prot · G60961 · 1982-12-31 00:00:00 — säger att näringslivet användersina pengar bara för att annonsera när så är marknadsmässigt riktigt ochbefogat. Är det alltså då så, att den kampanj som fördes fram t. o. m. den 19september-en lång kampanj mot socialdemokratin och arbetarrörelsen - varmarknadsmässigt betingad? För att sälja vad, ? Det enda som jagupptäckte att man sålde var moderata och borgerliga idéer och att man villevärva röster. Det intressanta var dessutom att marknadsmässigheten i dennakampanj upphörde . har jag inte sett en enda annonsi samma riktning, inte en enda reklampelare med ungdomar som kräver arbete istället för löntagarfonder osv. Det måste väl ändå vara så, , att de mångamiljoner som näringslivet satsade i den borgerliga valrörelsen gällde en rentpolitiskt kampanj, som också ni använde er av i er politiska marknadsföring.Jag får säga att reklammakarna på alla de olika byråerna, fonderna ochinsfituten som näringslivet satt upp var sällsynt klåparaktiga, om deras syfteninte var att påverka det politiska utfallet och vilka som skulle sitta här iriksdagen. Slutligen,herr talman, skall jag be att få lämna en liten nationalekonomisk Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. Den kan vara bra att ha med sig på vägen för han i fortsättningen skall debattera samhällsekonomin. Om fackligaorganisationer höjer sina avgifter och sedan använder dessa pengar fillverksamhet, minskar icke köpkraften i landet, utan den förblir oförändrad.Köpkraften i landet minskar bara när staten tar in skatter eller sänkerskatter. Om en organisation ökar sina avgifter och använder dem för löner förolika verksamheter och annat är köpkraften oförändrad. Det kanske för framtidenskulle vara bra med en liten grundkurs i ämnet efterf rågelära. 17 (): Det är ju inte oväntat att den typ av argument som innebär att man bör gå igenom en grundkurs avnågot slag. Jag har i själva verket mycket svårt att förstå att köpkraftenskulle öka, om de fackliga organisationerna höjer sina avgifter och sedan gerde pengar som avgiftshöjningarna inbringar till det socialdemokratiska partiet.Det ökar inte någon köpkraft. Jag skall inte ge några lektioner, men nog måste väl enfinansminister som vill öka köpkraften i samhället ha bättre sätt att göradetta än att trumfa igenom en åtgärd som innebär att alla deremedier som oppositionen har för att få en fråga undersökt körs över. Det ärförvånansvärt att finansminister här talar om detta som ennationalekonomisk åtgärd syftande till att öka köpkraften - det är inte det somdet har varit fråga om. Jag vill också bara säga att det är självklart attnäringslivet, om det läggs fram ett förslag som innebär att näringslivet på ettantal år - ovisst hur många - kommer att överföras i de fackligaorganisationernas ägo, då slåss för sitt liv. Det kommer alldeles säkert, Kjell-OlofFeldt, att slåss för sitt liv också framöver. Det kommer säkerligen att försökaanvända sin fria rätt att påverka svenska folket även i nästa val. Men det ärinte för partiernas skull utan för sin egen skull som det gör detta. Det talarom var partierna står. Jag tycker att detta är något alldeles självklart. Omnågon hotade mig med hängning, skulle också jag satsa allt vad jag hade på attslippa bli hängd. Det finns gott om docenter i nafionalekonomii den moderata riksdagsgruppen, och jag tror att de skulle kunna klara ut denhär saken med köpkraften. har uppenbarligen inte begripit den härfrågan. Jag ifrågasatte över huvud taget aldrig näringslivets rättatt delta i den politiska opinionsbildningen. Men försöker nugöra gällande att näringsHvet aldrig offrar en krona på någonting som inte ärmarknadsmässigt. Han försöker göra detta till någonting som är företagsekonomisktriktigt anknutet till företagens naturliga verksamhet. Det är ju icke så. Iårtionden har näringslivet på olika sätt stött ett eller flera borgerligapartier. Jag tyckeratt det är litet allvarUgt att inte inser att han och hans partiinte kan hävda att ni avstår från allt stöd från