prot · G609132 · 1982-12-31 00:00:00 — 1982/83:100delvis). betänkanden 9 och 10 debatteras i ettsammanhang, och yrkanden beträffande båda dessa betänkanden får framställasunder den gemensamma överläggningen. 37 PER (): Vi har i haft glädjen att ha haftfred och därmed också frihet . En fortsatt fredlig utveckling ärangelägen för att vi skall kunna trygga och skydda vår frihet och vårtoberoende. En överväldigande majoritet i vårt land stöderneutralitetspolitiken i övertygelse om att den varit en av förutsättningarnaför vår långa fredsperiod och att den även i fortsättningen ger oss de bästamöjligheterna att undgå att dras in i en stormaktskonflikt. Tilltron till vårneutralitetspolitik bygger i hög grad på tilltron till våra försvarsåtgärder.Försvaret måste ha en sådan styrka och sammansättning att allvaret ineutraHtetspohfiken inte kan misstros av någon. I försvarsutskottets nu föreliggande enhälliga avsnitt omsäkerhetspolitiken sägs att säkerhetspohfiken för att den skall vara trovärdigoch reahstisk måste stödjas av ett starkt totalförsvar. Totalförsvaret har denönskade fredsbevarande förmågan, om inte någon kan göra bedömningen att det ärlönsamt med hot, påtryckningar eller angrepp mot . Då, men först då. är säkerhetspolitikenssyfte att bevara landets fred, frihet och oberoende uppfyllt. Detär värdefullt att de fyra partier som ingår i försvarsutskottet är eniga om desäkerhetspolifiskä principerna. I årets budgetpropositionrörande försvaret framhålls: "Utvecklingeni världen har präglats av tilltagande spänning ochosäkerhet på både det politiska och ekonomiska området." Vidare heter deti budgetpropositionen om vårt närområde; "Somdel av kan de nordiska länderna inte undgå att beröras av destormaktsmotsättningar som präglar förhandlingarna om konfinentens säkerhet.Härtill kommer det nordiska områdets växande strategiska betydelse. En orsakhärtill är utbyggnaden av de sovjetiska marinbaserna på Kola-halvön, varslokalisering delvis är betingad av geografiska faktorer och den vapentekniskautvecklingen. Den ökning av den militära aktiviteten i det nordiska området somblivit resultatet bör ses som ett led i supermakternas bevakande av sinaglobala intressen och som en del av den strategiska maktbalansen dem emellan,och den kan därför inte uppfattas som riktad mot . Utvecklingen kan dockinte undgå att på olika sätt få återverkningar också för del. Därmedställs stora krav på vår egen förmåga att även i fortsättningen upprätthållarespekten för vårt lands territoriella integritet och säkerhetspolitiska linje.De grova kränkningar av svenskt territorialvatten och svenskt militärtskyddsområde som en eller flera främmande ubåtar sedan gjort sigskyldiga till utgör en allvarlig påminnelse härom. Det svenska territorietskall skyddas mot kränkningar med alla tillgängliga medel." Detta skrivs alltså ibudgetpropositionen, som vi fick . Motdetta avsnitt om protesterade kommunisterna i en motionoch tyckte att det var beklämmande att socialdemokratiska regeringenssäkerhetspolitiska överväganden lika väl kunde vara signerade av en moderatförsvarsminister. Jagbehöver kanske inte nämna - men jag gör det ändå - att det kommunisfiskamotionsyrkandet är avstyrkt av ett enhälligt försvarsutskott. Av det jag anfört och av det citat jag läst upp framgår att enighetenfinns mellan de fyra i försvarsutskottet ingående parfierna såväl omsäkerhetspolitikens inriktning som om att utvecklingen i världen och i vårtnordiska närområde kännetecknas av ökad spänning och större osäkerhet. Detta ärmed ytterligare skärpa bekräftat genom den publicerade utredningen. Av den utredningen framgår att den i Blekingestrandade Sovjetubåten inte var någon "ensling", utan att Sovjetsystematiskt utforskar svensk skärgård. framgår också att tyvärr ej kan skydda sittterritorium mot kränkningar. Här måste ökade insatser göras, och detta medförkostnader som ligger utom och över vad som planerades vid 1982 årsförsvarsbeslut. Som grund försvarsbeslut låg ett omfattande,flerårigt