prot · G609102 · 1982-12-31 00:00:00 — När denrta fråga om sambartdet mellan denkonventionella balansen och detta förslag var uppe till diskussion och det iDagens Nyheter gjordes gällande, med stöd av en textgranskrtirtg, att detföreligger ert skillnad mellan Palmekommissionert och den svenska noten, rycktestatsministern ut. Han sade bl. a. i att man måstevara "en oerhörd semantiker" för att se någon skillnad mellartPalmekommissionens och den svenska notens formulering på denna punkt. Jag fårdå gratulera utrikesministern till att han tillhör den exklusiva skara personersom statsministern har åsätt rubriken oerhörda semantiker. Det som enligtstatsministern var förbehållet "oerhörda semantiker" är det somutrikesministern nu ger uttryck för, när han säger att här föreligger en klar,ordentlig och rejäl skillnad mellan förslag och det förslagsom den har framlagt. Jag finrter irtte detta i och för sigfelaktigt. Men i den mån man nu från den inledande versiorten - nämligen denhär "transmissionsfilosofirt" i svertsk utrikespolitik, dert s. k.sonderingsvarianten, att vi bara tog Palmekommissionerts förslag och skickadeut det på något slags informell europeisk remissrunda för att se vad vi sedanskall göra - övergår till det som utrikesministern förfäktar , nämligenatt substantiella ändringar gjordes men utan föregående svensk prövning, vilkethan också har sagt, då är vi inne på ett anrtat sätt att hantera denrta fråga.Då kommer också frånvaron av en egen svensk utredning om vad som är orsakernatill att man gjort dessa ändringar i en något anrtan belysning. Men jag fårgratulera utrikesministern till atthan fillhör statsministerns exklusiva krets av oerhörda semantiker. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på frågorna 1982/83:308 och 316 om invandraresbosättning har frågat mig om vilkainvandrare som skulle omfattas av vissa, enligt frågan, planerade åtgärder föratt påverka invandrarnas bosättning och med vilka metoder som detta skulle ske.Iris Mårtertsson har frågat mig om vilka åtgärder regeringen planerar att vidtaför att åstadkomma ökad solidaritet mellan kommunerna i syfte att spridamottagandet av flyktingar på flera kommuner. Jag besvarar frågorna i ettsammanhang. Inom pågår arbete med att finna formerför att kunna ta hand om flyktingar och asylsökande på ett bättre sätt än f. n.Till grund för detta arbete ligger bl. a. de förslag som lämnadestill den dåvarande regeringen av en särskild arbetsgrupp, den s. k.AGFA-gruppen, om överföring av det statliga huvudmanrtaskapet förflyktingverksamheten från till statens invartdrarverkoch om kommunalt omhändertagande av flyktingar. Detta arbete syftar till att skapa bättre möjligheter församhället att lämna den service och det stöd som är ert förutsättuirtg för ertgod flyktirtgpolitik här i . Ert målsättning i dessa strävanden är attbättre än söka ta fill vara kommunernas samlade resurser, inte minstden kompetens som finns inom det sociala området. Detta kan ske genom att mananförtror mottagandet för flyktirtgar under den första tidert åt de kommunersom ingår avtal med staten om detta. En förutsättning för att denna omläggningfrån statligt till kommunalt mottagande skall kunna ske är emellertid attöverenskommelse under rimliga ekonomiska villkor därom kan träffas mellanstaten och kommunerna. Om och när förutsättningar föreligger för en sådanomläggning av flyktingarbetet, är det självfallet en stor fördel om så mångakommuner som möjligt kan engageras. Ju fler kommuner som är villiga att ta emotflyktingar, desto lättare blir det för att genomföra flyktingpohtiken.Vi vill alltså öka flyktingarnas valfrihet i fråga om bostadsort jämfört med , inte beskära den. Arbetet med dessa frågor går vidare på flera olikasätt. a. har irtvandrarverket nyligert fått regerirtgerts uppdrag attundersöka på vilka sätt man kan trygga en rimlig tillgång på bostäder förflyktingar. Resultatet av det utrednirtgsarbete