prot · G60914 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:14 1 §Anmälan om kompletteringsval till utskott Socialdemokratiskariksdagsgruppen har som suppleant i utrikes- och försvarsutskotten under OlleGöranssons ledighet anmält hans ersättare . suppleanti utrikesutskottet () suppleanti försvarsutskottet () 2 §Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 3§ Riksdagsarbetet fram till juluppehållet Tillkammarens ledamöter har utdelats en preliminär plan för kammarens sammanträdenden 26 oktober-den 17 december 1982. Enligt planen skall kammarens sistaarbetsplenum hållas och det sistasammanträdet för besvarande av frågor och interpellationer äga rum måndagen den13 december. Enförteckning över de propositioner som kommer att överlämnas till riksdagenunder tiden fram till juluppehållet beräknas föreligga i slutet av denna vecka.Så snart denna förteckning erhållits kommer en ärendeplan att upprättas. 4 § Svar på fråga 1982/83:3 om högskolans antagningssystem har frågat mig vilka konkretaförändringar jag vill genomföra för att förbättra högskolans antagningssystem. Antalet sökande till utbildningslinjer i högskolan ärväsentligt större än antalet nybörjarplatser. Ett urval måste därför allfidgöras, och det finns för detta urval ingen metod som är problemfri eller somkan tillgodose alla krav som kan ställas från olika grupper av sökande. Urvalsreglerna har ändrats undersenare år. Vid antagningen inför höstens utbildning har vissa nya urvalsreglertillämpats . Dessa beslutades av ochinnebär bl. a. att möjligheterna har ökat för ungdomar att komma in påutbildningslinjer. Det är enligt min mening viktigt att studera de faktiskaeffekterna av de förändringar som gjorts inte bara för ungdomar som kommermer eller mindre direkt från gymnasieskolan utan också för andra kategoriersökande. vill jag framhålla att det antagningssystem som byggts uppsedan mitten av är komplicerat och att det inte är bra att fortsättaatt "lappa" i systemet, särskilt om inte effekterna med riågon störresäkerhet kan förutses. Jag vill erinra om att universitets- och högskoleämbetet(UHÄ) har i uppdrag att belysa vilka konsekvensergymnasieutredningens förslag till studieorganisation och betygssystem får närdet gäller fillträde till grundläggande högskoleutbildning. Vid fullgörande avdetta uppdrag skall också de erfarenheter som UHÄ gjort av det nu tillämpadeantagningssystemet beaktas. Jag avser att ta initiativ till en översyn avtillträdessysfemet i stort när UHÄ:s redovisning föreligger. Jag vill därmedinte utesluta att smärre justeringar i de nuvarande reglerna kan visa sigmotiverade i avvaktan på resultat av denna översyn. 4JÖRGEN (): Jag tackar utbildningsministern för svaret på min fråga. Antagningen till de högskoleutbildningar som började ihöst visar klart och entydigt att högskolans antagningssystem måste förändras.Den uppfattningen delar uppenbarligen utbildningsministern, som gerbeskedet att hon kommer att ta initiativ till en översyn av tillträdessystemet. Däremot ger utbildningsministern inte några konkretabesked om vilken inriktning översynsarbetet skall ha. Från sida har vi gång på gång slagit fast attkonsekvenserna av antagningssystemet är oacceptabla. Konkret har vi för detförsta föreslagit att andelen garanterade platser för ungdomar skall ökaytterligare. Den nuvarande garantin för direktövergång omfattande en tredjedelav platserna bör öka till . För det andra har vi pläderat för ett systemmed s. k. viktade betyg. Vid antagningen till t. ex. naturvetenskapligahögskoleutbild- ningar bör betygen i naturvetenskapliga skolämnen vägatyngre än betygen i andra ämnen. Vi har för det tredje sagt att betygen också ifortsättningen måste få en avgörande betydelse men att man bör pröva att i endel fall komplettera med antagningstester. Jag vågar påstå att de här kravenhar fått. ett betydande gensvar hos föräldrar, lärare och elever. Några motsvarande konkreta viljeyttringar har inte avhörtsfrån socialde-niokratiskt