utredningsarbete inom 1978 års försvarskommitté. som försvarsutskottet, vilket beredde 1982års försvarsbeslut, var medvetna om svenska statens besvärliga ekonomi. Dettakom också till uttryck i det femåriga beslut som tog förraåret, dvs. för mindre än . Vi var också överens om vilket värde det ligger i attförsvaret får arbeta med långsiktiga femåriga försvarsramar som medför attförsvaret får större effekt av anslagna pengar. I den enhälliga delen av försvarsbeslutet låg också ettmycket starkt krav på rationalisering och på minskning av antalet anställdainom det militära försvaret med i genomsnitt , dvs. en så storminskning som bedömdes vara möjlig att klara med naturlig avgång och genom omflyttningav personal. I försvarsbeslutet är alltså inbyggd en personalkostnadsminskningom nära - allt i syfte att manskall ha möjlighet att inom begränsade ramar tillföra försvaret angelägenmateriel. Efter långa och ingående utredningar enades vi också omett mera rättvisande försvarsprisindex för att öka planeringssäkerheten och föratt så långt möjligt är eftersträva att försvarets pengar skulle ha lika storköpkraft det femte året av planeringsramen som det första. Det enda av dessaenhälliga beslut som kvarstår efter mindre än är, herr talman, kravetpå personalminskning inom försvaret. Kostnadsramarna- även den egna- har regeringspartietövergivit. Likaså har regeringen urholkat försvarsprisindex redan första året -i praktiken har man alltså rivit upp junibeslut från . När man tar del av prisutvecklingen ochriksräkenskapsverkets tabeller över statsbudgetens utveckhng under de senastetio budgetåren - dvs. tiden /72-1981/82 - finner man att konsumentprisindexhar ökat och att de samlade statsutgifterna har ökat med 324 %.Försvarsdepartementet är det enda departement där ökningstakten är . Noga räknat är ökningen för försvaret . Som jämförelse kan nämnas attbudgeten för kommundepartementet har ökat , för industridepartementetmed och för . Av detta framgår att försvaret fått arbeta med krympandeanslag och minskande köpkraft under en lång följd av år. Det är ingalundaförsvarskostnadernas utveckling som medfört nuvarande stora, alltför stora,budgetunderskott. Det är förunderligt, att somregeringen uttalar att säkerhetspolitiska läge har blivit mer utsatthar den också föreslagit lägre anslagsramar, anslagsnivåer som därtill aldrigvarit föremål för långsiktig planering. Varken regering eller militära myndigheter kan i nulägetomtala hur detta kommer att förändra försvarets fredsbevarande styrka. I dentill regeringen i går överlämnade skrivelsen från försvarsstabschefen sägsockså klart att det numera inte finns möjligheter att fullföljaförsvarsbeslutet. Vi vet egentligen inte mer än att regeringen föreslår atten jaktdivision skall utgå. Det ger en besparing under innevarande femårsperiodom ca 150 Men det medfören allvarlig reducering av jaktförsvaret 1985-1995, och regeringen avser ocksåatt försvaga försvaret i genom att senarelägga en Norrlandsbrigad,vilket bedöms ge en besparing om ca 50 milj. kr. Men var skall övrigabesparingar tas? Ipropositionen nämnda anslagsneddragningar och påverkan av devalveringen medföratt försvaret måste minska utgifterna med väsentligt mer än 1 000 milj. kr.under de fyra år som återstår av försvarsbeslut. Det finns tyvärr ingafärdiga planer om hur detta påverkar krigsorganisationen och försvaretsfredsbevarande förmåga. Enligt1982 års beslut minskas anställd personal i snabbaste möjliga takt. Dettainnebär att de föreslagna ytterligare besparingarna i allt väsenthgt måste gåut över angelägen materielanskaffning till försvaret. Uteblivna försvarsbeställningartill t. ex. varv och verkstäder - ofta i av arbetslöshet drabbade bygder- måstekompenseras med statligt stöd i olika former. Den ryckighet i försvaretsplanering som blir följden av regeringens förslag ger också sämre försvarskraftper anslagen krona. Varken statsfinanser, sysselsättning eller samhällsekonomi gagnas avregeringens besparingsiver på försvarsområdet. Trotsatt vi