som just iuletts kommer attföreligga . I beredningsunderlaget ingår då också deöverväganden som är att vänta från invandrarpolitiska komittén omdels åtgärder för att ytterligare förkorta väntetiderna i utlänrtingsärenden,dels situationen för dem som väntarpå besked i fråga om tillstånd att stanna i landet och för de kommuner där deslår sig ned. Anf.36 (); Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga .Det var ju ettganska bra svar. Hade hon sagt samma saker i den intervju hon gav i slutet avfebruari, så hade jag aldrig behövt ställa frågan. Iintervjun skilde statsrådet till att börja med över huvud taget inte påinvandrare i allmänhet och flyktingar, inte heller på flyktingar som kommertill inom den s. k. flyktingkvoten och sådana flyktingar som kommer hitpå eget initiativ. I svaret talar statsrådet om att ge resurser tillkommunerna, så att flera kommuner kan erbjuda de s. k. spontanflyktingarnabostäder och arbete. I intervjun talade hon om någonting som i varje fallliknade tvångsbosättning av invartdrare i största allmänhet. Tyvärrvar det nog många som applåderade invandrarministern i intervjun - dvs. denmissuppfattning av invandrarministerns ståndpunkt som det nu har framgått attdet var. För det är ju en gartska vanlig uppfattnirtg att invandrare över huvudtaget helst inte bör komma till - och kommer de hit skall de veta sinplats. Jag tycker att det är riktigt att vi inte uppmuntrar sådana opinioner. Jagvet inte om uppkomsten av missuppfattnirtgert är jourualistens fel, som inteåtergett vad har sagt. Sådant kan ju hända oss alla. Det händersocialdemokratiska statsråd särskilt ofta, vilket ju den föregående debatten ärett slående bevis för. Jag vet inte heller om missuppfattningen berodde på attAnita inte läst på förslaget innart hort gav intervjun, vilket jag trotsallt inte tror - eller om hon faktiskt, när hon gav intervjun, själv tyckte atttvångsbosättning av invandrare var en acceptabel lösnirtg, vilket jag trotsallt ändå inte tror är möjligt. Detär, som sagt, säkert många som beklagar att irtvandrarministern hademissuppfattats. För min del är jag mycket glad över att det visade sig vara pådet viset. Senarei dag vill jag, herr talman, i en ny fråga ge invandrarministern möjlighet atträtta till vad jag också hoppas är en missuppfattning - den attinvandrarministerrt med illegal invandrirtg också skulle avse flyktirtgar sompå grurtd av politisk förföljelse kommer hit frårt Irart, och . Jaghoppas även att det är ert missuppfattning att regeringen skulle delainvartdrarverkets uppfattning att irakiska kurder kan vistas lugnt i . Jagär inte alldeles säker på att det är så, och då måste man vara försiktig medatt återförpassa dem dit. 37 (): Först ett tack till statsrådet för svaret. Ett tack också för attinvandrarministern vill öka flyktingarrtas valfrihet i fråga om bostadsort. Detär olyckligt som det är rtu - att mau koncentrerar flyktingarna till någraorter. Invandrarministerns ställningstagande är också ett steg i rätt riktningnär det gäller solidaritet mellan kommunerna. Det är riktigt att fortsättaarbetet för solidaritet och jämlikhet mellan svenskar och invandrare. Detgäller inte minst i då samhällsekonomin försämrats genom det borgerligastyret. De borgerliga årens ekonomiska utveckling har befrämjat gruppegoism istället för solidaritet. Vi socialdemokrater har alltid hävdat samverkau och förståelsemellan infödda och dem som av olika skäl invandrar till vårt land. Det speglarockså svaret från invandrarministern. Personligen tror jag att det är många kommuner som skullese positivt på att få ta emot flyktingar. Givetvis måste detta baseras påstatligt kostnadsansvar. Jag vill hävda att det finns kommuner med tommalägenheter som har goda förutsättningar att ta emot flykfingar. ärsituationen den att det är endast ett fåtal kommuner som har fått ta emotflyktingar från hela världen. Man har därigenom fått svårigheter att ordnahyggliga