näringslivet och medsådan glädje notera när detta näringsliv med olika resurser stöder moderaternaspolitik. Dessutom, har vi hört allra senast, skall man sätta upp ett borgerligtutredningskansli som skall ge underlaget för den regering som kunna bilda. Då har det gått väldigt långt. Det är emellertid inte det jag bråkar om, ni försöker skapa föreställningen att det bara är ett parfi i det härlandet som får något stöd utifrån. Det är inte så. Olika intressegrupper iSverige har länge på olika sätt stött de parfier som de anser närmast för derastalan. Att löntagarna stöder det socialdemokratiska partiet, och att väldigtmånga gör det högst enskilt och högst frivilligt, är ingenting som vi skämsför. Men skäms tydligen för att hans parti får stöd avnäringslivet. Om förslaget till avdragsrätt vid inkomstbeskattningenför fackföreningsavgifter, m. m. 19ULF ADELSOHN (m): Låt mig göra kammaren uppmärksam på attKjell-Olof för en kort sekund återvände till ämnet för interpellationen,som han annars hade lämnat på oceaners avstånd när han slutade sitt inlägg. Jag anser att staten skall stå neutral när det gällerbidrag till de politiska parfierna. Det är det den här frågan gäller,, och inget annat. Jag anser inte att en socialdemokratiskregering- efter att ha varit borta från makten men suttit där i 44,och efter att dess parfiledare blivit hårt grillad på den här frågan i enTV-utfrågning - efter valet skall kasta fram ett lagförslag som påett klart sätt gynnar det egna parfiet ekonomiskt, som ställer det egna partietnärstående organisationer, företag osv. i en förmånligare dager än andra. Dettaär icke i överensstämmelse med vad vi anser vara korrekt. Och det är det denhär debatten fakfiskt gäller, även om använder alla tänkbaramedel för att docera, mästra och på ett mer eller mindre vänligt sätt fjärmasig från sakfrågan. Jag vill bara upprepa att jag bestrider,bestämt och envetet, att det beslut fattat har tillkommit i avsiktatt gynna det socialdemokratiska partiet ekonomiskt. Jag tror att har så litet begrepp om hurfackföreningsrörelsen tar sina beslut i vad gäller antingen medlemskap ipartiet eller stöd till partiet, att han far helt vilse i fråga om effekten avden här skattepolitiska åtgärden och fackföreningsrörelsens vilja att görainsatser i den svenska politiken. 21 (): Om jag hörde rätt var inte avsikten att dettaskulle stödja det socialdemokrafiska partiet. Det kanske bara är så, attKjell-Olof och det socialdemokratiska partiet är klart medvetna om attdet blir resultatet -men naturligtvis var det inte avsikten. Jag har gång på gång försökt förklara för UlfAdelsohn hur detta också kommer att fungera i praktiken. Men vill man intelyssna, då gör man det inte heller. 23 (): Jag har inte gjort annat än lyssnat tillKjell-Olof . Det är intressant att vi äntHgen kom in på sakfrågan.Entydigt och klart betyder detta att Landsorganisafionen får lättare att höjaavgifter och att det därmed är lättare att öka bidragen. att det var avsikten men är väl medveten om vilka fördelar detta kanbetyda för det egna partiet såsom en indirekt bisak. Överläggningen var härmed avslutad. Förstevice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar. 3 §Svar på fråga 1982/83:148 om kättingfabriken i i har frågat mig huretableringen av en kättingfabrik i har tillkommit. Enligt vad jag har inhämtat har den åsyftadekättingfabriken, , tillkommit på privat initiativ. Staten har medverkat till etableringen genom attarbetsmarknadsstyrelsen genom beslut beviljade bolagetlokaliseringsstöd i enlighet med de regler som gäller för regionalpolitisktstöd till näringslivet. Sålunda har bolaget erhållit dels . iiokaliseringsbidrag motsvarande av kostnaderna i samband med investeringeni byggnader och maskiner, dels lokaliseringslån på . motsvarande av det totalt beräknade kapitalbehovet för rörelsen. Med anledning av vad anför i sin fråga villjag upplysa om att beslutsmyndigheten vid prövningen av ärenden omlokaUseringsstöd har att väga in olika faktorer. a. ingår däri att beaktade branschmässiga effekterna av en investering mot de regionalpolitiska motivenför att den genomförs. 