håll. Tvärtom har socialdemokraterna motsatt sig deförbättringar som har genomfört efter förslag från liberalt håll.Jag tänker t. ex. på borttagandet av föreningsmeriterna som urvalsgrund förtillträde till högskoleutbildning. Det visade sig ju att föreningsmeriternaslog orättvist. Gränsdragningen var svår, och kvinnor missgynnadessystemafiskt. Det var bakgrunden till att UHÄ föreslog att föreningsmeriternaskulle tas bort. Tyvärr röstade socialdemokraterna emot det förslaget. Det ärdärför befogat med en första följdfråga till utbildningsministern: lova att socialdemokraterna inte kommer att föreslåinförande av föreningsmeriter igen? En andra följdfråga är: Kan tänka sigatt andelen garanterade platser för ungdomar ytterligare ökas? Slutligen har jagen tredje följdfråga: Tycker utbildningsministern att det är rimligt att man iden kommande översynen överväger att också införa s. k. viktade betyg? Anf.5 Utbildningsministern : Herr talman! och jagär överens om att det är en mängd svagheter i systemet. Jag vill då erinra omatt har innehaft regeringsansvaret , varunder de härsvagheterna bara har ökat. har ett särskilt ansvar för högskolan,eftersom en folkparfist innehaft högskoleministerposten. Visocialdemokrater har innehaft regeringsansvaret i . Jag tänker i daginte gå närmare in i konkreta detaljer - det är för tidigt för det. 6JÖRGEN (): Ja, det är rikfigt, , attfolkpartiet har innehaft regeringsansvaret. Och vi har använt detregeringsansvaret till att föreslå konkreta, vettiga förändringar i högskolansantagningssystem. Vi har föreslagit - och fått med oss på det - skall ta bort föreningsmeriterna. Vi har minskat betydelsen avarbetslivserfarenhet: På båda dessa punkter, som alltså innebar förbättringar,röstade socialdemokraterna emot oss. Systemet har alltså förbättrats, men detåterstår ännu väldigt mycket att göra. Jag vet att många elever, föräldrar och andra nu är oroadeöver att socialdemokraterna kanske vill göra det svårare för ungdomar att kommain i högskolan, att socialdemokraterna kanske vill återvända till denståndpunkt de intog här i kammaren och öka betydelsen av arbetslivserfarenhetjämfört med , samt att de kanske vill återinföra föreningsmeriterna igen.Därför är det mycket befogat att fråga den nytillträdande socialdemokratiskaregeringen och utbildningsministern: Vad tycker ni konkret i de här frågorna?Vad Om spärrarna till högskolan tycker ni om föreningsmeriterna? Många väntar på svar påjust dessa frågor, och därför upprepar jag dem. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1982/83:21 om spärrarna till högskolan har frågat mig omregeringen avser att lätta på spärrarna till högskolan. I regeringsförklaringen slås fast som en utgångspunkt förden fortsatta utbildningspolitiken att alla människor måste få kunskaper föratt behärska och påverka de egna levnadsbetingelserna och utvecklingen isamhället. Detta kommer självfallet liksom att kräva storaåtaganden, sorn berör alla delar av utbildningsväsendet: ,gymnasieskolan, vuxenutbildningen och högskolan. Det gäller såväl innehållet iutbildningen och utbildningens organisafion och arbetsformer som fördelningenav resurser av olika slag på utbildning, olika grupper och olika regioner. Det är inte möjligt att ge högskoleutbildning åt alla somefterfrågar sådan utbildning. riksdagsbeslut om högskolereformenslogs fast att högskoleutbildningen skall planeras med hänsyn till de enskildasefterfrågan, arbetslivets behov och tillgängliga resurser. Jag är för min delinte beredd att frångå dessa principer för planeringen. Vad detta konkret skallinnebära i fråga om antal utbildningsplatser måste självfallet prövas i detårliga budgetarbetet. Jagåterkommer närmast till dessa frågor budgetproposition. AnL 8 (): I sex sidor tättskriven regeringsförklaringägnas sex rader åt hela skol- och utbildningsväsendet. Efter ett inledandekonstaterande att alla människor behöver kunskaper fastslär den nya regeringenatt barn är i skolan för att lära och utvecklas. Med