prot · G609119 · 1982-12-31 00:00:00 — Detta belopptycker vi inte motiverar de ökade pålagorna och de ökade kostnaderna. Skatten drabbarsnett eftersom den tas ut med ett och samma belopp, , oberoende avapparaternas kraftigt varierande priser. Eftersom vi diskuterade den här frågan förraåret nöjer jag mig med det anförda och yrkar bifall till den moderatareservationen i skatteutskottets betänkande 36. Skatt på vissa kassettband m. m. 103EVA (vpk): Jag vill hänvisa till den debattvi alldeles har haft här om radio-TV, där jag konstaterade att inte bararadio-TV utan hela kulturlivet befinner sig i en mycket prekär situation rentekonomiskt. Vi var för införandet av denna videoskatt. Vi var ocksåför att mer pengar skulle gå till kulturen. har regeringen alltså beslutatinföra en särskild skatt för viss hemelektronik, inte bara av rent skattemässigaskäl utan förhoppningsvis också kulturpolitiska. Vi har sagt att vi vill se om det inte är möjligt attockså beskatta annan hemelektronik. Enligt utskottet har det inomregeringskansliet övervägts att punktbeskatta också andra områden än videobandspelare,men man har funnit att det skulle vara förenat med avsevärda problem. Jag kan,herr Skatt på vissa kassettband m. m. talman, hålla med om att det finns problem, men då bordede belysas och redovisas för och utskott, så att de harmöjlighet att ta ställning. Så har inte skett. Inte heller skatteutskottetredovisar några sakskäl mot att också annan hemelektronik beskattas. Därförvill jag, herr talman, yrka bifall till vpk-motionen i den delen. 104 (): I samband med proposition 1982/83:95 medförslag till lagom ändring av lagen om skatt på vissa kassettband har vi iutskottet behandlat två motioner. Moderata samlingspartiet har iskatteutskottet reserverat sig till förmån för att lagen om skatt påvideobandspelare skall upphävas. anser att beredningen avvideoskatten, som trädde i kraft , varit bristfällig. Det var, som sade, inte sålänge sedan vi hade debatten om videoskatten här i kammaren. Jag tycker att detnu är glädjande att det endast är som har reserverat sig. I dettidigare betänkandet var också med om reservationen. Det finns alltså nu en mycket bred majoritet för attvideoskatten skall finnas kvar. Som säkert är medvetna om ärSveriges ekonomi, med borgerligt styre, i ett mycket svårt läge. Vianser att det inte finns några som helst omständigheter som bör föranleda attskatten på videobandspelare nu avskaffas, så efter att den har trätt ikraft. har inte heller åberopat några sådana omständigheter ireservationen. I reservafionen anför : "Ingetremissförfarande hade skett och inte heller hade lagrådet hörts, trots att detgällde en ny punktskatt." Man kanske behöver påminna ochmoderaterna om att inte mindre än 81 propositioner inom området Skatter ochavgifter inte blev föremål för någon lagrådsgranskning under de borgerligaåren. Konstruktionen av videoskatten följer sedvanligt mönstervid punktbeskattning. Det behandlas i detta betänkande också, som , en partimotion av vpk, där man yrkar att annan hemelektronik för radio-och TV-konsumfion än videobandspelare skall beskattas. Avsikten är att skattenskall finansiera olika delar av verksamhet. Enligt vad vi har erfarit har punktbeskattning på dettaområde övervägts. Men som sade är det förenat med avsevärdaproblem att införa en sådan här skatt. Jag vill också erinra om att vi här ikammaren har tagit avstånd från systemet med specialdestination av skatter. Jag yrkar bifall till hemställan i skatteutskottetsbetänkande 36 och avslag på reservation och vpk-motionen 1093. 