prot · G609135 · 1982-12-31 00:00:00 — Låt mig sedan komma tillbaka till frågan om avräkning avarbetsgivaravgifter och avräkning av proms, vilken som sagt till större delenkan jämställas med en arbetsgivaravgift. Det är litet grand förvirrande atthöra finansministerns argumentation. I kompletteringspropositionen står detfaktiskt på s. 6 följande: "Trots återhållsamma löneavtal blir emellertid detotala lönekostnadsökningarna betydande. Detta är en följd av att en radkostnadsuppdrivande faktorer lagras ovanpå löneavtalen i form av ett betydande'överhäng' som är en konsekvens av prisklausuler ochförtjänstutvecklingsgarantier i tidigare löneavtal, en beräknad löneglidning1983 samt höjda arbetsgivaravgifter, främst för att finansiera det förstasteget i inkomstskattereformen." 1 kompletteringspropositionen sägs det alltså klart ochtydligt att dessa höjda arbetsgivaravgifter läggs ovanpå löneavtalen och ökarkostnaderna. De empiriska studier som har gjorts av vad som inträffade vid höjningarnaav arbetsgivaravgifterna , när man framför alltanvände dem som ett led i skatteomläggningar, tyder på att man har fått en vissavräkning, men att den har uppgått till i storleksordningen . Dessa studierhar såvitt jag förstår inte tillbakavisats av någon annan, utan man får anseatt så är det. Att risk fanns för någonting motsvarande är också ganskaklart. När man första gången använde arbetsgivaravgifter för att finansiera enskatteomlägg- Om övervägandena att införa en produktionsfaktorsskatt 10 protokoll 1982/83:134-135 Om beskattningen av villaboendet ning, nämligen skatteomläggningen 1973, tvingades jusocialdemokraterna, på grund av det dåvarande läget i , att gå ihopmed kommunisterna och höja arbetsgivaravgifterna i stället föratt höja momsen, vilket ursprungligen var tanken. Då sade densocialdemokratiska majoritcr ten av ledamöterna i skatteutskottet följande:"Utskottet är emellertid medvetet om att en höjning av avgiften av denstorlek som erfordras kan få ogynnsamma verkningar för såväl exportindustrinoch handelsbalansen som sysselsättningen och investeringsviljan." Men,sade man sedan, mot bakgrund av att industriinvesteringarna ökat avsevärt,"inte minst till följd av de senaste årens stimulansåtgärder", kundeman tänka sig att höja arbetsgivaravgiften. Det var i ett helt annat ekonomiskt läge än vad vi f. n.har. Men då trodde man alldeles uppenbart inte på någon avräkning. Hade manfått en fullständig avräkning, hade de ogynnsamma verkningarna förexportindustri och handelsbalans som mari talade om ju icke uppträtt. Empiriska studier och uttalanden av socialdemokraterna iskatteutskottet klargör att man inte tror på någon avräkning. Det vi moderater har sagt, och som jag uppfattar attfinansministern indirekt har medgivit, är att när man inte ens då, i ensituation där man hade större och bättre möjligheter till reallöneökningar,kunde få en avräkning till stånd, finns det än mindre möjligheter . har viett läge då det faktiskt är svårt att hålla reallönerna uppe - de har tvärtomsänkts. Då måste svårigheten absolut finnas. Och det var just vad Kjell-OlofFeldt sade i repliken till mig- man tror inte att det kan bli någon avräkning.Därför vågar man inte höja arbetsgivaravgifterna för att finansiera steg 2 iinkomstskattereformen. Läs igenom anförandet! Det var precis det svar som jagfick. Man kan alltså inte i nuvarande läge få någon avräkning.Då är min fråga fill : Vad händer 1985, om man skulle tänka sigatt höja arbetsgivaravgifterna? Eller kan ni kanske redan nu säga att det inteblir någon sådan höjning eller någon proms, därför att ni faktiskt inte fårnågon avräkning och därför inte kan acceptera att industrins kostnadsläge höjs? Överläggningenvar härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 1982/83:99 om beskattningen avvillaboendet . Åsling har med anledning av en påstådduppfattning från bostadsministerns sida om att villaboendet är orättvist gynnatav gällande skatteregler ställt följande frågor till mig. Avser regeringen att