prot · G60918 · 1982-12-31 00:00:00 — Det finns alltså ett samarbetsnät mellan skola,socialarbetare osv., men problemen har vi inte kommit till rätta med. Nätet harockså funnits i , ändå ökar problemen på vår skola. Låt mig först säga till , somfiUsammans med mig har deltagit i många debatter om barnomsorgen i den härkammaren, att hon inte behöver tvivla på vad socialdemokraterna har förinställning när det gäller angelägenheten av en bra barnomsorg. stäUer här flera frågor till mig om vad vitänker göra. Den socialdemokratiska regeringen tillträdde . Vi harännu inte möjlighet att presentera förslag på olika områden. Jag tycker också att det är fel när säger attdet vore på fiden att socialdemokraterna insåg behovet av kvalitet inombarnomsorgen. att det är socialdemokratin som tillsammans medfackföreningsrörelsen i detta land har varit den starkaste pådrivaren när detgäller en bra barnomsorg. Vi var ofta, , ganskaensamma. Sedan har många grupper slutit upp och tyckt att det är nödvändigt meden bra barnomsorg. får alltså vänta på de direkta förslagen pådetta och många andra områden från den socialdemokratiska regeringen. pekar på ett naturligtvis mycket viktigtproblem, nämligen hur svårt det är att komma till rätta mednarkotikamissbruket. Vår förhoppning är att denna kommission skall kunna hjälpatill i det arbetet. Kommissionen skaU arbeta snabbt, och skall ha enspeciell grupp med politiker och andra som skall ta itu med just denopinionsbildande delen, hur man skall förbättra de förebyggande insatserna. Jaghoppas att man där med förenade krafter skall kunna komma fram med förslag, såatt vi kan arbeta ännu bättre än tidigare på detta område. AnL 44 INGA (vpk) replik: Jag är Htet besviken på att man inte i regeringsdeklarationenoch inte heller tar upp frågan om hur vi skall klarautbyggnaden av barnomsorgen. Det minsta jag hade förväntat mig av ensocialdemokratisk regering var att man sade: skall vi ta tag i detta och fåtill stånd en ny plan för utbyggnaden; vi skall ta upp överläggningar garantera att vi kan uppfylla åtminstone löftet tillföräldrarna om 150 000 nya daghemsplatser och frifidshemsplatser. Detta löftemissade man . Jag tycker alltså att det finns stor anledning förregeringen att få till stånd en ny utbyggnadsplan. Det enda som sagts gäUer detta med statsbidragen, och detskall bli intressant att se på vilken procentsats man där kommer att hamna. Detär klart att kommunerna i det ekonomiska läge som de befinner sig ibehöver ganska stora statsbidrag för att klara en utbyggnad rent kvantitativtinom barnomsorgen. Sedan är det faktiskt så att socialdemokraterna inte varitspeciellt intresserade av kvalitetskraven här i kammaren eller ute ikommunerna. Man har sagt sådana saker som att stora barngrupper inte är någotproblem. Det var inte uttalade det i en artikeli , som gjorde mig mycket förfärad. Ute i kommunerna säger man attvi måste pröva nya lösningar. Jag anser att detta är väldigt farligt förkvaUteten inom barnomsorgen. Vi hade en välkänd reservation här i kammaren 1976, därvänsterparfiet kommunisterna tillsammans med och folkpartietuttalade att klara miniminormer behövs för barngruppsstorlek och förpersonaltäthet. Den reservationen ställde sig socialdemokraterna utanförtillsammans med . Jag var mycket besviken över att vi inte kundekomma överens om en sådan sak. Sedan har det hänt att de borgerliga i sinförsta regeringsdeklaration stäUde ett löfte, men därefter har man gjort enkovändning, varför de borgerliga inte är någonfing att lita på när det gäller kvaliteten.Under det senaste året har det hänt saker inom barnomsorgen som innebär endirekt social nedrustning. Närdet gäller narkofikaproblemen på skolorna är det väl vikfigt att få till ståndnågot slags frontverksamhet, som består av lärare, skolpersonal, föräldrar ochelever, för att angripa problemen innan de ens har uppkommit, eftersom dettycks vara så svårt att komma till rätta med dem som säljer narkotika påskolorna. Frågan om haschmissbruket i våra svenska