prot · G60929 · 1982-12-31 00:00:00 — Man är säkert allvarligtupprörd och oroad över de här transiferingarna, frånsett vad de har innehållit.Jag har inte velat påstå att vi skall lägga oss i hur villordna sitt försvar och vilka pakter önskar vara med i. Def är infe detsom def handlar om, herr utrikesminister, utan det rör sig om transport frånett av stormaktsblocken av militär materiel över svenskt territorium. Detta ären allvarlig fråga som vi absolut måste följa upp och som bör föranledaskarpare och mera stringenta bestämmelser. Dessutom krävs det ytterligaredebatt. Överläggningenvar härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1982/83:89 om företagshälsovården ilantbruket AnL 45 Socialministern : har frågat mig om man kanförvänta sig en ändring av lagen om allmän försäkring, så att statsbidrag kanutgå såväl till egenförefagare som till anställda. Frågan avserföretagshälsovård inom lantbruket. Enligt 2 kap. 7 § lagen om allmän försäkring kan en allmänförsäkringskassa träffa avtal med en arbetsgivare om ersättning frånsjukförsäkringen för kostnader för läkarvård och andra sjukvårdande åtgärdersom arbetsgivaren vidtar och som kan antas minska kassans utgifter försjukvårdsersäft-ning. Arbetsgivaren får ersättning med högst av sinakostnader under förutsättning att verksamheten fill minst hälften består avsjukvård. Är andelen sjukvård mindre reduceras ersättningen i motsvarande mån. Enligt min mening finnsdet anledning aft se över de nämndaersättningsreglerna för företagshälsovården. Frågan om företagshälsovårdensframtida utformning och uppgifter behandlas emellerfid f. n. av en särskildutredning. Denna förefagshälsovårdsufredning beräknas redovisa sina förslagunder . Det finns anledning aft avvakta dessa förslag, innanställning tas till hur ersättningsreglerna för företagshälsovården skallförändras. Jag är således inte beredd att nu förorda några förändringar i dessaersättningsregler. AnL 46STINA (); Jag tackar socialministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är det förhållandet attLantbrukshälsans verksamhet ingår som ett led i utbyggnaden av det socialaskyddet för lantbrukssysselsatfa. Huvudsyftet är att bygga upp enföretagshälsovård liknande den som förekommer inom näringslivet i övrigt.Lantbrukshälsan strävar efter att stå öppen för alla lantbruksföretag ochtillämpar för både anställda och egenförefagare arbetsmiljöavtalet mellan SAF,LO och PTK. gällande lagstiftning har, precis söm socialministernsäger i sitt svar, den innebörden att den endast medger försäkringskassa attträffa överenskommelser om ersättning för företagshälsovård med arbetsgivaresom anordnar sådan vård för sina anställda. Flertalet verksamma inom lantbruketär dock egna företagare eller familjemedlemmar, för vilka ersättning alltså ejutgår. Lika angeläget som att ersättning kan utgå till lantbrukssyssejsatta ärdef att alla egenförefagare, t. ex. de som är verksamma inOm handel ochfransport, kan bli berätfigade till ersättning. För mig är detta en fråga om rättvisa. Jagtycker att def är fel aft man, som är fallet, skiljer på arbetstagare ochegenförefagare. många egenförefagare har lika stort behov avföretagshälsovård som de som är anställda. Därmed bör också likvärdigersättning utgå. Jag noterar att socialministern i sitt svar säger sig finnaanledning se över nämnda ersättningsregler. Om åtgärder för att stödja turistnäringen Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1982/83:86 om åtgärder för att stödja turistnäringen har frågat civilministernvilka åtgärder regeringen ämnar vidta för att stödja turistnäringen. Enligt avregeringen fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att svara på frågan. Frågeställaren anser aft prognosen inför vintersäsongennär det gäller nyttjandet av fjällfurisfanläggningarna är dystra. Devalveringenav den svenska kronan har fördyrat transportkostnaderna för fjällturisfen, ochhöjningarna av arbetsgivaravgifterna och mervärdeskatten ökar kostnaderna förserviceanläggningarna. Med