prot · G609137 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag noterade att utrikesministern var noga medatt säga att han i årets budget kan garantera att vi kommer avbruttonationa-hnkomsten. Men sker inte ens det, därför att dennadubbelräkning av anslag som regeringen har börjat med faktiskt är lika felaktigi dag som den var när den föreslogs av , då mankritiserade den precis lika hårt som jag nu kritiserar regeringen för sammapolitik. Det blir alltså inte - låt vara att det inte är så långt ifrån. Att utrikesministern trycker på just årets budget måstebero på att man faktiskt har för avsikt - det framgick nu av hans anförande -att överge enprocentsmålet om det skulle krävas. Denna idé med en s. k.avindexering innebär att man, som denna avindexering pågår,upphör att beräkna biståndsanslagen i BNI-termer. I stället skall man utgå frånett visst inflationsantagande. Men ponera att inflationen - och den brukar intealltid bli det man säger utan kanske högre än man har tänkt sig - i stället för4 % skulle bli vad den råkar vara just , nämligen ! Då händer det attbiståndsanslagetpåfemår kommeratt sjunka från nuvarande till . Ochskulle inflationen fortsätta att ligga på den nivån kan ju biståndsanslagetmycket väl sjunka ännu mer. skall vi i och för sig inte hoppas att det inträffar;vi skall arbeta för motsatsen - där har regeringen mitt och fullastöd. Men det väsenfiiga här, fru talman, är ju att regeringen fakfiskt haraviserat - det bekräftas nu av utrikesministern - att man inte längre hållerenprocentsmålet heligt. Man är beredd att säga att om den svenska ekonomiskasituationen kräver det kommer vi att gå ifrån enprocentsmålet och i ställeträkna upp biståndet med en fast procentsats. Då kan man inte längre säga står fast vid enprocentsmålet, och det blir inte bättre av att man inte ensgör det detta år. Sedan till den andra frågan, dvs. frågan om krediterna.Det är i och för sig bra att ni inom regeringen inte avser att avbryta denutredning jag tillsatt. Men ni måste ändå ha en föreställning om vad det är nitänker göra. När jag läst biståndspropositionen har jag inte kunnat låta bliatt som bredvidläsning ha kompletteringspropositionen, och där står detfaktiskt på tal om u-krediterna, som ibland kallas för blandade krediter, att"kreditbeloppen skall kunna ingå i biståndsramen". Så står det alltsåi proposifion - det är möjligt att utrikesminister en annan mening. Vi vet att denna förmånliga kredit består dels av enbistånds- eller gåvodel på , som skall belasta biståndsbudgeten-dettycker jag är riktigt, eftersom det är bistånd det handlar om - dels av ettkreditbelopp som motsvarar resten. Innebörden i det jag citerade måste då varaatt man skall låta hela krediten avräknas mot biståndsanslaget. Om detta ärtanken, innebär det att man tar ifrån den egentliga biståndsverksamheten beloppsom såsmåningom - i själva verket - motsvarar ungefär 1 miljard kronor.Eller också innebär det att man gör om hela kreditsystemet och inför etthelstathgt system för kreditgivning till , som vi hade tidigare. Mendå kommer vi inte längre att kunna hålla fast vid den vedertagna definition avbegreppet bistånd som vi har antagit i , utan då går man ifrån den ochräknar in i biståndet också det som är kommersiella krediter. Mot bakgrund av det herrans oväsen - jag vill gärna kalladet så - som och andra socialdemokrater åstadkommit här iriksdagen när vi har diskuterat ett införande av blandade krediter över huvudtaget, och som handlat om att de borgerliga regeringarna var på väg attkommersialisera det svenska biståndet, måste jag säga att man tar sig förpannan när man anar vilka avsikter det är som den socialdemokratiska regeringennu har. Jag tycker det är rätt att tillämpa blandade krediter. Det är rimligtatt stödja också på det här området och att anpassa sig till deinternationella reglerna. Men det är inte rimligt att låta allt som har medkrediter att göra, alltså även den kommersiella verksamheten, bli en del av detsvenska biståndet. Det innebär i praktiken, herr utrikesminister - detta gårinte att komma ifrån, för så vitt ni inte kan prestera argument som vi inte harhört -att motsvarande summa tas bort från den egentliga biståndsverksamheten. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Jag framhöll tidigare att avindexeringeninnebär att man - om man nu stannar för som gräns för inflationen - kommeratt göra en beräkning av bruttonationalintäkten där man har som den övregränsen. utgår man från den bruttonationalintäkt som fakfiskthar förelegat. Om den är större till följd av att man har underskattatinflationen, är detta den nya utgångspunkten när man därefter går vidare underett följande budgetår. Det blir alltså inte på det sätt som , att belopp ackumuleras år , utan det blir i stället enförskjutning av utbetalningarna. När det sedan gäller frågan omkrediter har jag redan nämnt att en utredning arbetar med den och att jag utgårfrån att denna utredning kommer att lägga fram ett förslag som är väl förenligtbåde med intentioner och med internationalla regler. Det måste vararimligt att avvakta utredningens förslag, innan man för en debatt om förslagetsinnehåll och dess tänkta verkningar. 42OLA () replik: Jag tror inte att jag har så stor anledningatt använda hela den taletid som står till mitt förfogande. Jagfår säkert inte något bättre svar om jag gör det. Men låt mig använda ett parminuter till att bl. a. citera vad som står i kompletteringspropositionen; "Begränsningen i inflationsuppräkningen bör itillämpliga delar gälla fr. o. m. ingången av 1984 om inte särskildaomständigheter mofiverar en Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Principerna innebär sålunda att endast den förutsatta prisökningentillåts slå igenom i, berörda utgifter ." Härefter fortsätter man att resonera om detta som ett-såvitt jag förstår-permanent system. Det innebär ju att man i och för sig gersig in på en kanske ganska vettig princip att hålla nere utgifter i ,att man försöker få alla parter på den svenska ekonomiska scenen att agera tillförmån för en lägre inflafionstakt och hålla fillbaka sina anslagskrav ochdärmed också hålla fillbaka köpkraften ute i samhället. Men alldeles oavsett omdet skulle handla och någon sorts fördröjd utbetalning avbiståndsanslagen - jag hängde inte rikfigt med i de tekniskasvängarna - vad är det för idé som ligger bakom att man också skall ta medu-länderna i den här svenska nationella samlingen i kampen mot inflationen? Vadkan de prestera på den svenska ekonomiska scenen som gör attinflationsförväntningarna hålls nere och prisstegringstakten dämpas? Ingenting,såvitt jag förstår. Det enda som händer är att om vi i misslyckas medvår inflafionsbe-kämpning - och de grepp vi har sett har inte varitsärskilt lyckade; inflafionen gick i raskt tempo upp till det dubbla så fortLennart kom i regeringen - är att får betala för det. Detblir resultatet, alldeles oavsett hur man tricksar med tekniken i det härsammanhanget. Jag menar att detta är oacceptabelt. Det enda som äracceptabelt, om regeringen vill hålla fast vid enprocentsmålet, är att manfortsätter att räkna bruttonationalinkomsten som underlag, gör en beräkning avhur stor den skall bli under det år det gäller och sedan ger av detta ibistånd. Det är det vi har ställt oss bakom från alla partier i fillhelt , men tycks vara mer eller mindre upprivet. När det fill sist gäller u-landskrediterna hoppas jagfortsatt att ni skall fullfölja utredningen. Eftersom jag har skrivitdirektiven till den kan jag försäkra utrikesministern att det aldrig i livethar varit min avsikt att vi skulle till biståndsbudgeten överföra kostnader förkommersiella krediter. Vi har velat hjälpa upp de kommersiella krediterna, vihar velat skapa bättre förutsättningar för att köpa svenskt, om man såvill, och att få svenska investeringar genom att på samma sätt som andra länderbidra med en del av krediten i form av gåva. Då kan man med fog säga att det ärett bistånd. Men vi har aldrig varit inne på tanken att rent