105KNUT (): Beträffande remissförfarandet vill jag baraerinra om att det var socialdemokraterna som ändrade dentidigare lagstiftningen, där man gjorde lagrådsremiss tvingande. Det är möjligt att AnitaJohansson har rätt i att ett antal proposifioner som deborgerliga parfierna stod för regeringsansvaret inte blev lagrådsbehandlade.Jag tycker inte att det är något skäl för att fortsätta. Det har under detsenaste halvåret genomgående varit så att propositionerna frånsocialdemokraterna icke har blivit behandlade så som de borde ha blivit. Anf.106 (vpk): Jag vill fråga : Vilka är dessa problem? Frågan har juövervägts i , men som jag framhöll finns det inte någonstansredovisat för ledamöter vilka problemen är. Den här typen av skatthar införts i andra länder, däribland några av våra grannländer. Jag skullegärna vilja ha en redovisning av problemen, så att vi får möjlighet att ta ställning. Skattpå vissa kassettband m. m. 107 (): Till : Som vanligt motsätter sig iopposition alla typer av skattehöjningar och alla typer av nya skatter. Jagtycker att borde bidra fill att vi får in litet mer pengar till vårstatskassa. kan väl inte vara omedvetna om den dåliga ekonomi vihar. Somjag sade i mitt anförande, , är beskattning av den här typenförenad med problem. Så är det alltid när det handlar om sådana härspecialbeskattningar. Jag hoppas att vi skall kunna återkomma när det gällerdenna skatt, men i dagens läge kan vi inte lägga fram ett sådant här förslag.Vi har ju också tagit avstånd från att specialdesfinera skatter. Anf.108 (): Vi skall inte föra någon ekonomisk debatt , men jag vill ändå erinraAnita om, att hade moderata samlingspartiets budgetförslag gåttigenom, så skulle vår budget ha sett betydUgt bättre ut, med ett avsevärt lägreunderskott. En debatt om detta är jag inte rädd att föra med . Överläggningenvar härmed avslutad. Anf.109 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera skatteutskottets betänkande 38 om reglerna förskogskonto. *Voteringenredovisas efter debatten om SkU 38. 6Riksdagens protokoll 1982/83:119-123 110 (): Den svenska skogen är en av våra allraviktigaste exportprodukter, men den önskvärda avverkningsnivån - - har i allmänhet inte kunnat uppnås. Härigenom harskogsindustrins kapacitetsutnyttjande varit otillfredsställande. Vissa år,exempelvis , har dock skogsindustrins efterfrågan påråvara på grund av konjunkturläget varit låg, med åtföljande mindre avverkning. Orsakerna till de låga avverkningarna har naturligtvisstötts och blötts, inte minst av den' 1979 tillsattavirkesförsörjningsutredningen. Utredningen pekar bl. a. på att de skärptamarginalskatterna och den höga inflationstakten medfört att skogsägarnas motivför att avverka försvagats . En av åtgärderna för att råda botpå den låga avverkningen har varit att utvidga de möjligheter som sedan 1954funnits att uppskjuta beskattningen av skogsa-werkning genom insättande avmedel på skogskonto. gällande maximala avsättning, dvs. avköpeskillingen för sålda rotposter och av köpeskillingen förleveransvirke, har höjts av . taxering gällde att uppskovkunde medges för hela köpeskillingen för avverkningsrätter och för avköpeskillingen för leveransvirke. vann emellertid en socialdemokratiskreservation kammarens bifall, innebärande att beloppsgränserna fr. o. m. 1984års taxering återförs fill fidigare gällande 60 resp. av skogsintäkterna.Vid mera omfattande skador på skogen är procentsatserna 80 resp. 50. Det är nu allvarlig risk för att vi på grund av för lågavverkning inte kommer att kunna utnyttja den ökade efterfrågan påskogsprodukter från utländska köpare som väntar. Jag vill gärna understryka att förslaget om de högregränser som rådde års taxering och som har sitt ursprung ivirkesförsörjningsutredningens förslag inte innebär en skattelindring utanblott en uppskjuten beskattning. För att sfimulera avverkningen är det enligtvår uppfattning därför alla skäl att återinföra regler och bifallamotionerna 286 och 435. Med det sagda, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationen till skatteutskottets betänkande 38. 