förelägga förslag somförändrar beskattningen av villaboendet? Om så är fallet, vilka skältalar för ätt den villabeskattning som en i stort sett enig riksdag beslöt om1980 inte är lämpligt avvägd också ? Mitt svar på den första frågan är att det inte finns någraaktuella planer på att förelägga förslag beträffandevillabeskattningen. Jag vill emellertid inte lova att så inte kommer att skenågon gång . Regeringen måste förbehålla sig framtidahandlingsfrihet på skatteområdet liksom på andra områden. Fråga två erfordrar med hänsyn till vad jag har sagtinte något särskilt svar. Om beskattningen av villaboendet 33NILS ÅSLING (c): Jag ber att få tacka finansministern försvaret på min interpellafion. När interpellationen ställdes fanns det här ilandet en betydande tveksamhet beträffande hur regeringen såg på ensmåhusavgift, som enligt bostadsministern var tänkbar. talar finansministerni sitt svar om en "påstådd uppfattning". Svenska folket bibringadesnog den uppfattningen att man i i varje fall övervägde enavgift av denna karaktär - därav interpellationen. Jag har med mina frågorförsökt bringa klarhet i de många turer och den förvirrade debatt som följdeefter den tidningsintervju där bostadsministern gjorde dessa antydningar. Jag skulle också vilja påpeka att borgarrådet socialdemokratiska motionärer i denna kammare har krävt införandet av ensmåhusavgift, eller en extra småhusskatt, som väl är den mest adekvata benämningen.Det behövs alltså klara besked. Jag är inte helt säker på att landetssmåhusägare betraktar det svar som finansministern här har lämnat som ett klartbesked. Får jag, fru talman, erinra om att den nu gällandebeskattningen av en-och tvåfamiljsvillor beslöts av under storenighet . Då beaktade man effekten av de nya taxeringsvärdena genomatt höja det extra avdraget till . och sänka garantibeloppet till 1,5 %av taxeringsvärdet. Genom dessa åtgärder minskades effekten av höjdataxeringsvärden väsentligt, vilket de flesta villaboende har kunnat notera vidde därefter följande taxeringarna. Av den debatt som jag inledningsvis berörde har man fåttintrycket att den nya regeringen har eller har haft planer på att ändra det systemsom var överens om 1980. Det har i debatten talats om en särskildsmåhusavgift på på taxeringsvärdet oavsett fastighetens belåning. Skälettill den nya avgiften har uppgetts vara att många småhusägare kommit att bo förbilligt i förhållande till hyresgäster i nybebyggelse. Det har också sagts attavgiften skall hjälpa till att betala eftersatt underhåll i hyreshusområden: Bland småhus- och villaägare har dessa tongångarsjälvfallet mötts med vad som närmast kan karakteriseras som bestörtning.Avgiften uppfattas som ett slags kollektivt straff, som drabbar utanurskillning. Det måste uppfattas också som ett hån, om den nu skullegenomföras, för den som bott i sitt hus, amorterat lånen och sköttunderhållet oklanderligt att få Om beskattningen av villaboendet höra att vederbörande just på grund av sin skötsamhetkommit att bo för billigt och därför måste beläggas med en straffskatt. Den somgenom eget arbete hållit sin fastighet i stånd genom att sätta till semestraroch kan inte heller bli speciellt munter av att höra att han nu skallbetala en extra avgift på sitt hus för att samhället skall få pengar att satsapå eftersatt underhåll i andra bostadsbestånd. Den diskuterade småhusavgiften skulle självfallet slå hårtäven mot unga familjer som köpt ett äldre hus och sitter med stora skulder.De bor sannerligen inte billigt, och en extra avgift på på dagenstaxeringsvärde kan slå sönder de kalkyler de baserat sitt boende på. Det kaninte vara rimligt att på detta sätt plötsligt utan föregående varning i grundenändra människors levnadsvillkor i negativ riktning. Om jag sedan får uppehålla mig vid det svar somfinansministern har gett mig här , antyder det väl ändå att tanken på ensmåhusavgift inte är främmande. Den är inte aktuell ,men finansministern anger att han vill behålla sin handlingsfrihet, vilket jagsjälvfallet unnar