prot · G60994 · 1982-12-31 00:00:00 — Därför är detviktigt att de människor som är engagerade i frivilligförsvaret även känneruppmärksamhet och uppskattning. För frivilligorganisationerna och förförsvaret i dess helhet är det naturligtvis också viktigt att personalen fårsina förmåner justerade till dagsläget och att organisationerna vet vilkaekonomiska förutsättningar som gäller för framtiden. Jag villän en gång tacka för det positiva svaret. Om tillsättning av ordförande i utredningen om förmåner m.m. vid frivillig försvarsverksamhet Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på interpellation 1982/83:65 och fråga 1982/83:299 om Granhammars slott har i en interpellationfrågat mig, för det första om jag är beredd att medverka till att regeringensbemyndigande till fortifikationsförvaltningen att låta rivaGranhammars slott återkallas, så att i första hand rådrum kan erhållas, och fördet andra om jag därutöver är beredd att pröva om Granhammars huvudbyggnad kanrenoveras eller åtminstone t. v. bli föremål för vissa skyddsåtgärder för attsenare ha handläggningsfrihet i frågan om restaurering eller ej. har frågat mig om jag är beredd att medverkatill att bevaras och får en vettig funktion. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Bakgrunden till regeringens beslut i rivningsfrågan varatt det inte fanns något behov av byggnaden för militära ändamål, att byggnadensåväl ut- som invändigt har förfallit samt att en restaurering av enbartkulturhistoriska skäl skulle medföra orimliga kostnader för försvarsmakten.Sedan regeringens beslut fattades har beslutat att K1 skall dras inoch att försvarsområdesansvaret och K l:s nuvarande utbildningsuppgifter m. m.skall övertas av och inordnas i den nya myndigheten 11/Fo 44. Förutsättningarnaför att utnyttja Granhammar för att tillgodose lokalbehovet förförsvarsområdesstaben har undersökts. Det har emellerfid visat sig att såvälinvesteringskostnaderna som de framtida drift- och underhållskostnaderna bliravsevärt högre vid en restaurering av än vid byggande av lokaler förstaben i anslutning till I l:s förvaltningsbyggnader. Denna omständighet harlegat till grund för beslut att avslå en motion av ochYlva om ytterligare prövning av förutsättningarna att användaslottet för försvarsområdesstabens behov. De skäl som låg till grund för regeringens beslut i juni1980 kvarstår alltjämt. Jag är därför inte beredd att medverka till attrivningstillståndet återkallas. Detta innebär dock inte att jag helt uteslutermöjligheten av att kan får stå kvar. Om någon annan intressent, t. ex. en civil statligmyndighet eller kommun, förklarar sig beredd att förslagsvis isamband med en överlåtelse eller upplåtelse av helt ta över ansvaretför byggnadens upprustning och framtida underhåll, har jag för min del intenågot att invända. Något konkret förslag i den riktningen har dock hittillsinte förts fram till fortifikationsförvaltningen. En förutsättning måste dock vara att en eventuell blivandeverksamhet i har den karaktären att någon risk för konflikter med denmilitära verksamheten inte bedöms föreligga, t. ex. på grund av buller frånövningsverksamheten. Enligt vad jag har inhämtat kommer fortifikationsförvaltningenoch att ta upp överläggningar om ytterligaredokumentation m. m. utöver den som redan har gjorts. I avvaktan på resultatetav dessa överläggningar och för att möjliggöra fortsatta dokumen-tafionsåtgärderm. m. har fortifikationsförvaltningen på begäran av riksan-fikvarieämbetet gåttmed på att skjuta upp rivningen av . Härigenom erhålls det rådrum som i sin interpellation, och det blir möjligt för eventuella intressenteratt ta upp överläggningar med fortifikafionsförvaltningen om framtid. 