prot · G609163 · 1982-12-31 00:00:00 — Finansministern säger här att man har fått en förändring iinflationsutvecklingen genom den polifik han har presenterat, men sanningen ärfaktiskt den, att vi i mittenregeringen lyckades komma ned från en1415-procentig inflation till en 7-8-procenfig. Vi räknade med - och hade stödfrån OECD-experterna - atf komma till de som skattereformen byggde på. Därefter kom den socialdemokrafiska politiken och fördeupp inflationen fill tvåsiffriga tal igen. har den internationella ekonomin förbättratshögst väsentligt. Det har naturligtvis underlättat ert arbete, det skall jagärligt erkänna. Vi hade att försöka hälla uppe produktion ochsysselsättning 1981 i av sjunkande världshandel. För första gängen underefterkrigstiden minskade världshandeln med nägon procent. är det återigen en tillväxt i världshandeln, herrfinansminister, och det är en väldig skillnad att klara produkfion ochsysselsättning i en ekonomisk miljö som den världshandeln presenterar . Sedan måste jag, fru talman, säga något om det helthäpnadsväckande påståendet att folkparfiet inte skulle ha presenterat ettbudgetalternativ som innebär rejäla besparingar. Bruftobesparingarna är pä 13miljarder, netto har vi 10 miljarder, som är bestående besparingar. Till detkommer det som finansministern talade om här, finansiella åtgärder - att manlyfter ut kreditinsafser för bostadsbyggande och sädana ting på 20 miljarder.Detta är tunga faktorer när man skall bedöma de krav som ställts pä upplåningför statens verksamhet pä en redan knapp kreditmarknad. 35CARL-HENRIK (vpk) replik: Nr 163 Finansministerntecknade en relativt optimistisk bild av den Torsdaeen den ekonomiskautveckling som just nu pågår i . Jag hoppas naturligtvis 9 :; 1003 att hanhar rätt, men jag tror att det är nödvändigt att sätta upp en rad stora Den ekonomiska politiken, m. m. frågeteckeni kanten för den optimism han visat. Utvecklingen under det här året får naturligtvis somalltid slutligen visa hur det kommer att gå. Jag skall inte fortsättadiskussionen på den punkten, utan knyta an till ett annat tema. Det är bara som tror att man genom att ta bortalla offentliga åtgärder i den ekonomiska politiken på bästa sätt kan säkra ettekonomiskt uppsving. Alla andra partier hävdar, såvitt jag förstår, att ettoffentligt understöd i olika former är nödvändigt i form av olika typer av enekonomisk politik. Oavsett om vi barett uppsvingpågångeller fortfarande sitterfast i en stagnation är det enligt vår mening framför allt pä tre områden somdet är nödvändigt med mera offensiva åtgärder. Det första gäller naturligtvis en samlad plan för enverklig attack på arbetslösheten. Jag har redan utvecklat detta tema i etttidigare anförande och skall här bara säga att detta är huvudfrågan, den centralafrågan i svensk ekonomisk politik f. n. Kan vi infe lösa den och avskaffaarbetslösheten, löser vi heller icke uppgifterna att bekämpa inflationen ochnedbringa underskottet i ekonomi. Det andra området som jag tror också är oerhört viktigt omman skall kunna få till stånd en uppgång är att öka den effektiva efterfrågan isamhället. Den har pressats ner, framför allt av borgerlig regering,och vi måste nu ha en vändning i det avseendet. Det tredje området gäller åtgärder för att åstadkomma enrättvisare fördelning. Det är ingen tvekan om - vilket också LO-ekonomernakonstaterat - att fördelningspolitiskt är detta år redan förlorat. Det gällernaturligtvis framför allt åtgärder i anslutning till den skattereform sommellanparfierna och socialdemokraterna kommit överens om. Jag vill gärna återkomma fill dettemat, men det aren fråga jag vill ställa till finansministern, och den ärviktig. Man har avstått från att använda proms för att kompensera förbortfallet av inkomster genom skaftesänkningen. Är det en tillfällig åtgärd?Eller skall vi tolka det så, att det ställningstagandet att man icke fåranvända proms för att kompensera för bortfallna skatteinkomster är en helt nylinje som socialdemokratin har slagit in pä? 36STIG