prot · G60954 · 1982-12-31 00:00:00 — Men vi ifrågasätter denpolitik som skall bli följden av den kunskap om arbetslösheten och orsakernatill den som också har. Det är inte så att satsarresurser för kampen mot ungdomsarbetslösheten. Det är ju precis tvärtom. Demoderata förslag som diskuteras innebär att man undandrar resurser fördet ändåmålet. Det finns ingen annan konsekvens av det resonemang sommoderaterna för än att de i ökad utsträckning accepterar den öppnaarbetslösheten också bland de unga människorna. Det går inte att trolla på dethär området. Det går inte att lösa verklighetsproblem bara genom att ritadiagram. Det är pengar som måste tas fram för att det skall bli någonting avmed åtgärderna. Det är glädjande att nu påstår att han inteför någon kampanj mot de fackliga organisationerna. Men han tyckte att det gickför långsamt i förhandlingarna tidigare. Efter valet har jag inte hört AlfWennerfors säga ett ord om att det går för långsamt eller hört honom anklaga defackliga organisationerna för att vilja sabotera den socialdemokratiskaregeringens politik. Det är en knepig fråga man har att diskutera mellanparterna, men vid den överläggning som vi för inte så länge sedan hade pådepartementet med LO, PTK och SAF visade det sig att det fanns en stor viljahos parterna att göra insatser för de unga arbetslösa. Jag hoppas att det skallbli resultat av dessa förhandlingar. Till vill jag säga att jag tycker att det ärlitet beklagligt att han inte helt kan sopa bort den misstanke som han har omatt har undanhållit fakta som kunde ha påverkatvalrörelsen. Det var egentligen en mycket allvarlig anklagelse som fanns i ElverJonssons första inlägg, och jag tycker att det var synd att han inte sopadeundan den i sin replik. När det gäller fråga om yrkesintroduktionenvill jag säga att vi har ett mycket stort antal olika åtgärder för att kommatill rätta med ungdomsarbetslösheten. Det är en variafion av åtgärder medintroduktionsprogram för 16-18-åringar, yrkesintroduktion för 16-17-åringar,ungdomsplatser för 17-18-åringar och gymnasial lärlingsutbildning för dem somär och däröver. Vi har jämställdhetsbidrag och lönebidrag förhandikappade, speciellt för ungdomar, vi har arbetsmarknadsutbildningen,särskilda folkhögskolekurser som är inriktade på arbetslösa ungdomar, lokalt Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. anordnadeakfiviteter, beredskapsarbeten för de litet äldre, vissa kortare specialkurseroch beredskapsarbeten kombinerade med arbetsmarknadsutbildning i speciellaformer. Det här var inte allt. Men ett av de problem som vi har, är att det är ensnårskog av olika :bestämmelser och regler, av olika program och åtgärder förungdomarna. Det är också en snårskog av olika ekonomisk ersättning för dem ocholika längd på åtgärderna..Det är en strävan - och jag vet att den är gemensamför alla i den här kammaren - att försöka att göra någonting åt den härsnårskogen. Varken arbetsförmedlare, arbetsgivare eller ungdomarna självaförmår att se vilken åtgärd som skulle vara bäst för dem. De kan inte förståvarför det skall vara en sådan mångfald. Att det har blivit på det här sättetär inte så konstigt. Man har sett att en åtgärd som har funnits hargjort att man inte har kunnat hjälpa vissa ungdomar. Då har man funderat ut enny åtgärd och lappat på med den. Men det här är inte bra. Vi kommer frånregeringens sida att försöka att renodla området, och i det sammanhangetdiskuteras också yrkesintroduktionen. Detta kommer alltså att redovisas ibudgetpropositionen av statsrådet , som har hand om den biten. Får jag till både och , att visst kan man påstå att vi utnyttjar traditionellaarbetsmarknadspolitiska insatser. Vi gör det för att vi har en sådangrundinställning, att det allra viktigaste för oss är att bekämpa den öppnaarbetslösheten. I det korta perspektivet har vi arbetsmarknadspolitiken att tatill. Man må kalla den konventionell eller ej, men den hindrar i varje falltiotusentals människor från att gå sysslolösa. Den gör att vi kan skapaförutsättningar för ett bättre läge