79 (); Jag vill först tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Jaghade ju ställt två frågor, och den första blev besvarad med ett klart nej -detvar frågan om att återkalla rivningsbemyndigandet. Den andra frågan besvararinte statsrådet direkt utan bara indirekt, men jag har tolkat även det som ettnej. Detskulle alltså egentligen inte finnas någon anledning för mig att vara särskiltnöjd med svaret, men jag konstaterar samfidigt att det i svaret finns vissaposifiva bitar. Den ena är överläggningen som skulle ske mellanfortifikationsförvaltningen och om ytterligare dokumentationoch den andra positiva tankegången skulle vara att fortifikationsförvaltningennu har gått med på att skjuta upp rivningen , som det står. Det ärsant att ett visst rådrum har erhållits i och med detta, men jag vill göra denkommentaren att motiveringen enbart gäller dokumentationen -såvida man inteskall tolka förkortningen m. m., som finns på s. 3 rad 6 i det utdelade svaretefter ordet "dokumentationsåtgärder", så, att det kan anses innefattanågonting mer än dokumentation. Jagtycker givetvis att det är bra med ytterligare dokumentation. Men eftersom jagvill bevara kan jag lika gärna säga att detta med dokumentation ökarrisken för att man sedan river . De som vill riva kan ju säga att nu ärdet så väl dokumenterat att vi-inte behöver låta själva föremålet stå kvarlängre. När man ensidigt talar om dokumenteringen är jag rädd för dettaresultat. Men jag får väl nöja mig med detta så . Detoroar mig att talet om förfallet på Granhammar har fått spela mycket stor roll.Förfall är ju någonfing relativt. Om man ägnar en halv dag åt att titta på allautrymmen grundhgt slår det en att det är fantastiskt att inte är merförfallet efter fortifikationsförvaltningens både upprörande och uppseendeväckandehanterande av denna fråga . Resonemanget om förfall kanske bör tonasned, så att det inte går troll i det ordet. Mankan nämligen befara att bakom resonemanget om förfall ligger denexpertbedömning som fortifikationsförvaltningen gjorde under senare hälften av1960-talet. 1964-1968 lät man en särskild expert göra en genomgång. Han kom medpåståenden om förfall som senare gendrivits av andra experter. Härfinns verkligen delade meningar. Utanatt själv vara expert är jag böjd att ge de senare bedömarna litet mera rätt änfortifikationsförvaltningens bedömare . Det är bra att densenare bedömningen inte får stå kvar alldeles oemotsagd. I den mån nyabedömningar kommer att göras hoppas jag att fortifikationsförvaltningensexpertutlåtande senare del inte får spela den roll den gjorthitfills i debatten. Meddetta ber jag, herr talman, att få tacka försvarsministern än en gång. Det ärmin förhoppning att det rådrum som uppstår skall kunna användas så att mankan bevara Granhammars slott. 80 (): Jag tackar försvarsministern för svaret. Förallmänheten måste det te sig egendomligt att en fråga om huruvida ettkulturminne skall bevaras för eftervärlden eller ej skall avgöras av militäramyndigheter och att ansvaret inom regeringen åvilar försvarsministern och intekulturministern. Det rör sig ju inte om någon försvarsanläggning, och någonrationell arbetslokal för en stab kan knappast ett gammalt slott bli, varförförsvaret ju inte för egen del kan ha intresse av ett bevarande. Det måste också förefalla allmänheten obegripligt att deansvariga departementen inte kan bättre samordna sina synpunkter och kanske t.o. m. medverka till att överföra vissa medel mellan myndigheter. Varken i frågaom kostnadsansvaret för en restaurering eller för en eventuell rivning har mani realiteten kunnat enas. Det är, tycker jag, märkligt att ,som bedömde som byggnadsminne, inte fick gehör för detta.Det är vidare märkligt att frågorna om byggnadsminnesregistrering ochkostnadsansvar för restaurering och underhåll inte klarades av före Kronansövertagande av mark och byggnader vid Granhammar. Om man hunnit förklaraGranhammars slott som byggnadsminne hade ju rivning varit ornöjlig, och vid överförandetav mark och byggnader till Kronan hade man tvingats göra upp om byggnadernasbevarande och villkoren i samband härmed. Det hade i och för sig varit möjligt,även utan denna registrering som byggnadsminne, att träffa avtal om bevarandeav byggnaderna och ersättningen härför. Detta skedde då Kronan övertogRevingehed. Att