skolor är det mycketviktigt att tackla. AnL 45 (): Får jag först uttala min tillfredsställelse över den filltro till folkrörelsernasmedverkan i kampen mot drogmissbruket som uttalade. Det är ju,ärligt talat, inte alltid som man hör så posifiva tongångar om de ideella ochfrivilliga insatsernas betydelse som komplement till vad stat och kommun kangöra. Det kändes därför väldigt bra att få höra det i den här deklarafionen omkampen mot drogmissbruket. Jaghar emellertid begärt ordet - jag som flera andra - för att något ta upp fråganom fördelningspolitiken. Detgår en ideologisk skiljelinje i frågan om hur bördorna skall fördelas, sadeOlof i gårdagens debatt. Jag antar att han menade att socialdemokraternastår för en mer rättfärdig fördelningspolifik än vi andra. Också i densocialdemokratiska regeringsdeklarationen sägs att devalveringens effekterskall fördelas på ett acceptabelt sätt. Jagbetvivlar inte det ärliga uppsåtet där bakom. Men med hänsyn fillden politik socialdemokratin stått för i opposition och åstadkommit iregeringsställning måste jag fråga mig, om man har tänkt igenom hur enacceptabel fördelningspolitik ser ut. I en ekonomi där ingen kan ställa utlöften om en höjd levnadsstandard för alla ser fördelningspolitiken- ellersnarare instmmenten för den fördelningspolifiken - annorlunda ut än i enekonomi där man kan ägna sig åt att fördela en välståndsökning. Närtillväxten inte räcker till för att försvara realvärdet för allas välståndmåste man vara väldigt observant, så att inte de redan privilegieradefortsätter framåt, medan de redan svaga får ta två steg bakåt. Jag är dessvärre inte alldeles övertygad om att socialdemokraterna är tillräckligtobservanta på denna punkt. Låt mig ta ett par exempel. Detviktigaste en regering har att göra för att förhindra en orättvis fördelning avbördorna är att bekämpa inflafionen. Inflafionen omfördelar bördorna från densom har knappa tillgångar fill den som redan har rikligt, från den sparsammetiU den slösaktige. Det lovade därför gott när socialdemokratin sommaren 1981lade fram ett s. k. krisprogram, där huvudgreppet var just kampen motinflationen. Dess värre följde man inte programmet i det fortsatta arbetet. Ochnär man väl kom i regering åstadkom man med devalveringen redan på sin förstadag en fördubblad inflation. Denna fördubblade inflation är ett första allvarligttecken på att talet om en acceptabel fördelningspolifik inte är genomtänkt utant. v. bara ord. Efter att i opposition ha ställt iutsikt mer svängrum för svenska folket har man i regering efter valetåstadkommit den värsta svångremspolitik vi någonsin utsatts för. Det kan i ochför. sig ses som uttryck för att också socialdemokraterna nu erkänner att vilevt över våra tillgångar. Men det betänkliga är att man lägger denna bördauteslutande på de yrkesaktiva grupperna. En småbarnsförälder t. ex. med säg . i bruttoinkomst får vidkännas en rejäl standardsänkning, medan enATP-pensionär med samma inkomst utlovas inflationsskydd till sista oljedroppen. Den som har stor försörjningsbörda, den som har att draförsorg om barn i den mest kostsamma åldern och den som har utlägg för sinyrkesaktivitet avkrävs en våldsam åtstramning medan den som bara har att draförsorg om sig själv lovas kompensation för varje tioörings höjning avoljepriset och varje tiondels höjning av momsen. Effekten av detta är ju att enhöjning av t. ex. oljepriset, som folkhushållet i dess helhet inte kankompensera sig för, får bäras dubbelt av de yrkesaktiva, först den som fallerpå deras egen konsumtion, sedan också den som faller på grupper som utlovatsfull kompensation - detta trots att de har samma bruttoinkomster. I ett läge när det är viktigare än någonsin att viverkligen får till stånd en rättvis fördelning av den nödvändigaåterhållsamheten är detta inte rimliga effekter. Det är i det lägetanmärkningsvärt att socialdemokraterna fört ett sådant liv om ett ändrat indexför pensionernas värdesäkring för att i stället ' öka bördan på barnfamiljerna. Innebörden