25 i (s): Jag tackar industriministern för svaret. När det blev känt att det i Kramforsområdet byggdes upp enny kättingfabrik med hjälp av bl. a. statliga medel, uppstod det av naturligaskäl en viss oro hos företagare och anställda inom företag som redan äretablerade inom branschavsnittet. Kättingindustrini vårt land har brottats med stora Omfattande strukturella förändringar har företagits. Redanföre tillkomsten av fanns det i landet en överkapacitetinom branschen. Eftersom statliga medel har satts in vid tillkomsten avkättingproduktionen i Kramforsområdet, måste jag starkt ifrågasätta debedömningsgrunder som beslutsmyndigheten haft vid sina ställningstaganden. Jaghoppas att regeringen på lämpligt sätt vid nyetableringar med statliga medelbeaktar förhållandena inom branscher som redan har besvärande lönsamhets- ochmarknadsproblem. Jag har noterat i Gamlebysynpunkter. Jag vill bara för fullständighetens skull tillägga följande. Som underlag för bedömning av de branschmässiga effekternaav en investering skall för vissa i förväg utpekade branscher statensindustriverk höras. I fråga om lokaliseringsstöd i samband med investeringarinom texfil-, beklädnads- eller läderindustrin, trävaruindustrin utomträförpackningsindustrin, hushålls- och prydnadsglasindustrin samt gjuteri-och metallmöbelindustrin skall f. n. beslutande myndighet höra statensindustriverk, om det godkända totala kapitalbehovet för ett projekt beräknasöverstiga 3 milj. kr. eller om frågan i övrigt anses ha väsentlig betydelse förbranschens utveckling. Där kommer alltså branschsynpunkterna - de frågor somArne berör i sitt inlägg - in. I fråga om lokaliseringsstöd i samband med investeringarinom turistnäringen skall beredningen för planering och samordning av statligainsatser för rekreafion höras, under förutsättning att det godkända totalakapitalbehovet för ett projekt beräknas överstiga 3 milj. kr. eller om frågan iövrigt anses ha väsentlig betydelse för utbyggnaden av områden förfjärrekreation. Detta var några kommentarer fill de regler som i daggäller för bedömningen av de branschmässiga effekterna. 27 i (s): Jag tackarindustriministern för denna komplettering. Jag vill dock understryka, att ävenom det nu är så att industriverket skall höras innan arbetsmarknadsverket tarställning, hindrar det inte att jag då ifrågasätter industriverkets underlagför den översiktliga strukturella bedömningen. Med hänvisning till dennaetablering har jag gjort mig underkunnig om branschens situation och därvidfunnit att det faktiskt finns en avsevärd överproduktion. Jag hoppas , vilketockså branschen gör, att man med hjälp av den senaste devalveringen skall kunnaåstadkomma bättre exportmarknader för de produkter som det nu finnsöverproduktion av i landet. Jag har exakt samma förhoppning som ArneAndersson. Överläggningen var härmed avslutad. Om planerade avskedanden vid och 4§ Svarpå fråga 1982/83:193 om planerade avskedanden vid och har frågat mig om regeringenhar för avsikt att ta initiativ för att förhindra planerade avskedanden vidSandvik AB och SKF i avvaktan på specialstålskommissionens förslag. tillkallade jag enspecialstålskommission. Bakgrunden till kommissionens tillsättning varsituationen för svensk specialstålsindustri. Hela branschen befinner sig i ettbesvärligt läge med lågt kapacitetsutnyttjande och dålig lönsamhet.Kommissionens förstahandsupp-gift är att analysera tänkbara förslag till enförbättrad struktur på det rostfria området. Den svenska specialstålsindustrin är en viktigindustrigren med hänsyn fill både sysselsättning och export. Det är därförnödvändigt att man inom branschen får till stånd sådana förändringarsom leder till en önskvärd struktur och ett tillfredsställande kapacitetsutnyttjande. avlämnade i början av december1982 en lägesrapport. I rapporten konstateras att en betydande överkapacitetråder inom europeisk rostfri industri. De