prot · G60938 · 1982-12-31 00:00:00 — Motbakgrund av detta finner jag det logiskt att propositionen avslås i denna del.Regeringen har ju möjlighet att med det allra snaraste återkomma med ett nyttoch mer heltäckande förslag. Jag yrkar därför bifall fill utskottets hemstäUani dess helhet i trafikutskottets betänkande. Ändringi körkortslagen m. m. AnL48 (): Både Berfil och talar förbi det som den härfrågan egentligen gäller. Def är i första hand fråga om nykterhet i trafiken.Som jag sade i mitt fidigare inlägg är jag övertygad om att yrkesförare som ärberoende av sitt körkort i uflandsfrafik inte kommer att utsätta sig för riskenatt åka fast för rattonykterhet. Jagdelar absolut inte Berfil uppfattning att def här skulle vara frågaom ett yrkesförbud. Def handlar om en frafiknykferhefsfråga. AnL49 (): Jag vill bara för klarhetens skullstarkt understryka aft det ufifrån nykferhefspolifiska synpunkter infe finnsnågon skillnad i vår syn på vad som bör ske när det gäller aft effektivt bevakatrafiksäkerheten. Men här, , är det fråga om etf lagförslag somskulle kunna innebära att vissa yrkesgrupper särbehandlades. Def kan man infegodta, för det skulle betyda aft rättssäkerheten bleve olika för oUka medborgareoch aft vissa yrkesutövare skulle behandlas på ett annat sätt än andra. Det ärpå den grunden vi återförvisar regeringsförslaget. AnL 50 PER STENMARCK (m): Def är lätt att resonera som gör. Men den förare som drabbaskan ju mycket väl vara heh oskyldig. Som jag nämnde inledningsvis tyder mycketpå aft förarna i av fallen är oskyldiga. Trots detta, är den förare somdrabbas dömd som den kemiska undersökningen pågår. Så brukarman knappast ha det i en rättsstat. Jag tror att alla är välmedvetna om de problem som polisen har när den 4 protokoU 1982/83:38 Överenskommelse mellan staten och skallverkställa ett beslut om återkallelse eller om omhändertagande. Den förståelsenåterspeglas ju också i frafikufskotfefs betänkande. Men de konsekvenser somproposifionens förslag medför och som jag talade om i mitt inledningsanförandekan vi knappast acceptera. Med propositionens förslag finns problemen kvar. Enbilförare som blir stoppad i en frafikkon-froll kan mycket väl påstå attkörkortet har försvunnit, precis som man fidigare har kunnat göra det så attsäga i ledet längre fram. Enligt min mening borde det vara uppenbart för allaatt propositionen har åtskilliga brister och att det därför är bättre att drivafrågan ytterligare ett varv och därefter låta regeringen återkomma med etf merheltäckande förslag. AnL 51 (): säger att han delar minuppfattning och att vi är överens när def gäller nykferhetsfrågan. Det tror jagatt han också menar. Men jag kan fortfarande inte instämma i vad BertilZachrisson sade om att man här skulle särbehandla en speciell yrkesgrupp. Vihar i så fall lagstiftning på många andra områden som särbehandlar vissagrupper i samhället. Låt oss se detta som en trafiksäkerhets- ochnykferhetsfråga, för det är vad saken gäller. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 251 röster mot 69 förreservationen av m. fl. Mom. 2 och 3 Utskottets hemsfällanbifölls. 15 § Överenskommelse mellan staten och .Föredrogs trafikutskottets betänkande 1982/83:3 om godkännande avöverenskommelse mellan staten och (prop. 1982/ 83:32). AnL 52ROLF CLARKSON (m): Vi yrkar från moderat sida avslag på proposifionen1982/83:32 om godkännande av ny överenskommelse mellan staten och , och vi gör det utifrån rent principiella synpunkter. Vi är verkligenett näringslivsvänligf parti, som vill se näringslivet utvecklas inom enmarknadsekonomi som ger utrymme för konkurrens på lika villkor och som gerutbyte för akfiva och handlingskraftiga företagsledningar. Ett friskt ochstarkt näringsliv ger fi-ygghef åt de anställda och tryggar en sund utvecklingav hela samhällsekonomin. Vi harförtroende för ledningen avBrosfrömsrederierna och hade - om vi hadetillfrågats innan proposifionen slufskrevs - förordat en överenskommelse somhade borttagit t. ex. hämmande