prot · G60963 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:63 1 § Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. 2 § Nya utskottsordförande Jag får anmäla att () utsetts till ordförande ifinansutskottet och () till ordförande i trafikutskottet. 3 § Enligt inkommet läkarintyg var den 24 januari-den 4 april. Erforderlig ledighet beviljades. Talmannen anmälde att MaritaBengtsson (s) skulle tjänstgöra som ersättare för . 4 § Föredrogs och hänvisades Mofionerna 1982/83:363till skatteutskottet /83:364 till /83:365-371till skatteutskottet /83:372-375 till justitieutskottet /83:376 och 377till lagutskottet /83:378 och 379 till utrikesutskottet /83:380-383fill socialförsäkringsutskottet /83:384-386 fill socialutskottet /83:387-389fill utbildningsutskottet /83:390-392 till trafikutskottet /83:393-396till jordbruksutskottet /83:397-399 fill näringsutskottet /83:400 tillarbetsmarknadsutskottet Vårdnad och umgänge m. m. 1982/83:401 och 402 till civilutskottet /83:403 tillarbetsmarknadsutskottet /83:404 fill jusfifieutskottet /83:405 tillutrikesutskottet /83:406 fill utbildningsutskottet /83:407 tilltrafikutskottet /83:408 till jordbruksutskottet /83:409 fillnäringsutskottet 1982/83:25Tilläggsbudget I till statsbudgeten för /83 Utskottets hemställan bifölls. 6 § Vårdnad och umgänge m. m. Föredrogs lagutskottets betänkande1982/83:17 om vårdnad och umgänge m.m. (prop. 1981/82:168). 2 (): Till grund för lagutskottets omfattandebetänkande ligger institutet gemensam vårdnad, som infördes i år1976. Institutet innebär att föräldrarna - vid skilsmässa - kan begära attdomstolen skall fillerkänna dem vårdnaden gemensamt. Det krävs alltså domstolsmedverkan. Som skäl för denna reform åberopades vid dess införandefrämst, att gemensam vårdnad tillgodosåg barnets intresse av att bevara näraoch god förbindelse med båda föräldrarna. En ordning med gemensam vårdnadansågs också ägnad att minska riskerna för de svåra känslomässiga konfliktersom lätt uppstår i vårdnadsfrågor och som kan ha allvarliga konsekvenser förbarnet. Det fanns dock många som tvivlade på att dessa i och försig hedervärda argument hade förankring i verkligheten. Det är ju som bekantlångt ifrån allfid som kartan och terrängen stämmer överens. Terrängen,verkligheten, vill inte alltid underordna sig kartan, teorin eller visionerna.De som tvivlade menade att det fanns risk för att föräldrarna valde gemensamvårdnad, inte för barnets skull utan för att åstadkomma rättvisa mellan sig.Förmådde föräldrarna inte samarbeta eller stördes samarbetet av inbördes motsättningarmellan dem, kunde barnet vidare tvingas att leva i en otrygg och i övrigtskadlig miljö. Vi moderater kom då till den uppfattningen att de kritiskaoch oroade rösterna inte kunde frånkännas vikt och betydelse. Argumenten förreformen var med andra ord inte tillräckligt övertygande. Och bevisbördan börligga på den som vill rubba på bestående ordning - inte på den som vill Med verkligheten som främsta argumentreserverade sig våra företrädare i utskottet mot reformen, som likväl antogs avriksdagen. Som framgått finns det skäl både för och emot självainstitutet gemensam vårdnad. Vilkendera uppfattningen fick då rätt? Ja, detenklaste är väl att lämna och bege sig ut i verkligheten utanförglasväggarna. Utskottet har också faktiskt gjort detta. Utskottet har haft tvåomfattande utfrågningar, den ena i och den andra i . Demvi frågade var företrädare för tingsrätterna, socialnämnderna och familjerådgivningsbyråernasamt advokater vid allmän advokatbyrå och i privat verksamhet i de bådakommunerna liksom slutligen företrädare för den psykiska barna- ochungdomsvården i . Vad blev då resultatet av utfrågningarna? Kan man göranågon entydig sammanfattning? Ja, herr talman, det är faktiskt möjligt attsammanfatta vad som framkom vid dessa överläggningar i en enda mening: Det heltövervägande antalet deltagare riktade starka invändningar emot institutetgemensam vårdnad. Sådan ser alltså dagens verklighet ut. Vad föreslås då i propositionen