permanent på arbetsmarknaden. Och den är,vill jag avsluta med att säga, bara ett inslag i den politik som regeringen förfram och som innehåller satsningar såväl på exportmarknaden som påhemmamarknaden, som innehåller inslag av planering, men inte av det slagsplanering som kommunisterna står för. 22ALF WENNERFORS (m) replik: Den politiska debatten i den här kammaren gårtill på det sättet att vi håller ett inledningsanförande. Sedan återkommer vimed en hel del repliker, där vi upprepar det vi sade i inledningsanförandet.Detta avslutas genom att talmannen meddelar att det inte finns fler möjlighetertill repliker. Därför skall jag inte återigen upprepa allt det jag har sagtfidigare utan bara, herr talman, be att få påpeka ett par saker som jag alltsåinte har anfört tidigare. Det är framför allt en sak som jag vill ta upp medanledning av senaste anförande, nämhgen frågan om dearbetshandikappade. De blir inte alls ställda utan jobb, som . Vi har tydligen inte samma uppfattning onii hur det hela går fill, påvilket sätt betalning sker. Det är så - jag vill göra detta enda tillägg på denhär punkten -att de enskilda arbetsgivarna skickar in räkningarna pålönebidragen i efterskott. Det sker iefterhand, och därförbehöver inte den av er befarade effektenuppstå. I övrigt hänvisar jag till vad jag har sagt tidigare. Närdet gäller vårt förslag fill finansiering av ungdomsarbetslösheten, somAnna-Greta satte i fråga, vill jag påminna kammarens ledamöter ochAnna-Greta om följande: Vi höjer inte momsen, vi höjer intearbetsgivaravgiften, vi ökar inte underskottet på samma sätt som regeringen nukommer att göra. Hade vi sutfit i kanslihuset hade vi inte fört en såinflafionsskapande politik som den ni för - med alla olika ingredienser somfinns i den och som i slutänden tyvärr ökar arbetslösheten för vuxna, för unga,för kvinnor, för arbetshandikappade. Det är där vi kan dra skiljelinjen mellanert konventionella paket och vårt paket, som bygger på de gamla metoderna mensom också har inslag av nya idéer och uppslag. Särskildasyssel-sättn ingså t går der m. m. 23 (vpk) replik: Visst kan man blanda ihop argument, och visst kan argumenten till vissdel ha sin utgångspunkt i andra partiers uppfattningar. Och visst kan man göraen analys - men vad är slutsatserna och konsekvenserna därav? För moderaternaär det att acceptera högre arbetslöshet, för kommunisterna ärdet att se fill att alla har arbete. Det tycker jag att skalllära sig. Vpkställer upp, till , på varje åtgärd för att rädda sysselsättningåt människorna. Det är därför vi har godkänt regeringens paket. Men vi ärmycket oroliga för framtiden, för det längre perspektivet. Vi måste se till attinte bara vidta åtgärder som verkar på kort sikt. Denplanering som regeringen tänker sig är tydUgen en planering tillsammans medstorfinansen och det internafionella kapitalet. Vad vi föreslår är en planeringmot fåtalsmakten, mot dem som skapar arbetslöshet . Vi anser att man måstehar en rejäl industriutbyggnad, se fill att bristområdena får sysselsättning.Vi måste ha inflytande på vilken teknisk utveckling vi skall ha och i vilkentakt den skall ske - den kan inte bara få ske på kapitalets villkor. Vidaremåste man se efter vilka sociala hänsyn och familjehänsyn som måste tas. Idet sammanhanget kan man också diskutera arbetstid. När vi hardiskuterat arbetstidsförkortning har det förefallit helt verklighetsfrämmande,det har varit utopier. Men jag hoppas att det faktum att frågan har tagits uppi debatten gör att det är mer troligt att den kan genomföras. Frågan omfull lön trots förkortad arbetstid har t. o. m. tagits upp av enMetaJlekonom. Det är bra hjälp åt vår tidigare argumentation. AMS-verksamhetenär väl inte något självändamål, utan de åtgärder AMS vidtar är krisåtgärder.Men såvitt jag förstår är arbetarrörelsens skäl att ha denna verksamhet att vivill visa solidaritet mot dem som slås ut av det kapitalisfiska systemet. Ochden solidariteten skall vi värna om. Vi skall bekämpa den öppna arbetslöshetenfill varje pris. Men vad har regeringen för lösning för framtiden? Är det intebara storfinansen och de internationella konjunkturerna som man hoppas på? Jagtror att det är en politik som är negafiv för hela arbetarrörelsens framtid. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. 24 (): Både i går och har här i kammarendiskuterats den ekonomiska krisen både ute i världen och i vårt eget land ochdärmed också krisen på arbetsmarknaden. delen av och harpräglats av en dålig utveckling på arbetsmarknaden. har vi tvingatsuppleva att arbetslösheten varit högre än tidigare underefterkrigstiden. har t. o. m. den totala sysselsättningenminskat. De senaste sex årens borgerliga politik har inte förmåttupprätthålla en tillräckligt hög aktivitet i samhälle och näringsliv för attfull sysselsättning skulle tryggas. Det kan visserligen konstateras att utvecklingen i vårtland inte har varit unik i västvärlden. Även de flesta andra länder harbrottats med svårigheter när det gäller både arbete och ekonomi. Ändå harutvecklingen - mot vanhgheten - varit avsevärt sämre här än iövriga . Medan bruttonationalprodukten åren 1976-1982genomsnittligt ökade i , blev ökningen hos oss endast0,. Om de borgerliga regeringarna hade förmått att föra enpolifik som inneburit samma utveckling här som i de med oss jämförbaraländerna, hade både sysselsättningen och samhällsekonomin befunnit sig i enannan situation än vad de f. n. gör. Det råder inga delade meningar om att sysselsättningen iett längre perspektiv måste tryggas genom en ökad aktivitet i samhälle ochnäringsliv och genom ökad produktion. Detta har också framgått i dagens debatt.Den socialdemokrafiska regeringen har snabbt vidtagit åtgärder i detta syfte.Devalveringen har därför, förutom vad gäller den marknadsmässiga anpassningen,genomförts i en offensiv avsikt. Åtgärderna har också mötts av förtroende inte minst av destora löntagarorganisafionerna, som genom återhållsamma lönekrav visat sinvilja att lämna sitt bidrag till en offensiv utveckling. Sammantaget bör de vidtagna åtgärderna öka detsvenska näringslivets konkurrenskraft, och därmed bör, förhoppningsvis,marknadsandelar kunna vinnas tillbaka och sysselsättningen i landetförbättras. Det kommer emellerfid att ta sin tid, innan regeringensåtgärder ger resultat. Intill dess måste insatser inom arbetsmarknadspolitikensättas in för att hålla sysselsättningen uppe och trygga fillvaron för dem somnu är arbetslösa. Arbetslösheten är i sig ett gissel för den enskilde. Det blirdet i ännu högre grad när den dessutom leder till en kraffig urholkning av dendrabbades ekonomiska villkor. Men arbetslöshet är också ett elände ursamhällsekonomisk synpunkt. Det är aningslöst att tro att samhällsekonomin skulle blibättre om fler och fler tvingas ut i arbetslöshet. Det är tvärtom så, att vibäst tar oss ur våra svårigheter om vi kan sätta hela nationeni arbete ochdärmed utnyttja den viktigaste resurs ett land förfogar över. Vi kan inteacceptera arbetslöshet vare sig på kort eller på lång sikt. Åtgärder som regeringen föreslår isin proposition om vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. har det dubblasyftet att dels minska de akuta svårigheterna , delsunderstödja och komplettera den långsiktiga ekonomisk-politiska strategin.Programmet innehåller massiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Det innefattarnya anslag för arbetsmarknadsutbildningen, beredskapsarbeten och riktadeungdomsinsatser. Samfidigt läggs ett omfattande investeringsprogram fast. Tyngdpunkten i regeringens åtgärdsprogram ligger påsysselsättningsska-pande åtgärder till ett belopp på nära ,varav avser.beredskapsarbeten. Regeringen föreslårtidigareläggning av statliga investeringar för mer än i syfteatt undvika en fortsatt försämring på byggarbetsmarknaden. Man ökar anslagetför rådrumsbeställningar till industrin. Vidare föreslås en höjning av bidragenfill utbildning från nuvarande . i fimmen, när det finnspåtaglig risk för permittering eller uppsägning av arbetstagare. Man föreslårockså att volymen på arbetsmarknadsutbildningen skall