honom. Men det hade naturligtvis, med tanke på denbakomliggande förvirrade debatten, varit välgörande om finansministern här hade kunnat vara mera konkret och i princip ta ställning till denna typ avextraskatt. Om en sådan alltjämt övervägs i vore detvälgörande om finansministern kunde ta upp en diskussion om det principielltberättigade. Vad som också har bidragit till denna förvirring frånregeringens sida är att bostadsministern här i kammaren i ett svar har sagt, underhänvisning till bostadskommitténs arbete, att trots kommitténs arbete ärtemporära åtgärder av denna karaktär möjliga och tänkbara och kanske ocksåmotiverade. Detta ledde på en gång tankarna till att det i regeringskansliettrots allt finns planer på en småhusskatt. Man får alltså en bestämd känsla,trots finansministerns kortfattade och kärnfulla svar, av att svenska folketfår vara berett på att en ny skatt av den typ som småhusavgiften skulle utgöraövervägs och kanske kommer, inte nu men . 34 BOLUNDGREN (m); I valrörelsen lämnade allariksdagspartier utom kommunisterna s. k. fribrev tillvillaägarna. Alla lovade att följderna av fastighetstaxering förvillabeskattning inte skulle bli alltför stora. I stort sett kan man nog säga att löftet i fribreven idetta avseende uppfylldes genom den ändrade villabeskattningen, som här har redogjort för, även om det s. k. garanfibeloppet kanske hadebort beräknas av taxeringsvärdet i stället för , som beslutet nublev. I vissa av fribreven lovade man också att bibehålla rättentill ränteavdrag i full utsträckning. Det underströks också i den propositionom ändrad reavinstbeskattning av fastigheter som den dåvarandetrepartiregeringen utan träder första steget av Nr 135 Om beskattningen av villaboendet Så blev det nu inte, avdragsbegränsningen i kraft. Avdragsbegränsningen leder till ökade kostnader för mångavillaägare jämfört med förhållandena för hyresgästerna. Genom det urholkadeinflationsskyddet kommer dessutom fler att drabbas av avdragsbegränsningen änvad som ursprungligen sades. Den leder vidare till prisfall på villor medkapitalförluster som följd för ganska många villaägare. Efter det attregeringen genomfört en hyreshusavgift föreföll det som om manövervägde att också införa en småhusavgift, som ytterligare skulle belastavillaägarna. har uppvärmningskostnaderna stigit. Visserligen har detpå sistone skett en del oljeprissänkningar, men effekterna av dem skallmotverkas genom en höjd energibeskattning enligt förslaget i kompletteringspropositionen.Dessutom har kommunala taxor och avgifter höjts. Det är rätt naturligt att många villaägare känner oro försin egen situation. De har nämligen inte så stor handlingsfrihet somfinansministern vill bevilja sig själv. En småhusavgift kommer sannolikt attslå hårdast mot dem som har drabbats mest av avdragsbegränsningen,av prisfallet på småhus och av olika kostnadsökningar. Det gäller framför alltvillaägare i storstadsområdet. Mot den här bakgrunden vore det enligt min mening rimligtatt finansministern lämnade ett mera klargörande svar i debatten när detgäller frågan om när det kan bli aktuellt att lägga fram förslag om en skärptvillabeskattning. Som jag sade kan inte villägarna bevilja sig den handlingsfrihetsom regeringen vill bevilja sig själv. Kommer det att finnas garantier för attunder 1983, 1984 eller 1985 någon ytterligare småhusskatt inte kommer attinföras? Jag skall vända mig till och klargöra en sak. Om det framläggs något förslag om en ny skattför villafastigheter, är det i så fall ett resultat av överväganden som kankomma att göras i den fillkallade bostadskommittén. Något sådantförslag kommer icke att framläggas från sida. Bakgrunden till attbostadskommittén kan komma att göra sådana överväganden är, att efter det attde nuvarande förhållandena när det gäller skatter för villor har fastställts avriksdagen har andra beslut fattats, som påverkat kostnaderna för andraboendeformer. Jag tänker då i första hand på de beslut som har fattatom att minska räntesubventionen . Enligt direktiven tillbostadskommittén har denna i uppdrag att undersöka huruvida dessa ändringar kanha rubbat kostnadsneutraliteten mellan de olika upplåtelseformerna. Det är motden bakgrunden som kommittén har möjlighet att beröra också beskattningen avbostäder, däribland villafastigheter. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 36 (): Jag tackar finansministern för denkompletterande informationen. Det var i och för sig intressant att höra attdet inte blir fråga om några temporära insatser förrän bostadskommittén - omjag förstod finansministern rätt - har avgett sitt betänkande, som påsedvanligt sätt skall remissbehandlas. Den information som kammaren får i dagär alltså en annan än den som bostadsministern har lämnat kammaren.Det bidrar inte till klarheten - regeringen fortsätter med sina dubbla budskap- men jag uppfattar finansministerns besked som det definitiva, och det tackarjag för. Med tanke på den debatt vi har haft i landet om en extrasmåhusavgift -som det tidigare förekommit överväganden om inom regeringen, mensom tydligen är avskriven - vill jag gärna tillägga att det hade varit välgörandeom finansministern velat gå in på frågan om en värdering av den typen av extrabeskattning, innan han på det sätt som skett hänvisade till att det är en frågaför bostadskommittén. 37 BOLUNDGREN (m): Som sade i sin replik hade detvarit bra om man från regeringens sida varit samstämmig och inte gått ut ochtalat om småhusavgifter och ändrad beskattning, innan man vet om det äraktuellt eller inte med sådana åtgärder. Uttalanden från bostadsministern harvarit mycket klara när det gällt att detta är någonting som kan vara aktuelltmycket snart. säger finansministern att man skall låta bostadskommittén seom det har uppkommit någon form av bristande neutralitet mellan olikaboendeformer och att man, om så är fallet, skall göra något åt det. Låt mig dåsäga att ett sätt att klara problemet skulle vara att avskaffa denhyreshusavgift som införts och som naturligtvis innebär ökade kostnader förhyreshusbeståndet. Då skulle man ha mindre anledning att ens diskuterasmåhusavgiften. Men vi får antagligen nöja oss med detta besked frånfinansministern, att det inte är aktuellt med några åtgärder 1984 men att dettydligen finns möjlighet för regeringen att komma med något förslagtill förändrad villabeskattning, om jag förstått svaret rätt. Jag vill betona att det jag avsåg varinförandet av någon ny beskattning av villor eller andra fastigheter och att detär den frågan som har hänskjutits till bostadspolitiska kommittén. När detgäller frågan om ändring av villabeskattningen vill jag förbehålla mig sammahandlingsfrihet som regeringen måste ha när det gäller beskattningen i stort. Slutligen vill jag säga till att om det voreså att vi var färdiga från regeringens sida med en utvärdering av hurskattebelastning och kostnadsutveckling ter sig för olika boendeformer, hadedetta uppdrag inte behövt lämnas till bostadskommittén. 39NILS ÅSLING (c): Jag tackar också för den kompletteringen, mennoterar att finansministern förbehåller sig handlingsfrihetoch att villaägarnafaktiskt får leva i osäkerhet beträffande hur regeringen i fortsättningentänker hantera småhusägarna. 40 BO (): Det var tydligen en missuppfattning från vårsida när vi trodde att villaägarna kunde känna sig lugna under innevarande åroch 1984. Den särskilda avgift, småhusavgiften, som har diskuterats skulleenligt bostadsministerns tankar kunna utformas på ett sätt som anknyter tillden nuvarande villabeskattningen. Finansministern säger nu att småhusavgiften,dvs. någon ny beskattning, inte är aktuell förrän , som väl rentpraktiskt är den tidigaste möjliga tidpunkten för införandet av ett nyttbeskattningselement, men att han däremot vill ha handlingsfrihet när det gällervillabeskattningen. Men en småhusavgift kan ju mycket enkelt utformas på detsättet att man bara ändrar skattesatsen - om det är det beloppet somär aktuellt - för de olika skikten i villabeskattningen. Då har man inte införtnågon ny