anledning av defta frågar vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att stödja turistnäringen. Den turist- och rekreationspolitiska utredningen (TUREK)redovisade i en rapport till regeringen undersökningar (Ds Jo 1982:4)angående turistbranschens näringsvillkor och turistfransporter. Rapportenremissbehandlas f. n. Rekreationsberedningen kommer att redovisautvecklingsprogram för de primära rekreationsområdena. Därvid behandlas bl. Om åtgärder för att stödja turistnäringen ochfransportproblem för skilda områden - bl. a. fjällturistområdena. Vidare arbetar f. n. kollekfivtrafikberedningen iprojektform med frågan om regional samordning av turistresor med syftet attförbättra kollektivtrafiken för turister - bl. a. busstrafiken tillfjällfuristområdena. Jag utgår ifrån att def pågående utredningsarbetet kommeraft ge underlag för en bedömning av om och i så fall på vilket sättturistnäringen kan behöva stödjas. Jag vill också erinra om aft regeringen haranslagit ytterligare 5 milj. kr. till olika marknadsföringsinsatser somSveriges turistråd genomför. Medlen skall komplettera näringens egnaansträngningar att fa till vara de posifiva effekter som devalveringen harskapat för turistnäringen. AnL 48KARIN ISRAELSSQN (c); Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Anledningen till att jag har ställt frågan är en oro hosdem som är beroende av turism som inkomstkälla och söm arbetstillfälle. Man kan som exempel anföra de förhållanden som råder iVästerbottens inland och älvdalar. Vi vet att turistnäringen utgör en storarbetsplats där. I privat regi eller i kommunalt subventionerad regi ger denför kommun 90-100 årsarbeten. I en kommun med inte ens 4 000 invånareär detta en arbetsplats av stor betydelse. Att def dessutom är många kvinnoroch ungdomar som ges sysselsättning i bygder där deras andel i arbetskraften ärliten ger ett förtydligande av turistnäringens betydelse. har antalet gästnätter legat tämligen konstant- en minskning kan förmärkas i vissa kommuner. Def faktum att antaletturistbesök ändå har legat på denna nivå kan nog tillskrivas etf ökat inslag avnorska turister. Detta är välkommet, men det bör väl ändå vara möjligt för ossi boende att ha råd att turista i de områden som avsatts tillrekreation för oss. Den egna bilen utgör def mest nyttjade kommunikationsmedletför transporter fill dessa orter. De höjda bensinpriserna medför starkt ökadetransportkostnader för den enskilde, både som inlandsbo och som tillresandeturist. Detta är etf stort, hot inför årets fiiristsäsong. Höjdmoms och höjda arbetsgivaravgifter kommer att ge återverkningar för dem somdriver hotell-och fjällanläggningar. Det minskade konsumfionsufrymmef för denenskilde kommer inte att ge utrymme för annat än det allra nödvändigaste - ochdär ingår troligtvis inte fjällresor. Vi har varit på väg att ge alla möjlighetatt turista i fjällen, men det kommer kanske aft spolieras . Defta drabbarinfe köpstarka grupper i vårt samhälle. Den fortfarande köpstarke måstesfimuleras att söka sin ferievistelse i vår fjällvärld. 1 svaret ger jordbruksministernockså exempel på stöd till marknadsföring av just svenska rekreationsområdenför svensk turism. Av stor betydelse för oss i vore omcharterflyg kunde destineras till flygfält. Avsfåndi fid och rum tillvår fjällvärd skulle dä drastiskt minska. Över huvud taget behövs samlade lösningar på olika områdenför att fillförsäkra turistnäringen stöd. Jag hoppas därför attjordbruksministern tar sin del i det ansvaret. Vi vill att alla människor skallha möjlighet aft turista i vårt land och även ha råd aft göra det.Devalveringen har inte den effekten, utan def blir dyrare aft turista såvälutomlands som inom landet, och det ger inga fördelar för svensk turism. AnL 49 Jordbruksministern : Herr talman!Jag är klart medveten om den betydelse som turistnäringen har i dessa-områden.Jag delar inställning, som här har kommit till uttryck, attdet finns anledning för oss att måna om de grupper som i vanliga fall