111INGEMAR HALLENIUS (c): I skatteutskottets betänkande 38 behandlasmofioner angående skogskonton. beslutades att möjligheten att få uppskovenligt skogskontosystemet skulle utvidgas till att omfatta hela köpeskillingenför avverkningsrätter och fill av köpeskillingen för leveransvirke. Dehöjda procentsatserna föreslogs gälla fr. o. m. Förravåren biföll en socialdemokratisk motion om att gränserna skullesänkas till 60 resp. vid normal avverkning och till 80 resp. vidavverkning föranledd av omfattande skador på skogen. Denryckighet som denna beslutsordning innebär har inte verkat posifivt påvirkesutbudet. Sänkningen av avsättningen till skogskonton var en felaktigåtgärd, om man vill stimulera till ökad avverkning. Att få ett ökat virkesutbudär angeläget, och enligt vår uppfattning sker detta bäst genom att medstimulanser förmå skogsägarna att öka avverkningsvolymen. Det beslut somriksdagen fattade går rakt emot detta syfte. Genom att sänka gränsernaför skogskontot motverkas övriga åtgärder för att öka virkesutbudet. Vihar i en motion och i reservationen yrkat på en återgång till de regler somgällde vid taxering. Detta är särskilt angeläget under de tre närmasteåren, då marginalskattereformen genomförs. För att nå största möjligaavkastning efter skatt kan många skogsägare komma att uppskjuta sinaavverkningsplaner. Virkesutbudet kan befaras komma att minska, vilket ärsärskilt allvarligt i en situafion där den ufiändska efterfrågan påskogsprodukter beräknas öka. Närdet gäller skogskonton finns det anledning understryka att det är fråga omuppskjuten beskattning. Det är inte fråga om en skattelindring - man fårfördela inkomsten , men den beskattas fullt ut. Det krävs en vissplanering. Annars kan det bli fråga om en hårdare beskattning, om man tvingasta ut pengarna från kontot på en gång. Det är alltså fråga om en uppskjutenbeskattning. Skogsägarnaär i många fall, i synnerhet där awerkningsförhållandena är besvärliga,beroende av väderleksförhållandena. Gynnsamma år kan de göra storaavverkningar. Det mindre skogsbruket kan också göra rafionellare avverkningaroch fördela inkomsten . Enav skogskontots vikfigaste uppgifter är att sfimulera fill ett ökat virkesuttagi en högkonjunktur. Helt klart är att vi gör en samhällsekonomisk vinst genomatt de ökade avsättningsmöjligheterna till skogskontot stimulerar till ökadevirkesuttag. Enligtvår uppfattning bör ompröva det fidigare fattade beslutet ochåterinföra de regler som gäller för årets taxering. Beslutet bör träda i kraftvid , så att bestämmelserna kan tillämpas redan vid 1984 årstaxering. Det är risk för att den ryckighet i beskattningsreglerna förskogsavverkning som annars blir följden orsakar stora skador på både kort ochlång sikt. Jag yrkar bifall till reservationen i skatteutskottets betänkande 38. 112 (): Det kan finnas anledning att något beskriva varför systemet med skogskontonhar tillskapats. Skogskontot strider nämligen mot normala skatteprinciper, varesig man använder sig av den gamla kontantmetoden eller den mera moderna metodenmed bokföringsmässiga grunder. Normalt skall en inkomstsom antingen influtit eller blivit en säker fordran tas upp till beskattning det år inkomsten infaller.- Om eninkomst intjänats men gjorts tillgänglig endast kanskatteeffekten fördelas genom reglerna för s. k. ackumulerad inkomst. Skogskontot är ett likartat fördelningsinstrument. Det ärju i princip tillväxten i skogen som utgör beskattningsbar inkomst, men småfastigheter avverkar inte tillväxten utan samlar ihop den till enstörre avverkning med mellanrum. För att den progressiva skatten inteskall slå felaktigt, så får skogsägaren sätta in delar av skogslikviden på s.k. skogskonto. Detta skogskonto kan sättas in på vilken bank som helst och ärräntebärande. Insatt belopp beskattas inte förrän uttag sker, och sådanauttag får göras under fio år. Står något kvar på kontot beskattasockså det. Gynnsammare regler gäller för skogsavverkningar som skogsägarentvingats göra på grund av stora skador, exempelvis genom insektsangrepp. Detta betyder att skogsägare kan fördela stora delar avinkomsterna från en skogsavverkan . Eftersom pengarna kan tas utvilket år som helst , innebär skogskontot ett ännuförmånligare fördelningsinstrument än reglerna om ackumulerad inkomst. Faktumär ju att de största pengarna tas ut år då stora reparationer utförs påjordbruksfastigheten och helt kvittas mot