akfieutdelningsbegränsningar och gettBrosfrömsrederierna ytterligare utan belastning av amorteringaroch räntor på de 250 milj. kr. som även vi moderater var med om att biståBroströms med i deras ansträngda belägenhet . Vi anvisar denmöjligheten också , och vi föreställer oss att ledningen för Broströmsockså skall finna en sådan överenskommelse fillfalande. Blir den framfidautvecklingen gynnsam, har man visat sig kunna stå på egna ben, ochskattebetalarna besparas en onödig utgift. Om inte, får samhället fids nog fapå sig kostnaderna - när detta bUr nödvändigt. Jagyrkar, herr talman, bifall fill den moderata reservafionen i trafikutskottetsbetänkande 3. AnL 53 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Den strukturförändring som den svenska handelsflottan genomgår harvarit omvälvande, eftersom nästan alla tankfartyg, bulkfarfyg och linjefarfyg somden svenska handelsflottan bestod av 1973 har sålts till utlandet. Utvecklingeninom den här näringen - som kännetecknats av utförsäljning, utflaggning tillbekvämlighetsflagg och inhyrning av utländskt bekvämlighetsflaggat tonnage -har inneburit att den svenska handelsflottan är kraftigt decimerad och uppgårfill blott av flotta. Antalet ombordanställda har reducerats med10 000 ned fill 15 000 personer. Denegafiva konsekvenserna har blivit stora, infe minst därför att sjöfarten ärsammankopplad med mycket vikfiga fransportfunkfioner såsom hamnar ochbesläktade näringar såsom varvsindustrin. Utvecklingen har medfört storasamhälleliga kostnader i form av såväl uteblivna skatter och arbetsgivaravgiftersom utebliven produkfionskapacitet och, framför allt, en mycket storarbetslöshet bland sjömän. Dessutom har decimeringen av den svenskahandelsflottan inneburit att denna kan trygga landefs transportförsörjningi poUtiska och ekonomiska krissituationer. Den situation som den svenska sjöfartsnäringen befinner sig i ärett resultat av en total marknadsanpassning, som bygger på redarnas kortsikfigaprofifintressen och som förmodligen kommer att innebära en fortsattförsäljning, uthyrning och utflaggning av den svenska handelsflottan, om ingamotåtgärder sätts in. Defborde vara uppenbart för var och en, vid def här laget, att den utveckling somhandelsflottan genomgår står i total motsättning fill samhällsekonomiska,sysselsättningspoUfiska och försörjningsberedskaps-mässiga intressen. De olikaregeringarna har konsekvent vägrat att ingripa för att styra och påverka denhär utveckUngen. Också trafikutskottet säger i sitt betänkande, att målet försjöfartspolitiken ligger fast. I det sjöfarfspo-litiska programmet sägs, attför att den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i sunda former ärdet viktigt att konkurrensen inte snedvrids genom att staten engagerar sig somrederiägare. De meningslösa formuleringarna i programmet ter sig synnerUgenlöjliga med tanke på att def infe längre är fråga om någon utveckling överhuvud taget - än mindre i "sunda former". Det handlar i stället omatt hela den svenska handelsflottan håller på att försvinna; och detta som ettresultat av de fria marknadskrafternas företagsekonomiska, konjunkturbetonadeoch kortsiktiga härjningar. Denämnda rikfiinjerna har legat till grund för den borgerligt förda politiken påområdet. De bygger på en obegränsad filltro fill de fria marknadskrafternasförmåga att själva lösa sina problem. De bygger vidare på övertygelsen attmarknadshushållningens egen dynamiska utveckUng allfid sker i sunda former ochatt den allfid sammanfaUer med samhällets intressen. Utvecklingen inomsjöfartsnäringen, liksom redarnas privatkapitalistiska marknadsanpassning ochprofitjakt, låter sig inte påverkas av olika regeringars fromma förhoppningaroch önsketänkande. Den följer sin egen lagbundna utveckling, som är något heltannat än den polifikerna tänkt sig och önskar. Dennu framlagda proposifionen är ett led i den borgerliga subvenfions-polifikengentemot storfinansen. Den syftar till aft stärka den svenska rederinäringenskonkurrenskraft i förhållande