infe haftmöjlighet till turism och rekreation, så att de får ökade fillfällen till det. Jag kan erinra om att den socialdemokratiska regeringenföre aktualiserade rekreafionspolitiken, och den nuvarande regeringen villfortsätta aft följa uppläggningen av de insatser soni skall ske på turistnäringensområde på sådant sätt aft en social rekreationspolifik blir ett betydelsefulltinslag i våra åtgärder. Om den framtida jordbrukspolitiken AnL 50 (): Jag ber aft få tacka för def ytterligareklarläggande som jordbruksministern nu gjorde i sitt andra inlägg. Jag kanockså meddela att jag med intresse kommer att följa handläggningen av de frågorsom ligger nära denna näring i framfiden. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på frågorna 1982/83:88 och 92 om den framtida jordbrukspolitiken i och ställt en rad frågor till mig om jordbrukspolitiken med anledning av desynpunkter som framförts av LO:s andre ordförande. De förutsättningar som gällde årsjordbrukspolitiska beslut byggde på den situation som förelåg i mitten av1970-talef. Då hade vi en relativt stabil samhällsekonomi, en god reallönetillväxt,en bra lönsamhet för jordbruket, måttliga prisstegringar samt en ökandekonsumtion och produkfion av baslivsmedel. ser situationen radikalt annorlunda ut.Samhällsekonomin är körd i botfen, reallönerna sjunker, lönsamheten ijordbruket harförsämrafs, priserna på baslivsmedel stiger snabbare än någonsintidigare, konsumtionen minskar och exporföverskoften blir större. Deförutsättningar som gällde beslut har förändrats i grunden.- jordbrukspoUfiska beslut omformulerade denborgerliga riksdagsmajoriteten de övergripande målen för vår jordbrukspolitikså, att konsumentintresset gavs en mer andrahandsbefonad roll. Om den framtida jordbrukspolitiken den utveckling som därefter följt när det gäller vårlivsmedelsförsörjning har tveklöst detta beslut medverkat till aft rubbakonsumenternas förtroende för jordbrukspolifiken. Jag ser de synpunkter på vårjordbrukspolifik som förts fram som ett uttryck fördetta minskade förtroende. Jag anser inte att stora delar av svenskt jordbruk bedrivssom terapiverksamhet. Men jag vill understryka hur nödvändigt det är attjordbrukspolitiken kan mötas med förtroende både av konsumenter och avjordbrukare. Det är därför som den socialdemokratiska regeringen avser atttillsätta en utredning för att bl. a. se över hur konsekvenserna av denekonomiska utvecklingen påverkat jordbrukets betydelsefullaroll för vår livsmedelsförsörjning. Följande grundläggande värderingar kommer att varavägledande för en sådan översyn av jordbrukspolitiken inom ramen för denutredning om vår livsmedelsförsörjning som regeringen avser att tillsätta. Ett huvudmål för jordbrukspolitiken måste vara aft tryggavår livsmedelsförsörjning. Detta skall ske i en långsiktig och planeradhushållning med de naturresurser som utnyttjas i jordbruket och under starkthänsynstagande till skyddet a\ miljön. Def skall ske i en rafionellt bedrivenproduktion som ger konsumenterna livsmedel av god kvalitet till rimliga priseroch dem som arbetar i jordbruket likvärdig standard med jämförbara grupper. Familjejordbruket kommer i fortsättningen som tidigare attvara den dominerande företagsformen. Jordbruk skall kunna bedrivas i helalandet. Jag vill bl. a. understryka den roll jordbruket spelar för att skapaarbetstillfällen i bygder där annan sysselsättning ofta är svår att uppnå. Brukningsrätten skall tryggas för dem som är mest lämpadeatt driva jordbruk. Jordbrukspolitiken måste utformas så, att den kan mötas medförtroende av både konsumenter och jordbrukare. AnL 52ARNE i (): Jag ber aft få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Jag vill dock redan nu säga att jordbruksministernfakfiskt bara har svarat på den ena delen av frågan. Den del som gälldehuruvida priserna på svenska livsmedel vid en internationell jämförelse är attbetrakta som höga har jordbruksministern dess värre inte besvarat. Jag hoppasatt jag får etf svar även på den delen av