underskott. Det äralltså på det sättet om inte formellt så ändå reellt en varaktigskattelindring. Vad vi är oense om är hur stor del av enavverkningslikvid som skall undgå omedelbar beskattning eller med andra ord fårinsättas på skogskonto. års taxering och fr. o. m. taxeringhar uppskov beviljats av skogslikviden vid upplåtelse avavverkningsrätt - i dagligt tal kallat rotposter - och för avyttradeskogsprodukter. Skillnaden motiveras av att i fråga omskogsprodukterna har skogsägaren att betala ävverkningskostnaderna, för vilkakostnader givetvis avdragsrätt föreligger. I båda försäljningsformerna är givetvis inte den influtnalikviden att betrakta som en nettoinkomst. I båda fallen finns omkostnader förutstämpling och återställande av ny skogsväxt, och förekommer dessutomkostnader för normal skogsvård. Mot den här beskrivna bakgrunden förefaller uppskov med 60resp. tämligen väl överensstämma med skogskontonas ursprungliga uppgiftatt jämnt över åren fördela inkomsterna från de etappvisa avverkningarna. föreslår reservanterna att uppskov med beskattningen avskogslikvi-derna skall kunna ske för rotposterna och förleveransvirket. Jag är övertygad om att reservanterna är eniga med mig om atten så stor insättningsrätfighet inte bara betyder att man får uppskov medskatten för all skogsinkomst utan att man också får uppskovmed andra inkomster från jordbruksfastigheter, eftersom driftsutgifterna frånskogen, som skulle ha avdragits från skogsinkomsten, nu kan dras från övrigainkomster på jordbruksfastigheten. Jag är övertygad om att inte ensreservanterna tycker att det kan vara en bra ordning att man får uppskov medkostnader som egentligen inte har med skogen att göra. menar reservanterna att man ändå måste geskogsägarna dessa omotiverade skatteuppskov och i många fall definitivaskattelättnader, eftersom det annars finns risker för att skogsägarna inte görbehövliga avverkningar. Jag tror inte att reservanterna har rätt på den härpunkten. I varje fall blev det inget större utslag i form av awerkningsökningarnär vi 1981 till 1983 haft både större uppskovsprocent och andra skattelättnader. Dessutomtycker utskottsmajoriteten att det är felaktigt att använda, som vi anser,orättvisa skattesänkningar för att locka fram avverkning av skog som enligt godskogsvård ändå borde avverkas. Huruvidaskogsägarna inte kommer att avverka i avvaktan sänkta marginalskatterär en intressant fråga. Då kan man först konstatera att även numedger att det blir lägre marginalskatter med anledning av skatteuppgörelsen.Förut har mån tvivlat på det. I stor utsträckning gäller liknandeförutsättningar i all näringsverksamhet -nämligen att om man kan vänta framtill 1984 eller 1985 så får man alltså en lägre skatt - utan att extraskatteåtgärder sätts in. Dessutom är det ju ändå så, att då beskattningen avrotnettot prakfiskt taget - enligt vår uppfattning -med tanke på de 60 resp. 40procenten helt kan uppskjutas genom skogskontots nuvarande regler, är det intemarginalskatten för skogslikvi-derna, vilket reservanterna tror, som man här pånågot sätt kan rädda. Den kan man ju ändå skjuta på. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till hemställan iskatteutskottets betänkande 38. 113 (): Jag vill börja med att instämma i de synpunkter som har framförts avtalesmännen för den reservation som är fogad vid skatteutskottets betänkande38. Diskussionenom tillförseln av tillräcklig mängd skogsråvara till våra industrier har varitlivlig . De som kritiserar tillförseln av råvara tillindustrin men som röstat för en försämring när det gäller möjlighetentill skogskontoinsättning är synnerligen inkonsekventa i sitt handlande. Ävenom de inte har förstått detta fidigare, finns det nu en möjlighet att återgåtill ordningen. Det gäller bara att rösta för reservationen. På det sättetbidrar man till en bättre tillförsel av råvara till industrin. Atttala om att mera virke skall tillföras industrin och att rösta emotförslaget om bättre möjligheter fill insättning på skogskonto går inte ihop.Alla