som utskottets majoritetställer sig bakom? Jo, en reform som går stick i stäv mot verkligheten. Kartanfillerkänns alltså vitsord även i strid med terrängen. Det är härsom skiljelinjen går i utskottets betänkande. Majoriteten vill gå vidare på dengenom reform inslagna vägen och göra den gemensamma vårdnadenautomatisk vid skilsmässa. Det skall således inte längre i normalfallet krävassärskild prövning från domstolens sida. Vi moderater motsätter oss förslaget omautomatisk gemensam vårdnad helt enkelt med hänvisning fill verkligheten, fillden obändiga, omutliga och oomkullrunkeliga verkligheten. Är det inte, herr talman, egentligen häpnadsväckande attlägga fram ett betänkande med ett förslag som blivit så fullständigt nedgjortsom propositionen blivit från deras sida som företräder verkligheten? Argumentenåterfinns i reservation nr 1, som är vår huvudreservation. Denna är heltuppbyggd på resultatet av utfrågningarna. Sammanfattningsvis saknas det alltså minst sagtövertygande skäl för huvudtanken i propositionen, nämligen att vårdnaden skallförbli gemensam i det fallet att föräldrarna är gifta och annars bli gemensamefter en enkel anmälan hos pastorsämbetet. Skulle ett åtal inför domstol byggapå så här skraltiga bevis, kan utgången bara bli en enda, nämligen ett totaltogillande. Men vi reservanter har ingenting emot - så generösa är vi - attpröva frågan , om ny bevisning förebringas. Det är därför som vi ireservation nr 1 begär en utvärdering av gällande regler. Vi begär med andraord en fullständig kartläggning av verkligheten. I avvaktan på en sådan kartläggning saknas - det bordevara uppenbart för envar - grund för att rubba och ändra på bestående ordning. Jagyrkar därför bifall till övriga moderata reservationer i motsvarandehänseenden. Betänkandet innehåller ytterligare några förslag som vimoderater motsätter oss. Reservation 10 handlar om det fallet att en ensamvårdnads-havare dör eller anses olämplig. Domstolen skall i denna situationenligt Vårdnad och umgänge m. m. Vårdnad och umgänge m. m. majoritetenförbigå den andra föräldern, om det - med lagtextens ord - är lämpligare attutse någon annan. Enligt vår mening innebär denna lösning en försvagning av denandra förälderns rättsställning, som vi inte finner befogad. Ordet"lämpligare" - som alltså står i lagtexten - leder också tanken vägning, en jämförelse mellan föräldrarna. I reservation 10 förordar vi istället formuleringen "bäst för barnet". I detta sammanhang kan jag inte undgå att peka på enbesynnerlighet i propositionen. Det gäller sambandet mellan 6 kap. 6 och 7 §§.Antag att barnet står under vårdnad enbart av sin mamma. Pappan vill emellertidha vårdnaden överflyttad på sig och väcker talan med stöd av 6 §. Enligt dettalagrum vinner han processen om det är bäst för barnet. Något tredje alternativgives inte. Men lyckas pappan svärta ned mamman tillräckligt framgångsrikt, kan7 § bli tillämplig. Och skall domstolen välja att överflytta vårdnaden annan person än pappan, om denna ordning är "lämpligare" - häråterkommer lokutionen igen. Pappan löper alltså risk att förlora sin talan idetta fall. Så det är bäst för honom att lägga band på sig. Vi moderater motsätter oss härutöver att andra än barnetsföräldrar skall med våld kunna tilltvinga sig umgänge med ett barn. Vi trorhelt enkelt inte att en sådan, med polisingripande garanterad, form av umgängefungerar i verkligheten. Våra reservationer 12 och 13 är ett uttryck härför. Slutligen vänder vi oss i reservationerna 14 och 15 emoten ordning som anknyter fill det av oss bekämpade huvudförslaget om automatiskgemensam vårdnad. Trots att huvudregeln skall vara att domstolen har att prövavårdnadsfrågan endast på föräldrarnas eget initiativ - det är ju själva poängeni propositionen att vårdnaden skall förbli gemensam - så skall domstolen ändåenligt särskild föreskrift tvingas att underrätta socialnämnden om att enskilsmässa är aktuell. Regeln skall gälla i alla mål om skilsmässa, oavsett hurense föräldrarna än är om den valda