beskattningsform men lika fullt infört småhusavgiften och ökatvillabeskattningen. Det vore bra om finansministern ville förklara sig litetnärmare på den punkten. Överväger man alltså att smygvägen införa nyaskatteformer genom att höja villabeskattningen på ett eller annat sätt? Om beräkningen av det s. k. basunderlaget för forsknings-och utvecklingsavdrag Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på interpellation 1982/83:100 om beräkningen av det s. k. basunderlagetför forsknings- och utvecklingsavdrag har frågat mig om jag är bereddatt föreslå en ändring av bestämmelserna om beräkning av underlaget försärskilt forskningsavdrag enligt lagen om särskilt forskningsavdrag vidtaxering till statlig inkomstskatt. Bakgrunden till fråga är de ändrade reglerför särskilt forskningsavdrag som beslutade om på förslag avden senaste borgerliga regeringen. Liksom tidigare består det särskilda forskningsavdragetav ett basavdrag och ett ökningsavdrag. I basunderlaget ingår både interna ochexterna kostnader. Företagets interna kostnader i form av löner till personalvars arbete till avser forskning och utveckling skall räknas upp medkostnader för forsknings- och utvecklingsarbete som utförs utanför företaget.Från detta belopp skall sedan dras erhållna bidrag och vissa intäkter. Tillskillnad från tidigare regler framgår det nu uttryckligen att basunderlagetskall påverkas inte endast av intäkter på grund av överlåtelse av t. ex.patenträtt utan även av licensintäkter. Om beräkningen av det s. k. basunderlaget för forsknings-och utvecklingsavdrag om deändrade reglerna angavs att förslaget i detta hänseende torde innebära endastett förtydligande av tidigare gällande regler. Några avgöranden av kammarrättentyder emellertid på att tillägget i själva verket medfört en materiell ändring.I fråga om företag som uppbär licensintäkter skulle detta innebära attunderlaget för forskningsavdrag minskas i förhållande till äldre regler. EnligtKarin Ahrland är en sådan ändring olycklig. För egen del vill jag erinra om att jag i årets finansplananfört att vissa undersökningar pekar mot att förekomsten av ettforskningsavdrag i skattesystemet påverkar företagens forskning och utvecklingi endast ringa utsträckning och att forskningsavdraget därför bör utvärderas.En sådan utvärdering pågår f. n. inom . Om den leder till attvi bör ha kvar ett system med forskningsavdrag i någon form anser jag attbestämmelserna om beräkning av underlaget för forskningsavdrag bör ses över. 42KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar finansministern för svaret. Låt mig gärna inledningsvis erkänna att jag hade hoppatsatt svaret skulle vara enbart positivt. var det både positivt och negativt.Man skulle, herr talman, kunna säga att det var så splittrat att det påmindemig en del om gårdagens förstamajtal. Av reportagen att döma förekom det mycketolika och motstridande uppfattningar från socialdemokratiska talare i går.Försvarsministern talade för JAS - det socialdemokratiska kvinnoförbundetsordförande emot, LO:s ordförande predikade och ville intediskutera med någon annan; det socialdemokratiska partiets ordförande villefortfarande diskutera. Men i tycks ha talat sanningom de problem som hör samman med budgetunderskott och dålig bytesbalans. Jagtycker det var bra att finansministern inte hycklade utan försökte förklara försina partikamrater vad de aldrig ville lyssna till eller tro på när vi taladeom det i valrörelsen, nämligen om vikten av att minska budgetunderskottet ochrätta till bytesbalansen. Det senare kan vi som bekant göra bl. a. genom attsälja svenska varor utomlands. De blir billigare genom devalveringen - det ärriktigt. Men en vara blir inte såld bara därför att den är billig - den måstefaktiskt vara bra också. Högt tekniskt kunnande och forskning krävs för det,och därmed kommer jag direkt till interpella-tionsf rågan. satt jag i en utfrågning medriksdagsmän från de fyra demokratiska partierna. När vi fick frågan var vi inteville spara och kanske kunde