till konkurrentländernas. Vilka är då de ländersom det är fråga om? Jo, det är länder som vanligen fillhandahållerbekvämlighetsflagg, bl. a. , , och . Det är alltsåi huvudsak dessa länder som konkurrerar ut den svenska sjöfarten. Och det görde enligt kända metoder, genom fiffelflaggning - genom de mest vidriga ocharbetarfienfiiga konkurrens- och utsugningsmefoder som def kapitalisfiskasystemet kan uppvisa. Det är mot den här konkurrensen som den svenska sjöfartenmåste subvenfioneras för att bibehålla sin lönsamhet! har ingenfing att erinra mot de här metoderna. De omnämns infe medett ord i betänkandet. Vii vänsterparfiet kommunisterna är av den bestämda uppfattningen att sjöfartensproblem infe kan lösas med den hitfills praktiserade subventionspolitiken. Denbidrar i stäUet fUl att i viss mån befästa de negativa utvecklingstendenser somkännetecknar sjöfarten. Den innebär en stor kapitalöverföring från hushållenoch skattebetalarna till det privata näringslivet. Åtgärder av ett helt annatslag behövs för att lösa sjöfartens problem. Förslag i den riktningen har vårtparti fört fram här i i många andra sammanhang. Jag yrkarbifall till vpk-reservationen. AnL 54 (): Det regeringsförslag som vi nu behandlar har framlagts föreregeringsskiftet. Det är alltså ett dokument som tillhörcenfer-folkparfire-geringens kvarlåtenskap. Inte utan vidare överväganden harvi från socialdemokrafiskf håll övertagit vad den hädangångna regeringen harefterlämnat. Avtalsförslaget,som i propositionen rubriceras som "överenskommelse mellan staten ochBroströms", innebär en ändring av ett låneavtal . I def nuföreslagna avtalet får förbinda sig att bibehålla karaktären avsvenskt linjerederiförefag med inriktning på svenskt industri- transportbehov till desslånet är till fullo betalt. Broströmsplus två andra svenska rederier - Transatlanf ic och -har tecknatavtal om leverans av tre nya fartyg för sin trafik över . För attBroströms skall medverka i nyanskaffningen av nämnda fartyg har rederiet ställtsom villkor aft avtalet ändras. Def innebär aft staten avstår från100 milj. kr. av etf fidigare villkorligt lån på 250 milj. kr. Den resterandedelen, 150 milj. kr., blir ränte- och amorteringsfri fram fill 1990. Därefteråterbetalas lånet som etf 25-årigt annuifetslån. Det betyder att de av oss somdå lever är framme vid , när lånet återbetalts. Vadvi nu skall besluta om är förutsättningar för två viktiga närings- ochindustrisektorer i . Def gäller varvsnäringen. Den är f. n. hårt trängdsåväl i som i världen i övrigt. Det görs få nybesfällningar. Def gällerockså sjöfarten. Ett stort antal fartyg är upplagda. Fartyg som i någon månefterfrågas på fraktmarknaden är sådana sorri genom sin konstruktion ochspecialitet kan fillgodose vissa särskilda krav. Deffinns två skäl fill att vi socialdemokrater har beslutat fillstyrkaproposifionen och medverka fill anskaffningen av de tre nya fartygen förACL-konsorfief. Vi vill garantera fortsatt verksamhet för svensk varvsnäring,och vi vill hjälpa fill att konsolidera och om möjligt expandera den svenskasjöfartsnäringen. Därför anser vi def angeläget att behålla och möjligenutveckla teknik och kunnande inom svenskt skeppsbyggeri. Det är bra attbeställningen av dessa kan läggas hos ett svenskt varv. Def är avstort strategiskt värde för vår varvsnäring. Def lär vara som har fåttdenna beställning - i som liksom alla andra svenska varv harsvårt med sysselsättningen. Riksdagenfog ett beslut om vissa sjöfarfsfrågor. Def beslutet skulle gagnasjöfarten. Det konstateras i den proposition som vi nu behandlar aft beslutethar resulterat i avtalet om besfäUning av de fre fartygen. Det är bra omriksdagens beslut så snart har givit etf positivt resultat. Ianslutning fill proposifionen har vi också från socialdemokratiskt håll väckten motion i vilken vi begär ett förtydligande av texten. Def talas ipropositionen om sjöfart och linjefrafik i svensk regi. Vi har tidigare, när vihar fattat beslut om sjöfarfsfrågor, talat om behovet av