lösningen. Vi moderater menar att nuvarandeordning även här bör bestå, nämligen att det är domstolen själv som avgör om enhänvändelse till socialnämnden kan antagas fylla någon förnuftig mening. Det ärenligt vår uppfattning svårt att inse varför blott och bart den omständighetenatt ett par föräldrar skiljer sig skall föranleda att socialnämnden, dvs.samhället, kopplas in. Förslaget kommer bara att leda till ökad byråkrati ochdärmed till ökade kostnader för det allmänna. Sammanfattningsvis vill jag, herr talman, yrka bifall tillalla de moderata reservationerna. Huvudgrunden är att verkligheteneftertryckligt talar emot utskottsmajoriteten och att denna följaktligen intefullgjort den bevisbörda som åvilar den som vill rubba bestående ordning. 3 (): Barnen är vår framtid. Att ge barnen trygga och goda uppväxtförhållanden, så attde har möjligheter att utvecklas till harmoniska människor, är egentligen varjegenerations viktigaste uppgift. Olika samhällsåtgärder måste därförsättas in, för att barnen skall få så bra förhållanden som möjligt. Vi gör detinom familje- och socialpolitiken genom att ge barnfamiljerna ekonomiskt stödoch genom att försöka tillgodose behov av barnomsorg. Skolpolitiken är en annansida av samhällets åtgärder för att ge barnen goda förutsättningar såväl underuppväxtåren som när de blir vuxna. Hemmet och familjen är av central betydelse för barnen.Genom bl. a. information och stöd måste samhället vid sidan av rent ekonomisktstöd verka för att hem och familj fungerar tillfredsställande. Även genom familjelagstiftningen måste samhället försökabidra till att barnens situafion och förhållandet barn-föräldrar utvecklas ienlighet med de strävanden och intentioner som samhället har. Självfallet kanvi inte genom lagstiftning på detta område diktera hur föräldrar skall förhållasig till sina barn, men lagstiftningen har en vikfig uppgift att fastslå vadsamhället anser lämpligt och vad som ej bör förekomma. Införandet för några årsedan av en lag som förbjuder kroppslig bestraffning av barn är exempel härpå.Men i vad gäller vem som skall vara ett barns vårdnadshavare och vem som skallha rätt fill umgänge med barnet kan förhållandena regleras helt genomlagsfiftningen. En fortlöpande reformering av lagstiftningen påfamiljerättens område har skett . För attöverväga om barns rättsliga ställning kan förbättras tillsattes 1977utredningen om barnens rätt. Behovet av reformer inom lagstiftningen har ökat, allteftersomden ökade familjesplittringen lett till att en växande andel av barnen inte bortillsammans med sina båda föräldrar. I det nu aktuella utskottsbetänkandet behandlascenter-folkpartiregeringens proposition om ändringar i främstföräldrabalken om vårdnad och umgänge. Propositionen bygger på ettdelbetänkande från utredningen om barnens rätt och syftar till att genom sinaförslag stärka barns rättsliga ställning. Även om det bland remissinstanserna i vissa frågor råttdelade meningar, har praktiskt taget alla anslutit sig till utredningensuppfattning att reglerna om vårdnad och umgänge m. m. behöver ändras för attbättre svara mot barns behov och anpassas till de förändringar i samhället ochfamiljens utveckling som ägt rum . Flertalet av de bestämmelser som gäller påfamiljerättens område har ju sina rötter i ett samhälle som återspeglade heltandra förhållanden och värderingar än dem som råder . a. från den starka föräldramyndighet som rådde tidigare. Kunskaperna ombarns villkor och behov har successivt ökat. Även om lagstiftningen har barnens bästa somutgångspunkt, är det angeläget att lagstiftningen i högre grad än de nuvarandereglerna sätter barnens behov i centrum och framhäver att förhållandet mellanföräldrar och barn skall bygga på ömsesidigt hänsynstagande och ömsesidigrespekt. Enligtpropositionens av utskottet tillstyrkta förslag skall 6 kap. föräldra- Vårdnad och umgänge m. m. Vårdnad och umgänge m. m. balkén, som handlar om vårdnad, inledas med en paragrafdär det sägs: "Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en