prot · G60994 · 1982-12-31 00:00:00 — Man är juberedd att lägga ned ett omfattande arbete för att få en del av verksamhetentill , och det är bra, både för och för . Man har inteheller stängt någon dörr för en eventuell slutlig lokalisering av hela centrettill , och det tycker jag också är bra. Om rätten till färdtjänst vid resor utanför hemkommunen Om det har varit avsikt medfrågan att ge industriministern möjlighet att tillrättalägga felaktigauppgifter i pressen, tackar jag för den möjligheten. 21 (): Min huvudavsikt var att ge industriministernen möjlighet att redovisa hur det ligger till med denna fråga . Oerhörtmånga människor i detta land är nämligen intresserade av frågan - och det vetindustriministern. Det skulle betyda oerhört mycket för svensk forskning ochbli en väldig stimulans för både genforskningen och den naturvetenskapligaforskningen över huvud taget om vi fick den här anknytningen. Det ärbakgrunden till att frågan har ställts. Om detta senare är och jag fulltöverens. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1982/83:278 om rätten till färdtjänst vid resor utanförhemkommunen har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att förenkla resandet för färdtjänstkunderna vid resorutanför hemkommunen. och handikapporganisationerna haröverlagt i dessa frågor. Överläggningarna har resulterat i att Kommunförbundetden beslutat utfärda en rekommendation till kommunerna om atthemkommunens kreditbevis för färdtjänsten skall berättiga till resor medvistelsekommunens färdtjänst på i huvudsak de villkor som gäller ivistelsekommunen. Kostnaderna för sådana resor skall betalas av hemkommunen.Denna ordning skall enligt rekommendation gälla i första hand Om en ny konvention rörande barns rättigheter och handikapporganisationerna är vidare överens om atterfarenheterna därefter skall utvärderas och omprövas. 24 (); Jag tackar socialministern för svaret. Grundtanken när det gäller färdtjänst bör vara att finnsbehov, skall hjälp ges. Detta betyder enligt min mening att det är behovet ochinte platsen man vistas på som är det avgörande. Den ändring man gjorde , som innebar att färdtjänsten räknades som ett ansvar förvistelsekommunen, har helt klart ställt fill bekymmer. Olika exempel finns påhur detta drabbat dem som är i behov av färdtjänst. Vistelsekommunen har bl. a. ställt som villkor för biståndåt tillfälliga besökande att deras hemortskommun skall stå för kostnaderna. del fall har hemortskommunen vägrat, och då har man inte fått något bistånd.Därför är den upplysning som socialministern har lämnat här mycket glädjande. Men ett förtydligande vill jag gärna ha i alla fall. Detgäller beställning av resor. Det har talats om förbeställning. Ett system medförbeställning genom hemorten förefaller krångligt. Om det skall fungera, måstedet skapa en tung administrativ apparat, som inte underlättar - bara försvårar. Vi som klarar oss utan färdtjänst behöver inte planeravåra resor långt i förväg. Det skulle inte färdtjänstpatienterna behöva göraheller'. Den överenskommelse som man har träffatinnebär att det är vistelsekommunens regler som skall gälla - utom i ett fall,när det är fråga om antalet resor. Där är det reglerna i hemkommunen somgäller. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1982/83:288 om en ny konvention rörande barns rättigheter har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser vidta för att stimulera till en bred diskussion om arbetet meden ny konvention om barnens rätfigheter. Frågan om en konvention om barnens rättigheter som skulleersätta den tidigare FN-förklaringen aktualiserades under det . Barnåret hade som bekant proklamerats av FN i syfte att bl. a.