ökas. Regeringens förslag innebär resursförstärkning tillarbetsförmedUngen, ytterligare medel till ungdomsplatser, medelsfillskott fillsamhällsföretag m. m. Alla dessa insatser kostar sammanlagt ungefär 4 miljarderkronor. säger nej fill dessa förslag, trots att desjälva i en reservation framhåller att den svåra arbetsmarknadssituationenkräver kraftfulla insatser för att vända utvecklingen. Vad är då orsaken till dagens svåra situation? Även om visocialdemokrater, som vi har förklarat, inte skyller allabekymmer på de borgerliga regeringarna och även om inte har suttiti regeringsställning under alla de sex borgerliga regeringsåren bär de i allafall ett stort ansvar för hur det ser ut på arbetsmarknad. Vi har ett svårare läge än på mycket . Inovember var 134 000 människor arbetslösa. Av dem hade ungefär 66 000 varitutan arbete , detta trots att. drygt 14 000har fått ett beredskapsarbete och drygt 3 000 har fått komma in på arbetsmarknadsutbildning.Sammanlagt omfattas mer än 164 000 personer av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Varslen bara ökar i rasande fart. Varsel, korttidsvecka ochpermitteringar förekommer inte bara inom de tidigare traditionella yrkenautan över hela fältet. Men dessa dramafiska siffror är ändå ingenting mot denhårda verklighet som döljer sig bakom varje siffra. Hur känns det för var ochen av dessa arbetslösa när samhället inte längre behöver hans insatser, när haninte längre har ett arbete att gå fill, arbetskamrater att umgås med? Och somjag sade: Vad innebär det för ekonomin? t. o. m. september utförsäkrades nästan18 700 personer från sin rätt till arbetslöshetsförsäkring och kontantarbetsmarknadsstöd. Vad skall de försörja sig på sedan? Ja, det måste bhsocialhjälp. För leva måste de ju på något sätt. Arbetslöshet kostar mycket pengar både församhället och för den enskilde. Men det inser tydligen inte . sättningsåtgärder m. m. Särskildasysselsättningsåtgärder m. m. reservation nr 2 bl. a.:"Det arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram regeringen - eller snarare AMS- tagit fram framstår f. ö. som mycket konventionellt." Detta har AlfWennerfors vidare utvecklat i debatten med . Detär riktigt att mycket av det som regeringen föreslår i sin proposifion sammanfallermed det som AMS i olika sammanhang har framfört som önskemål för att kunnabedriva en verksam arbetsmarknadspolifik, en politik som motar i grind,dvs. hejdar den ökning av arbetslösheten som vi alla befarar kommer undervinterhalvåret. Mendet faktum att regeringens förslag sammanfaller med AMS önskemål, torde integöra saken sämre, snarare tvärtom. Det i stället för att man är inne pårätt väg och att man snabbt kan få genomslag på insatta åtgärder. F. ö. är detAMS, som har kunskaperna om och ansvaret för att visa på arbetsmarknadensproblem och föreslå lämpliga lösningar. Attlösningarna är konvenfionella är heller ingenting att förfasa sig över. Sverigehar ju lyckats föra en arbetsmarknadspolitik, som säkrat denvälfärd som vi trots ekonomiska kriser kan vara stolta över. Det var just meddessa högst konventionella metoder, som vi lyckades korrigeramarknadskrafternas negativa verkningar och eliminera och utjämna konjunkturvariationerna.Vi har aldrig hävdat att vi löser långsiktiga ekonomiska ochsysselsättningspolitiska problem med beredskapsåtgärder. Men dearbetsmarknadspolitiska insatserna har inte bara minskat arbetslösheten på kortsikt utan också skapat bättre förutsättningar för en politik, som även på sikthjälpt oss närmare målet: den fulla sysselsättningen. Arbetsmarknadspolitiskainsatser är nödvändiga, inte minst för att de av förordademarknadskrafterna inte har fungerat. Pågrund av dagens dåliga arbetsmarknadsläge tvingas allt fler personer uppsökaarbetsförmedlingen. Under förra budgetåret var över 708 000 personer någon gånginskrivna som arbetssökande vid arbetsförmedlingarna. De motsvarar avalla som finns på arbetsmarknaden. Deflesta av de sökande var under budgetåret helt utan arbete och kundeomedelbart ta en anställning, medan andra hade jobb men önskade byta. Denstörsta andelen arbetslösa bestod av ungdomar. 