godfostran. Barn skall behandlas med aktning för sin person och egenart och fårinte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkandebehandling." Den tidigare särskilda paragrafen om förbud mot aga harhär införts i oförändrad form. För dem som eventuellt varit och alltjämt ärtveksamma inför agaförbudet i vår lagstiftning vill jag nämna att det i detnyligen framlagda lagförslaget i om vårdnad och umgänge har intagits enmotsvarande bestämmelse om agaförbud. I vårt lagförslag anges vårdnadshavares skyldigheter medatt den som har vårdnaden om ett barn har ansvar för barnets personligaförhållanden och skall se till, att barnets behov enligt 1 §, som jag lästeupp, blir fillgodosedda. Det under propositionens utarbetande uppmärksammadeutkastet till angivande av barns med stigande ålder växande bestämmanderätt,som i massmedia framställdes som någon form av MBL-förhandlingar mellan barnoch föräldrar, har lett till en utformning av lagtexten som jag tror att allavi som har barn ser som rätt självklar. Det framhålls nämligen att vårdnads-havareni takt med barnets stigande ålder och utveckling skall ta allt större hänsynfill barnets synpunkter och önskemål. Barn står från födelsen under vårdnad av bådaföräldrarna, om dessa är gifta med varandra. Är de inte gifta med varandra, fårmodern automafiskt ensam vårdnaden. infördes rätt fill gemensam vårdnadför frånskilda samt ogifta föräldrar. Först genom ändringen av underhållsreglerna1979, så att bidragsförskott kan utgå även vid gemensam vårdnad, blev dettaalternativ mera jämförbart med fall där vårdnaden anförtros bara en avföräldrarna. vårdnadsreform motiverades i första hand avomsorgen om barnets bästa. Möjligheterna att låta den gemensamma vårdnadenbestå vid äktenskapsskillnad infördes sålunda för att barnets intresse av näraoch goda förbindelser med båda föräldrarna skulle kunna tillgodoses. Det ansågsockså att en ordning med gemensam rättslig vårdnad var ägnad att minskariskerna för de svåra, känslomässiga konflikter som lätt uppstår i vårdnadsfrågoroch som kan ha allvarliga konsekvenser för barnet. Det ansågs också varaväsentligt för barnet att ogifta föräldrar kunde få gemensam vårdnad. Gemensam vårdnad innebär ett gemensamt ansvarstagande i enmängd viktiga frågor som gäller barnet, t. ex. skolgång och ekonomi. Men detbetyder inte att föräldrarna måste dela den faktiska vårdnaden. Gemensamvårdnad är alltså inte delad vårdnad. Särskilt betänkligt är det när gemensamvårdnad föranlett föräldrar att låta barnet med korta mellanrum flytta mellande båda föräldrarna. Det visar hur viktigt det är med utökad och förbättradinformation om vårdnadsreglerna, och utskottet understryker särskilt detta isin skrivning. I propositionen föreslås, liksom av utredningen om barnensrätt, att skilsmässa inte som automatiskt behöver medföra ettförordnande från domstolens sida om vårdnaden av makarnas barn. Ennaturlig utgångspunkt skall i stället vara att den gemensamma vårdnaden - avutredningen om barnens rätt kallad gemensamt föräldraansvar- skall bestå ävensedan föräldrarna skilt sig. Tyvärr har det inte varit möjligt att uppnå enighet i vårtutskott om att tillstyrka detta förslag i propositionen. Sex ledamöter villavvisa förslaget och i stället hemställa om en utvärdering av den gemensammavårdnaden. I reservation 1, som har redovisat, anförssom motiv för avslag på propositionen de intryck reservanterna fick vid de bådahearings som utskottet ordnat med företrädare för socialbyråer, domstolar ochadvokater m. fl. Det är väl så, att deltagarna i dessa hearings av naturligaskäl främst kommer i kontakt med fall där det är problem och där det därförfinns mindre förutsättningar för att den gemensamma vårdnaden skall fungera. Vi inom majoriteten i utskottet stöder propositionensförslag, eftersom vi ser det som naturUgt att man skall försöka behålla dengemensamma vårdnaden- det gemensamma föräldraansvaret- även efter skilsmässan.Det är enligt vår uppfattning angeläget att man bl. a. genom lagstiftningförsöker