av ändringen av pensionsindexet var ju inte attpensionärerna berövades allt inflationsskydd, som det låter i den enklaresocialdemokratiska propagandan, utan att kompensationen för höjning avindirekta skatter och energiprishöjningar inte längre utgår. Detta vill nusocialdemokraterna återinföra och i stället lägga sten på börda förbarnfamiljerna med en momshöjning. Det är förslag av den här sorten som gör att man måstefråga sig om ni socialdemokrater verkligen tänkt igenom hur en rättvis fördelningspolitikser ut. Inte heller när det gäller det direkta stödet tiUbarnfamiljerna synes man ha studerat verkligheten, innan man tagit ställningtill hur barnbidraget kan och bör konstrueras. Barnfamiljerna är ju en stor och heterogen grupp, och allaär inte lika hårt klämda. Det är flerbarnsfamiljerna som har och får detsvårast. Mittenregeringen var på god väg att förbättra derassituation. Prisstegringstakten var på väg ner. Skattereformen, som vi är elleri varje fall var överens om, skulle ge de flesta av dem en rejäl förbättring,och flerbarnstillägget innebar en real förbättring med . har flerbarnsfamiljerna skäl att oroas.Inflafionstakten fördubblas. Ochflerbarnstillägget är såvitt jag förstår i farozonen, eftersomsocialdemokraterna ursprungligen inte ville ha det. Det vore inte mer än rättom socialdemokraterna sade, att de skall kompensera barnfamiljerna i varje fallför den extra prisstegring som de förorsakat dessa. Men det kan de inte säga.Socialministern kunde inte säga någonfing när han fick chansen att svara på min fråga här i . Och jag kan förstå den våndan. En höjning av barnbidraget, som skullekompensera en inflafion på kanske , skulle nämligen ytterligare ökabudgetunderskottet, som driver upp räntan, som ökar inflationen, som ställerkrav på ny kompensafion fill barnfamiljerna och andra - och så snurrarekorrhjulet bara ännu fortare. Nej, socialdemokraterna måste skaffa sig en mer genomtänktfördelningspoUtik, så att de som främst behöver hjälpen också är de som fården. I den ekonomiska situafion vi har innebär det att vi noga måstetänka igenom de transfereringar som staten har råd med, så att dessa kommerrätt grupp till godo. Det var precis det som var tanken bakomflerbarnstillägget. Vore det ändå inte lika bra, , att här och nuge besked om att den socialdemokratiska regeringen avser att behåUaflerbarnstillägget? Jag begär inte någon precision i belopp eller i beskedet omhur det går med barnbidraget i övrigt, men jag vill ändå säga: Lugnaflerbarnsfamiljerna på den här punkten, så att de åtminstone sUpper en del avden extra börda som socialdemokraterna lagt på det svenska folket! Även de andra av de s. k. fyra vallöftena avslöjar attsocialdemokratin inte har en genomtänkt fördelningspolifik. För att slippa tvåkarensdagar höjer man momsen . Besparingen som vi gjorde isjukförsäkringen var ju så konstmerad, att de som har den störstabetalningsförmågan fick ta den största besparingen. De som ofta är sjukskrivnaskyddas, medan ersättningen sänktes för dem som har högre inkomster. Men vilka är det som drabbas av en momshöjning? Alla, kandet tyckas. Men mest ändå de som använder hela sin inkomst tiU livetsförnödenheter. De som har marginaler i sin personliga ekonomi kan nog bära det,men de som har svårt att få lönen eller pensionen att räcka fill mat och bostaddrabbas värst av en momshöjning. Det finns också många andra skäl att slopa momshöjningen.Den sänker efterfrågan i ekonomin ytterligare i ett läge då efterfrågan redanär för låg. Det kommer främst att drabba handeln och hemmamarknadsindustrin.Devalveringen och momshöjningen kommer därför att beröva tusentals människorderas jobb - dess värre främst kvinnor som redan har en lös anknytning tillarbetsmarknaden, t. ex. sådana som arbetar inom handeln. Det kommer att ställamånga familjeförsörjare utan arbete, alltså ett nytt slag mot barnfamiljerna.Om ni socialdemokrater menar allvar med att bördorna skaU fördelas rättvist -och t. v. försöker jag tro det -, överge tanken på momshöjningen! Det kan finnas lägen då en momshöjning är riktig, nämligenom efterfrågan är så hög att den driver på inflationstakten. Men är ju lägetdet motsatta - efterfrågan är redan för låg, och höjda priser kommer att sänkaden ytterUgare. När ni socialdemokrater nu ändå håller på att ompröva erpolitik, överge då också tanken på momshöjningen! Det vore av många skäl enriktig åtgärd. Inte minst många flerbarnsfamiljer skulle kunna se något ljusare på framtiden.