tanke på tidigaresocialdemokratiska försyndelser på området kanske det känns viktigt för ensocialdemokratisk regering att slå fast detta. För en moderat tycks det som ensådan uppenbar självklarhet att det inte skulle behöva ta i anspråk en av detre meningar som man i regeringsförklaringen ägnar målen för svenskutbildningspolitik. Därefter konstateras att kunskap "blir allt viktigareju mer komplicerat samhällsliv och teknik blir". Jag ber om ursäkt för attdet är litet dålig svenska i meningen, men jag läser innantill. Det är ju inteheller något särskilt sensationellt konstaterande. Så kommer den enda mening som antyder något ominriktningen av utbildningspolitiken, och den lyder; "Därför får tillgångtill kunskap inte vara ett privilegium för en avgränsad krets." Vid en granskning av de möjligheter att inhämta kunskapersom det svenska samhället bjuder kan man bara finna ett område där det verkligenfinns snäva och hårda, av samhället fastställda gränsdragningar förkunskapsinhämtande, och det är högskolan. Om regeringsförklaringens ord överhuvud taget betyder något konkret, måste denna mening då rimligen betyda atthögskolan skall öppnas åtminstone för fler. Och det skulle ju vara en konkretåtgärd inte minst i tider med svåra sysselsättningsproblem för våra ungdomar. Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret på min fråga. Svaret innebär att inte heller den meningen iregeringsförklaringen betyder något konkret. Det måste vara tråkigt att gå in iuppgiften som utbildningsminister under sådana förutsättningar och med så ringaav regeringen uttalade ambitioner på utbildningsområdet. Vi får hoppas attutbildningsministern själv har fantasi att åstadkomma något bättre ifortsättningen. Om skatte- och skattefondssparandet AnL 9Utbildningsministern : Herr talman! Också vi socialdemokratertycker att det som uttalas om kunskaper i regeringsdeklarationen är någotganska självklart. Men detta uttalande måste trots allt göras, eftersom vi sålänge har utsatts för helt orättvisa beskyllningar just på den punkten. När visäger att utbildning och kunskaper inte skall vara ett privilegium för några fåinnebär det att det finns massor att göra på alla utbildningsområden. Det verkar som om var okunnig om att vihar ett stort problem på område. Det finns många som harofullständig grundskoleutbildning. Detta vill den socialdemokratiska regeringenangripa, som statsrådet redan har aviserat. Vi vill se till att desom vill få utbildning på gymnasienivå skall kunna få det, och vi vill arbetaför att rekryteringen fill den högre utbildningen skall bli mer rättvis. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1982/83:1 om skatte- ochskattefondssparandet 10 Ekonomi- och budgetministern talman! har frågat mig om jag avser att föreslå att detvärdesäkra lönesparandet (skatte- och skattefondssparandet) skall upphöraeller att villkoren väsentligt förändras och i så fall från vilken tidpunkt. Såsom uttalats i den krisplan som regeringen nyligenoffentliggjort skall bl. a. de skatteredukfioner som utgår inom ramen för dets. k. skattesparandet fr. o. m. taxering minskas med fioprocentenheter. Det innebär att skattereduktionen blir för skattesparkontooch för skatte-fondskonto. En proposition om detta kommer att föreläggasriksdagen . Om skatte- och skattefondssparandet AnL 11KNUT (): Jag skall be att få tacka ekonomi- ochbudgetministern för svaret på min fråga .Sedan frågan ställdes har ju ett parav frågetecknen rätats ut. Som ju också framgick av svaret kommer villkoren fördet värdesäkra lönesparandet att ändras fr. o. m. . Beklagligtvis fårnu spararna, vilkas sparinsats är ytterst betydelsefull för att vi skall kommatill rätta med den ekonomiska krisen, se sin svångrem åtdragen ett par extrahål. Som ytterligare lök på laxen kommer så förslaget att slopa lindringarna ibeskattningen av aktieutdelningar. När det värdesäkra lönesparandet infördes hösten 1978föredrog nio av fio att spara i bank i stället för i aktiefonder. Först 1980när skattereduktionen för sparandet i aktiefondskonto höjdes från 20 fill 30 %tog denna sparform rikfig fart. Bidragande orsaker var självfallet ocksålindringen i beskattningen av aktieutdelningar och vissa lättnader irealisationsvinstbeskattningen. är det inte längre utan avspararna som väljer aktiefondskontona. 