öka medvetenheten hos beslutsfattare och allmänhet om barns behov ochrättigheter. För svenskt vidkommande tillkallades en särskildberedningsgrupp för barnåret. Beredningsgruppens uppgift blev i första hand attinformera om barnåret och att initiera en bred diskussion om barns förhållandeni vårt eget och andra länder. Ettomfattande informations-, debatt- och studiematerial framställdes av SIDA,, studieförbunden. Rädda barnen, och ettstort antal andra frivilligorganisationer. Barnåret ledde till att en bredverksamhet för, med och om barn kom till stånd såväl lokalt och regionalt somcentralt. En sammanställning av de svenska erfarenheterna av barnåret liksom avde olika aktiviteter som påbörjades gjordes av beredningsgruppenefter barnårets slut och tillställdes bl. a. FN. Detta material liksom annansamlad erfarenhet och kunskap om barns behov och rättigheter utgör självfalletett viktigt underlag för den svenska representant som aktivt deltar iutarbetandet av en konvention om barnens rättigheter inom ramen för för mänskliga rättigheter. Jagvill därutöver erinra om att regeringen har tillkallat en särskildbarn- och ungdomsdelegation under statsministerns ordförandeskap. Delegationenskall enligt sina direktiv bl. a. söka stimulera till debatt och diskussionerkring de frågor den tar upp i sitt arbete och som nära ansluter till de frågorsom behandlas i anslutning till konventionen. Jagvill understryka att det arbete som pågår i är viktigt för barn intebara i vårt land utan över hela världen. Jag avser därför att samlaberörda organisationer till ett möte för att diskutera hur vi i böragera i fortsättningen när det gäller det arbete som pågår beträffande enkonvention. Omen ny konvention rörande barns rättigheter 27 (): Jag ber att få tacka för svaret, som jag uppfattar som positivt. Det ärmycket bra att det verkligen blir möjligt för en bred opinion här i attpå allvar och grundligt förbereda de inlägg som den svenska regeringensrepresentant skall göra i arbetsgruppen i . Det har nämligen visat sigatt det i denna arbetsgrupp - där Rädda barnen, som jag också representerar,har fått en egen delegat- har stor betydelse för arbetet om man har välunderbyggda och formulerade förslag. Då har man mycket större chans att fåigenom sina förslag. Det är givetvis också mycket viktigt att förslagen ärförankrade i en bred opinion hemma. Jag är glad över att det nu kommer att blinågon sorts beredning på denna punkt i . Jagskall bara ta några typexempel för att illustrera vad det är för slags frågorsom behandlas. Bl.a. kommer barn och aga att diskuteras. På den punkten har en mycketförpliktande position, och jag undrar om inte socialministern håller med mig omatt vi borde försöka att få så starka formuleringar som möjligt när det gälleragaförbud - även om vi inte kan vänta oss att FN kan gå så långt som Sverigeoch, vill jag tillägga, , som är det enda landet förutom vårt somförbjuder barnaga. Bör inte den här konventionen också innehålla regler om hur barnsrättigheter under krig skall se ut? Hur skall barn förhöras, förvaras och behandlas när de och derasföräldrar är i fängelse? Det står ännu ingenting om det i konventions- 2Riksdagens protokoll 1982/83:94-97 Om en ny konvention rörande barns rättigheter förslaget.Borde det inte vara med? Hur är det med flyktingbarns rättigheter? Hur mycketskyldighet skall värdlandet ha att försöka återförena barnet med dess familj,släkt eller stam? Det här är exempel på frågor som ännu inte är grundligtbehandlade och där jag tycker att kunde ha särskilda bidrag att ge. Vi skall givetvis inte diskutera sakfrågorna här, men jagvill mycket gärna få veta vad som menas med att "berördaorganisationer" skall få vara med i beredningen. Hur bred skallrepresentationen bli? Skall exempelvis föreningar som Hem och Skola få varamed, eller Amnesty, som framför synpunkter på dessa frågor i många sammanhang?Eller berörs kristna kyrkor och samfund, som har mycket erfarenhet av bådenationellt och internationellt barnarbete? Jag delar både uppfattning ochden otålighet som kom till uttryck över att arbetet trots allt går ganskalångsamt i . Det är möjligt att vi från svensk sida kan göra mer än vadsom görs för att påskynda arbetet. Är jag rätt underrättad - detta vetantagligen mer om än jag - har det kommit motsättningar,som har sin grund i att det finns olika uppfattningarom vad som är bra för barnoch ungdomar. Dess värre tycks det också i vissa frågor ha uppståttstormaktsmotsättningar. När det gäller organisationerna harjag i första hand tänkt på den grupp av organisationer som var direkt indrageni beredningsarbetet och som engagerade sig i det efterföljande arbetet. Såvittjag förstår måste alla de organisationer som nämnde räknas till deberörda, eftersom de är så positivt och så mycket engagerade i de här frågorna. 