kommersiellakrediter skall betalas över biståndsbudgeten. Jag hoppas - vid , höll jagpå att säga - att detta icke är den socialdemokratiska regeringens avsikt. åberopar mitt inträde iregeringen som grunden för en ny politik. Låt mig då säga att hade svenskekonomi, med balans i utrikeshandeln och med balans i statens budget, sett utsom den gjorde när tillträdde arbetet i regeringen, då hade vi inte behövt föra denna debatt. Dess värre var svensk ekonomi i ett helt annatskick när ni lämnade regeringsinnehavet än när ni tillträdde det. Vad vi nu är i färd med är att försöka skapa balans iekonomin. Ett av de väsentligaste bidragen är att försöka dämpa deinflationsförväntningar som Det kommer att gälla försvaret, det kommer att gällajordbruksprisregleringen, det kommer också att gälla u-hjälpen. säger att det kanske - men inte helt säkert -är vettigt att göra en begränsning och hålla tillbaka utgifterna i . Låtmig då säga att u-landsbiståndet är en utgift i och en intäkt iu-länderna. Den bild som ni här har tecknat av konsekvenserna är inte riktig.Tillämpningen av den politik som i kompletteringspropositionen antydes kan påsin höjd leda fill en försening och en långsammare utbetalning men inte tillsådana ackumulerade förluster för som talat om. Förste vice talmannen anmälde attOla anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 44JAN (): I vårt land finns det ett starkt folkligt stödför FN och dess målsättningar. deltar också mer än de flesta länder iFN:s ekonomiska och sociala arbete. Det är insatser som har en oerhördbetydelse för många människor. Låt mig ta ett exempel. Utrikesministern nämnde förut detskrämmande faktum att det dör ett barn på grund av hunger ellersjukdom. Den värsta barnadödaren är diarrésjukdomarna. I en del u-länderär det av de barn som får diarré som dör. Ändå finns det ett mycket enkeltsätt att bekämpa sjukdomen. , , har ett program, där man gerde diarrésjuka barnen en enkel lösning av socker, salt och vatten. Resultatetblir att kanske av de sjuka barnen dör i stället för . Med små medelnår man stora resultat. Det tragiska är att resurser bara räcker fill attha ett sådant här program på några få håll i världen. Det talas ibland omFN-organen som ofantliga byråkratier som inte åstadkommer någonting annat änpapper och ord. Visst finns alltid speciella administrativa problem i ettinternationellt samarbete. Visst måste vi bestämt driva kravet på effektivitetbåde inom organisationen själv och i dess biståndsarbete. Men bilden avFN-organen som ofantliga byråkratier som sväller över alla gränser ärgrundfalsk. Ser vi på hur många som arbetar i FN-organisationerna överhela världen, finner vi att det är 45 000 människor inkl. de som är ibiståndsarbete ute på fältet. Det är mindre än vad vi anställer hemma iGöteborgs kommun. De resurser som hela FN-familjen förfogar över är mindre änvad det kostar en stormakt att skaffa 20 bombplan. Något av det mest nedslåendei FN är förhandlingarna om hur bidragen skall fördelas: Stora rika makter sombrukar framhålla sin egen betydelse blir plötsligt anspråkslösa och kvider överatt några få ytterligare miljoner skulle behöva skjutas till för FN-arbetet.Det är ett beklämmande skådespel som dock framför allt sker bakom lycktadörrar. Det är inget tvivel om att FN har stora möjligheter. Vadsom hindrar arbetet är till en mycket liten del administrativa ofullkomligheter;det helt avgörande är att det saknas resurser. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. I den här debatten råder stor enighet om att vi skallfortsätta biståndet genom FN-organen. Men här finns tre reservationer som jagvill kommentera. vill att vi skall skriva till regeringen och talaom för den att samarbetet med FN:s olika biståndsorgan är en huvudinriktningför svenskt bistånd. När vi har diskuterat detta i utrikesutskottet har vi interikfigt förstått poängen med att skicka en sådan skrivelse till regeringen.Inget annat parti har kunnat förstå vad det skulle vara för mening med en sådanframställan. Vad innebär det när man säger att FN-biståndet skall varaen huvudinriktning för svenskt bistånd? Det bilaterala biståndet utgör i dagmer än två tredjedelar av det totala biståndet, och det multilaterala biståndetär noga räknat . Räknar man i pengar finner man alltså att FN-biståndet inteär någon huvudinriktning för svenskt bistånd. När det gäller nästa budgetårföreslår inte en krona mer än de . Det kan väl finnas ett gott syfte med förslaget imotionen, men språket är så oklart att det hela blir meningslöst. är däremot konkreta. De föreslår 40 milj. kr.mindre till FN-biståndet. De anser att andel av FN-organensfinansiering är för hög. Jag vill dock peka på att vår andel faktiskt harminskat , framför allt beroende på att den svenska kronanhar sjunkit i värde i förhållande fill dollarn. I dollar räknat har anslagenminskat. Den tendensen skulle ytterligare förstärkas, om fick råda. Från vpk ariförs i en reservafion att bör lämnaVärldsbanksgruppen och därmed också Internationella utvecklingsfonden. Det ärdock faktiskt så att även de mest progressiva anser att det är bra,om är med i det arbete som det här gäller. De tycker att det ärvärdefullt att få en lånemöjlighet via Internationella utvecklingsfonden. Den enorma skuldsättning som uppkommit för u-ländernaunder senare fid har ju medfört att de multinationella privatbankerna har fåtten ställning som storfinansiärer i förhållande till u-landsregeringar. Privatöverföring av krediter dominerar kraftigt över överföring via internationellaorganisationer och offentliga krediter i övrigt. I valet mellanprivatbankernas lån och de internationella finansieringsorganisafionernas hårdalån är det inte något tvivel om att föredrar lån från deinternationella organisationerna. Trots det tvingas allt fler i dagatt ta upp allt större privata krediter, som måste betalas tillbaka på korttid. Internationella utvecklingsfonden ger lån på mjukavillkor, vilket är av särskilt stort värde för . Det skulle enligtmin uppfattning vara mycket bra, om i-länderna gav rejäla tillskott tillInternationella utvecklingsfonden. Jag vill avslutningsvis citera två meningar ur utskottetsskrivning om FN-arbetet: "FN är det främsta uttrycket för internationellsolidaritet och internationellt samarbete. Vårt stöd för FN bör därför intebara vara politiskt utan ocksåunderbyggas av en vilja att ge FN ekonomiska möjligheter att verka för ensäkrare och tryggare värld." 45 () replik: Det är svårt att i en sådan här lång debatt fåämnen och talare att passa ihop. kommer senare i sitt anförande attur vår synvinkel ta upp frågan om våra relationer till . Låtmig ändå säga här, eftersom jag tog upp det i mitt huvudanförande, att jagnoterar att säger att den negativa bilden av FN-organen ärgrundfalsk. Jag uttryckte samma uppfattning på ett liknande, om också svagaresätt i mitt anförande. Vi har alltså samma grundinställning. anförde vidare som ett exempel att ,som kan göra så mycket, riskerar att inte få tillräckliga resurser. Mot denbakgrunden förstod inte vår reservation. Men denna går ju ut påatt FN-organen skall få mera av resurser. Vi är alltså ute efter att störreresurser skall kanaliseras via FN-organen. Det är det som reservationen gälleroch som vi talar för, men har tagit ställning mot detta. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 46STEN () replik: berörde den moderata inställningentill anslaget till internationella biståndsprogram. Framställningen var någotdunkel, och jag skall begagna tillfället att förklara innehållet i våruppfattning litet bättre. 