som känner till förhållandena vet att möjligheten till insättning påskogskonto främjar skogsbrukarnas benägenhet att avverka. På den punkten är jagöverens med reservanterna. Ännunödvändigare hade det emellertid varit att reservera sig för det yrkande somfinns i motion 1188. Jag förstår inte att man från skatteutskottets sida intebättre har försökt att sätta sig in i situationen. Jaghar begärt ordet för att beklaga att skatteutskottet inte heller nu förstårvilken situation de skogsägare befinner sig i som har drabbats av granbark- Det rör sig inte om många människor. Men desom drabbats befinner sig i en synnerligen besvärlig situation. Flera av demhar tvingats avverka i det närmaste all skog. framöver återstår fördem endast plantering och skogsvårdande uppgifter. Någon skog som ger pengarhar de emellerfid inte. Däremot har de stora skogskonton, som en följd avoförvållat stor avverkning. Men dessa måste utnyttjas av ,räknat från den tidpunkt då insättningen gjordes. Normalt skall skogskontonaanvändas senare för att täcka utgifter för fröer, plantor, skogsvård m. m. ochsom inkomstkälla för att vederbörande skall kunna leva under de år då arbetet med plantering och återställande av skogen skallutföras. Den gamla fioårsregeln är alltså inte fill fyllest när det gällerredan drabbade skogsägare. beslutades om skogsskadekonton, som gäller för enperiod av . De är avsedda för dem som framöver drabbas av storainsektsskadeangrepp. Jag anser att det är ett bra beslut. Tack vare dettabeslut har de som framöver drabbas bättre möjligheter till skatteutjämning ihändelse av hög avverkningsgrad. På det sättet kan också skogskatastroferbättre avvärjas. Man kan avverka dödad eller hotad skog, vilken annarskan smitta. De som saknar möjlighet att göra insättning påskogsskadekonto är, enligt mitt sätt att se på saken, de som redan drabbats avskador. Detta är i högsta grad ologiskt. När det gäller beslutet om skogsskadekonton harvi inom i velat att frågan om de redan drabbades problem förstskulle lösas. Men skatteutskottet och avvisade våra förslag ochhänvisade till möjligheten att få dispens. Men de människor som försökt sig pådet och vänt sig till har enligt uppgift bara fått till svaratt beslut i detta avseende är så utformat att det hart när äromöjligt att bevilja dispens. Motion 1188 av och min ställföreträdare ijanuari, , behandlas i det här utskottsbetänkandet. I motionenföreslås rätt till förlängning beträffande de äldre kontona för insättningarsom gjorts med anledning av insektsskador. Det gäller en förlängning med 10 årupp till , så att det skall bli lika. Motionärerna kräver vidare attdispensansök-ningsmöjligheten förlängs till utgången av 1984 och att minstainsättningsbelopp sänks från . Detta är vad dedrabbade skogsägarna behöver få. Utskottet säger att det inte finner skäl att redan nuompröva reglerna. Det är märkligt, då detta är högst nödvändigt för de skogsägaresom drabbas hårt och som behöver pengar framöver för utgifter påskogsfastigheten och som dessutom behöver pengar att leva av deutför skogsvårdsarbetet. Ett beslut i enlighet med mofionen skulle främjaskogsvården. Jag frågar därför representanterna för skatteutskottet varför manskall ha den här skillnaden, varför man skall göra det bättre för dem som kankomma att drabbas men inte tillmötesgå dem som redan är hårt drabbade. inkonsekvent - det måste ni medge. Jag ser däremot, herr talman, ingen möjlighet att få ettbeslut i enlighet med motionens hemställan i rådande läge. Därför framställerjag inget yrkande. Men jag har ändå velat framföra dessa synpunkter. De som inte tror mig kan åka till platsen och fitta ochresonera med människorna där. Då kan ni förstå att inkonsekvensen helt enkeltär besvärande. 