moderater är mera återhållsamma än andra med statens utgifter, håller vid de försvarsramar för innevarande femårsperiod som beslöt ijuni . Jag vill beklaga att alla andra partier frångått detta beslut.Varken den polifiska eller den militära utvecklingen i vår nära omvärld gerstöd för någon begränsning av försvarets styrka jämfört med årsförsvarsbeslut, tvärtom. De förstärkningar som t. ex. ubåtskommissionenföreslår bör läggas ovanpå försvarsramar. Andra moderata ledamöter i försvarsutskottet kommer att beröra t. ex.JAS, frivilligorganisationer, civilförsvar och ekonomiskt försvar. Jag villdock som utskottsordförande här uttala min glädje över att försvarsutskottetsledamöter enigt stöder att ett positivt JAS-beslut skall tas nu och också villge bättre arbetsmöjligheter för försvarets frivilliga organisationer. I förvissningen om att ett starkt totalförsvar med däri ingåendehemvärn och andra frivilliga försvarsorganisationer är landets viktigaste ochmest omfattande rörelse för fred och frihet yrkar jag bifall till de reservationerdär mitt namn förekommer och i övrigt till försvarsutskottets hemställan idess betänkande nr 9. Med anledning av att åhörare demonstrerade, bl. a.genom att i talkör ropa slagord, yttrade Sombekant är inte opinionsyttringar tillåtna bland åhörarna. 39 iGävle (c): Utvecklingen i världen har präglats avtilltagande spänning och osäkerhet på både det politiska och det ekonomiskaområdet. Den tendens till konfrontationspolitik mellan supermakterna som har ersattavspänningen synes fortsätta, trots att nya samtal mellan dem, inletts ombegränsning av kärnvapen. Världens rustningar ökar mot alltmer ofattbaranivåer. Den internafionella ekonomin genomgår en allt djupare kris,som tar sig uttryck i stagnerande produktion och ständigt ökande arbetslöshet.Denna utveckling utgör ett hot mot vår säkerhet och vår välfärd. Den tilltagande användningen av våld på olika håll ivärlden inger också oro. Den minskande respekten för folkrätten och FN-stadgansprinciper har åtföljts av ett alltmer öppet åsidosättande av FN;s uttaladevilja. Också säkerhetsrådets beslut har upprepade gånger trotsats. FN:sgeneralsekreterare har varnat för att medlemsländerna genom att avlägsna sigfrån stadgans normer och förpliktelser närmar sig en ny internationell anarki.Ett stärkande av FN:s roll som instrument för kollektiv säkerhet ter sig därförytterst angeläget. Tempot på kapprustningens område har stegrats, medanpraktiskt taget inga substantiella framsteg gjorts i centralarustningskontrolls- och nedrustningsfrågor. Den växande fredsopinionen utgören sund reaktion mot regeringarnas oförmåga att bryta rustningarnas ondacirkel. FN:s generalförsamlings andra specialsession förnedrustning blev en missräkning för alla som hoppats attvärldssamfundet skulle lyckas utarbeta och anta ett fullständigt nedrustningsprogram.Huvudansvaret för de uteblivna resultaten härvidlag torde - uttalarföredragande statsrådet, och jag delar den uppfattningen - få delas av de bådasupermakterna. Den ökning av den militära aktiviteten i det nordiskaområdet som blivit resultatet bör ses som ett led i supermakternas bevakande avsina globala intressen och som en del av den strategiska maktbalansen dememellan, och den kan därför inte uppfattas som primärt riktad mot Sverige.Utvecklingen kan dock inte undgå att på olika sätt få återverkningar också förNordens del. Därmed ställs stora krav på vår egen förmåga att även ifortsättningen upprätthålla respekten för vårt lands territoriella integritetoch säkerhetspolitiska linje. De grova kränkningar av svensktterritorialvatten och svenskt militärt skyddsområde som flera främmande ubåtargjort sig skyldiga till utgör en allvarlig påminnelse härom. Det svenskaterritoriet skall med fasthet och kraft skyddas mot kränkningar med allatillgängliga medel. I de nordiska länderna finns inte några kärnvapen. Det ärviktigt att detta läge består. Regeringen måste därför eftersträva att få tillstånd överenskommelser som gör till en kärnvapenfri