frågan. Anledningen till att jag ställde den här frågan skullemöjligen kunna vara att jag i likhet med en rätt stor svensk opinion har uppfattatStig Malms uttalande om terapiverksamhet inom svenskt jordbruk som utmanandeeller kanske rent av litet oförskämt. För den skull är det naturligtvisutomordentligt värdefullt aft jordbruksministern uttalar att han inte delaruppfattningen aft stora delar av svenskt jordbruk bedrivs som ferapiverksamhet. En mer framåtsyftande anledning till min fråga äremellertid aft jag tycker att def finns skäl aft erinra om den väldigt djupaförtroendeklyfta som jordbrukspolitiska beslut uppstod mellanden dåvarande socialdemokratiska regeringen och - också då - en mycket bredsvensk opinion, som stod bakom svenskt jordbruks företrädare. En liknandesituation nu skulle, såvitt jag förstår, enbart kunna skada de överläggningarsom förestår i den utredning som jordbruksministern har aviserat. Jag anser detvara självklart att ett redan från början bra umgängesklimat i en sådanutredning är så väsentligt för def resultat som utredningen kankomma fram till att jag närmast skulle önska aft det som skett inte hade skett.Jordbruksministern berörde ju detta i sitt svar, när han talade om defförtroende som han vill skall finnas mellan konsumenter och producenter. Jagtycker att def är utomordenfiigt välgörande att detta klargörande har skett. Man skulle onekligen ha kunnat ställa sig frågan: Vilka avde grundläggande dragen i den nuvarande jordbrukspolifiken är def som gettanledning till en sådan här övegripande utredning? Jordbruksministern kanknappast ha avsett att vi skall pröva t. ex. vilken beredskapspolifiskbetydelse vårt svenska jordbruk har. Det kan infe heller ha varit så - def framgår av svaret -att frågan om de fre miljoner hektar åker som vi brukar i vårt land skall varai produktion eller inte skall prövas. Ännu mindre troligt är attjordbruksministern och socialdemokraterna vill ompröva det mera grundläggandemålet, att vi skall förse de svenska konsumenterna med bra livsmedel tillrimliga priser. Då kvarstår, herr jordbruksminister, endast den fråga som tycksvara så förhatlig för , nämligen frågan om jordbmkarkårensinkomstmålsätfning. Såvitt jag försfår av svaret har infe någon av de härgrundläggande sakerna ifrågasatts. Då är def enligt min mening mycket enklare attangripa delproblem i mindre utredningar som går fortare. Om den framtida jordbrukspolitiken AnL 53Andre vice talmannen ():. Tack för svaret, herr statsråd. Jag har ställt frågan därför aft den blivandeLQ-ordförandens uttalanden har uppfattats av bönder som ett direktangrepp på dem och deras verksamhet och av konsumenterna som om vi skulle ha enjordbrukspolitik som enbart favoriserar bönderna och onödigt fördyrarkonsumenternas mafkonto. Jag försäkrar statsrådet att den oro som sprider sigute bland jordbrukarna är äkta och stor. Oron är också stor bland konsumenternasom bibringas den uppfattningen att vi skulle kunna ha lägre konsumentprisermed ett effektivare och arealmässigt mindre jordbruk. Jag hade förväntat migatt statsrådet skulle stilla oron i bägge lägren. Så menar jag har inte skett.. Låt mig då säga att av de kostnadsökningar som har skettför konsumenterna utgör jordbruksproduktionens kostnadsökningar den mindredelen. Def är i stället andra led - livsmedelsindustrin, importen, ökadehandelsmarginaler och skatter - som tar en väsentligt större kostnadsökning ianspråk än primärproduktionen. Låt mig erinra om att kostnadsökningarna förlivsmedelsproduktionen enligt en undersökningav SPK uppgått fill . Om den framtida jordbrukspolitiken detta enligt avtal ha fått fa ut 1,7 miljarder men harkunnat fa ut . Den resterande delen faller alltså på andradelar än den primära jordbruksproduktionen. En sjundedel av den här kostnadenkan beräknas tillfalla jordbruket. Då är det naturligtvis viktigt attstatsmakterna går ut och informerar om defta och inte låter konsumenterna levai den uppfattningen, att man med en väsentligt lägre jordbruksprodukfion