114INGEMAR HALLENIUS (c): De här frågorna behandlade vi iskatteutskottets betänkande 1981/82:68. Jag anser att den dispensregel som dåskapades bör täcka också de fall som här redogjorde för.Utskottet skriver ju att i de fall då det återstår skogsvårdande åtgärder istörre utsträckning skall det också finnas möjlighet till förlängning till 20år. 115 (): Jag har också uppfattat den möjligheten. Jagsade att detta borde kunna gå. När vederbörande har utgifter för plantor och kanske förskogsbilvägar som byggts osv. och dessutom är tvungen att offra sin fid påskogsvårdande arbete framöver, då borde den härdispensmöjligheten finnas. tar man inte hänsyn till annat än rena ramautgifter, enligt de uppgifter som jag har fått. Det måste vara fel. Den som har relativt mycket skog, lever på den och intehar någon annan inkomst, är ändå tvungen att leva framöver, och då borde han haden här möjligheten. Därför tycker jag att det i högsta grad är besvärande attdet skall vara så omöjligt att få den här förlängningen på de gamla kontona. Här tycker man att det är synd om dem som kommer attdrabbas - och visst är det så. Men har vi kommit ganska långt när det gälleratt bekämpa granbarkborren, och det finns inte samma risker för storakatastrofer, som t. ex. den i Norra Ny. De som drabbats vet vi är drabbade - hårt drabbade. Varförskulle vi inte hjälpa dem då? Det är frågeställningen. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 (videoskatten) Utskottets hemställan bifölls med 214 röster mot 73 förreservationen av m. fl. Mom. 3 (skatt på övrig hemelektronisk utrustning) Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot 17 förmotion 1093 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls med 156 röster mot 132 förreservationen av m. fl. Mom. 2 och 3 Utskottets hemställanbifölls. 17 § Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas . 18 § Anmäldes och bordladesProposition 1982/83:171Reglering av priserna på fisk, m. m. 19 § Anmäldes och bordlades Mofionerna 1982/83:2354av m. fl. Vissa studiesociala frågor(hälsovård för högskolestuderande, gymnasieelevers resor och återbetalning avstudiemedel) (prop. 1982/83:129) 198/83:2355 av m. fl. Ändring i lagen (1980:2) om finansbolag, m. m. (prop.1982/83:154) 1982/83:2356 av 1982/83:2357 av IngemarHallenius m. fl. 1982/83:2358 av och regionala organisation m. m. 1982/83:158) 20 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1982/83:116 av (vpk) till statsrådet om läkarförsörjningen i inland, m. m.: Trots en ökning av läkartillgångeni landet visar dagens situafion i exempelvis inland att bristen påläkare vid många läkarstationer kvarstår. Som exempel kan anföras förhållandenai kommun i norra , där man har ett tiotal läkartjänstervarav större delen är obesatta. Förhållandena är desamma i praktiskt taget helainlandsregionen av . Om det i något fall lyckas en läkarstation att fåhygglig bemanning, blir ofta pressen på dessa läkare så stor ser sig om efter en mindre betungande plats. Problemen riskerar därigenomatt förvärras. De åtgärder som vidtagits för att komma tillrätta med snedfördelningen av läkarresurserna, främst då överenskommelsenmellan och innebärande viss begränsning avantalet ansökningar om nya läkartjänster m. m., synes inte leda till någonlösning trots ökningen av antalet utbildade läkare. Till totalbilden måste man nu också lägga de klaratendenserna till ökad privatisering som är för handen. I vissa fall bildas t.o. m. s. k. läkarbolag med syftet att bedriva läkarmottagning för vissasjukdomar. Det förekommer som bekant även att landstingsanställda,kompensationslediga läkare återfinns i denna och liknande verksamhet. Med hänvisning till det anförda önskar jag ställa följandefrågor till sjukvårdsministern: Har regeringen för avsikt att vidtamera verksamma åtgärder för att trygga läkarförsörjningen i bl. a. Norrlandsinland? Planerar regeringen några åtgärdermot den ökade privatiseringen inom sjukvården? 1982/83:117av (vpk) till kommunikationsministern om televerketsverkstadsrörelse (), m. m.: Den borgerliga riksdagsmajoritetendrev igenom ett beslut om att omorganisera till ett särskiltbolag. Det hela har sin upprinnelse i en kampanj mot förmentamonopolställning och en strävan från borgerligt håll att begränsa televerketsroll fill att vara linjebärare.