bostäder. Kommunerna har inte heller orkat skaffa sig den kompetenssom krävs för ett humant och gott mottagande. Risken är att kommunernas rop påhjälp misstolkas och väcker misstro och fientlighet gentemot dessa förföljdamänniskor. Genom en bättre fördelning skapar man kompetens hos flera kommuner,och då får vi också den valfrihet som invandrarministern slår vakt om. Men den här frågan har också en annan aspekt, som jaggärna vill framhålla här. Många flyktingar har barn i skolåldern med sig, ochdessa barn behöver en lugn och avstressande skolmiljö. Jag vill hävda attförutsättningar härför finns i många landsortskommuner. Tillströmningen avflyktingar är ofta oförutsedd och sker ryckvis. Kommunerrtas möjligheter atthålla någon större beredskap av tomma lägenheter på orter där redan storbostadsbrist råder, t. ex. i , är begränsade.Bostadssituationen för dem som väntar på beslut i tillståndsärenden blir därförmånga gånger svår. I sådana kommuner tvingar man ofta fram olyckliga lösningarpå flyktingarnas bostadsproblem. I vissa fall tvingas barnfamiljer att bo ihotellrum eller i dyra andrahandslägenheter. Boendemiljön är då iförsta hand olämplig för barnen, men därtill kommer att kostnaderna blirskyhöga för samhället. Min fråga till invandrarministern blir: Är detinvandrarministerns mening att flyktingarna i det blivande systemet skall kunnabosätta sig på valfri ort, när han eller hon i ett senare skede vill söka sigtill ert anrtan ort? Jag blev glad när ställde den härfrågan till mig. Det ger mig nämligen chansen att också för kammareförklara skillnaden mellan flyktingar och invandrare. Här förs t. o. m. ettprotokoll, som vi gemensamt kan läsa efteråt. Liksom förmodar har jag i olika sammanhangförsökt berätta -men inte allfid med framgång - hur vi bättre än skall taemot flyktingar. Bakgrunden till det är ju att på samma sätt som FN;sflyktingkommissariat har ett globalt ansvar för att världssamhället solidarisktställer upp och ger de 10-12 miljonerflyktingar som finns skydd och bistånd - olika länder åtar sig också i detsammanhanget olika flyktinggrupper - har den ett ansvar föratt de olika flyktingar som kommer till får ett bra mottagande och enbra start i det svenska samhället. I detta sammanhang är det vikfigt att viundviker långa vistelser i flyktingläger och att flyktingarna snart kommer ut ien social miljö. Det betyder, , att det är dert första tidendet handlar om. Sedan bestämmer flyktingarna naturligtvis själva och har dåmöjligheter att söka sig till både utbildning och arbete i det svenskasamhället. 39 (): Jag tackar invandrarministern för detkompletterande svaret. Men för att inga missförstånd skall råda vill jagdessutom ta upp en sak till. Gäller detta system ertdast de flyktingar somvarken är anknytningsin-vartdrare eller nordbor? Den nordiska arbetsmarknaden och det avtal vihar innebär ju att nordbor på lika villkor kan söka arbete. I anknytningsfallenhandlar det om att de kommer till just för att sammanföras med sinfamilj. 41 (); Jag tackar för det svaret. tycker jag att det hela är så bra klarlagt att ingamissförstånd kan råda. Jag konstaterar att invandrarministern har flyktingarnasbästa som ledstjärna i sina tankegångar. 42 (): Jag avvaktade med intresseinvandrarministerns svar på fråga. Det gläder mig att detspreds en viss oro även inom den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Det stod iintervjun att uttalandet att myndigheter skall bestämma var flyktingar skall boockså skall gälla sådana som har "önskemål om att bo någon annanstans"inte hade någon som helst innebörd, vare sig för flyktingar som just har anlänteller för flyktingar som har vistats här ett tag. Det är utmärkt att det blirfastslaget. Det borde inte ens behöva uppstå någonmissuppfattning när statsråd uttalar sig i sådana saker som att en person somhar fått uppehållstillstånd i , som ju är en demokrati, har samma rättsom vi andra att resa vart