skullekunna ha lägre priser. Den nya målsättning som jordbriiksminisfern redovisar har jag inte så mycket aft erinra emot. Frågan bör ju naturligtvis ställas:Vad är def nya som jordbruksministern skall utreda? Alla de här punkterna finnsredan i 1977 års politiska beslut. Jag har infe hittat någon ny punkt somegenfiigen skulle behöva bli föremål för utredning. Jag vill gärna har svar påden frågan, därför aft det är vikfigt både för konsumenterna och för böndernaatt få veta vad def är för nytt som skall utredas och som skulle kunnaåstadkomma defta under aft def nu blir bättre. Jag skulle också vilja veta vad statsrådet gör underutredningstiden för att jordbruket över huvud taget skall överleva. beredd att låta staten medverka fill att lyfta ut överproduktionenoch låta jordbruket få samma favör som den exporterande industrin i det härlandet får genom sina exportkrediter," som beräknas uppgå fill 1miljard kronor ? Jag måste konstatera att det infe är någotbra betyg som ger åt jordbrukspolitiken och den ekonomiskapolitiken under de borgerliga regeringsåren när han måste fråga mig hur viefter de här sex åren skall agera för att jordbruket skall kunna överleva. När vi lämnade ifrån oss ansvaret 1976 skedde det, kan jagväl påstå, i en situation där både jordbrukare och konsumenter hade stortförtroende för den jordbrukspolitik som fördes. Jag delar inte den mening som i gavuttryck för, att def fanns en stor förtroendeklyfta under den tidsocialdemokraterna hade ansvaret för jordbrukspolifiken efter 1967 mellan å enasidan jordbrukare och konsumenter och å andra sidan jordbrukspolitiken. Jagkonstaterar bara att det fanns en betydande enighet, som bl. a. tog sig uttrycki jordbruksutredning. Man kom enhälligt fram fill att vi skullefortsätta med den jordbrukspolifik som i stort sett hade förts av den socialdemokrafiskaregeringen och under stor enighet här i . Motivet till att vi nu vill göra den aktuella översynenbeträffande livsmedelsförsörjningen i alla led är ju, som jag sagt mångagånger, att jordbrukspolifiken har kraschlandat i den ekonomiska polifik som deborgerliga regeringarna fört. Det resultat som vi nu kan registrera är alltsåatt vissa jordbrukare ligger illa fill på grund av de höga räntorna och attkonsumenterna har fått känna på ständigt stigande livsmedelspriser. AUt detta har förorsakat de problem som vi har i dag.Överskottsproblemet är ett problem som i varje fall också jordbrukarna känneratt man måste försöka komma till rätta med. Jäg försöker komma fram till ensituation där vi i en seriös debatt och i kontakt med olika berördaparter skall kunna lägga fast direktiven för den utredning som jag menar attdef är utomordenligt angeläget med och som skall försöka hjälpa oss till rättanär det gäller aft finna etf sätt att klara livsmedelsförsörjningen iframfiden. Det gäller då i alla led. AnL 55 i (): Def är alldeles riktigt, herrjordbruksminister. Jag delar jordbruksministerns mening aft jordbruket dras medde problem som svenskt näringsHv, svensk ekonomi över huvud taget har. De fåminuter som står till förfogande medger inte att vi strider oni anledningentill detta. Men på det sättet är det i alla fall. För den skull blir det emellerfid än mer obegripligt,, om vi nu också får reda på att vi är överens om degrundläggande dragen i den gamla jordbrukspolitiken och aft det är den allmännaekonomiska polifikens problem som också drabbar jordbruket. Varför vill däjordbruksministern ha en ny övergripande jordbruksutredning, i stället för attnöja sig med aft se över. just de nystartade jordbrukens problem? Dessajordbrukare Har nämligen akuta problem. Det är synd att begrava dem i enjordbruksutredning som kanske tar tre fyra eller fem är, när vi måhända medmycket mindre utredande och mera åtgärder kunde hjälpa jordbrukarna i detkortare perspektivet. På den punkten måste jag faktiskt be om ett klarläggande. Den andra frågan gäller den förtroendeklyfta som SvanteLundkvist nu säger sig inte komma ihåg. Det är underbart