- Och det vore ett uttryck för att ni åtminstone börjat fundera på hur enacceptabel fördelningspolifik bör se ut. inledde med att peka på att jag talade väl omfolkrörelserna, och han framhöll att han inte allfid hört så positiva tongångarfrån socialdemokratin om våra folkrörelser. Socialdemokratin-arbetarrörelsen ären folkrörelse, och vi har alltid slagit vakt om och insett betydelsen avstarka folkrörelser. Men det är ju inte alltid som man från hartalat posifivt om folkrörelserna. Dessa har vi under valrörelsen fått hörabeskrivas som kravmaskiner. Mycketav det som här sagt är ju en repetifion av vad ochandra företrädare för mittenpartierna sade i går. Vi har sutfit iregeringsställning . Jag tycker att vi har presenteratganska många konkreta förslag. Vi har inte dragit saker och ting i långbänk.Men det kommer en proposition , , och där kommervi att redovisa hur vi kommer att infria de vallöften som vi gav och som vi harfått väljarnas förtroende att genomföra. AnL47 () repUk: Socialdemokrater och liberaler menar ibland litet olika saker medbegreppet folkrörelser. Vi har ju i stor utsträckning våra rötter gemensamt ifolkrörelserna, i framväxten av nykterhetsrörelse, väckelserörelse ochrösträttsrörelse. Där fanns en protest mot mycket av det som var etablerat i samhället.Jag tycker att socialdemokraterna ofta har stelnat i sin syn på vad enfolkrörelse egentligen skall vara - inte bara en del av etabUssemanget utan enproteströrelse och en frihetsrörelse i samhället. Den frivilUga, ideellainriktning som både gamla och nya folkrörelser står för har ju inte allfidsfimulerats och uppmuntrats från socialdemokratins håll. Låt mig som exempelbara ta en verksamhet som RIA-byråernas eller behovet av frivilliga insatser ivården och i barnomsorgen. Där har ställts upp många hinder mot sådanafriviUiga insatser. ville jag tolka så, att synen på vadfolkrörelserna i denna mening kunde bidra med i kampen mot drogmissbruketskulle bli - om jag får uttrycka mig så - något mera liberal än den förut harvarit. Vidare, herr talman, beklagar jag att vi inteheller nu kan få någon deklarafion om hur den socialdemokratiska regeringen serpå fördelningspolitiken, utöver det allmänna talet om en acceptabelfördelningspolitik. Det vore väl ändå ganska enkelt, , attåtminstone säga att flerbarnstillägget har kommit för att stanna, så attflerbarnsfamiljerna kan känna sig trygga på den punkten. AnL 48 (): Det ämnesområde, invandrarpolitiken, som jag tänker tala om har fått ennågot underlig placering på talarlistan. Visst berörs invandrarna av socialafrågor, men det är framför allt invandrarnas situation på arbetsmarknaden som jag närmast tänker tala om. En enhällig riksdag fastställde 1975 målen förinvandrarpolitiken. Vi kan konstatera att mycket arbete återstår, innandessa mål är nådda. Vi kan också konstatera att den borgerliga polifik somförts i prakfiken har fört oss allt längre bort från deenhälligt beslutade målen. I tider med ökande arbetslöshet, ekonomisk otrygghet ochsocial oro hos stora grupper i samhället växer det fram stämningar sombefrämjar gruppegoism och motarbetar solidariteten. Detta drabbar i första handinvandrargrupperna. Vi är djupt oroade över de tydliga tecken på ovilja motoch diskriminering av invandrare som framträder alltmera i det svenskasamhället. Exempel som brinnande kors framför invandrarnas bostäder och bråkmellan svenska ungdomar och invandrarungdomar är hotfulla och skrämmande. Visocialdemokrater tar bestämt avstånd från rasfördomar ochinvandrarfientlig-het. Därför