zon. Sådanaöverenskommelser kan lindra spänningen mellan blocken och minska risken för attländerna utsätts för kärnvapenanfall. anser att en kärnvapenfri zon iNorden skall ses som ett första steg mot ett kärnvapenfritt . I dagframstår det också tydligare än någonsin att hela måste omfattas aven sådan zon. De senaste årens utveckling i världen förändrar, enligtmitt sätt att se, inte de allmänna slutsatser som drogs i 1982 årsförsvarsbeslut. Grundernaför de säkerhetspolitiska överväganden som redovisades i sambanddärmed, och om vilka enighet rådde i , kvarstår oförändrade. Densvenska säkerhetspolitiken, grundad på vår alliansfrihet syftande tillneutralitet i krig och stödd på ett för våra förhållanden starkt försvar, börligga fast. Det är viktigt att regeringen konsekvent och bestämt fullföljerdenna politik. En fråga av säkerhetspolitisk art som försvarsutskottethar behandlat är den motion som och har väckt om attgästande främmande fartyg inte bör ha kärnvapen ombord vid besök i svensk hamn.Regeringen har , bara någon vecka efter motionskravet från , beslutatatt kräva att gästande fartyg inte skall ha kärnvapen när de går in i svenskhamn. Det är bra att regeringen på denna punkt reagerade så snabbt på dettacenterkrav. Beträffande utvecklingen av försvarets ekonomi har den,precis som alla andra delar av samhället, fått känna av den försämrade samhällsekonomin.Det har också skett en del politiska förskjutningar sedan försvarsbeslutet imaj 1982. Socialdemokraternas planeringsnivå i försvarsutskottet ligger nu 200miljoner under försvarsbeslutet. ligger 100 miljoner under. har däremot nu frångått den ekonomiska nivåsom de hade genom att gå ner med ca 370 miljoner. De accepterar numittenregeringens nivå, som också blev beslut. Det är ett politisktintressant faktum att nu accepterar den nivå som de kritiserade förett år sedan. har något överraskande hamnat på densocialdemokratiska hnjen. Jag beklagar den utvecklingen, som innebär attmittenpartierna nu på mycket länge delar sig iförsvarsfrågan. När det gäller det militära försvarets fortsattautveckling anser vi från sida att man i första hand bör behällainriktningen mot en femte fullständig Norrlandsbrigad. I avvaktan på ÖB:sprogramplan och regeringens prövning av denna bör nu inte hellerfatta beslut om bibehållande eller ändrad lokalisering av den tolftejaktdivisionen. ÖB:s planering har tillförts ytterligare material genomförslaget från . Vi anser från sida att ÖB nusnarast bör sammanväga de ekonomiska konsekvenser som detta medför, ochregeringen bör sedan återkomma till . Om en omplanering inte kangöras måste åtminstone delvis nya medel till. Medel får inte saknas för atttill fullo täcka de ökade kraven på bättre ubåtsjaktskapacitet. Frågan om JAS avgjordes av en majoritet iriksdagen. av utredande fanns det då ett bra underlag för enslutlig bedömning av efterträdare till Viggensystemet. har varit ett braplan, som väl fyllt sin roll i krigsorganisationen och som också ingett respekti omvärlden. Det kan därför finnas anledning att också erinra om det storaantal kränkningar av vårt luftrum som äger rum nästan . Därför är detnödvändigt att vi kan agera med kraft och fasthet när det gälleratt hålla tillbaka sådana kränkningar av luftrummet. Det JAS-plan som skall byggas kommer att vara ettmindre plan än men kommer ändå att vara ett plan med fullgoda prestanda.Att bygga etteget plan i är ett bra bevis på att vi fullföljer vårsäkerhetspolitiska linje. Genom att vi själva utvecklar planet kan vi också blimindre beroende än om vi hade valt den andra linjen, att köpa färdiga flygplanutifrån. Det är viktigt när det gäller JAS-ekonomin att komma ihågatt beslutet grundar sig på ett försvarsprisindex. Gör man avindexeringar somberör detta, innebär det en ny och förändrad situation för många av försvaretslångsiktiga ekonomiska åtaganden. Socialdemokraterna ansåg att man inte då kunde taställning i JAS-frågan. De osäkerheter som man pekade på har man undersökt. Jagkan inte finna att man egentligen