riva Granhammars slott måste förefalla allmänhetenobegripligt - ja, som ren vandalism. Hur skall vi inför kommande generationerkunna förklara och försvara att man river ner och förstör en väl bevaradslottsbyggnad , med den kände arkitekten som skapare,för att endast stoppa in "minnen" av och miljön i något arkivoch dessutom föra över inredningsdetaljer till ett sämre bevarat slott,nämligen ? är det som det är, och det får väl anses positivt attvi fått den eventuella rivningen skjuten och därmed kanskeförhindrad. Av statsrådets svar framgår att han anser att harförfallit. Eftersom stått outnyttjat vore det knappastmärkligt. Enligt den information jag fått från fortifikationsförvaltningen viariksdagens upplysningstjänst är emellertid "väl bevarat".Det behövs en del reparationsarbeten, men är alltså väl bevarat. Destora kostnader som skulle uppstå om skulle restaureras eller byggas omskulle komma att gälla invändig ombyggnad och indragning av värme och sanitet.Men rivnings- och dokumentationskostnaderna är också stora, över en miljon. Jag vill fråga försvarsministern: man kunna tänkasig att försvarsministern tillsammans med kulturministern diskuterade enlösning som både av medborgarna och av försvaret kan uppfattas som rimlig? 81 (); Jag har motionerat i det här ärendet, och detär därför som jag också går upp i debatten. Jag tackar försvarsministern fördet svar han gett mina kolleger och för att han uttalar sig för rådrum, även omdet inte är försvarsministern själv som tagit initiativ till det. Frågan om Granhammars slott är gammal, men den är ännuinte avgjord. Jag vill understryka vad som framkommit här, särskilt i GörelBohlins inlägg, nämligen att det finns en stark folkopinion i därjag bor för att bevara detta gamla slott, som är unikt i rikets historia. Dethar inte kommit fram förut hur betydelsefullt det är ur arkitekturhistorisksynpunkt. Vi har inte så många berömda arkitekter att vi harråd att riva deras originalbyggnader, om de har lyckats överleva tills . Närnu detta slott är ett av tre som finns kvar av egenhändigtritade och fullbordade verk, finns det verkligen anledning att söka eftertänkbara möjligheter att låta det stå kvar. Att riva ett hus som stått utan att ensoriginalputsen på fasaden fallit av är något man bara skall göra i ytterstanödfall. Jag har själv besiktigat huset. Det är i utmärkt gott skick, bortsettfrån några små tillbyggnader från detta århundrade som det är lätt att helt tabort. Det vore synd och skam att för dyra pengar riva ett hus när det intekostar någonting att låta det stå kvar. Bara kakelugnarna i huset - en av deäldsta bevarade samlingarna i landet -är väl värda att vi gör en särskildansträngning, så att de kan få finnas kvar på sin plats. Vi har lyckligtvis fått ökade anslag förbyggnadsminnesvården i landet. Jag är personligen mycket glad för att det gickatt få fram pengarna. gäller det att se till att de används på effektivastesätt. Enligt vad som meddelats i pressen har fortifikationsförvaltningen planerpå att låta byggnadsminnes-vårdarna utbildas på Granhammars slott. Där skullede verkligen få alldeles utmärkt material att arbeta med. De skulle kunnasjälva studera hur man byggde då man byggde för framtiden -inte några mögelbemängda slit-och-släng-hus. Den opinion som finns i Kungsängenför detta hus är en solid medborgaropinion, byggd på kunskaper och studier,icke något tillfälligt, upphaussat massmedietrick. Alla partier, alla grupperär med på det. Varför riva ett hus för stora kostnader när det inte kostarnågot att låta det stå kvar? Föreningen , som jag har äran atttillhöra, kommer att städa upp i så att det blir snyggt. Det behövsinte så förfärligt stora ansträngningar för det. Däremot är det nödvändigt attdet finns folk i , för det är inte bra atf det står tomt för länge.Kommunen funderar på - men jag kan inte lova någonting på kommunens vägnar -och har diskuterat om man skulle försöka köpa detta slott avriksantikvarieämbetet för en symbolisk summa. Det finns många andra planer pågång. Entusiasmen i är stor. Vi har fått in minst 400 namn pånamnlistorna. Rivning vore ett fruktansvärt slöseri med både kulturvärden ochmateriella värden. Att låta huset stå är det billigaste man kan göra - det ståricke i vägen för någon, framför allt inte för skjutövningar, som antytts. Jag vill fråga om försvarsministern skulle kunna tänka sigatt de eventuella intressenter som kan anmäla sig för att ta hand om dettaslott får en välvillig bedömning när det kommer så långt, så att vi verkligenkan hoppas att rådrumstiden blir till glädje för alla oss i och f.