fyra svenska rostfria företagenberäknas göra en förlust av sammanlagt ca 550 milj. kr. genomförde personalinskränkningar , och enligtkommissionens bedömning är ytterligare betydande personalminskningar aktuellaunder . Enligt kommissionens bedömning är det vidare inte realistisktatt räkna med att de svenska företagen kan återvända fill tidigare storaprodukfionsvolym. Kommissionen ansåg vidare att de konkreta strukturlösningarnai hög grad blir beroende av hur Uddeholm AB:s ansträngda ekonomiskasituation löses. Förutsättningarna för en finansiell rekonstruktion av NybyUddeholm diskuteras f. n. mellan berörda parter. Min förhoppning är att maninom en snar framtid skall nå fram till en positiv lösning. Inriktningen avkommissionens fortsatta arbete är beroende av hur man väljer att lösa NybyUddeholms problem. Slutligen vill jag som svar på frågapåpeka att regeringen inte har några formella möjligheter att ingripa när ettenskilt företag beslutar om personalinskränkningar. 30 (vpk): Jag tackar för svaret. a. industriministernoch jag den svenska stålindustrins framtid och även frågan omspecialstålsindustrin. Den debatten var initierad av de besked som ABoch SKF lämnat om att införa korttidsvecka och att lägga ned någraföretagsenheter i , och . Jag skall inte gå in på alla dekonkreta förslag som mitt parfi har när det gäller att utveckla svenskspecialstålsindustri. Jag kan inte upprepa dem eftersom tiden inte medger det. Jag vill dock säga att jag inte är pessimist när detgäller att utveckla svensk stålindustri. Tvärtom är jag optimist. Det finnsstora utvecklingsmöjligheter, men förutsättningen är naturligtvis attstorfinansintressena kopplas bort och att man låter samhällsintressena ta överbestämmanderätten. I den debatt som vi hade taladeindustriministern rätt mycket om specialstålskommissionen, som då hadetillsatts . Denna specialstålskommission hade enligtindustriministern uppgiften att se över samarbets- ochsamordningsmöjligheterna för svensk stålindustri och att försöka få fram nyaprodukter. "Kommissionen har alltså tillkommit för att inte fler anställdaskall slås ut i arbetslöshet. Vi skall försöka lägga en grund för en utvecklingav den svenska specialstålsindustrin." Detta är ett direkt citat avindustriministerns uttalande enligt snabbprotokoll nr 31 s. 73. efter detta uttalande avindustriministern, vilket jag uppfattade som väldigt positivt, meddeladeSandvik AB, vars direktör ingår i specialstålskommissionen, att manvill sparka ut 650 anställda i i arbetslöshet. Med s. k. naturligavgång skulle det röra sig om 1 000 personer. Jag är van vid att ta uttalanden från en industriministerpå allvar och menar att sådana uttalanden skall gälla. Det är därför förvånandeatt industriministern nu kryper bakom formuleringar som att "regeringeninte har några formella möjligheter att ingripa". Visste inteindustriministern det , då han så definitivt uttalade sig om skulle förhindra att fler slogs ut i arbetslöshet? Om det är så attindustriministern inte har några möjligheter att ingripa, tänkerindustriministern då skaffa sig sådana möjligheter, att man kan förhindraåtgärder av detta slag som privatföretag vidtar? Om planerade avskedanden vid och Jag bekräftar de formuleringar som BertilMåbrink har läst upp. De återfinns i hans fråga, och de är hämtade fråndebatten här i kammaren . Min utgångspunkt förspecialstålskommissionens arbete är fortfarande att den skall arbeta medstruktur- och utvecklingsfrågorna. Vad jag mycket kraftigt betonade i denåberopade riksdagsdebatten var att om vi inte nu ser om vårt hus när detgäller specialstålsindustrin, kommer marknaden att korrigera oss på ett mycketbrutalt sätt och att belastningarna på svensk specialstålsindustri då kommeratt bli så mycket större. Sedan kom specialstålskommissionen fram till att den intekunde fortsätta sitt arbete med strukturfrågorna och icke heller medutvecklingsfrågorna så länge inte frågan om var löst. I och medatt specialstålskommissionen i sin lägesrapport meddelade mig