främja en utveckling mot ökad användning av den gemensamma vårdnaden.Det är väsentligt att barn även efter en skilsmässa har god kontakt med bådaföräldrarna, och man kan inte bortse från att det kan ha en väsentligpsykologisk betydelse även för föräldrarna. Vid bedömning av förslaget bör hänsyn även tas till attdomstolen liksom hitfills skall ha skyldighet att i princip pröva frågan omgemensam vårdnad i mål om äktenskapsskillnad. Domstolen skall, vilket AllanEkström anfört och kritiserat, allfid bereda socialnämnden tillfälle att yttrasig. Framkommer speciella omständigheter som gör att det anses uppenbartoförenligt med barnets bästa, skall domstolen, trots att föräldrarna intebegärt det, upplösa den gemensamma vårdnaden. I reservation 14 motsätter sig de moderata ledamöterna attdomstolen skall ha skyldighet att ge socialnämnden tillfälle att yttra sig. Viövriga anser att det, sett från barnets synpunkt, är motiverat attsocialnämnden har tillfälle att yttra sig och kan ange om speciellaförhållanden föreligger. Reglerna om att den gemensamma vårdnaden inteautomatiskt upphör vid skilsmässa får inte leda till att makarnaslentrianmässigt undviker att ta ställning till vårdnadsfrågan vid skilsmässa.Vi understryker därför i utskottsbetänkandet att det är angeläget att makarna iskilsmässosituationen verkligen bestämmer sig för den ena eller andravårdnadsformen. Vi utgår därför från att vårdnadsfrågan tas upp vidrådgivningen inför skilsmässan. För att verka för att vårdnadsfrågan övervägs i sambandmed skilsmässan har vi dessutom fillstyrkt ett motionsyrkande om att domstoleni skillnadsdomen skall erinra om att den gemensamma vårdnaden består, ombarnet står under båda föräldrarnas vårdnad. Vi har även särskilt betonat viktenav information om de nya vårdnadsreglerna. Om den gemensamma vårdnaden nu blirhuvudregel efter skilsmässa, skall vårdnadsfrågan övervägas i samband medskilsmässa. Några risker med att på föreslaget sätt ändra lagen bör därför intefinnas. Att-om inget annat beslut fattas-den gemensamma Vårdnad och umgänge m. m. Vårdnad och umgänge m. m. vårdnaden skall bestå visar däremot samhällets strävan attdet skall upplevas som självklart att skilsmässa inte automatiskt skallinnebära att den ena föräldern förlorar sitt föräldraansvar, för ätt användaBarnets Rättsuttryck, i samband med skilsmässan. Det bör även observeras att dengemensamma vårdnaden upplöses så snart en av föräldrarna begär det. I propositionen föreslås att samboende ogiftaföräldrar genom en anmälan till pastorsämbetet får gemensam vårdnad om sinabarn. Förutsättningen är att de är svenska medborgare och att faderskapet ärfastställt. I en socialdemokratisk motion som stöds av bådesocialdemokraterna och vpk går man ytterligare ett steg och begär att kravet påsamboende inte heller skall gälla. Vi på den icke-socialistiska sidan hållerfast vid propositionens förslag och anser att icke samboende ogifta föräldrarskall ansöka hos domstol om de önskar gemensam vårdnad. Detta framför vi ireservation 6. I vissa speciella fall är inte någon av föräldrarnalämplig som vårdnadshavare, eller om en av föräldrarna är död kanske denefterlevande ej är lämplig. Vårdnaden kan då, enligt nuvarande regler,överflyttas till särskild förordnadvårdnadshavare "om det är uppenbart bäst med hänsyn till I propositionen tonas kravet ned till att det får ske om det är"lämpligare". Efter överläggning i utskottet med anledning av enmotion vari föreslås uttrycket "uppenbart lämpligare", har vi påicke-socialistiska sidan stannat för att uttrycket vad som är "bäst förbarnet" bör införas i lagtexten i detta fall, liksom det uttrycket användspå flera andra ställen i propositionens förslag till lagtext. I reservationerna10 och 11 tar vi upp detta förslag, vilket har berört något. Det är viktigt att barn har tillfälle till umgänge med denförälder som ej har vårdnaden, det är också viktigt att barn har tillfälle tillumgänge med andra som står barnet nära, t. ex. far- och morföräldrar. Ipropositionen