40 miljoner mindre sade att vi anslog.Mindre än vad? Ja, vi anslår exakt samma summa , alltså enligt1982/budget, och vi prutar 40 miljoner i förhållande till regeringensförslag i detta års budget, alltså den som vi diskuterar. Om dettaklarläggs, förstår man bättre skillnaden. Vi gör detta - som jag framhöll i mitt huvudanförande -med utgångspunkt från att det på det här kontot totalt sett finns ointecknadereservationsmedel till så stora belopp, att man med utnyttjande av dem.underdet kommande budgetåret inte behöver riskera någon negativ påverkan på FN:sarbete. Regeringen har själv anlitat dessa reservationsmedel, dock på ett heltannat sätt än vad vi moderater vill göra. Regeringen använder i detta fallmedel - ja, man t. o. m. spekulerar i kommande reservationsmedel. Vi tycker att det är bättre att klart redovisa vad det ärfråga om. Det är ju så, att tar man i anspråk en reservation från ettföregående år och nyaktiverar den som ett tillskott för att upprätthålla denmycket eftersträvansvärda enprocentsnivån, så tar man bort motsvarande pengarsom avser ett . Retroaktivt åstadkommer man då att man för dettidigare året inte kan påvisa att man legat på enprocentsnivån. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 47JAN () replik: Till vill jag säga, attdet är svagt att ni inte kan stå för att ert förslag faktiskt innebär enrealsänkning av de resurser som ställs till FN-arbetets förfogande. Det är själ vklart att detta har betydelse och att det kommer att försvaga det praktiskaarbetet. Till : Det finns väl inte någon anledning föross att gå in i större polemik när det gäller FN-arbetets betydelse. Men jagstår fast vid att det är poänglöst att skicka en skrivelse till regeringen ochsäga att FN-arbetet utgör en huvudinriktning för svenskt biståndssamarbete - sädär allmänt sett. FN-biståndet är av det totala svenska biståndet i denkommande budgeten. Det är regeringens förslag och det är förslag. Omman vill höja den andelen, som antydde, finns det egentligen baraett sätt att göra detta, och det är att föreslå en konkret höjning i kronor. Attrent allmänt tala om att andelen bör höjas hjälper inte FN-arbetet, utan det ärförst med konkreta anslagshöjningar som man får resultat. 48STEN () replik; fortsätter att försöka skapadunkel omkring det multinationella biståndsprogrammet. Vi åstadkommer enrealsänkning, säger . Jag undrar vad han räknar med då. Visståstadkom man en realsänkning, men det gjorde regeringen med en devalvering på16 %. Det är en verklig realsänkning. har debatten inte tagit hänsyn tilldet. Vi brukar inte göra en automatisk uppräkning för sådana inträffadehändelser, utan vi har från moderat håll utgått från tidigare använd praxis. Vigår på tidigare års anslag, på reservationer, och ser att verksamheten utifrånde siffrorna kan hållas på en oförändrad nivå. Därigenom finns möjligheter attgenom rationaliseringar öka effekten på penningströmmen. 49 () replik: Uttalandet om att verksamheten kan ligga på enoförändrad nivå håller inte. Självfallet kan inte verksamheten ligga på enoförändrad nivå om det blir fråga om kraftiga realsänkningar. Det uttalande somSten gjorde nu har knappast ens stöd i reservafionen. Där talarman i stället om behovet av återhållsamhet och om att våra andelar inte kanligga kvar på den höga nivå som regeringen föreslår. Jag tycker att det ireservationen klarare framgår vad det är fråga om, nämligen att ni vill skäraned på den faktiska verksamheten. Förste vice talmannen anmälde attSten anhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik. 50 (vpk): Jag vill inledningsvis anknyta till vad BertilMåbrink fidigare citerade, nämligen tal vid de alliansfriastaternas möte i . Det har även tagits upp av flera andra talare; Om vibeslöt oss för att med en tyst minut hedra var och en av de människor som under1982 dog av orsaker förknippade med svälten, skulle vi inte kunna hälsa nästaårhundrade. Då skulle vi fortfarande vara tysta. Därförtänker jag förhålla mig tyst. (Tystminut). Sedan tänkte jag uppehålla mig vid det somhänder i samt vid IDB och Världsbanksgruppen, som var inne på. Låt mig börja med det . hävdar attockså de mest progressiva regimerna tycker att det är bra att ingår iIDB och Världsbanksgruppen. Vi tycker inte det. Det tycker inte heller t. ex. , professor iekonomi och tidigare chef för för internafionellplanering och utveckling i . leder han projektet för Afrikasframtid, till största delen bekostat av svenska