detta, ansåg jagatt det inte fanns någon annan möjlighet än att bryta ut Nyby-Uddeholmsfråganoch söka komma fram till en dellösning av den. Det förslag som jag så småningomlämnade till funderar företaget på . Avsikten är att så fort vihar fått svar från skall specialstålskommissionen gå vidare Om planerade avskedanden vid och Mina planer går ut på att när Nyby-Uddeholmsfrågan är avslutad, på etteller annat sätt, skall jag ta upp en diskussion med specialstålskommissionenom hur den skall hantera frågan om specialstålsindustrin i fortsättningen. Iuppdraget kvarligger inte bara strukturfrågan utan också utvecklingsfrågan. 32 (vpk): Kan jag då få fråga: Vad har industriministernför planer för ? Jag förstår inte vad den saken har med just deplanerande avskedandena vid och att göra. Ett faktum är ju att manhar varslat och att det skall inledas förhandlingar om att 1 500 personer,anställda vid i och SKF i , skall bort. Om man har sagt att kommissionen ärtillkommen för att inga nya avskedanden skall göras och flera anställda slås uti arbetslöshet, att man skall hitta nya produkter och utveckla svenskstålindustri, har jag oerhört svårt att begripa att de här åtgärderna kan bidratill en sådan utveckling. Här avhänder sig ju storfinansen - aktieägarna,Kinneviksgrup-pen - ett yrkeskunnande som borde finnas kvar när man vill ta itumed att utveckla stålindustrin. Det kan ju inte ske någon utveckling om manslänger ut tusentals människor i arbetslöshet och reducerar svensk stålindustripå det sättet. Jag har svårt att begripa att det kan ske någon utveckling då. Jag är överens med industriministern om att det inte finnsnågra formella lagliga möjligheter att förhindra detta. Men jag återkommer dåtill frågan: Tänker industriministern ta några initiativ som möjliggör att mankan förhindra sådana åtgärder som en grupp aktieägare vidtar somsamhället arbetar på att utveckla en sådan här bransch? Det gäller samma sakhär som i fråga om det sociala ansvaret, vilket industriministern sade att maninte kan utkräva. Det finns inte heller där några lagliga möjligheter. Men fråganär: Tänker industriministern och regeringen ta fram sådana möjligheter? söker uppenbarligen att frånden förra debatten i leda i bevis att jag skulle ha haft någon annanståndpunkt fill specialstålskommissionens arbete och till problemen inomspecialstålsindustrin än vad jag har . Jag kvarstår vid samma uppfattning.Möjligen har jag på en och annan punkt blivit en aning dystrare med hänsyn tillden internationella utvecklingen på området. Jag vill också fillägga vadjag sade i novemberdebatten, nämligen att jag inte vill dölja att en vissminskning av antalet arbetstillfällen kan bli följden av en strukturering inomspecialstålsindustrin. Det är risken. Men chansen, som alla bör vara med ochta, är att bevara svensk specialstålsindustri som en slagkraftig industri, somkan hävda sig på världsmarknaden. Det behövs för export, och det behövsför jobben i Bergslagen. 34BERTIL MÅBRINK (vpk): De här enminutersreplikerna är litet svåra. Det är rikfigt, som industriministern sade, att det kanbli så att ett antal arbetstillfällen försvinner inom stålindustrin vid den härstrukturrationaliseringen. Men har industriministern sagt attkommissionen tillkommit för att inte flera anställda skall slås ut iarbetslöshet. Då är frågan vart de som blir överflödiga vid den härstrukturrationaliseringen inom stålindustrin skall ta vägen. Då måste juindustriministern och regeringen ha någonting annat att erbjuda dem på deberörda platserna - i detta fall i och . Frågan är: Vilket äralternativet för de här människorna på dessa två platser? Om planerade avskedanden vid och Den frågan får jag nu nästan , ocksåpå och , från oroliga människor, från facket och från kommunerrunt om i landet, inte bara på specialstålsindustriorter utan också påtekoorter, varvsorter, skogsindustriorter osv. Det är läget i attvi har en hög arbetslöshet. Vi kan räkna med att få ett besvärligt meden fortsatt minskning av industriarbetsplatserna. Det