tänka oss ytterligare pengar var vi rörande eniga-socialdemokrater, folkpartister, moderater och centerpartister. Alla talade vimed utsträckta händer om forskning, och observera: Det var inte ett auditoriumav forskare som vi talade till. Alla vet alltså att det är av stor betydelseför att vi har en tekniskt väl utvecklad industri. Då måste vi också takonsekvenserna och uppmuntra forskningen. Det kan ske på många sätt - ett ärgenom forsknings- och utvecklingsavdrag. I motsats till har jag den uppfattningenatt forskningsavdragen har stor betydelse för hur mycket ett företag villsatsa på forskning. och jag vill gärna fillägga att det är bra om forskningockså bedrivs i företagen och inte bara vid universitet och högskolor. Jaghoppas alltså och tror att den utvärdering som finansministern talar om kommeratt medföra att han vill behålla forsknings- och utvecklingsavdragen. Jag haruppfattat sista meningen i svaret så att och jag är ense omatt ifall avdragen skall vara kvar, bör lagtexten rättas till så attlicensintäkter inte likställs med rena försäljningsintäkter. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 1982/83:109 om vissaskatteomläggningar har ställt följande frågor till mig: Kommerregeringen att fullfölja de beslutade sänkningarna av marginalskatten? Är regeringenberedd vidta några åtgärder för att motverka de stora skattehöjningar som 1984blir följden av inkomstskattereformen? Kommerregeringen att föreslå en höjd beskattning av arbetskraft även 1984? Mitt svar på de två första frågornaär att inkomstskattereformen ligger fast under förutsättning att dessfinansiering, såsom beslutat, kan ske på ett ansvarsfullt sätt. Somframgår av kompletteringspropositionen är svaret på den tredje frågan nej. 44 BOLUNDGREN (m): Jag ber att få tacka finansministern försvaret även på min andra interpellation rörande framför alltinkomstskattereformen. Även om svaret var långt ifrån vad som kan kallasutförligt var det intressant, därför att indirekt - möjligen oavsiktligen -medger finansministern att skatteomläggningen leder till stora skattehöjningarför 1984. Regeringen vill inte heller motverka dessa skattehöjningar. Innan jag går in på det, konstaterar jag att underförutsättning att finansieringen sker på ett - som regeringen betecknar det -ansvarsfullt sätt, avser man att fullfölja skattereformen. Det har förekommiten del hotfulla uttalanden från regeringen närstående organisationer. De harkrävt förändringar av skatteskalebeslutet. Kan jag alltså på den punkten tolkafinansministern så att det är finansieringen och inget annat som kan påverkaskatteskalans utformning för ? Jag skulle gärna vilja ha ett svar pådet. Men regeringen fullföljer i övrigt den socialistiska skattepolitik som1983 leder till stora skattehöjningar. I en interpellationsdebatt som jag hade medfinansministern sade han att de beräkningar som jagdå redovisade och som innebar att skattehöjningarna skulle bli uppemot15 miljarder kronor var gripna ur luften. Jag har åter gjort en bedömning avvilka skattehöjningar som blir följden av regeringens skattepolitik ochför tiden . Jag har tagit hänsyn till de beslut som är kända.Vi har i tidigare debatter konstaterat att osäkerheten är ganska storbeträffande vad som kan hända 1984 och 1985 när det gällerproduktionsfaktorsbeskattningen, villabeskattningen och annat. De beräkningarjag gjort bygger på inkomstberäkningar så som de harredovisats i kompletteringspropositionen. Jag har också tagit hänsyn till dekorrigeringar av dessa beräkningar som har gjort. Jag harnaturligtvis också beaktat den dämpade inflationstakt som har blivit följden avinte minst de oljeprissänkningar som vi har upplevt. Jag har då funnit att skatterna stiger 1983 med totaltnästan , 1984 med ytterligare och 1985med nästan . Det senare fallet förutsätter att någon form avfinansiering av steg tre i den s. k. skattereformen kommer att genomföras.Totalt tas därmed in mer änmed tidigare gällande regler. Utslaget på varje hushåll i landet blir det igenomsnitt .