på någon punkt anger några andra slutsatserän vad vi redan då kom fram till. Det som hänt är bara förhalnirig ochytterligare en beslutsfidpunkt. Det är inte heller någon hemlighet att socialdemokraternainför valrörelsen har felinformerat allmänheten om sin ståndpunkt. Man hardirekt påstått att man var emot JAS. - i regeringsställning - säger man ipropositionen att man var för JAS . Men det är bra, och jag delarförsvarsutskottets ordförandes uppfattning att vi nu har en stark majoritet föratt vi skall ha ett JAS-system, även om vi är oense om de ekonomiska nivåerna. Det som har redovisats ochsom berör svensk säkerhetspolitik är allvarligt. Ubåtskränkningarna har väcktberättigad vrede hos den svenska allmänheten. Ytterst är de ett hot mot enfredlig utveckling i vårt närområde. Men det som inträffat får inte leda tillatt vi tror att vi kan lösa problemen bara genom mera pengar. Det är viktigt att vår säkerhetspohtik är långsiktig ochkonsekvent. Vi måste arbeta vidare med en fast utrikespolitik, ett ökatengagemang i nedrustningsarbetet, ett fortsatt engagemang för jordens fatfiga,en handelspolitik som vidgas åt olika håll och sist, men inte minst, enförsvarspolitik som visar att vi vill värna vår frihet och vårt oberoende. Jag vill med detta yrka bifall tillreservafionerna 1,5,7,10,11 och 12. Innan jag ger ordet till vill jag meddelaatt anslag om kvällsplenum nu uppsatts. 41 (): har det internationella lägetkraftigt försämrats. En kylig vind drar genom världen. Spänningarna ökar, ochkonflikterna blir bara fler och allvarligare. Många känner oro inför framfiden,och det gäller särskilt ungdomen. Det är stormakternas oförmåga att klara sin egen fruktanför varandra som ger anledning till oro. Det är stormakterna som inneharekonomisk, politisk och militär makt. Det är stormakterna som har världens ödei sina händer. Därförborde stormakterna kunna ange konstruktiva lösningar på världenssäkerhetspolitiska problem. Stormakternas kapprustning ökar och är ett hot motsmåstater. upplever på mycket nära håll hur resurserna för anfall, ävenmycket snabba sådana, har ökat. Ökad attackflygkapacitet hos öst ökar kraven påsvenskt luftförsvar och på svenskt civilförsvar. Likaså ställer tillkomsten avvästs kryssningsrobotar nya krav på svenskt luftförsvar. Nytt och kraffigtpansar i moderna stridsvagnar ställer nya krav på vårt pansarvärnssystem. Det är i stort dessa förutsättningar som gäller när viskall fatta beslut om hur vårt totalförsvar skall utformas. Visserligen har aktningsvärda försök gjorts för attåstadkomma rustningsbegränsningar, men har detta ej givit resultat. I budgetpropositionen säger regeringen att den kommer attintensifiera ansträngningarna för att främja internationell fred ochavspänning, och det tycker jag är bra. I proposifionen säger regeringen vidare:"Den växande fredsrörelsen i världen utgör en sund reakfion motregeringarnas oförmåga att bryta rustningarnas onda cirkel." Jag kan instämma i det. Fredsrörelserna har väckt myckenuppmärksamhet, och bakgrunden är uppenbar. Den är, som jag nämnt tidigare, denomfattande upprustningen och framför allt risken för ett kärnvapenkrig, därstormakterna kan dela ut förintande slag mot sig själva och mot världen iövrigt. Fredsarbetet får dock inte vara någon särskild gruppsegendom. Om freden inte tillhör alla är det ingen fred, utan endast anledningtill ytterligare splittring och strid. Min uppfattning är att fredsrörelsernaskall överbrygga motsättningar mellan folk och länder och därigenom minska konfliktanledningar. Vårt försvars huvuduppgift är att vara fredsbevarande. Detinnebär att vi skall bidra till lugn och stabilitet i världen. Vi skall ocksåundvika att bli indragna i ett krig, om ett sådant skulle bryta ut. Vårtförsvar måste vara trovärdigt och väl balanserat mot alla angreppsformer. har påfrestningarna på vårt försvar blivitallt större. Vi har fått en rad rapporter om att ubåtar iakttagits på svensktvatten. Ändå var det närmast en chock att verksamheten ökat så kraftigt och