JOSEFSON (c) replik: Jag är förvånad över angrepppä och . Jag fann den argumentering som här fördes merasyfta till atf skapa motsättningar än till att försöka finna lösningar päproblem. Det är något egendomligt med tanke på bakgrunden till dagens debatt,där det har visat sig att det inte finns något parti som har majoritet. som jag sade i ett tidigare inlägg, något förvånad över den instabilitetsom finns i , när man under sittande plenum får förslag somavviker från vad Den ekonomiska politiken, tn. som tidigare officiellt har uttryckts vara en överenskommelsemellan socialdemokraterna och vpk. När sedan finansministern talar om den utsträckta handenmåste jag ställa frågan: Kan man verkligen tala om en utsträckt hand. närsocialdemokraterna, efter det att budgetalternativ som innebär 21miljarder i mindre budgetunderskott har avvisats, konmier med ett förslag omnya skatter som man begär att vi skall acceptera? Jag kan inte finna att det ären utsträckt hand eller ett uttryck för någon vilja till samförstånd ellerförhandling, utan snarare är det ett diktat. Finansministern sade att det i denna debatt inte harframkommit någonting som markerar att mittenparfierna har tagit avstånd frånmoderatpolitiken. Om han hade lyssnat på de anföranden som har hållits ochstuderat de reservationer som finns fogade fill betänkandet hade han kunnatkonstatera atf det finns en klar och markerad skillnad mellan politikoch . Av de nio reservafioner som är fogade till skatteutskottetsbetänkande är tre gemensamma. De gäller krav som vi har stått bakom. några ord om vad jag har sagt tidigare idebatten. Vad jag sade var atf det inte nu föreligger någotfinansieringsförslag som har kunnat fä majoritet. Därför har man skjutit frågantill hösten. Enligt min uppfattning får inte det faktum att finansieringsfråganhar skjutits äventyra skattereformens förverkligande. Det är minpersonliga uppfattning. Jag tror att det också är mitt partis uppfattning. 37BJÖRN () replik: Jag begärde ordet för replik med anledning avfinansministerns kritik av mitt anförande tidigare i debatten. Låt mig förstpåminna om vad finansutskottet skrev när skattereformen antogs: Det står heltklart att skattereformen i sin helhet mäste finansieras på så sätt attbudgetsaldot inte försämras till följd härav. Det upprepar finansutskottet iår. 1 överenskommelsen anvisade man sedan en finansieringgenom i första hand höjd arbetsgivaravgift och/eller proms. har partiernabakom skatteöverenskommelsen gemensamt kommit till den slutsatsen att det voreolyckligt att höja arbetsgivaravgifterna eller införa proms. Mot denna bakgrund är det faktiskt ganska egendomligt attKjell-Olof rikfar ett så våldsamt angrepp mot för att viföreslår en finansiering genom dels höjda energiskatter, dels vissabesparingar. Det avgörande, , är inte om vi skall hållaett oförändrat skattetryck, utan att skattereformen inte skall leda till enförsämring av budgetsaldot. Det kan man undvika genom åtgärder antingen päinkomstsidan eller också pä utgiftssidan. Vad vi från har sagt är att vi har utfäst ossatt finansiera denna reform i dess helhet. Men vi har aldrig utfäst oss att slavisktfölja med på alla de ändringar när det gäller finansieringen som regeringenföreslår, när regeringen byter ståndpunkt frän månad till månad i fråga omfinansieringen. Jag tycker att det är ett ganska magstarkt krav frånfinansministern. Det enda vi har sagt är att vi inte tycker att man skallutesluta besparingar som ett sätt att täcka det inkomstbortfall som orsakas avmarginalskattesänkningen. När finansministern får lugna ner sig litet, kanske ocksåhan kommer fram till att det inte vore så dumt att finansiera en bit avskattesänkningen genom ytterligare besparingar. Jag finner det värt atf stryka under att LarsTobisson fortsätter att identifiera sin och politik med Thatchersoch . påstår att de för en lyckad politik, som har stortstöd i opinionsmätningarna. Antagligen vinner en jordskredsseger iStorbritannien. Jag mäste då fråga; Blir arbetslöshet ett mindre