föreslås därför att domstol på socialnämnds talan kan fastställarätt till umgänge även med någon i den senare kategorin. har ireservation 12 yrkat avslag på detta förslag. Vi övriga tillstyrker förslaget,eftersom vi dels anser att regeln endast torde tillämpas i undantagsfall, delstycker att det är lämpligt att barnets rätt till umgänge även med andranärstående fastslås i lagen. I sitt anförande kritiserade reform som vi nu har att ta ställning till. Jag vill betona att majoritetenär beredd att utvidga den gemensamma vårdnaden därför att vi tror att det ärtill nytta ur barnets synvinkel och till nytta för en utveckling mot att detskall vara självklart att båda föräldrarna - oavsett förhållandet mellanföräldrarna - känner ett ansvar för barnen. Och eftersom införandet av gemensamvårdnad som huvudregel inte på något sätt tvingar något par till gemensamvårdnad utan lämnar det fritt att välja gemensam vårdnad eller att överföravårdnaden till den ena parten, kan det inte finnas några speciella nackdelarmed reformen. De farhågor som har framkommit vid våra hearings får inteundanskymma att åtskilliga av remissinstanserna har ställt sig positiva tillförslaget, även om en del varit tveksamma. Och vi får komma ihåg attutredningen om barnens rätt har en allsidig sammansättning och noggrant harprövat frågorna om på vilket sätt man skall stärka barnens rättsliga ställning. Till slut, herr talman, ber jag att få yrka bifall till dereservationer som jag står bakom. Det är reservationerna 6 och 9, som gäller attendast samboende ogifta föräldrar skall kunna få gemensam vårdnad genom ettenkelt anmälningsförfarande, samt reservationerna 10 och 11, som innebär attnär annan än förälder skall förordnas som vårdare, skall kravet vara att detanses bäst för barnet. På alla övriga 28 punkter ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan. Bortsett från ytterst små avvikelser innebär mittställningstagande i sin helhet en tillstyrkan av den av mittenregeringen ivåras framlagda propositionen i syfte att stärka barns rättsliga ställning. Vårdnad och umgänge m. m. 4LENNART (): I början av sitt betänkande erinrarlagutskottet om de riksdagsbeslut som tillkommit beträffandeen successiv reformering av den svenska familjerätten. Det gäller möjligheternatill gemensam vårdnad, underhållsreglerna i samt förbud mot agaav barn och andra bestämmelser. har inom det familjepolitiskaområdet visat en påtaglig akfivitet, och reformeringen av lagsfiftningen harskett i takt med den allmänna samhällsutvecklingen och i överensstämmelse medde värderingar som omfattas av en stor majoritet av svenska folket. Mot denna bakgrund och med beaktande av en fortsattrelativt snabb samhällsutveckling är det naturligt att i dagbehandlar förslag till förändringar i vilkas syfte är attmodernisera och bygga ut lagstiftningen om vårdnad och umgänge samt stärkabarnens rättsUga ställning. Den nu aktuella förändringen innebär en viss reformeringav . Det gäller viktiga avsnitt som berör så gott som allamänniskor, men det är inte en total reformering av hela föräldrabalken.Utredningen om barnens rätt fortsätter sitt arbete med att ytterligarepenetrera en rad frågor där såväl den regering som har ansvaret förpropositionen som olika remissinstanser har ansett att det behövs fortsattutredning. Utskottets majoritet anser att det har gjorts en rikfigavvägning mellan vad som föreläggs och det som hänskjutits fortsatt utredning. I det nu aktuella lagförslaget slås fast att varje barnhar rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. Vidare föreskrivs attvarje barn skall behandlas med aktning för sin person och egenart samt attbarnet inte får utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkandebehandling. Lagförslaget ålägger också varje vårdnadshavare ett stortansvar för att barnens behov tillgodoses och att varje barn får den tillsyn sombehövs. Vårdnadshavaren har också att bevaka att varje barn får entillfredsställande försörjning och en tillfredsställande utbildning.