29KERSTIN (): Jag tackar för det svaret. Jagtror att detkommer att bli mycket bra för arbetet med konventionen om kommer medtunga, väl genomarbetade och sakliga förslag. Det är alldeles riktigt att detdess värre gått storpolitik i arbetet, och det är mycket besvärande. Jag skall slutligen bara nämna en paragraf, som det harvarit mycket diskussioner om och som det säkert också kommer att bli diskussionom i den svenska beredningen, nämligen den paragraf som handlar om att skyddabarn mot skadligt inflytande från massmedia. Här stöter ju två principer ihop-dels yttrandefriheten, dels omsorgen om barnen och önskan att skydda dem motfilm, , video m. m. som kan skada dem. Det har ännu inte gått att få någon enighet kring dessafrågor i arbetsgruppen i . Det har som bekant sina sidor att få det ocksåi . Jag tror ändå att vi på denna punkt skulle kunna lägga fram ettförslag av viss tyngd om vi fick sätta oss ned och bearbeta frågorna. En bra början finns i den resolution mot våld i massmediasom antagit och som jag hoppasatt snart skall ta ställning till. Det är i varje fall nödvändigt att vi fårarbeta mycket seriöst på att få fram ett svenskt bidrag, bl. a. när det gällerden paragrafen i . Det är alldeles uppenbart att , och alla människori som är intresserade av barn, här har en verklig chans att göra någotför barn utanför , som vi annars inte med bästa vilja kan göra något för- därför att de andra ländernas egna lagar står i vägen. Det här är alltså ettutomordentligt viktigt jobb, och jag skall följa det med det allra störstaintresse. har inte heller nu givit uttryckför någon uppfattning som jag inte delar. Om tillsynen över personal inom omsorgsvården Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1982/83:291 om tillsynen över personalinom omsorgsvården har frågat statsrådetSigurdsen om hon avser att vidta åtgärder för att lagen om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen ändras så att även omsorgsvårdens personal kommer attstå under tillsyn. Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på frågan. har i en skrivelse som kom in tillsocialdepartementet hemställt att regeringen vidtaråtgärder för att även personal inom verksamheten med omsorger om psykisktutvecklingsstörda skall omfattas av lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m.fl. Min avsikt är att socialstyrelsensskrivelse skall remissbehandlas. Därefter kommer ärendet att beredas isocialdepartementet på vanligt sätt. 32GULLAN (); Jag ber att få tacka socialministern försvaret, som jag dock inte är helt nöjd med. Anledningen till min fråga är just att socialstyrelsenpåtalat det faktum, att lag om fillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen har en sådan utformning att personalen inom omsorgsvårdeninte står under tillsyn och därmed ej heller kan ådömasdisciplinansvar av hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. Jag skulle tro att de flesta - även här i - ärmycket förvånade över detta. När lagen antogs förelåg ettenhälHgt utskottsbetänkande, och i detta sägs; "Utskottet finner detsärskilt tillfredsställande att fillsynen enligt förslaget i princip kommeratt omfatta alla som arbetar i vården och som på något sätt medverkar ivårdarbetet." Det måstei detta sammanhang påpekas att det såväl i förarbetena till lagen Om tillsynen över personal inom omsorgsvården som ipropositionen uttryckligen sägs att vård enligt lagen angående omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda i och för sig inte är hälsovård och attpersonalen i denna verksamhet skulle omfattas av tillsynslagen endast vidverksamhet vid specialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda eller om den underen legitimerad yrkesutövares överinseende utför arbetsuppgifter som är atthänföra till hälso- och sjukvård. Ändå stiftades alltså en lag där de minsta av våra bröderoch systrar, som på grund av förståndshandikapp har svårt att föra sin egentalan, ställdes utan det skydd som tillsynslagen ändå ger den enskilde. Inteminst för de anhöriga är detta svårt att förstå. Visserligen kan denna personal behandlas enligtföreskrifter i kollektivavtal, men enligt "kan man intebortse från risken att intresse finns att undvika förfaranden som kan medförakrifik mot den egna förvaltningen eller kolleger eller oönskadpublicitet". Det är mycket snällt uttryckt. I praktiken handlar det omjävsförhållanden. Samma personer fungerar så att säga både som åklagare och somförsvarsadvokater. Vi vet att det förekommit - och förekommer - misshandel ochgrova sexuella övergrepp mot psykiskt utvecklingsstörda, som inte kunnatmeddela sig med omgivningen. Flera sådana fall har uppmärksammats ipressen. Visserligen kan den skyldige ställas under allmänt åtal, menvederbörande riskerar inte att fråntas sin legitimation eller bli föremål förandra discipUnära åtgärder. Jag anser inte att detta är rimligt! Så här med facit i hand har jag väldigt svårt att förstå,att vi i antog en så dålig lag. Det sägs att vi stiftar alldeles förmånga lagar här i . Jag delar den uppfattningen. Kanske är vi litetklåfingriga, så klåfingriga att vi inte skapar fullgoda lagar för dem som bästbehöver rättssäkerhet och trygghet genom lag! Eftersom jag inte är nöjd med svaret vill jag ställa enfråga till socialministern: vi mycket snart förvänta ett lagförslag om enändring av fillsynslagen? Det är möjligt attGullan har rätt då hon beklagar att den fidigare borgerliga regeringenoch 1980 fattade ett beslut av det slag som då tillkom. Det ärmöjligt att också har rätt i sak. Jag tycker emellertid att detär rimligt att de organisationer och de andra myndigheter som var direktinblandade i detta arbete, men som inte gav så mycket uttryck för sinuppfattning då det gäller omsorgskommittéens betänkande, får tillfälle attyttra sig i frågan. Därefter skall vi från regeringens sida återkomma så snartdet någonsin går. 34GULLAN (): Jag har givetvis förståelse för attsocialminstern har svårt att här och lova mig att det snart kommer ettlagförslag, eftersom skrivelsen så har inkommit. Jag tycker ändå att dennafråga är så viktig att den hastar, och jag hoppas att regeringen bereder den såsnabbt som möjligt. Jagär helt medveten om att de tidigare remissinstanserna i anledning avförarbetena till lagen var tvetungade. Det fanns många remissinstanser sommenade att man inte skulle behandla sjukvårdspersonalen annorlunda än andraoffentliganställda. Man tyckte också på många håll, framför allt inom kommuneroch landsfing, att det var viktigt att decentralisera besluten. Jagdeklarerar här att patientens säkerhet i vården för mig framstår som denövergripande frågan. Jag anser alltså att denna är så viktig att de andrasynpunkterna måste komma i andra hand. Jagvill sluta med att fråga socialminstern; Kan man i samband med remissförfarandem. m. tänka sig att socialministern också ser över tillsynsfunkfionerna överhuvud taget och att hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds möjlighet att fullgörasina åligganden i detta hänseende också uppmärksammas? Överläggningenvar härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1982/83:314 om sjukreseersättning till gotlänningar Kersfin har frågat statsrådet när regeringen tänkervidta åtgärder när det gäller frågan om sjukreseersättning för gofiänningar. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det ankommer på mig att svara på frågan. Detproblem frågan gäller är att restiden blir så lång för gotlänningar somremitterats till , om de reser till medbilligaste färdsätt, vilket sjukreseförordningen förutsätter. Ersättning förflygresa kan lämnas endast om det finns särskilda skäl, t. ex. på grundav patientens ålder eller tillstånd. Problemetmed de långa resorna är inte unikt för . Det finns i andra delar avlandet där avstånden är stora och kommunikationerna besvärliga. En lösning på problemet har föreslagits av sjukreseutredningen.Enligt utredningen skulle ersättning för flygresa medges om färdsträckan uppgårtill enkel färdväg eller om resan företas till eller från Gotland.En sådan lösning skulle dock innebära vissa ökade kostnader för sjukförsäkringen.Frågan övervägs f. n. inom , och jag kan för dagen inte uttalamig om när en eventuell förändring i sjukreseförordningen kan genomföras. 36 (): Jag tackar för svaret från socialministern. Det är naturligtvis klartofillfredsställande att de gofiänningar som bhr remitterade till regionsjukvårdpå eller annat sjukhus på fastlandet ej har fått frågan omersättning för flygresan löst. Allt bör naturligtvis i detta speciella fallgöras för att underlätta och i möjligaste mån motverka nackdelarna med attresorna är besvärliga. Visst finns det problem på andra håll i landet, menproblemen för gotlänningarna kan lösas. Båtresan är besvärlig. Resan vidarefrån båten fill buss är krånglig. Man kommer sedan fill mitt inatten. TidigarebehandUng här i ledde till att sjukreseutredningen behandlade frågan.Resultatet av den utredningen ligger klart. Socialministern har i svaretredovisat vad utredningen har uttalat. återstår bara, tycker jag, attregeringen löser problemet genom att lägga fram ett förslag. Det förslaget kanenligt min mening endast bli ett. som den gotländske pafientenremitteras till , skall han ges möjlighet att företa resanmed flyg. Den kostnad som detta enligt utredningen skulle innebära bör kunnaklaras inom budgeten. Min förhoppning, socialministern, för gotlänningarnasbästa är att socialministern framlägger ett förslag för oss här iriksdagen. Det framgick av mitt första svar att jag inser både problemets existensoch dess svårighetsgrad. Jag vill bara i all stillsamhet erinra att hon representerar ett parti, som genomförde och fortfarande anser skall genomföra en kraftig neddragning på sjukförsäkringsområdet. Dåhoppas jag även att kan förstå att dessa kostnader måste vägasmot andra kostnader, även om det gäller en angelägen fråga. Anf.38 (): Den kostnad som utredningen talar om skulle vara ca . per år.Det rör sig alltså om ganska litet pengar, herr socialminister. Frågan är ocksåom inte resultatet, när man ser efter vad det kostar med övernattningar osv.för pafienterna, kan bli en lägre kostnad. Jag hoppas att dennakostnadsdiskussion inte skall inverka på en angelägen lösning. Det beloppet, , duger inte i mina resonemang medfinansministern. Det avser förhållanden. har det inträffaten del prisstegringar. Dessutom kan frågan inte lösas isolerat för ,eftersom många andra människor runt om i landet berörs. Man måste nog vägadenna kostnad mot andra kostnader, även om det som sagt rör sig om en angelägenfråga. Överläggningenvar härmed avslutad. 10 § Meddelande om svar på interpellation 1982/83:87 Med hänvisning till riksdagsordningen 6 kap.1§ får jag meddela att jag på grund av resor inte är i tillfälle att inomföreskriven tid besvara interpellation om en omorganisation . Jag avser att besvara interpellationen måndagen den 11april. 11 § Svar på frågorna 1982/83:294 och 298 om skolor medspeciell ämnesinriktning Om skolor med speciell ämnesinriktning har frågat utbildningsministernom hon anser det angeläget att erbjuda även elever med andra intressen änidrott skolor med speciell ämnesinriktning, t. ex. musik. har frågat mig om det är iöverensstämmelse med regeringens värderingar att skolor med pedagogisk profilläggs ner och om regeringen avser att ta något initiativ för att rädda AdolfFredriks musikskola. Efter överenskommelse med utbildningsministern besvararjag även hennes fråga. Jag besvarar de båda frågorna i ett sammanhang. Låt mig först klargöra att regeringen enligt gällandeordning inte har att ta ställning till indelningen i skolenheter. Detta liksomfrågan om en viss skolenhets pedagogiska