socialtproblem, om vinner valet? Blir den sociala utslagningen,fattigdomen och t. o. m. svälten i under politik bättre, om denstöds av en folkmajoritet? Vi har tidigare upplevt att moderata samlingspartiet ärnågot slags SIFO-parti. Vad man tror är populära åsikter omfattar man gärna.Men försök inte dölja avsikterna med den politik ni för genom att säga att deni andra länder omfattas av en folkmajoritet. Det är mycket möjligt att det gåratt föra en politik i , där man omhuldar av befolkningen så att man fårde röster man behöver. Det går att köpa röster med skattesänkningar, vilketReagan gör. Men det ändrar inte polifikens konsekvenser för de enskildamänniskorna. Det gör inte moderata samlingspartiet rumsrenare i längden. Jagtycker att ni nu ganska klart avslöjar var ni står. försökte göra gällande att jag egentligenskulle ha förfalskat de positiva tecknen. Han hänger upp sin katastrofteori päen enda månad, mars, som uppvisade en del ofördelaktig statisfik. Jag haremellertid hela fiden varit försiktig med atf dra slutsatser, men pä någraområden är det en vändning till det bättre. Vi vet inte hur kraftig ochbestående den kommer att bli. Jag har varnat för att den kan visasig vara icke bestående. Vi får inte spela bort de fördelar som vi har vunnitgenom devalveringen och andra åtgärder genom att störta oss ut i en nyinflation. Eftersom tog upp exporten vill jag säga attden ökade i volym jämfört med förstakvartalet . Det är en anmärkningsvärt snabb uppgång av exporten. Vi skallhoppas atf den håller i sig. sade att han inte är imponerad av moderaternaspolifik. Nej, det må så vara, men jag tycker atf också borde varaskrämd av politik. Upplever inte cynismen och denoerhörda klasspolitiken i moderata samlingsparfiets uppläggning? Stör det intecentern såsom ett gammalt folkrörelseparti med anknytning till de breda lagreni samhället att sitta i förmaket till den moderata politiken? Vore det infedags att öppna dörren och kliva ut i litet friskare luft i stället för attständigt bli misstänkt för att vara en del av potentiellaregeringsunderlag? I varje fall är det så man beskriver det. Denekonomiska politiken, m. m. 6 protokoll 1982/83:163-164 Den ekonomiska politiken, m. m. säger att det är förtidigt atf ropa hej, och jag gör verkligen inte det. Jag anser atf om vi kommeröver bäcken, har vi större vattendrag längre fram som vi måste ta, oss över. Säjag har försökt undvika alla sädana exklamationer. Sedan sade en sak, som har återkommit idiskussionen om bensinskattehöjningen, att skälet till att säger nejtill höjd bensinskaft är att bilisterna inte har något substitut för bensin -det går infe att hälla någonting annat i tanken. Men, , under dentid som ni regerade höjdes bensinskatten med sammanlagt ochkilometerskatten lika mycket. Ni höjde energiskatterna vid tolv tillfällen. Inte hade väl bilisterna något substitut för bensin - i sä fall, vilket var det? Då var det ingen tvekan frän sidaatt höja bensinskatten. Jag hörde aldrig någon tala om att frånvaron avgengasagg-regat eller någonfing annat skulle stå i vägen för en höjdbensinskatt, men gör det tydligen det. Jag vill säga fill att vi blir naturligtvisinte ense i den här debatten om hur budgetalternativ skallberäknas. Jag kan bara säga att har räknat mycket noga ochingående på mofioner. Det var infe så lätt därför att många avförslagen innehöll moment som så atf säga innebär att man blandar äpplen medpäron. Efter viss uppstädning har departementet kommit till attfolkpartiet vill sänka skatterna med 9,3 miljarder och minska utgifterna mednågonting mellan 8,5 och 9,5 miljarder. Det är det närmaste vi kan komma.Effekten på budgetunderskottet, om det är detta man har varit ute efter, ärsåvitt vi kan bedöma marginell. Men vi skall överlämna beräkningarna tillfolkpartiet i vanlig ordning, så får ni väl granska dem och se om vi harmissförstått er på nägon punkt. sade också att det stora felet med vårthandlande var att vi inte fullföljde mittenregeringens politik. Den skulleframför allt ha bestätt i att man höll pä att minska inflationen. Men er politik skapade också en rasande valutakris som vihamnade mitt i och som ni satt och tittade på undervalrörelsen och visligen teg om att den var pä väg. Det var den vi måste taöver, och den framtvingade devalveringen. Det är klart att det fickkonsekvenser också för prisutvecklingen. Jag vill svara C.