ö. alla i som vill att detta slott skall stå kvar. Först till de frågor som har ställts om hurfunktionsdugligt är och hur långt förfallet har gått. Jag har intevarit på som ni övriga, men jag har fått en beskrivning frånfortifikationsförvaltningen, som skriver: har stått outnyttjat sedanförvärvet. Då installationssystemet inte är funktionsdugligt har det understörre delen av tiden stått ouppvärmt. Det har av naturliga skäl förfallitsåväl ut- som invändigt. Men genom att tak och fönster har hållits täta harförfallet dock inte gått så långt att en upprustning blivit omöjlig. Även experterna från fortifikationsförvaltningen haralltså beskrivit läget på det sättet. Dessutom skall nu den verksamhet sättas i gång somriksantikvarieämbetet och fortifikationsförvaltningen har kommit överens om närdet gäller att till förlägga en del utbildning för dokumentation ochutbildning i kulturhistorisk byggnadsvård, och den verksamheten skall hålla påett tag. Jag sade åtminstone , och jag kan glädja er med att vi har fåttännu längre rådrum, därför att fortifikationsförvaltningen i ett brev för baranågon dag sedan skriver att man nu beslutat att ingenting skall ske med slottetförrän efter /85. Vi har alltså fått rådrum. 83 (): Jag tackar försvarsministern för detta sistabesked. Jag skulle då vilja skicka med ett par små synpunkter till regeringen. För det första har jag blivit på det klara med att, ochdet styrktes av i hans inlägg- den kostnadsberäkning somgjordes av fortifikationsförvaltningen vad beträffar restaureringoch återställande av var onödigt detaljerad och förfärligt dyrbar och ambitiös.Man skulle kunna komma ner till betydligt lägre kostnader. För det andra vill jag också skickamed till regeringen att den skall överväga möjligheterna att överlåta slottetförmånligt fill någon enskild som kan vara en lämplig ägare eller brukare avslottet. För det tredje: från slutar det ledningssystem frånvilket vatten och avlopp skulle kunna dras in i . är faktisktinte en så lång sträcka, varför kostnaderna för ledningsdragning inte bör varaavskräckande. 84LARS (): Jag inkasserar naturligtvis det sista somförsvarsministern sade, att tiden har förlängts, som ytterligare ett positivtbesked. Det gör det ju möjligt att få ytterligare rådrum. Fortifikationsförvaltningensbedömning var, i den version som försvarsmi- nisternläste upp, åtskilligt mera nyanserad än de bedömningar man tidigare fått frånfortifikationsförvaltningen. Det är glädjande att fortifikationsförvaltningenhar lagt sig till med en mera nyanserad syn på detta objekt. De tidigarebedömningarna, som jag har refererat, gjordes ju på ett sådant sätt ochuttrycktes med ett sådant språk att man kunde få för sig att detta hus intehade många dagar kvar att stå. Så är inte fallet, vilket även har omvittnats avKerstin . När man går igenom ordenfiigt överraskas man som lekmanöver hur gediget det är, och det hade varit bra om det hade kommit fram en mernyanserad bedömning tidigare. Men det är inte något att orda vidare om. Jag ärnaturligtvis tacksam för att detta rådrum har uppstått. Jagkänner inte mycket för att ställa nya frågor när jag en gång har fått svar. Detbär mig emot. Men jag vill bara göra en reflexion över något som jag vet inteär försvarsministerns bord. Medtanke på det sysselsättningsläge som vi befinner oss i skulle man kanskefundera över om inte en försiktig renovering av Granhammars slott kunde ske,utan att ta till de grova medel som fortifikationsförvaltningen tänkte sig på1960-talet, då den ville riva bort den översta våningen helt och hållet. Detvar denna åtgärd som var orsaken till att summan blev så stor att den ansågsorealistisk. Detskulle alltså vara bra om man funderade över om inte sysselsättningslägetskulle kunna ge anledning till att en del renoveringsarbeten gjordes påGranhammars slott inom den närmaste framfiden, när man nu har fått ett rådrum. 