är det viktigt och nödvändigt att insatser görs föratt trygga invandrarnas situafion i samhället. I regeringsställning vill vi slåvakt om och utveckla en invandrarpolifik som bygger på begreppen jämlikhet,valfrihet och samverkan. Jämlikhet mellan invandrare och svenskar förutsätter attinvandringen anpassas till samhällets möjligheter att ge invandrarna arbete ochsocial trygghet. En invandring som helt styrs av marknadskrafterna skulle varafill skada för löntagarna såväl i som i utvandringsländerna. Valfrihet för invandrarna och rätten för etniskaminoriteter att fritt utveckla sitt språkliga och kulturella arv svarar motgrundläggande socialdemokratiska krav på självbestämmande och demokrafi. Därförskall samhället stödja invandrarnas och minoriteternas strävan tiU egenkulturell och etnisk identitet. Samverkan människor emellan måste stärkas för att motverkafördomar och kulturell isolering mellan olika grupper i samhället och för attfrämja solidariteten över nations- och språkgränserna. Därmed kan arbetet förinternafionalism och samhörighet meUan folken förankras i vardagen och i detsvenska samhällsarbetet. Ett av de allvarligaste problemen på detinvandringspolitiska området är de långa väntetiderna i tillståndsärenden.Många människor som utsätts för den sysslolöshet och ovisshet som väntetideninnebär skadas av detta. Utöver det psykiska Udande som enskilda människor utsättsför innebär det också stora kostnader för samhället i form av bl. a.socialhjälp till de väntande. Även om jag vet att väntetiderna har förkortatsunder , är min förhoppning att de ytterligare skall kortas. Antalet utländska medborgare i landet uppgick till 414 000 personer, vilket utgjorde av dentotala befolkningen. En övervägande del av de vuxna invandrarna är sedan längeetablerade på arbetsmarknaden. Det finns emellertid stora skiUnader iyrkesfördelningen mellan svenskar och invandrare. Invandrarna återfinns ibetydligt större utsträckning i tillverknings- och serviceyrken, i skiftarbetenliksom i bullriga Dessutom har den relativa arbetslöshetenbland utländska medborgare varit större än vad som motsvarar genomsnittet förall arbetskraft. var invandrararbetslösheten i genomsnitt dubbeltstörre än arbetslösheten bland svenska medborgare. Arbetslösheten slår särskilthårt bland invandrarungdomarna. I var arbetslösaunder 1981. Motsvarande tal för svenska medborgare var . Denhöga arbetslösheten bland invandrarna är mycket oroande. De drabbas särskilthårt av nedgången inom industrin. Deras yrkesrörUghet hämmas ofta av dåUgakunskaper i svenska. Extraordinära insatser bör därför göras för att erbjudaarbetslösa invandrare möjlighet till svenskundervisning. En försöksverksamhetmed bl. a. svenskundervisning och/eller preparandkurser före yrkesutbildninghar bedrivits vid ett antal AMU-centra. Dennaförsöksverksamhet ger underlag för startande av liknande kurser på flerAMU-centra i landet. Invandringentill har förändrats . Från att denutomnordiska invandringen fidigare bestått av i huvudsak arbetsföra vuxna somomedelbart kunde gå ut i näringslivet, består invandringen främst av näraanhöriga till dem som bor i samt flyktingar. Denna förändring avinvandringsstrukturen har medfört att kraven på inte minst kommunala insatserhar ökat för att underlätta de nya invandrarnas situation och anpassning tilldet svenska samhället. För flyktingarna måste samhället vara berett attacceptera betydande kostnader. Denna grupp kan behöva på sigför att finna sig till rätta och klara sin försörjning i . Dettaställer stora krav på kommunerna, särskilt i de invandrartäta kommuner som haren mångfald av etniska grupper. , ,och i har gemensamt utarbetat enrapport om invandring och ekonomi. Därförekommer förslag till åtgärder för att underlätta situationen för berördakommuner. Jag förutsätter att dessa blir föremål för en snar beredning iregeringskansliet. Invandrarpolifiska-kommitténhar lämnat ett betänkande om invandringspoUtiken. Betänkandet, sominnehåller en beskrivning av invandringspolitiken, är