-H. att arbetet med promsenfortsätter. Hela den tanken har inte på något sätt begravts, vilket hävdats avpartikamrater till tidigare. Till vill jag säga att det är utomordentligtvälgörande att höra att sä klart säger sig vara beredd att om icke nusä dock resonera om hur skattereformen skall finansieras och att centernstår fast vid de uppgörelser vi har när det gäller sättet att finansieraskattereformen. Jag finner det välgörande också ur många andra synpunkter. Det blev faktiskt inte särskilt mycket resonemang omskatterna, med den hållning som intogs frän mittenpartihåll, men hade ni velatresonera om skatterna, hade det också kunnat gå att resonera ombudgetalternativet i övrigt. Med budgefalternafiv är det i hög grad fråga omatt flytta ut finansiella transaktioner, framför allt bostadsupplåning, urbudgeten och lägga dem på marknaden. Det påverkar inte den totala offenthgaupplåningen utan den blir ungefär likastor, men vi häri fidigare sammanhangvisat oss intresserade av att göra sådana utlyft för atf fä enbudgetredovisning i som överensstämmer bättre med det internationellasystemet. Vi gör inga besparingar med huvuddelen av förslag- fortsätter vi att bygga bostäder, måste vi skaffa fram krediter och pengartill det - men vi kan få en budgetredovisning som är lättare att hantera ochockså lättare för internafionella organisationer och andra att begripa sig på. Jag vill säga en sak till till . Eftersom dethär med gardinfabrik kom upp igen, kan jag upplysa om atf detgår utomordentligt bra för , sä hys inga bekymmer för honom. Hanväver och kör på, och gardiner blir det. och de säljs. Slutligen vill jag säga till att jag tyckerhans sätt att bemöta mig var litet illavarslande. Jag angrep inte folkpartiet.Om man vill aktualisera en annan finansiering, kan man göra det om mansäger att man frångår vad vi tidigare var överens om därför att man tycker detvar fel. Men försöker uppträda som om vi hade lämnatöppet att finansiera skattereformen genom att skära ner utgifter. Det är ganska typiskt att när han skall citera urskatteutskottets betänkande tar han den första meningen i ett stycke, som sägeratt "skattereformen i sin helhet måste finansieras på så sätt attbudgetsaldot infe försämras till följd härav". Men han borde ha fortsatt:"I principöverenskommelsen angavs att detta skulle ske genom enhöjning av arbetsgivaravgiften eller genom införande av en vidareproduktionsfaktorskatt." Sådan ser sanningen ut, . Den kanske verkarlitet ful och obehaglig , men det var defta vi kom överens om. Den ekonomiska politiken, m. m. 39LARS () replik: Jag har två gånger i debatten ställtfrågan till finansministern, om han med hänsyn till de finansiella spänningarsom avtecknar sig avser att genomföra någon form av tvångssparandeeller någon annan konfiskaforisk åtgärd. Jag gjorde det därför att vi hade eninterpellationsdebatt för någon tid sedan, där jag avslutningsvis ställde dennafråga men valde att sitta kvar i bänken och inte svara. Detta upprepade uteblivande av ett svar gör mig allvarligtorolig. Det bekräftar min tes, att med den uppläggning man har valt på denekonomiska politiken, inte minst för kreditpolifiken. och hela den finansiellauppläggningen, kommer man att tvingas in i den situationen. Jag skulle viljaatt ägnade något ord åt att skingra mina farhågor pä den härpunkten. Finansministerninledde sitt anförande med konstaterandet att det varit ett Den ekonomiska polttiken, m. m. händelserikt år i den ekonomiska politiken. Ja, nog hardet hänt en del! Den stora devalveringen har drivit upp inflationen ochförstorat statens utlandsskuld. Statens utgifter har höjts med över 40miljarder, skatterna har