profil är - och måste rimligen vara -angelägenheter för skolmyndigheterna, i första hand de kommunala huvudmännen.Vad regeringen har att ta ställning till är om en viss kommun skall få göramodifieringar i timplanerna för eller gymnasieskolan i syfte attbereda elever tillfälle att få utveckla sina talanger och intressen inomområden som de har särskild fallenhet för. Beträffande båda de slag av sådana timplanejusteringar somfrågeställarna berör har den socialdemokratiska regeringen konkret visat enpositiv inställning- i fråga om idrottsutbildningen genom förslag i årets budgetpropositionoch i fråga om ordningen med musikklasser genom att i det fall som hittillsvarit aktuellt efter regeringsskiftet medge den kommun, som begärde det, att fåanordna sådana klasser. Jag vill gärna stryka under att jag för egen del serpositivt på möjligheter av detta slag att inom den reguljära ochgymnasieskolan - och utan att de grundläggande målen för dessa skolformereftersatts - bereda utrymme för särskilda estetiska eller idrottsligaintressen. Jag gör det därför att jag tror att detta berikar både kulturlivet istort och de enskilda elevernas utveckling. är det självklart att bl. a. geografiska,organisatoriska och ekonomiska faktorer alltid begränsar möjligheterna att iden enskilda kommunen eller regionen tillgodose olika önskemål. Om skolor med speciell ämnesinriktning frågeställarnasäkert är medvetna om - inte möjlighet att överblicka eller påverka alla sådanafaktorer. I den mån av regeringen meddelade föreskrifter är av betydelse isammanhanget får emellertid regeringen anledning att pröva om den kan medverkatill lösningar av förekommande problem. Jag kan här - utan att gå in på detenskilda ärendet - nämna att vi inom f. n. bereder enframställning från vid om reglering avelevområden och interkommunal ersättning i vissa fall. 42GUNNAR (); Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Tyvärr måste jag konstatera att det svaret hksom många andra svar i liknandefrågor ger vid handen att socialdemokrater är rädda och oroade. Det kangälla frågor som City Akuten, som diskuterades i , det kangälla fristående skolor eller det kan gälla skolor med en egen identitet somAdolf och i . Genomgående är från socialdemokrafiskt håll på något sätt är rädd och oroad över det somär ohka. Jag kom att tänka litet grand på den film som går och som inte fårses av barn , nämligen E.T. Det är som om socialdemokrater betraktarallting som är olikt det man har skapat i välfärdsstaten som någonting liknandeen extra terrestrial, någonting utomjordiskt, någonting som man skall försökalikforma. Det är synd, därför att det innebär att man tar ifrån debarn som det här gäller en möjlighet att gå i en skola som passar dem och i stället går över till någonting som är likformigt. Det är på sätt och vismakten som talar när socialdemokrater här i , i länslandsting eller i i de frågor jag här berört försvarar skall vara på ett visst sätt och förminskar möjligheterna till att manskall kunna vara olika. Jag tycker att det kan vara rätt intressant att se debarns attityd som det gäller. i klass 5 svarar på en fråga om vad hantycker är bäst i : -Jättemysig sammanhållning. Jag känner många av domstörsta barnen också, - Villdu flytta tillbaks till din gamla skola? -Nej,aldrig. Här får man lära sig ta ansvar på ett annat sätt. - Tror du att skulle locka andraatt spela om de var utspridda på olika skolor? -Nej, jagtror att man skulle sluta spela själv i stället. Mot det skall man lägga den argumentation somsocialdemokrater för i den här frågan: Skolor som inte är som andra splittraroch försvårar demokratin. Resurserna skall spridas ut och satsas på vanligaelever. En elvaårig flicka ställde i den här diskussionen denmycket enkla frågan: Varför förstöra något som fungerar? Det är en bra fråga,därför att det genomgående med de här skolorna och det som har skapat debattenju är att eleverna och föräldrarna känner en entusiasm för skolorna - inte baraför själva fimplansindelningenutan också för skolan som sådan.