sjöfart under svenskflagg. Vi har velat få klarlagt aft svensk regi och svensk flagg är samma sakoch att man infe inför något nytt begrepp som skulle innebära en vidaretolkning av fidigare använd terminologi. har också konstateratatt någon ändring av riktUnjerna för fidigare fattade beslut omsjöfartspolitiken infe föreligger. Def fidigare sjöfarfspolitiska beslutet ochdess innebörd ligger således fast. Vi tycker def är värdefuUt att def harklargjorts i betänkandet. Med dessa ord ber jag attfå yrka bifaU till utskottets hemställan. AnL 55 (): Man kan bara med förvåning och beklagande konstatera aftsocialdemokraterna inte har tänkt i de banor som jag Ö verenskommelse mellan staten och redogjordeför, nämligen aft man genom förnyade förhandlingar med Broströmskoncernenskulle kunna bespara skattebetalarna en omedelbar utgift på 100 milj. kr. Våruppläggning hade utan vidare, tror jag, kunnat accepteras avBroströmskoncernen, och besparingen hade varit stor för statskassan. När det gäller inlägg vill jagkonstatera aft han vandrar i en polifisk öken - ett offer för hallucinafioneroch bedrägliga hägringar. AnL 56 (vpk): Jag borde kanske kommentera vad sade, men jag finner det i stort sett överflödigt. Man kan infe väntasig annat än sådana uttalanden av kapitalismens främste vapendragare ochrepresentant här i . Vad som är intressantare är att någotytterligare kommentera villkoren i avtalet mellan staten och RederiAB. Staten skänker alltså 100 milj. kr. av skattebetalarnaspengar till . Dessutom får rederiet ytterligare 150 milj.kr., etf belopp som blir amorteringsfriff fill 1989. Vidare får rederietmöjlighet fill akfieutdelning för att stimulera fill nyemissioner. Det betyderatt man säger till olika kupongklippare, förmodligen sådana som i representerar, att def finns friska pengar att hämta. "Varså god, kom och gör nyemissioner i !" Detta anser jag vara en ansvarslöspolifik. Den kommer över huvud taget infe att ge några sysselsättningspoUfiskaeffekter, något som måste vägleda i dess beslut. Med de 500 milj. kr.i subvention som beslutet innebar och de 100 milj. kr. som dagensbeslut innebär skulle man ha kunnat bygga svenska fartyg i svenska varv undersamhällelig regi. Därmed skulle målet, aft fillgodose samhälleliga behov, kunnauppnås. Def tycker jag aft socialdemokraterna skulle ha framlagt förslag om istället för att tyst acceptera den här subventioneringspoUtiken. AnL 57BIRGER ROSQVIST (s): säger aft det hade varitmöjligt att omförhandla detta avtal. Jag är inte så säker på att det hade gettetf bättre resultat. Men eftersom tror det får jag erinra honomom att - liksom nu - gick emot intentionerna i detsjöfartspolitiska beslut som då fattades. Beslutet innebär att ACL-floftan,som den kallas, föryngras. Det innebär också att vi framöver fårmodernare fartyg för transporter mellan , och . Detbeslutet ställde alltså vi socialdemokrater oss bakom , medanmoderaterna gick emot det. : Detta ärende har fått ett egendomligt förlopp -cirkeln är så att säga sluten - genom att både och vänsterpartietkommunisterna går emot föreliggande förslag under åberopande av sina mofioner.Jag kan konstatera att de två partierna på ytterkanterna har funnit varandra. AnL 58 (): Jag erinrar om att det, närden sjöfarfspolitiska debatten fördes , fanns helt andra möjligheterför sjöfartsnäringen att klara sig i framfiden än de möjligheter som angavs iproposifionen, som sedan antogs av socialdemokraterna och mittenparfierna. Omden näringspolitik som vi förespråkade hade applicerats på sjöfartsnäringen,skulle denna ha haft helt andra möjligheter för framfiden än vad den har i dag.De 100 milj. kr. som begärs i propositionen är ett tecken på att sjöfartsnäringenunder nuvarande villkor anser att den infe kan klara sig utan detta statligastöd. Det är nödvändigt att utvecklar ennäringspolifik av helt annan sort än den som den socialdemokrafiska regeringennu har givit sig in på. Jag fastslår att vårt ställningstagande är i rak konsekvens med vårt ställningstagande