är klart att regeringenkommer att anstränga sig till det yttersta för att ordna nya jobb och sätta inarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att möta arbetslösheten. Men samtidigtmåste vi ändå ställa krav på att få ha den bästa strukturen i industrin. Skall vi kunna konkurrera somindustrination, måste vi ha den bästa strukturen i industrin. Därför är detkanske litet synd att Berfil Måbrink i början av sitt anförande sade att haninte skulle beröra utvecklingsmöjligheterna för svensk specialstålsindustri.Jag menar att sådana finns, och det hade varit intressant att få höra vilkautvecklingsförslag har. Måhända är förslagen sådana att specialstålskommissionenkan ta fasta på dem. 36BERTIL MÅBRINK (vpk): Jag sade inte att jag inte ville beröra dethär med vilka åtgärder som skall vidtas när det gäller stålindustrin i Sverigedärför att jag inte ville diskutera den frågan. Jag sade i stället att vidiskuterade den saken utförligt , herr industriminister! Jag harframställt en fråga om vad som sagts när det gäller de anställda och den s. k.specialstålskommissionens arbete, och det är det som jag vill diskutera. Jag har ingenting emot en strukturrafionalisering inomsvensk stålindustri eller att man får den bästa modellen. Däremot är jag emotatt det behöver innebära en sådan kraftig nedbantning som den som redan pågårinom den privata stålindustrin. Rationalisering och modernisering måste istället innebära en utveckling av svensk stålindustri. Det gäller bl. a. bygger ut på förädlingssidan samt att man når utanför de aktuellatraditionella exportmarknaderna och vänder sig till statshandelsländerna ochtredje världen. Om planerade avskedanden vid och Det finns alltså enorma utvecklingsmöjligheter för svenskstålindustri. En avveckling accepterar jag således inte. När det gäller grundinställningen verkarBertil Måbrink och jag vara överens om att det är på utvecklingssidan somsvensk industri kan hävda sig. Om vi ser på den svenska specialstålsindustrin, finner viatt denna sedan gammalt kännetecknas av en hög teknologisk nivå tack vare egetutvecklingsarbete vid de svenska stålföretagen. Och när det gällerutvecklingen tror jag att ett ökat samarbete blir nödvändigt som enkraftsamling mot en alltmer hårdnande internationell konkurrens. Det är ettfaktum, och detta måste vi anpassa oss till. Jag vill återigen betona, fru talman - jag gjorde dettidigare i debatten - att det är på detta område somspecialstålskommissionens möjligheter att föreslå konstruktiva lösningar kanfå effekter också på utvecklingssidan. Men för den skull kan företagen inteavstå från att vidta sådana rationaliseringsåtgärder i den nuvarandeproduktionsapparaten som är nödvändiga för att företagets överlevnad och deanställdas situation skall kunna . 38 (vpk): Jag tror inte att jag fick något svar påfrågan om problem. Industriministern säger att inriktningen avkommissionens fortsatta arbete är beroende av det sätt på vilket man väljeratt lösa problem. Jag vill fråga: Hur skall man lösa problem?Vilken är inriktningen? Vad finns det för lösning i detta sammanhang? Svaretär, såvitt jag förstår, avgörande för den fortsatta inriktningen av den övrigastålindustrin i det här landet. Hur skall man lösa problem? Jag tror attmånga skulle vilja ha ett svar på den frågan. Det gäller såväl många anställdasom alla dem som jobbar inom svensk stålindustri. Så det är inte bara jag somvill ha ett svar på denna synnerligen viktiga fråga. Det är möjligt att Berfil Måbrink redan hadetagit julledigt när jag lämnade ett bud till Uddeholmsbolaget beträffande NybyUddeholm. Budet noterades ganska utförligt i massmedia.Det var ett bud till moderbolaget som gällde att detta skulle klargöra sinaavsikter med och att staten var beredd att göra vissaavskrivningar på lånefordringarna, förutsatt att övriga långivare i NybyUddeholm gjorde motsvarande eftergifter. På detta funderar nu Uddeholm.När vi får ett besked är tidpunkten inne för specialstålskommissionen att gåvidare i sitt arbete.