1 fanns det 501 000 sådana kontonsamt 747 000 i banksparandet. Tillsammans har det öppnats 1 248 000 konton ivärdesäkra lönesparandet, och även om en del personer använt sig av bådasparformerna är det säkerligen ingen överdrift att påstå att över en miljonsvenskar använder sig av denna sparform. Onekligen är detta en stor framgånginte minst mot bakgrund av att det sparade beloppet utgör sammanlagt ca 11miljarder kronor. Socialdemokraterna har från allra första början motsattsig denna sparform, och yrkade man i en parfimotion attskattesparandet skulle avvecklas . Motiven härför varatt sparformen var för kostsam, att den inte ökade det totala sparandet iekonomin och att sparformen inte lyckats attrahera de breda löntagargruppernaoch således var fördelningspolitiskt förkastlig. Vad beträffar kostnaderna är skattebortfallet inte mer änhälften mot vad bortfallet skulle vara om löntagarfonder införts för sammasparbelopp. Den statliga lönsparkommitténs undersökningar motsäger de övrigapåståendena. Det finns inget entydigt samband emellan lönesparandet ochhushållsinkomsten. När det gäller nysparandet anger av de fillfrågade attderas sparande är ett nysparande. Lägg därtill att det årliga sparbeloppet ärmaximerat fill . och att skattereduktionen har samma värde oavsettinkomstnivå, så framgår det att det värdesäkra lönesparandet även har enlåginkomstprofil. har socialdemokraterna alltså delvis bytt fot och låtersparformen vara kvar- låt vara med försämrade villkor. Frågan är emellerfid hurlänge. "En övergång fill ett fördelningspolifiskt bättre motiverat stödtill sparandet kommer att prövas", heter det. En naturlig följdfråga är dåom man kan förvänta sig att det värdesäkra lönesparandetkommer att upphöra eller dess villkor än en gång försämras och vad som i såfall väntar oss i stället. 12Ekonomi- och budgetministern : Först vill jag konstatera att KnutWachtmeisters definition av svångrem är något extravagant. Vad det handlar omär att ett antal människor inte får en skattesänkning på 300 ä . Om letar efter svångremmar, lär han hitta andra sombekymrar människorna långt mer än den här åtgärden. Det andra är kostnaden för detta system, som helt orättkallas för värdesäkert lönesparande. Det är inte något lönesparande, eftersomalla slags inkomster och alla slags förmögenheter kan. användas för de härinsättningarna. Kostnaden för det sparandet uppgår f. n. tiU 2 miljarder kronorom året. Vi finner det helt orimligt att för en spareffekt som ärosäker - om den ens existerar- minska statens och kommunernas inkomster medsådana belopp, när vi samfidigt tvingas vidta utomordentligt hårdhäntaåtgärder, som drabbar breda medborgargrupper. Därför tror jag - och det kan nogåterspeglas i den svenska akfiebörsens reaktion, som f. n. visar kursrekordvarje dag - att det är både samhällsekonomiskt nödvändigt och fördelningspolitisktriktigt att ersätta denna besynnerliga konstrukfion med någonfing annat somfillfredsställer såväl de statsfinansiella som de fördelningspolitiska krav somden nya regeringen ställer. Om skatte- och skattefondssparandet 13KNUT (): Det är inte så litet spararen förlorar. Detrör sig om . Lägger man därtill att lättnaderna i beskattningen vidaktieutdelningar kommer att slopas, så finner man att det är ganska mycket somden enskilde spararen går miste om. Jag tycker därför att det finns fullt fogför att tala om att man får dra åt svångremmen ett par hål till. Sedan säger att det har kostat 2miljarder kronor. Det är en grov överdrift. EnUgt våra beräkningar som harbekantgjorts, i motsats till de socialdemokratiska, kostar det 1 miljard.Skulle man som sagt spara i de kollektiva löntagarfonderna som det