höjts med 13 miljarder, och budgetunderskottet harlyfts med 15 miljarder utöver de beslut som fattades här i kammaren för ett ärsedan av en borgerlig riksdagsmajoritet. Arbetslösheten är högre än för ett ärsedan. Om det är detta man menar med handlingskraft, sä liggerdet kanske något i en sådan beskrivning, men när det gäller åtgärder för attvrida utvecklingen rätt, att återföra på vägen till balans ochåterupptagen tillväxt, då har den nya regeringen präglats avhandlingsförlamning. Trots litet aggressiva framtoning här ikammaren, som kanske skall ge intryck av kraftfullhet, är sanningen den att vadregeringen gör pä den ekonomiska politikens område är att försöka köpa sig tidmedan man inom rörelsen debatterar hur man skall kunna komma fram till enpolitik som gör att dessa svårigheter kan . Finansministern hindras i princip av sin ideologi, ochrent praktiskt av sina kolleger, från att minska budgetunderskottet. Om dennuvarande politiken får fortsätta, är budgetunderskottet över 150 miljarder ochstatsskulden över en - jag tror det heter så, ett tusen miljarder - vidfemårsperiodens slut. Skall detta kunna undvikas, krävs det att valger en borgerlig regering som pä allvar inleder arbetet med att sanera statensfinanser. 40 () replik: Jag kan försäkra finansministern att han intebehöver vara bekymrad för oss i . Vi är inte skrämda av . Vihar ju ett så mycket bättre icke-socialisfiskt alternativ än . F. ö.tror vi pä fri konkurrens även inom politiken, så var inte bekymrad, det härklarar sig nog. Bensinskattehöjningen kan ju ha sina olika motiv. Den kanvara fiskalt betingad, och den kan vara energipolitiskt betingad. Jag ser denhär framför allt som energipolitiskt betingad. Dessutom, herr finansminister,glöm inte att vi den här gången i värt budgetalternativ har besparingar som göratt vi inte behövde ta till bensinskatfehöjningen. Dessa besparingar är enligtvår uppfattning motiverade och överlägsna andra förslag ur sfatsfinansiellsynpunkt. F. ö.; Sluta atf nonchalera budgetalternativ! Vi har anvisatbesparingar på 21 miljarder. Nära hälften av dessa besparingar är av beståendeslag och ger betydande handlingsutrymme för vår del. Jag förmodar att detta är mitt sista inlägg idebatten , och jag hoppas att finansministern får en vilsam och brasommar. Perspektivet är dock dystert, som jag sade inledningsvis. De politiskarealiteterna borde stämma den här regeringen till eftertanke. Ni lyckas nu kryssaer igenom kompletteringsproposifionen på något sätt, men pä ett föga heroisktsätt. I detta skede skenar budgetunderskottet vidare. Arbetslösheten äroförändrat hög, och regeringen skall också införa kollektivalöntagarfonder, mot en total, kompakt opinion i svenskt näringsliv. Handen påhjärtat, herr finansminister, världskonjunkturen må förefalla ljusare,men regeringens framtidsutsikter ser mot denna bakgrund fakfiskt Nr 163 Finansministern behöver säkert all den rekreation som den Torsdaeen den stundandesommaren kan ge. Beträffande hösten har talat om önskvärdhetenav en islossning. Det kan hända att detta är ett nytt namn på Denekonomiska politiken, m. m. 41ROLF () replik: Det är bra med något glädjande budskap i dennadebatt. lär må bra, säger finansministern. Faktum är att produkfion är baserad pähur bostadsbyggandet utvecklas i . Alla minnesgoda kommer ju väl ihåg hur socialdemokraternalovade att en ökning av bostadsproduktionen skulle ske sä fort man fick ta överregeringsansvaret. Herr finansminister: det blivit en ökning avbostadsbyggandet? Hur är det med sysselsättningen,-som såväl somLars har pekat på? Vi har dess värre större arbetslöshet , om man jämförmars-april 1983 1982. Socialdemokraterna har alltsåinte hävt arbetslösheten trots de mycket massiva insatser som har gjorts på detarbetsmarknadspolifiska området med ett större antal beredskapsarbeten och ettstörre antal platser i arbetsmarknadsutbildning . Detta är dendystra sanningen, . Jag tror inte att jublar särskilt mycketöver finansministerns budskap här om att det nu skall