han eller hon vill, och även att bosätta sig var haneller hon vill. Sedan är det riktigt att det också får anses ingå i våraskyldigheter gentemot flyktingarrta att se till att de faktiskt har någonstansatt ta vägen. På den punkten är det riktigt att kräva att kommunerna ställerupp mera solidariskt än de kanske har gjort . Vi tycks vara helt sams i den här diskussionen. Det är viktigt att vi ger de flyktingar som kommer hitjust förutsättningar att både hitta en möjlighet att komma ut påarbetsmarknaden och att planera för sig och sin familj. Det svenska samhällethar en skyldighet att se till att det verkligen kan fungera på det sättet ocksåför dem. Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Föredrogs och hänvisades Proposition 1982/83:126till justitieutskottet 9 § Föredrogs och lades till handlingarna Redogörelse 10 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1982/83:27Riksbankens regionala organisation (förs. 1982/83:11) 1982/83:28 Tilläggsbudget II inom budgetdepartementetsverksamhetsområde (prop. 1982/83:101 delvis) 1982/83:29 Anslag till de kungl.hov- och slottsstaterna (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:31 Vissa anslag /84 inom verksamhetsområde (prop.1982/83:100 delvis) 1982/83:20Anslag fill polisväsendet (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:21 Anslag tillåklagarväsendet (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:22 Preskription avskattebroti 1982/83:20Anslag m. m. till m. m. och till Internationell samverkan(prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:21 Medicinsk språkvård betänkande 1982/83:20 Närradion 1982/83:17Vissa anslag till vuxenutbildning (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:18 Vissa för skolväsendet gemensamma frågor m. m. 1982/83:100 delvis) 1982/83:11 Anslag till Sjöfart m. m. 1982/83:100delvis) 1982/83:24Förbud mot export av kärnkraftsteknologi m. m. 1982/83:25 Rekonstruktion avStatsföretagsgruppen (prop. 1982/83:68) 1982/83:27 Anslag till anläggningar förradioaktivt avfall i Studsvik, m. m. 1982/83:101 delvis) 1982/83:16Anslag till statlig personalpolitik m. m. delvis) 1982/83:17 Gemensamma frågor (prop. 1982/83:100delvis) 1982/83:19 Anslag på tilläggsbudget II för täckande av underskott hos SIPU 1982/83:101 delvis) 1982/83:20 Anslag fillArbetsmarknadsdepartementet m. m. 1982/83:13Anslag till räddnirtgstjänst m. m. 1982/83:100 delvis) 1982/83:14Anslag till m. m. delvis) 1982/83:15 Allmänna samlingslokaler (prop.1982/83:100 delvis) 1982/83:16 Bostadsanvisningslagen 11 § Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1982/83:95av i () fill jordbruksministern omdistriktsveterinärorganisafionen: fattade beslutom vissa organisations- och finansieringsfrågor inom djurhälsovården. En avdetaljerna i beslutet innebar beslut om införande av en djursjukvårdsavgift. I utredrtingen om djurens hälso- och sjukvård råddeenighet om kostnadsfördelningen mellan staten och djurägarna. Detta innebär istort att staten svarar för de mera djurhälsovårdande insatserna medandjurägaren svarar för akutsjukvården. En av utredningerts viktigaste uppgifter var att framläggaförslag om rimliga arbetsförhållanden för veterinärer inom distriktsveterinärorganisationen.Denna åtgärd var självfallet också ägnad att ge djurägarna säkrare möjlighettill veterinärbesök framför allt vid veckoslut, och inomsemesterperioden. Utredningen var enig om att fler tjänster inte kundetillskapas med mindre än att djurägarnas kostnader ökade. sättet för avgiftsupptagningen delades utredningen. Pådenna punkt presenterade utredningen fyra alternativ. En majoritet i riksdagenfastnade för alternativ 2, som innebar att en djursjukvårdsavgift skulleinföras. Denna avgift skulle mgöra viss procentandel i veterinärernasbehartdlingsarvode. Avgiften kunde med hänsyn härtill variera mellan 5 och 10kr. Förslaget innebar också att veterinärerna skulle uppta dennaavgift, vilken senare