under den sjöfarfspolitiskadebatten . Ö verenskommelse mellan staten och AnL 59 (vpk): inlägg vill jag kommenteramed följande uttalande. försöker göra sig lustig över en vissgemenskap mellan vårt parti och . Jag vill då påminna honom om attdet sjöfarfspolitiska program som antog 1980 och som han med så storfillfredsställelse åberopade i sitt första anförande - tillfredsställelsenavsåg att def är gällande och ligger fast - var en produkt av enkommunikafionsminisfer som är moderata samlingspartiets ledare. När defgäller gemenskapen mellan parfierna får vara litet försiktigarei fortsättningen. Förvånande nog har intet sätt kommit med några propåer om aft socialdemokraterna förberederrikfiinjer för aft ändra det sjöfarfspolitiska programmet för atttillfredsställa de förväntningar som finns inom de fackliga organisafionernaoch hos de sjöfarfsanställda, vilka utgår från arbetarrörelsens bestämdamålsättning att bekämpa fiffelflaggning och sjöfartens negativautvecklingstendenser. AnL 60BIRGER ROSQVIST (s): Detta ärende handlar inte enbart omsjöfartspolitik utan även om varvspolifik och sysselsättningen vid ett av vårastörsta varv. En förutsättning för aft detta avtal över huvud taget skall trädai kraft är att regeringen kan få det godkänt . I annat fallaccepterar inte avtalet. Vi handlar alltså i viss tidsnöd. Skulle denna beställning infe komma fill stånd, innebärdef för det första att Nordatlantfrafiken i fortsättningen får gå med tonnage,som börjar bli gammalt och omodernt. Andra rederier med andra fartyg tar dåöver densamma. För det andra får varv ett hål i sin orderbeläggning,vilket kan få svåra konsekvenser för arbetsmarknaden i den regionen. När vifrån socialdemokrafiskf håll har vägt def ena mot det andra, i Nr 38 utskottet och i diskussioner utanför utskottet, har vi funnit aft viskall Onsdaeen den tillstyrkadefta förslag. Mot den bakgrunden, herr falman, finns vi med och 1december 1982 bildar majoritet för regeringsförslaget. AnL 61 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): De sysselsäftningspolitiska aspekter som ingår i defta resonemang är vialla angelägna om att ta hänsyn fill. Också jag har en mycket stor respekt förde aspekterna. Men till skillnad från föredrar jag fakfiskt afträdda sysselsättningen på de svenska varven genom att bygga fartyg, som ägs avsamhället, när de betalas av samhället, förvalfas av samhället och syftar tillatt tillfredsställa samhälleliga behov, i stället för att överlämnas tillBroströms . Jaghåller med om att def finns etf visst tvång i defta sammanhang.Men jag vill göra uppmärksam på att piskan hålls av , medan de som agerar efter piskan gång efter annan är vi i ,bl. a. socialdemokraterna. Överläggningenvar härmed avslutad. Ikontraproposifionsvoteringen biträddes reservafion 1 av m. fl.med 96 röster mot 17 för reservation 2 av . 207 ledamöter avstodfrån aft rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 238 röster mot 82 förreservation 1 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 16§ Ändring i naturvårdslagen betänkande 1982/83:4 om ändring i naturvårdslagen (prop.1981/82:220). AnL 62 iLjung (m): Detta utskottsbetänkande från jordbruksutskottet är i första handföranlett av en proposition som föreslår vissa ändringar i naturvårdslagen.Jag kommer i mitt anförande endast att uppehålla mig vid denna del avbetänkandet. Iförsta hand föreslås en ändrad tillsyn av fäktverksamhefen. I proposifionenläggs det fram ett förslag om att skall kunna överlåtatillsynsansvaret åt kommunen, om kommunen så önskar. En sådan ordning kan vidförsta anblicken te sig praktisk och för den skull godtagbar. Enligt moderatasamlingsparfiets mening medför den dock betydande skillnader i behandlingen avtillsynsärenden inom samma län. Detta tycker vi är en så pass stor olägenhet att vi avvisar proposifionens förslagi denna del. Enligt vår mening bör tillsynen även fortsättningsvis utövas avlänsstyrelsen. I en annan del av propositionen föreslås ändrade reglervid anläggning av