85 (): Jag skall inte ställa någon ytterligare fråga till försvarsministern,men jag skall ge honom en inbjudan. Allavi tre som har talat här har varit på Granhammars slott och vet hur det ser ut.Försvarsministern har inte varit där. Tillåt mig att lämna en inbjudan till detstädkalas som vi skall ha när vi skall gå med piassavakvastarna och göra rentväggar och golv. Jag har lovat att koka kaffe då, och jag skall gärna bjudaockså statsrådet. Sedan tror jag inte att försvarsministern kommer att hahjärta att säga nej till att Granhammars slott får överleva. Jag tackar för denna inbjudan. Jag är också glad åt attGörel sade att hon har förståelse för vad en försvarsminister har attgöra på detta område och att det finns vissa problem också för enförsvarsminister även när det gäller att ta hand om historiska byggnader. Låtmig avslutningsvis konstatera att det inte bara är den här regeringen utan äventidigare regeringar som har prövat detta ärende. Frågan har varit föremål förmotioner här i som har avslagits. Vi har inte ett alldeles utmärktutgångsläge om vi skall börja diskutera nya lösningar för Granhammars slott.Vad vi har fått fram nu är rådrum, och det är som skallutnyttjas. 4Riksdagens protokoll 1982/83:94-97 87GÖREL (): Jag vill bara fillägga att frågan hade kommiti ett helt annat läge om man från början hade träffat avtal mellan köpare ochsäljare om vad som skulle ske med byggnaderna och om Granhammars slott hadeförklarats som byggnadsminne. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Föredrogs och hänvisades 1982/83:105till skatteutskottet 1982/83:115till försvarsutskottet 19 §Föredrogs och hänvisades Motion 1982/83:2220till jordbruksutskottet 20 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1982/83:94Ändrade regler för beskattning av näringsbidrag, m. m. 1982/83:110 Anslag /84 till vissa departement med anledning av ändringar i departementsorganisationen1982/83:118 Vissa ändringar i fråga om markvillkoret samt den produktions- kostnadsanpassade belåningen i samband med statligabostadslån m. m. 1982/83:119 Riktlinjer för 21 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställtsden 1982/83:322 av () till jordbruksministernom en samordnad nordisk lagstiftning rörande olaga fiske: har fleraincidenter inträffat där svenska fiskebåtar blivit uppbringade på norskt vattenav de norska myndigheterna. Mycket hårda bötesstraff har utdömts. En närmare granskning visar att det finns stora skillnadermellan de nordiska länderna när det gäller nivån på bötesstraffen. Mot dennabakgrund vill jag fråga jordbruksministern: Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att få tillstånd en samordning mellan de nordiska länderna och en översyn avlagstiftningen på området? 1982/83:323 av ErikHovhammar (m) till jordbruksministern om giftiga alger i : På och i några insjöar har man funnitgiftiga alger -dinoflagellafer - som orsakat fiskdöd i vissa odlingar. a. via musslor och ostron även drabba människor, däggdjur och fåglar,ibland med dödhg utgång. Någon kontinuerlig forskning på området bedrivs inte iSverige. Harjordbruksministern observerat att även drabbats av giffiga alger? Avserjordbruksministern att öka forskningsinsatserna för att komma till rätta med problemet och förhindra spridning? 