införaslöntagarfonder i . Därefter några ord om budgetalternativen. Jag är rninstsagt förvånad över hur dåligt tycks räkna . Detvar mycket bättre på min fid. Detta redovisas i finansutskottets betänkande päs. Det gär bra för att tala om var det är fel i denkalkylen. Då kan vi kanske lättare föra en debatt om detta. Jag framhärdar i att utöver det som harredovisat i sitt alternativ har bruttobesparingar på 13,5miljarder. Om vi sedan för undan de förbättringar på skattesidan som vi villåstadkomma blir nettot 10 miljarder. Jag förmodar att finansministernfortfarande är medveten om att vi har föreslagit en sänkning av momsen för detkommande budgetåret. Vi har insett atf vi inte kan bedriva en kvartalspolitik,utan vi har accepterat det som den socialdemokratiska majoriteten i riksdagenhar beslutat om. Därför har vi också med en momssänking i vårt alternativ.Därmed får vi en 10 miljarder starkare budget, hur än finansministern räknar,och det är en rejäl besparing. Jag kan bara beklaga att finansministern, efteratt han fått mitt budskap om att arbeta och spara sig ur krisen, bara har medden mera offensiva delen men inte går in på utgiftssidan. Där har man icke modeller kraft att göra något. Den ekonomiska politiken, m. m. 42 (vpk) replik: Finansministern svarade mig att arbetet medpromsen fortsätter, och det tycker jag är mycket bra. Men jag vill erinra omatt när kravet pä en produktionsfaktorsskatt - eller skaft pä produktionen,eller hur man vill uttrycka det - ursprungligen restes dels frän vpk, dels fränLandsorganisationen, så handlade det om att reducera och sä småningom helt fabort den statliga inkomstskatten för vanliga löntagare och ersätta den mednågon form av skaft på produktionen. Men i det ursprungliga förslaget ingickdäremot infe atf det skulle handla om en sänkning av marginalskatterna somskulle betalas med proms. Det är någonting som har kommit till senare genomöverenskommelsen mellan de borgerliga mittenpartierna och socialdemokratin. Denförra linjen är vpk fortfarande anhängare av, men den senare linjen, om ensänkning av marginalskatterna, är vi fortfarande motståndare till. Och vi sfär infe isolerade i den motsfändskampen, utan vihar sett en rad uttryck från de fackliga organisafionerna, framför alltLandsorganisationen, där man har samma mening. Jo, därför att dennaskattereform är fördelningspolitiskt orättfärdig. Den ger storaskaftesänkningar för de höga inkomsttagarna, och den ger nästan ingenting fördem som har låga löner. När man då skall finansiera denna reform med höjdabensinskatter, höjda oljeskatter och höjda elskafter, som driver upp hyrornaoch fördyrar arbetsresorna, blir det ju negafiva följder för låglönegrupperna.Därför säger man nu bestämt från LO;s sida, atf LO inte kan acceptera attinkomstklyftorna växer och ställer kravet att helaskatteomläggningen skall skjutas upp. Många säger också att den skall inställashelt. Jag har fortfarande svårt att förstå varför socialdemokrafin inte kundegöra det, när de borgerliga mittenparfierna sprang ifrån hela löftet omfinansiering av skatteomläggningen. Dä borde ju inte heller socialdemokratin havarit bunden av den överenskommelse man tidigare träffat. Det hade funnits andra möjligheter att finansiera åtgärdermot arbetslösheten. Jag vill citera en socialdemokratisk tidning. NyaNorrland, som skriver så här: "Vi hade för vår del hellre sett att vpk;s krav på enbeskattning av aktiekommersen införts och att en differentierad bensinskattseriöst prövats. Det finns starka fördelningspolitiska skäl fill att dessaidéer förverkligas." Vi återkommer med dessa krav. Det finns en - naturligtvis inte överraskande- tendens i den här debatten, nämligen att de tre partier som varit ansvarigaför den ekonomiska polifiken och även för politiken i övrigt gör ganska frenetiska försök att nu lasta över skulden för detekonomiska fills,'åndet i landet på den regering som tillträdde för drygt ett Den metodik man tillämpar är att säga; Hadevi bara fått fortsätta, då hade vi kunnat vända utvecklingen.