skulle inredovisas till staten. Moderata samlingspartiets representanter i riksdagenröstade för ett anrtat alternativ, som byggde på ett visstlönedifferentieringssystem. I tillämpningsanvisningar kom senare dennadjursjukvårdsavgift att differentieras till skilda avgifter mellananimalieproduktionens djur och sällskapsdjur. Av naturliga skäl omfattades inteveterinärer utanför distriktsveterinärorganisationen av förslaget. Dettaförhållande skulle senare visa sig få stor betydelse. I årets budgetproposition har regeringen använt den nyadjursjukvårdsavgiften som finansieringskälla fill en icke obetydligomfördelnirtg av kostnadsrelationerna mellan staten och djurägarna. Såledesaviserar regeringen att djursjukvårdsavgiften skall höjas till . för de olika djurkategorierna. För det första kan starka principiella invändnirtgar görasmot detta förfarartde. Flegerirtgert frångår således det mindre än gamlariksdagsbeslutet om lämphg kostnadsfördelrting mellan djurägarna och staten. För det andra kommer dert rtya höga avgiften att på ettavgörande sätt vara konkurrensrubbande i relationerna mellan veterinärer inom distriktsveteri-närorganisaticmenoch de privatpraktiserande veterinärerna. På de platser där valmöjlighet finnskan man inte utesluta att av rent kostnadsskäl djurägare inomanimalieproduktionen vänder sig till privatpraktiserande veterinärer. Än störreskäl för ett sådant veterinärval torde finnas för den som söker velerinärvårdför sällskapsdjur. Genom regeringens förslag till höjning av avgiften kommerdistriktsveterinärorganisationen i en ekonomiskt missgynnad ställning ochdärmed i en mera allmän intressekonflikt, som lätt kan leda till att de övergårfrån distriktsveterinärorganisationen till privatpraktiserande veterinärer.Detta förhållande finrts det all anledning att se med stort allvar på, då detmer eller mindre skulle medföra ett sammanbrott ifördistriktsveterinärorganisationen. Detta skulle särskilt svårt drabba landetsmindre djurtäta områden. Reaktionen inom veterinärkåren mot förslaget somsådant har varit kraftig. Detta förstärks nu genom att avgiften kommit attmångdubblas och därmed fått denna starkt konkurrens-snedvridande effekt. Den nuuppkomna situationen kan på ett avgörande sätt skada eller rent av splittrahela distriktsveterinärorganisatiorten. Djursjukvård i vårt land har därmedlidit stor skada. Med hänvisning till det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till jordbruksministerrt få ställa följande fråga: Avser jordbruksministern att med känrtedom om desplittringstendenser som finns inom distriktsvéterinärorganisationen vidtasådana åtgärder att verksamheten inom organisationen kan bedrivas såsom förutsattes i 1982års Nr 102 12§ Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts den 18mars 1982/83:356 av () till kommunikationsministern om användningen av : Vilka åtgärder avser regeringen vidta för attsäkerställa att också efter Linjeflygs utflyttning fillArlanda kan användas av det civila flyget? 1982/83:357av Gimnar () till finansministern om indelningen i kronofogdedistrikt: Inom pågår en utredning som tarsikte på en sammanslagning av fyra kronofogdedistrikt till ett endamed som centralort. Omförslaget går igenom innebär det att kronofogdarna i , ochSunne dras in. Kvar blir bara mindre distriktskontor med väsentligt reducerat antaltjänster. Totaltmister mellan 40 och 50 tjänster. Kritiken mot en eventuellsammanslagning är mycket hård från bl. a. fackligt håll, och likaså hartankarna på en eventuell sammanslagning mött kraftigt motstånd frånKommunförbundets länsavdelnirtg i Värmlartd. Värmlandär redan nu ett hårt prövat län, och en omorganisation avkronofogdeverksamheten skulle upplevas som ytterligare ett dråpslag av dekommuner som skulle komma att beröras. beredd ta hänsyn till den opinion som finns i de kommuner som kommeratt beröras om det här förslaget kommer upp på regeringsnivå? 13§ Kammaren åtskildes .