attoperationerna mot oss är så omfattande som nuredovisat. Att stormakten så hänsynslöst kränker en liten grannstatkänns mycket allvarligt. Och att så uppenbart ljuger, liksom i fråga omU 137 i , får självfallet betydelse för vår syn över huvud taget på vaddenna supermakt framför. Gör tankeexperimentet att någon hade sagtatt 1982 skulle tvingas använda vapenmakt långt inne på egetterritorium mot militära enheter från ett främmande land! Ingen skulle ha trottpå något sådant. Men detta var alltså vad som hände. tvingas attanvända vapenmakt för att freda sitt territorium och sin integritet - och dettai ett läge som vi ändå betecknar som fredstillstånd. Riksdagensförsvarsbeslut innebar att uppgiften att kunna upptäcka och bekämpafrämmande ubåtar åter togs upp som en viktig funktion för försvaret. Sedanförsvarsbeslutet har denna funktion varit kraftigt nedprioriterad. Försvarskommitténiriför fjolårets beslut uttalade att vi redan i fredstid och vid neutralitetmåste kunna värna vårt land- och sjöterritorium och vårt luftrum motkränkningar. Kommittén uttalade att "i fred måste beredskap för insats motkränkningar av vårt territorium och luftrum kontinuerligt upprätthållas". Ubåtsskyddskommissionenhar övertygande visat att vi för att på ett rimligt sätt kunna värna oss motkränkningar av ubåtar behöver större resurser än dem som anslog för denna uppgift. Kommissionen föreslår ungefär en fördubbling av deninsats som då beslöts för försvarsbeslutsperiodens . Man kan uttryckadet så, att vi måste öka risken för upptäckt och bekämpning så mycket att denkränkande parten uppfattar att priset för fortsatta kränkningar blir högt.Polifiska deklarationer och protester från vårt land har inte haft någon effekt- tvärtom har ju verksamheten mot oss trappats upp efter händelserna iKarlskrona . Mot denna bakgrund är det helt nödvändigt att förstärkaresurserna för att upptäcka och bekämpa främmande ubåtar. Kanskemåste vi gå så långt att vi säger att en del medel som vi har för bekämpning avubåtar i krigsfid - då man syftar till att sänka fientliga ubåtar -måste få fillgripasredan i fredstid. Men likväl behövs också särskilda vapen för fredstid, i defall där vi vill kunna skada en ubåt eller tvinga upp den fill ytan. Demer omfattande resurserna behövs dock för att man skall kunna upptäcka ubåtar.Det är en svår uppgift, eftersom olika salthalter, olika temperaturskikt,bottenförhållanden och magnetiskt underiag på många håll kraffigt försvåraranvändning av utrustning som används för spaning efter ubåtar t. ex. ute påvärldshaven. Det här betyder'att till stor del självt måste finna utnya metoder, vilket kräver forskning och därefter utveckling av nyaspaningsmedel. Förhoppningsvis skall också svensk industri kunna finna dettaområde intressant och kanske relativt snart kunna ge oss dessa nya möjligheter. Ubåtsskyddskommissionenhar angivit ett exempel på hur man i stora drag skulle förstärka ubåtsskyddetutöver det som inrymdes i fjolårets riksdagsbeslut. Det ankommer påregeringen att förelägga förslag, i den mån inte beställningarna kangöras inom redan givna bemyndiganden. Från sida är vi beredda attbifalla ett sådant förslag. Detta innebär en utökad uppgift för försvaret. Dethade troligen varit möjligt att genom ökade rafionaliseringar inom fredsdriftenav försvaret inrymma också detta i den försvarsram som beslöts . Men pågrund av att denna ram reellt har minskat genom regeringens förslag kanman säga att ytterligare besparingsåtgärder - utöver dem som beslöts -redan har intecknats. Detta minskar självfallet möjligheten att inrymma även denya uppgifterna utan att anvisa nya medel. Folkpartietsgrundinställning är- såsom den redovisades redan i partimotionen i början avåret - att det är viktigt att hålla uppe försvarets effekt och förmåga, alltsåkrigsorganisationen och dess kvalitet. Besparingar måste i stället inriktas påatt rationalisera den fredstida verksamheten - minska byggnadsverksamheten inomförsvaret och att vidta ytterligare åtgärder av detta slag.