biståndsmedel. Han är mycketkritisk mot . , 1982, skrev en rapport där Aminfrån början skulle delta, men han refuserades till följd av sina kritiskasynpunkter. Vad han försökte göra var att avslöja myterna kringVärldsbanksgruppen. Han avslöjade myten att "aid" - hjälp - innebärhjälp och visade att den är motsatsen, ett instrument för imperialismenskrafter att än hårdare suga ut tredje världens länder. Statistiken, som BertilMåbrink har tagit upp, visar tydligt att och demultinationella bolagen ekonomiskt och politiskt bidrar fill tredje världensfattigdom och att de därvid använder sig av bl. Vi bidrar alla med skattemedel till att suga uttredje världens länder, till att se till att en del dör av hunger och svält. är inte till för att bli diskuterad,säger . Dess syfte är att få länderna i Mellanafrika och södra attunderkasta sig de multinationella bolagens strategi. Utveckling vill bankeninte ha. Rapporten är industrifientlig. Banken vill inte se reell utveckling iAfrika. Den vill bara skydda de multinationella bolagens mineraltillgångargenom att satsa just så mycket som krävs för lydregimernas säkerhet. Utvecklingkan leda till att de reaktionära regimerna skuffas undan och att väst misterkontrollen över mineralleverantörerna genom "Opec-karteller". Det ärhårda ord men de är sanna. Världsbanksgruppen har mycket på sitt samvete. Inte minstgäller det IDB, den interamerikanska . IDB var en solidaritetsfråga för socialdemokraterna när devar i opposifion. Arbetarrörelsens solidaritetsmoral ställdes på sin spets. Denhar man svikit. Då sade man att IDB försvårade en demokratisk utvecklingi , att den understödde och var en del av den ekonomiska struktursom bildar bas för utplundring av och socialt förtryck i . I dagbidrar under den socialdemokratiska regeringen till att understödjaprecis det som man tidigare var emot. Jag skall inte gå igenom alla protokoll, men IngvarSvanberg har sagt att inte borde binda sig för framtidainsatser i banken som Internationellt utvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. försvåraren omprövning av medlemskapet. har sagt detsamma. Genom att gepengar till IDB understöder den socialdemokrafiska regeringen bl. Man understöder det som pågår i och på olikahåll i . Jag kan, fru talman, inte tycka annat än att det ärynkligt av den socialdemokrafiska regeringen. Sedan fillsituationen i , och . Den socialdemokratiska regeringen har de facto intagit enskarpare hållning gentemot förtryckarregimerna. Den har också intagit en merpositiv hållning till vad som händer i . Men avvisar man t.ex. ett stöd fill och ett stöd till . Det ställer vi oss kritiskatill. är ett land som sällan diskuteras i riksdag - det är enliten ö i , så gott som okänd för de flesta svenskar, en f. d.brittisk koloni som blev självständig 1974. Vad man på har gjort ochgör är att befrämja en progressiv utveckling i . kämparmot underutveckling och nykolonialism. Man genomförde 1979 en oblodigrevolution och har sedan framgångsrikt utvecklat samhällssektorer somutbildning och sjukvård och på en rad områden visat att man verkligen står förnågonting positivt. Vi har krävt att skulle få ett visst bistånd.Landet behöver det, därför att det inte minst hotas av . Men detkravet avvisas mycket kortfattat av utrikesutskottet. Också ställningstagandet till visar var densocialdemokratiska regeringen och utrikesutskottet står. I Stockholms-Tidningen fanns en artikel avIngrid om just . Hon skrev följande: "1975 besökte och diskuterade medkubanerna. 1976 förordade också SAP-regeringen ett ökat bistånd till ochmeningen var att det skulle fortsätta att utvecklas. Vid riksdagsdebatten i maj1979 om internationellt utvecklingssamarbete ansåg (s) det olyckligt ochomotiverat att inte längre hade något mottagarland för svenskt biståndi : 'utvecklingsansträngningar ligger fortfarande i linje medkriterierna för den av fastställda ländervalsprincipen'. 'Internafionella rapporteringar dokumenterar att är ett av de länder sombäst förvaltar utländskt bistånd'.