den första fullständigasom gjorts. Avsikten med detta betänkande är att sfimulera debatten ominvandringspolitiken, så att kommittén får impulser fill nytta för arbetet meddet förslag om invandringspolitiken som beräknas vara klart . Jag hoppas att detta betänkande skickas ut för en bredremissomgång. Invandrarna är en resurs i det svenska samhället. Därför anser visocialdemokrater att förverkligandet av de invandrarpolitiska målen bör ske inära samarbete med invandrarna och deras organisationer. AnL49 (): Låt mig först instämma i reflektion om den trassligatalarordningen på det sociala området. Jag tänker återgå till diskussionen omknarket. Men innan jag gör det vill jag först säga några ord omlagstiftningsarbetet i stort i . Närvi håller på med lagar är vi i stort sett överens om att följa vissa principer,som vi alla i ett demokrafiskt rättssamhälle är överens om är riktiga. Till demhör t. ex. att lika fall skall behandlas lika, att man inte skall lagstifta medretroaktiv verkan, att vi skall kunna gå till domstol eller myndigheter och fåvåra ärenden prövade och överprövade och vara förvissade om att domstolar ochmyndigheter följer givna lagar och samvetsgrant letar fram sanningen. Närvi skriver lagar skall vi också se tiU att de inte strider mot varandra.Särskilt viktigt är det när vi skriver strafflag att endast de gärningar visärskilt definierar sorn brott också kan leda till straff. Viär också överens om att ingen får gripas utan att det han eller hon gripits förockså mycket snabbt prövas av domstol. Vi är också överens om att vi skall haett fritt advokatväsende som står utanför myndigheterna. Tyvärrhar lagsfiftningstakten i vårt land drivits upp, ändadärhän att en del av dessa grundläggande krav i rättssamhället blir svåra atthelt säkert klara. På några punkter har gränserna t. o. m. överskridits. Vidnågra tillfällen har sfiftat lag med tillbakaverkande kraft, bl. a.på skatterättens område. Man kan också säga att den brådska med vilken lagarstiftas och skrivs vid några tUlfällen har lett till att vi har gett ut lagarmed både sak- och formfel i. Påandra punkter kan man säga att mängden lagar, svårigheten att förstå dem ochden takt med vilken de ändras leder fill en ökad risk för att människorna intekan ta sin rätt till vara, att myndigheterna fattar felaktiga beslut ellerfakfiskt att helt enkelt ingen rikfigt vet vad som gäller. Ett ganska tydligtexempel på det tycker jag att den nya sekretesslagen är. Ytterligareett område som förtjänar uppmärksamhet i detta sammanhang är den ganska tydligaobalansen mellan vad den enskilde medborgaren kan uppbåda av tid, kunskap ochresurser jämfört med myndigheterna, om den enskilde fuUt ut skaU kunna få sinrätt. Krånglet, tidsspiUan, kostnaderna leder ofta till att den enskilde gerupp i stället för att ge sig in i en långvarig skriftväxling och process medmyndigheterna. Enligtmoderat uppfattning är de sammantagna effekterna av det som jag nu har talat omallvarliga. Och de kan bli mycket allvarliga, om vi inte ser upp med dem. Dekan , och med rätta, leda till att medborgarna inte upplever att lagenär till för att skydda och hjälpa dem utan är till för myndigheterna. Botemedletär att hålla sig till grundprinciperna: förbereda lagändringar och nya lagarnoggrant och inte ständigt ge ut bestämmelser med kortvarig verkan. Jag tyckerockså att vi skall sträva efter att söka sammanföra många enskildaförfattningar med likartat ämnesområde till väl genomarbetade, mer principiellthållna lagar, så att medborgarna lätt kan hitta vad som gäller och också veta att det gäller . En annan del av rättstryggheten och den som man kanskeoftast förknippar med oss moderater är tryggheten mot våld och annanbrottshghet. Kan inte medborgaren känna sig trygg till liv och egendom i hemmetoch på gator och torg, får det mycket allvarUga konsekvenser. Grundregeln ivårt och de flesta andra rättssamhällen är att polisen i princip är den endaorganisation som med våld kan och skall ingripa mot brottsUgheten.