vilfhägn. Proposifionen föreslår att den gamla ordningen medsamrådsförfarande skall ersättas med fillståndspUkt - ett förhållande som defi och för sig inte vore så mycket att säga om. Beträffande mofivet förtillståndsplikten har vi dock en annan mening än jordbruksministern. Attfillståndsplikten skulle mofiveras av att hägn utgör ett hinder förallmänhetens sfrövanden i naturen kan vi inte acceptera. Vi ser vilthägn somett, om än infe så vanligt, naturligt inslag i markägarens nyttjande av sinmark. Den allemansrätfsliga princip som alla parter sätter så stort värde påhar fidigare inneburit att allmänheten fått vandra fritt där den infe utgörnågot hinder för eller skadar den normala jordbruksdriften. Med den tolkningsom blir följden av det nu föreliggande proposifionsförslaget kommermarkägarens nyttjande av sin mark att möjliggöras först efter det att man hartagit hänsyn till allmänhetens behov av strövområden. Detta är enligt moderatasamlingsparfiets mening en oacceptabel tolkning av allemansrättens innebörd,och för den skull gör vi dessa invändningar. Att det dessutom i sak är fel att påstå att ett vilthägnbegränsar allmänhetens möjligheter att ströva förbättrar infe saken. Ettvilthägn kan tvärtom vara attraktivt för den strövande allmänheten, och etfhägn byggs såvitt jag vet undantagslöst så, att stängslen förses med övergångarav ett eller annat slag. Ytterligare en försvårande omständighet när det gäller förslagetär att länsstyrelse enligt paragrafens andra stycke lämnas möjlighet attompröva ett givet fillstånd, utan att några närmare regler föreskrivits omkortaste giltighefsfid för etf tillstånd eller att något har sagts omersättning till markägaren om ett tillstånd skulle återkallas. Dessa kritiska synpunkter fillsammans har gjort att vi ireservation 2 yrkar avslag på propositionsförslaget i denna del. Vi anser attden gamla samrådsplikfen väl fyller behovet och ger fillräckligmöjlighet att påverka etf stängsels uppförande och bedöma dess lämplighet. Den omständigheten härutöver aft jakt- ochviltvårdsberedningen på nyåret kommer med förslag som berör hithörande frågorhar gjort aft vi finner def mest naturligt aft de frågor om vilfhägn som ärföremål för behandling med fördel kunde tagits upp vid det fillfälle dä jakt-och viltvårdsberedningens förslag kommer fill behandling här i . Med detta yrkar jag bifall fillreservationerna 1 och 2 i jordbruksutskottets betänkande. AnL 63BÖRJE (): Jag vill yrka bifall fill jordbruksutskottetshemställan i det föreliggande betänkandet, utom vad beträffar mom. 6 där jagyrkar bifall fill reservation 4, mom. 7 a och b där jag yrkar bifall till reservationerna 6 och 7 samt mom. 8 där jag yrkar bifall till reservafion 8. Jag skall i huvudsak uppehålla mig vid reservafion 4, som jag har fogat till utskottets betänkande och som gällernationalparker. Inom den kanske något mer traditionella naturvården hittarvi många angelägna problem som riskerar att bli bortglömda. Det kan gällasäregna men hotade nafurfyper i avlägsna delar av landet, där de flesta av ossaldrig kommer att sätta en fot. Det kan gälla skyddet av djurarter ochväxtarter som de flesta av oss aldrig kommer aft lära oss namnen på, än mindrefå möta i verkligheten. Utöver nya bestämmelser kring täktverksamhet ochvilthägn har jordbruksutskottet i det här betänkandet behandlat ett antalmofioner som på olika sätt berör nafurvårdsproblem. Kravet pä att vi verkligen skyddar våra värdefullastenaturmiljöer har filltagit i styrka, liksom kravet att vi prioriterar rätt, såatt just det som är mest värdefuUt också får det starkaste skyddet.Nafionalparksinstitutet, som återfinns i naturvårdslagens 4 och 5 §§, är detstarkaste skyddet, som skall förbehållas dé ytterst värdefulla objekten. uppstod en situation då många av våravärdefullaste objekt som behöver skydd saknade nafionalparksstatus. Vi har nubörjat rätta fill defta. Så har t. ex. Store mosse, och iÅngermanland blivit nationalparker . Listan på nationalparkerkan behöva kompletteras.