74 000 var arbetshandikappade. Somjag redan nämnt har mer än hälften av de arbetslösa varit det under en långtid. Statistiken visar också att de arbetshandikappade har de längstaarbetslöshetstiderna. Men även äldre kvinnor tillhör den grupp som varitarbetslösa längre fid än genomsnittet. Detbehövs mera folk på arbetsförmedlingen, inte minst för att ge snabb och braservice till ungdomen, till de handikappade och till de äldre kvinnorna. Mankan t. o. m. påstå att dessa platsförmedlare finansierar sig själva, om delyckas klara uppgiften att ge flera människor arbete. Att människor kommer iarbete minskar samhällets utgifter och bidrar till att förbättrasamhällsekonomin. Det är angeläget att göra allt för att få nerarbetslöshetssiffrorna. Förslagen om personalförstärkningar och mera pengartill platslistor är därför nödvändiga. Vi socialdemokrater tror inte att samhälletmår bra av att låta sin vikfigaste resurs - människors vilja till arbete -ligga i träda. Vi tror inte på ett samhälle, där ungdomar känner sig överflödiga,innan de ens hunnit skaffa sig vuxen identitet, och där kvinnor tvingas mot sinvilja återvända till hemmen för att samhället inte har råd med den service sommöjliggör för dem att ta ett arbete. Många av dem som saknar arbete gör det på grund avatt de saknar relevant utbildning för de arbeten som arbetsmarknaden haratt erbjuda. För dem är det viktigt att samhället har beredskap att erbjudalämplig arbetsmarknadsutbildning. Regeringen föreslår nu en kraftig förstärkningav arbetsmarknadsutbildningsresurserna. Förstärkningen är viktig även för attkunna höja den arbetsmarknadspolitiska beredskapen inför en förväntadkonjunkturuppgång. Regeringen vill också höja bidraget tillarbetsmarknadsutbildning! företag inom tillverkningsindustrin där. det finnspåtaglig risk för permittering eller uppsägning, från nuvarande . Även på denna punkt reserverar sig . I en gemensam reservation föreslår och folkpartietatt av den totalsumma som utskottsmajoriteten föreslår tillsysselsättningsskapande åtgärder skall användas förregionalpolitiska insatser på länsnivån. Man anger som skäl dels att man villprioritera de långsiktiga insatserna i stället för de kortsiktiga, dels attlänsstyrelserna skulle sakna medel för att stödja vissa projekt i glesbygd. När det gäller problemet med avvägningen mellan lång- ochkortsiktiga åtgärder delar vi i och för sig reservanternas uppfattning om delångsiktiga åtgärdernas betydelse. Men den bedömning vi nu gör i fråga ombehovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder är att detta behov just nu är såstort att vi inte kan göra några nedprutningar. Jag yrkar bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 13 och avslag på reservationerna1, 2, 5, 6, 7 och 8. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. 25BENGT WITTBOM (m): Vi moderater tror inte att samhället, människorna,de arbetslösa och de som är beroende av att det här landet fungerar ekonomisktmår bra av statsfinansiell kollaps. Det är ett ganska brutalt uttryck, men detär ändå mot den bakgrunden som vi för diskussionen om hur vi skallinrikta de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för att klara en för svenskaförhållanden hög arbetslöshet. Det kan vara vikfigt att påminna en del av demsom varit uppe i talarstol och talat sig varma för insatser på olikaområden att det är faktiskt verkligheten. Moderata samlingspartet har i reservationer som är fogadefill utskottets betänkande presenterat någonting som är en viktig del i enanalys av hur vi inom ramen för begränsade statsfinansiella resurser skallkunna klara att på bästa möjliga sätt och med långsiktig effektiv verkan skapabättre förutsättningar för människorna att själva klara sin försörjning, attsjälva kunna få varaktiga, riktiga jobb. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. Vi har lagt fram ett program för hur vi på ett effekfivaresätt skall kunna minska ungdomsarbetslösheten. Och varför har vi gjort det? Jo,därför att en analys visar att ungdomsarbetslösheten strukturellt har vuxitsedan början av 1960-talet. Genom den analysen vet vi att lyckades vi pressa nedungdomsarbetslösheten fill samma nivå som gäller för övriga åldersgrupper,skulle vi ha en öppen arbetslöshet i som omfattade mindre än 100000 personer. Det är inget dåligt mål, Anna-Greta.Leijon, för alla dem somvarit uppe och talat så varmt för det ansvar som vi har i riksdag föratt pressa ned arbetslösheten, för att ge människor hjälp i en situation där deser väldigt få möjligheter att klara sin trygghet och sin försörjning. I analysen ingår också det faktum att vi som sitter iriksdagen inte klarar detta själva. Och varför gör vi inte det? Jo, under1960-talet och framför allt 'har det byggts upp trösklar förungdomarnas möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden, och de beslut som idetalj reglerar höjden på dessa trösklar är inte fattade här i kammaren. Defotas i överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Därför är det alldelesnaturligt att vi i vår partimotion och i våra reservationer också pekar på attskall vi klara av problemen måste riksdag, regering och arbetsmarknadens partergemensamt och på var sitt håll agera för att få ned trösklarna för ungdomarnasmöjligheter att ta sig in på arbetsmarknaden. Det är bakgrunden till moderata samlingspartietspartimotion. Det är inte, kammarledamöter, en politik för högre arbetslöshet,som så många har sagt i talarstolen . Det är en realistisk polifik somvilar på en rimlig analys av hur arbetslösheten strukturmässigt har utvecklatsig i under de senaste årfiondena. Det är en ppHtik som också är rimligutifrån de statsfinansiella förutsättningar som finns. Man borde inte behövasäga det, men det är faktiskt så att vi för innevarande budgetår får räkna medett budgetunderskott på 90 000 milj. kr. En god del av dem får vi låna upputomlands. Vad menar då moderata samlingspartiet när man talar ommiljardrullningen till AMS? Jo, vi konstaterar bara det faktum attarbetsmarknadspolitiken på nuvarande ambitionsnivå innebär att vi med metodersom skapades nu är beredda att avsätta 17 miljarderkronor per budgetår att användas i dessa gamla system. Under densocialdemokratiska regeringens mandatperiod innebär detta totah 50 miljarder.Om vi har litet ansvar måste vi ändå överväga: Hur skulle dessa 50 miljarderalternafivt kunna användas för att skapa trygga jobb, för att minska de helafiden ökande skaror av människor som genom en felaktig ekonomisk polifik slåsut ifrån de riktiga jobben och anvisas vägen på vars skylt det står: Arbetsmarknadsverket.Vi ställer beredskapsarbeten till förfogande. Vi bjuder dig trygghet i sexmånader. Vi kan inte lova mer än det, för vi är inte riktigt säkra på att vårastatsfinanser kommer att kunna bära så omfattande insatser framöver. , hur blir det framöver? Hurstor arbetslöshet kommer att ha i sina bedömningar i de Blir det , som motsvarar människornas förväntningpå en socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik, eller blir det mer? Om jag försöker sia om framfiden, herr talman, tror jagatt vi kommer att få uppleva en ganska ordentlig omsvängning i densocialdemokrafiska arbetsmarknadspolitiken framöver.. Jag tror detdärför att verkligheten kräver detta. Om man försöker föra en traditionellarbetsmarknadspolitik av 1970-talsmodell kommer den att kollapsa avstatsfinansiella skäl. ställde frågor till arbetsmarknadsministernsom också jag ställt . Jag behöver inte upprepa dem,de finns i flera tidigare protokoll. Jag vill bara hänvisa till och be arbetsmarknadsministern om svar. Om det inte kommer något börjardet framstå som aningen pinsamt för arbetsmarknadsministern; i varje fallskulle jag tycka det om jag satt i stadsrådsbänken och svarade för dearbetsmarknadspolitiska frågorna. Så över till våra borgerliga bröder. Det var väldigt vadde blåste på den "moderata skutan" på fjärden ! Det är tur attvi har ankaret fast förankrat i verkligheten så att vi utan problem kan svaraupp, mot era anklagelser.