället till attsysselsättningen där minskar. För oss i är det viktigt att slå vakt om eneffektivt arbetande offentlig sektor. Genom denna fär människor den vård ochden service de i olika situationer behöver. Den är också ett viktigtfördelningspolitiskt instrument. Men det måste vara behoven, och samhälletsekonomiska möjligheter att tillgodose dessa, som avgör den offentliga sektornsstorlek och utveckling. Och visst finns det många behov att tillgodosefortfarande. F. n. är det de bristande ekonomiska möjligheterna som läggerhinder i vägen för en utbyggnad. De ekonomiska möjligheterna för den offentligasektorns utveckling kan bara skapas genom ett expanderande näringsliv. Det finns tydligen på det här området storaåsiktsskillnader inom regeringen och mellan regeringen och LO - om man skalltro de tidningsartiklar som figurerar, men det skall man . Det ärhär som i andra sammanhang den som har ansvar för finanserna som är meståterhållsam med utgifter och med att öka budgetunderskottet. Han vet attutgifter förr eller senare måste betalas, och då måste man ha något att betalamed. Jag har bara tagit upp detta för att påvisa den osäkra utveckling som dentraditionella kvinnoarbetsmarknaden har framför sig och för att påvisa detdubbeltal socialdemokraterna gör sig skyldiga till när de förespeglar kvinnoratt sysselsättningen kan komma att öka i den offentliga sektorn, somman pungslår kommunerna på deras ekonomiska möjligheter att klara densysselsättning de redan har. Kvinnornas arbetsmarknad kommer också att påverkas starktav datoriseringen. Det är inom traditionellt kvinnliga arbetsområden, kontoroch handel, som datoriseringen slår igenom snabbast. Enligt en uppgift som vifick i utskottet under de utbildningsdagar i datafrågor vi haft har ungefär av flickor som slutar skolan gått tillarbeten som inte längre kommer att finnas. Här är verkligeninformation och utbildningsinsatser nödvändiga - för att inte sägapåverkansinsatser för att förmå flickorna att se på sin framtidayrkesverksamhet på ett mindre traditionellt sätt. Som anges i budgetpropositionen fanns det flera sådanaprojekt på gång -jag hade tillfälle att initiera en del av dem somjämställdhetsminister. startade t. ex. ettstort informationsprojekt riktat just till unga flickor för att stimulera demtill ett bredare yrkesval. Jag vet inte riktigt vart det projektet tog vägen iden omorganisation av jämställdhetsarbetet som skett. Jag har inte heller hörttalas om några nya inifiafiv från regeringens sida på det här området. Detskulle vara intressant att höra säga någonting om det. Som jag ser det är det nödvändigt att på olika sätt setill att kvinnorna ges förutsättningar att positivt möta datautvecklingen. Ochdärmed, fru talman, är jag inne på reservationerna till utskottsbetänkandet. I reservation nr 20 vill vi från och folkpartietunderstryka hur viktigt det är att man inom arbetsmarknadsutbildningenverkligen uppmärksammar behovet av utbildning för kvinnor för yrkesverksamhetinom dataområdet. Risken är annars stor att de redan från början kommer påefterkälken. Den tekniska utvecklingen och de tekniska yrkesområdena har jutidigare litet grand skrämt kvinnor. I partimotion nr 1669 har frågannärmare utvecklats. I motionen erinras också om att ekonomiskt stöd - ienlighet med förslag i den förra regeringens dataproposition - utgår tillmindre och medelstora företag när de i samband med datorisering utbildar personal.Det är viktigt att regeringen noga följer utvecklingen för att snabbt kunnasätta in utbildningsåtgärder som underlättar anpassning till ny teknik. Jag yrkar bifall till reservation 20. Ett av de problem i den aktuella arbetsmarknadssituationensom har varit uppe till diskussion är att arbetslöshetstidernatenderar att bli allt längre och att allt fler blir utförsäkrade. Det är naturligtvis viktigt att man. somutskottsmajoriteten säger, i första hand möter de längre arbetslöshetstidernamed ökad satsning pä platsförmedling, beredskapsarbeten och utbildning. Dettasker också, men uppenbarligen lyckas rrian inte att genom sådana åtgärderförhindra att enskilda drabbas, blir utförsäkrade och får svårigheter.Anna-Greta talade om hur många som hade utförsäkrats under det - och det är ganska många. Från sida anser vi att enåtgärd som bör komma i fråga är en förlängning av ersättningsperioden. Dettabör finansieras genom ökade egenavgifter från kassamedlemmarna. I detsysselsättningsläge - och det ekonomiska läge - som vi befinner oss i är detkanske ofrånkomligt att de som har arbete visar ökad solidaritet med dem sominte har arbete. Vi har utvecklat frågan i reservation 30. Det är bra att arbetsförmedlingarna har prioriterat delångtidsarbetslösa. Det var roligt att höra att denna satsning har gett effekt.Nu säger emellertid att vi behöver veta mer, innan vi vidtarytterligare åtgärder för de långtidsärbetslösa och de utförsäkrade. Jag trornog att vi vet tillräckligt om den situation som drabbar dessa grupperför att vi skall vara beredda att redan nu vidta i varje fall de begränsadeåtgärder som vi föreslår. Samma tankegångar om solidaritet ligger bakom reservationnr 24 angående statsbidragen till arbetslöshetskassorna. Den frågan har behandlatsav både och , så den är välkänd för . Jag yrkar bifall till reservationerna 24 och 30. I reservafion 26 följer vi upp den åsikt omarbetsmarknadsavgiftens storlek som vi senast redovisade i samband medregeringens proposifion . Jag yrkar bifall också till reservation 26. har det förts en debatt om arbetslöshetenskostnader. Gjorda beräkningar tyder på att de totala samhällsekonomiskakostnaderna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i form av beredskapsarbetenoch utbildning är obetydliga i jämförelse med de samhällsekonomiskakostnaderna för arbetslöshet och kontant arbetslöshetsersättning. Det är braatt sådana analyser görs. Om vi får klara besked om sådana fakta, kanske vi kanslippa mycken onödig diskussion om vad som kan vara rimligt. Från sida har vi alltid, till skillnad frånmoderaterna, varit beredda att satsa på arbetsmarknadsåtgärder. Det är vi nuockså. Men ibland verkar det som om socialdemokraterna tror attberedskapsarbeten är bättre än arbeten på den reguljära arbetsmarknaden - ochdå vill vi inte vara med längre. Så kan man t. ex. tolka njuggheten när detgäller anslag till anställning med lönebidrag.