vad tiden läker sår.Man glömmer lätt. inte kan det väl vara så att helt harglömt aft representanter för alla lantbruksnämnder i vårt land reste runt ochinformerade bönder om vilka gårdar i byarna som befraktades som odlingsvärdaenligt jordbrukspolitik. Det var faktiskt def sista stora härtågetöver landet. Det var en fasligt otrevlig uppgift som de härlanfbruksdirekförerna hade. Har verkligen glömt detta? Det är med tanke på den förtroendeklyftan, SvanteLundkvist, som jag nu tycker att vi i enighetens namn skall kunna vara överensom att vi inte vill uppleva något liknande en gång till. För den skull tyckerjag att det är skönt aft kunna konstatera att nu tagit singode partivän i örat. Jordbruksministern sade nämligen att vi infeskall ha någon ferapiverksamhet i svenskt jordbruk och att def var fel att talaom något sådant. På den punkten är vi överens.. handlar det om svaret på frågan omlivsmedelspriserna för svenska konsumenter i vilken jämförelse som helst. Om den framtida jordbrukspolitiken AnL 56Andre vice talmannen (): Herr talman! Jag ställer gärna upp påsarnförsfånd, herr jordbruksminister. Ingen är mer angelägen om det än jag.Men sluta då först upp med att tala om samförståndet efter 1967 årsjordbrukspolitik! Sluta med den falska hisforiebeskrivningen! Sanningen är juaft det i avlämnades 14 reservationer och 6 särskilda yttranden, attjordbruksprisförhandlingarna Om den framtida jordbrukspolitiken både 1967 och 1969 strandade, att det 1971 resulterade iden största bondedemonstration som någonsin förekommit i det här landet samtatt det uppföljdes av konsumenterna, som i sin tur demonstrerade - jag tänkerpå Skärholmsdamerna - 1972. Det ärsanningen när vi skriver historien, . Jag har naturligtvis ställt den här frågan med tanke påden ekonomiska polifik som den nya regeringen för. Den rekorddevalvering somskedde innebär aft jordbrukefs produktionskostnader ökar katastrofalt i ettläge där regeringen säger att ingen skall få kompensera sig lönemässigt fördevalveringen. Det betyder att köpkraften minskar ytterligare i ett läge därprodukfionskostnaderna sfiger, och def kan bara innebära att konsumenterna fårdet ännu besvärligare. Det är ufifrån det läget, herr jordbruksminister, som jaghar ställt frågan vad jordbruksministern är beredd att göra för att i denaktuella situationen minska jordbrukets produktionskostnader. AnL 57Jordbruksministern : Herr falman! Def som densocialdemokrafiska regeringen har tvingats vidta som en av sina första åtgärderär infe beroende av att det har förts en socialdemokratisk polifik i def härlandet , utan av aft vi måste göra ett krafttag föratt försöka få till stånd en ny ekonomisk politik som kan ge def här landet enchans att fa sig ur den kris som det har hamnat i, inte minst beroende på detsätt på vilket de borgerliga regeringarna har tacklat de svåra frågor som vihar aft hantera. Jag medger gärna aft frågorna är svåra med hänsyn fillsituationen i omvärlden, men ni har med er politik förvärrat situationen fördef här landet. Def vikfigaste för att komma till rätta med bådejordbruksnäringens och konsumenternas problem är att vi kan få fart på det härlandet igen, aft vi kan fä i gång sysselsättningen, aft vi kan se till attmänniskor får konsumtionskraff pä nytt, att vi kan få upp ur krisen.Det är detta som den socialdemokratiska regeringens politik syftar till - ochdef är första förutsättningen för att de andra problemen skall kunna lösas. AnL 58 vice falmannen ANDERSDAHLGREN (c): Jag hoppas verkligen inte att regeringen av någon utomståendehar tvingats att vidta de här åtgärderna, utan att ni har gjort devalveringen efter beslut iregeringen. Med den ekonomiska politik som den regering förde som jag tillhörde minskadevi inflafionen kraftigt, från till . minskadekostnadsökningarna, vilket var till fördel för hela näringslivet inkl. jordbruket,vi stabiliserade priserna, och handelsbalansen förbättrades. ni nu görär raka motsatsen, och konsumenterna kommer att få det ännu AnL 59 i ():