1982/83:324av () till statsrådet om åtgärder motrasisfiska inslag i närradiosändningar: beslutade omändringar i närradiolagen i enlighet med vad regeringen föreslagit iproposition 1982/83:52. a. en komplettering av närradiolagens 15 §, som skulle göra detmöjligt att kunna ingripa snabbt och effektivt vid överträdelser avbestämmelser i närradiolagen, vilket är angeläget vid provokativa överträdelser.Lagändringen trädde i kraft . Bakgrundentill kompletteringen av 15 § i närradiolagen var bl. a. de rasisfiska inslagsom förekommit i närradiosändningar i . Trots att den av riksdagenbeslutade lagändringen trätt i kraft förekommer fortfarande rasistiska inslagi närradiosändningarna. Motbakgrund av det anförda vill jag till statsrådet ställaföljande fråga: Avser statsrådet vidta någon åtgärd så attrasistiska inslag i närradiosändningarna på ett effektivare sätt skall kunnastoppas? 1982/83:325 av LennartBlom (m) fill finansministern om taxeringsrevisioner som ett medel att erhållauppgifter om banktillgodohavande m. m.: Frågan huruvida samköming av dataregister kantillåtas i syfte att bereda taxeringsmyndigheterna tillgång till fullständigauppgifter beträffande samtliga bankkunders banktillgodohavanden prövas f. n.Datainspektionen, liksom bankinspektionen och JK, har ställt sig avvisande tilldylik samkör-ning. Enligt tillgängliga uppgifter har emellertid vissaskattechefer sökt skaffa sig tillgång till nämnda information genom att medstöd av 56 § taxeringslagen företa s. k. taxeringsrevisioner i bankerna. Medhänvisning till det anförda får jag till finansministern rikta följande fråga; Finnerfinansministern det godtagbart att taxeringslagens möjlighet tilltaxeringsrevision av taxeringsmyndigheterna utnyttjas för att av bankernaerhålla uppgifter som på andra grunder icke visat sig möjliga atterhålla? 1982/83:326av (vpk) till jordbruksministern om användningen avspannmålsöverskott; Enligt uppgifter i pressen avserdet halvstatliga Svensk Spannmålshandel att efter proveldning eventuellt låtaförbränna havre. Detta sker som hundratals miljonermänniskor lider av svält. Avser regeringen att ta något initiativ för att förhindraatt spannmål eldas upp som hundratals miljoner människor svälter? 1982/83:327 av (m) till utbildningsministernom avvecklingen av systemet med långfidsförordnade handledare vid vissalärarutbildningar: beslutade i samband medbehandlingen av 1981/budgetproposition att systemet medlångtidsförordnade handledare vid klass-, ämnes- och speciallärarlinjernaskulle avvecklas fr. o. m. /83 och ersättas med handledningutförd av enbart korttidsförordnade handledare. Detta skulle medföra enbesparing av nära 19 milj. kr. Regeringen har sedermera överlämnat frågan tillSAV. Enligt uppgift har TCO-S träffat en överenskommelsemed SAV, som upphäver beslut. Vilka budgetmässiga konsekvenser får detta? Vilken ärstatsrådets uppfattning om att beslut på detta sätt åsidosätts? 1982/83:328 av () till socialministernom kostersättningsmedel till ungdomar med multipla födoämnesallergier: Barn med uttaladefödoämnesallergiska sjukdomar får kostersättningsmedel utskrivna på recept. Ungdomar har ej denna möjlighet.Ersättningsmedlen är mycket kostsamma, och detta kan medföra för den sjukebetydande ekonomiska svårigheter. De få ungdomar som har dessa kvalificeradesjukdomar behöver under sina sista pubertetsår ett rejält tillskott av viktigaämnen och kalorier. Preparatens kostnad får då ej utgöra hinder. Med anledning härav vill jag fråga om statsrådet är bereddmedverka till att underlätta för dessa drabbade ungdomar genom: att åldersgränsen flyttas från 16 fill för atterhålla denna kostersättning eller att kostersättningsmedel kommer inunder läkemedelsförordningen och utskrivs till personer efterkvalificerad diagnostisering? 1982/83:329av (c) till kommunikationsministern om fortsatt verksamhet vidSJ-verkstaden i : kommer SJ attbesluta om framtiden för SJ-verkstaden i . En intern utredning harförberett frågan. Men dess resultat har inte publicerats och inte ens delgettsBollnäs kommun. Villkommunikationsministern medverka till att SJ-verkstaden i Nr 94 fårfortsätta sin verksamhet? Villkommunikationsministern medverka till att utredningen i fråga delges inlars 1983 allmänheten? Meddelande om 22 § Kammaren åskildes fråeor TOMT;SON THYBLAD