talats om,skulle kostnaden bli den dubbla. upprepar vad som sägs iregeringsdeklarationen, att man skall övergå till ett fördelningspolifisktbättre motiverat stöd. Men jag fick aldrig något svar på min fråga om detkommer att ske inom den närmaste fiden och vad vi i så fall får i stället. Att aktiesparandet och annat sparande är betydelsefullterkänner man också från socialdemokratiskt håll. stöder man sig på attbörskurserna gått upp så kraftigt efter skiftet. I och för sig är det inte såegendomligt. Dels beror det på den förväntade inflationen med ett börssparandesom i alla fall är någorlunda värdesäkert, åtminstone i jämförelse med sparandei bank. Dels kan en anledning vara - det håller säkert med migom -att socialdemokraterna, som talade om att man skulle slopa detvärdesäkra lönesparandet,- nu i alla fall i vissa delar har gjort enhelomvändning och låter det vara kvar. Det har varit en lättnad föraktiebörsen. Om skatte- och skattefondssparandet Jag upprepar alltså frågan: Vad kan vi vänta oss istället? Kan inte finansministern lätta något på förlåten? AnL 14 Ekonomi- och budgetministern : Herrtalman! Under valrörelsen hävdade moderata samlingspartiet att efter ensocialdemokratisk valseger skulle marschen in iöststatsekonomin börja. Börsen skulle krascha. Kapital skulle lämna landet.Investerare skulle fly från svenskt territorium. är det naturligtvis, antarjag, en stor besvikelse för propagandisterna inom moderata samlingspartiet attbörsen beter sig tvärtom. Näringslivet välkomnar stora delar av den ekonomiskapolitik som den nya regeringen har inlett. Vi har lagt grunden, tror jag, fören helt annan framtidsoptimism i det svenska samhället. Det finns bara ett enda argument kvar för KnutWachtmeister när det gäller att slåss för det här konstiga sparandet. Det äratt detta sparande innebär att vissa grupper får betydande skattesänkningar,skattesänkningar som det samhällsekonomiskt och statsfinansiellt egentligen ärväldigt liten mening med att dela ut. Det är klart att de grupperna skall hasin rätt, men det skall då vara mot en prestation. Det stora problemet är attingen har kunnat visa att det har uppstått något nettosparande som ett resultatav alla de miljarder som betalas ut. AnL 15 (): Det är inte meningen att vi skall ha endebatt om devalveringen. Men då säger att näringslivetvälkomnar de aktuella åtgärderna, får man väl avvakta och se hur det bHr medavtalsrörelsen innan man kan fälla någon slutlig dom. Ett enda argument har kvar, sägerKjell-Olof . Det är att betydande grupper får skattelättnader genom detvärdesäkra lönesparandet. Ja, det är fråga om betydande grupper. Som jag sadeinledningsvis ägnar sig över 1 miljon människor åt det. sägervidare att det inte förekommer något nysparande. Men jag sade i mitt förstaanförande att den statliga lönedelegationen klart har fastlagt att detförekommer ett nysparande. av de tillfrågade angav ju att deras sparandevar ett nysparande. Jag konstaterar också att jag intehar fått svar på frågan om hur man kommer att tackla den här situationen. Mansäger att det är betydelsefullt att spara. Men vad får vi i stället - om viinte får ha kvar det värdesäkra lönesparandet? AnL 16Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! För att inteuppenbart vilseledande uppgifter skall stå oemotsagda i protokollvill jag konstatera: Det var inte någon lönedelegation som gjorde den aktuellaundersökningen utan lönsparkom-mittén, och undersökningen är statisfiskt heltundermålig och säger ingenfing om spareffekterna. Sedan skall fåbesked om huruvida det skall ske några Nr 14 förändringar i det här skattesparandet och hur dessa förändringar skall seut. den Till dess får ge sig till tåls. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1982/83:9 om vissa följder av devalveringenav den svenska kronan Om vissa följder av devalveringen av den svenska kronan 17Ekonomi- och budgetministern : har ställt följande fråga:"Hur avser regeringen bemästra de fördelningspolitiska effekter och detstarkt ökade inflationstryck i den svenska ekonomin som är direktakonsekvenser av devalveringen av den svenska kronan?" Den fråga som har ställts är utomordenfiigt omfattande.Den kan enligt min mening inte belysas i ett enkelt frågesvar i riksdagen.Regeringen har i dokumentet Krisplan för redovisat bakgrunden tilldelvalveringen och de åtgärder i den ekonomiska politiken som bör följa.Regeringen kommer att lägga förslag i hela detta ärende omkring den 10november. Jag vill dock säga följande. Det är helt avgörande för ettlyckosamt genomförande av den inledda politiken att alla grupper får vara medoch dela de bördor som krävs för att föra ur krisen. För attkrispolitiken skall få den rätta fördelningsmässiga förankringen omfattar denäven åtgärder för att fördela bördorna även på andra grupper än löntagarna.Sålunda kommer förslag att läggas om skärpning av förmögenhets-, arvs- ochgåvoskatten, liksom om en neddragning av förmånerna i det s. k.skattesparandet. Ytterligare åtgärder övervägs, däribland åtgärder för att delsmotverka starkt ökade förmögenhetsskillnader till följd av stigande vinster,dels säkerställa hur dessa vinster används för att öka investeringar och sysselsättning. Barnbidragenkommer att höjas. AnL 18 (): Jag ber att få tacka ekonomi- ochbudgetministern för svaret på min fråga. Förvisso är det ett vittomfamnande problem som jag hartagit upp, men det har hög aktualitet, och svenska folket frågar sig onekligenhur det nu skall bli på många områden. Nedskrivningen av den svenska kronan har juradikalt försämrat förutsättningarna för att hålla fillbaka inflationen ochdärmed också förutsättningarna för en rimlig fördelningspolitik. Att "en devalvering i sin första fas alltid är enförlust för det land som devalverar och att den förlusten tar sig uttryck i ensänkning av levnadsstandarden för de breda folklagren", det var vaddåvarande riksdagsmannen sade i en debatt med dåvarandeekonomiministern här i kammaren . 4 protokoll 1982/83:10-15 Om vissa följder av devalveringen av den svenska kronan Det omdömet torde i ännu högre grad kunna gälla den storadevalvering som den socialdemokratiska regeringen nu har genomfört'. För bredalager av vårt folk, som fortfarande har i färskt minne den valagitation som socialdemokraternabedrev, måste detta naturligtvis uppfattas som en helomvändning och som ett,skulle jag vilja säga, anmärkningsvärt svek mot den politik som man fickväljarnas förtroende för. Statsrådet hänvisar tUl den krisplan för somden nya regeringen lade fram . Där framhålls att alla måste bärabördorna. Ingen grupp får försöka kompensera sig för den inflationseffekt somdevalveringen övergångsvis innebär, heter det bl. a. i en nyckelformulering ikrisprogrammet. Vidare sägs det att "löntagarna bör inte eftersträvakompensafion i de kommande avtalsförhandlingarna för den inflationseffekt somdevalveringen ger upphov till." Nej, naturHgtvis inte. Det är en självklarhet. Annars blirdevalveringen som åtgärd enbart ett försök att springa ifrån gamlasocialdemokratiska löften. Men det är onekligen en tung börda man lastar pålöntagarna med hotet om en 12-15-procentig inflation. Det var också intressant att lyssna till . Där fanns avslutningsvis en lakonisk formulering om att barnbidragenkommer att höjas. Är det inget annat område man skall kompensera för de häreffekterna? Skall man uppfatta detta som att socialdemokratin nu övergerlöftena till pensionärerna om värdesäkringen? Det är en fråga som jag hoppasatt kan besvara här . AnL 19.Ekonomi- och budgetministern : Jag vill bara påminna om att denborgerliga trepartiregeringen devalverade kronan med exakt . Detär lika mycket som vi nu devalverar. Skillnaden är bara att ni hattade meddetta i fyra omgångar, innan ni äntligen kunde bestämma er för hur mycket niskulle skära ner folkets levnadsstandard, och ni ådrog er ett visst löje i våromvärld för denna obeslutsamhet. Jag förstår att det passar de borgerliga partierna attbörja tala om svikna vallöften.