prot · G609161 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag vet av smärtsam erfarenhet hur de anställda och derasföreträdare följer de beslut fattar och vad de i sin praktiskakonsekvens får för betydelse ända ner till den enskildes oro för sin framtid.Och jag vet hur det känns att som facklig förtroendeman försöka svara denarbetskamrat som fått sin uppsägning och ställer frågor om sin framtid -frågor på vilka inga klara besked finns att ge för stunden. Ändå vet jag att inga känslor förmår undanröja det faktum attden enorma bantningen varvsindustrin i vårt land genomgått varit nödvändig, dåde fartyg vi producerar kan finna avsättning i den internationellasituation varven arbetar i - i varje fall inte i samma omfattning som tidigare- och då andra för varven lämpade produkter med fä undantag inte gått attfinna. Det enda som därvid hänt är satsning på offshore som hitintillshar varit framgångsrik. När jag nu från utskottsmajoriteten iarbetsmarknadsutskottet fått i uppdrag att vid mitt första tala omvarvsfrägorna, är det med något blandade känslor jag beträder talarstolen.Dessa känslor blir inte svagare när man tagit del av oppositionens olikaförslag. . Låt mig något kommentera det som gått som en röd tråd genomdebatten Varvsindustrin, m. m. rsjr J6J häri kammaren, nämligen påståendenaom att det inte skulle vara möjligt att Varvsindustrin m. m. banta vidbåde Uddevallavarvet och , utan att det vore bättre att göra bantningenvid ett varv. Lät mig bara nämna en sak. Arendalsvarvet hade 3 000kollektivanställda när man började ompröva sin situation. Man gick under entidsperiod med enorma förluster. är man nere i mellan 1 500 och 1 700anställda och fortfarande på väg ned. Man har alltså bantat i betydandeomfattning, men samfidigt har man lyckats med prestationen att åstadkomma ettproduktombyte, men man har varit tvingad att banta mycket kraftigt.Arendalsvarvet redovisade ett resultat under föregående år på över 200 miljonerpå plussidan. Min bedömning är att och Uddevallavarvet rikfigthanterade och med anpassade kostnader för produktionsanläggningar mycket välkan klara sig bra . Men naturligtvis fordrar det att det återigenblir en bättre marknad för detta område. Jag delar inte alls de uppfattningarsom , och i dessa sammanhang gemensamt geruttryck för. Något samlat grepp kan man verkligen inte se i de tidigareregeringssam-verkande partiernas uppträdande. Över lag vill de dock ge sken avatt deras förslag skulle kräva mindre insatser från statens sida, vilket inteär trovärdigt, då deras förslag innebär betydligt kraftigare nedskärningar, vilkai sin tur skulle leda till krav på ännu större defensiva insatser för att ta t.ex. nedläggningskostnader redan nu för ett eller flera varv. Det är inte omöjligt att vi inom överskådligtid får ta beslut om sådana kostnader såsom den internationella situationen serut för varven i dagens läge, och som situationen har beskrivits här . Debeslut om stöd för nya beställningar, som jag utgår ifrån att vi skall fatta , förutsätter nämligen dessutom att de internationellt verkande rederiernaåterigen börjar beställa, och över deras beslut - när det är lämpligt - rådervarken regering eller riksdag. Men det vore fel att inte utsträcka den tidsrymdsom förhoppningsvis behövs för att de kvarvarande fartygsproducerande varvenåterigen kan, komma att kunna ta in order med de villkor som föresläs. vill för sin del satsa på och lägga nedKockums. Förslaget att privatisera är emellertid, enligt min mening,inte realistiskt. Inte ens de andra borgerliga partierna anser förslagettrovärdigt. De privata intressena har vi sett passera: från iUddevallavarvet, tidigare ägare, och därefter en period med Saléns,innan även Saléns fick dra sig ur, vidare familjen i ,i , och många.är har inte gått sedan familjen lämnadevarvet i med mängmiljardåtaganden och överlämnade det hela med varm handtill staten. Senast säg vi ett känt brödrapar, understundom geniförklarat ochfrån andra i branschen utpekat som exempel på framåtanda och kreativitet, lämnaOskarshamns Varv i kaos. skrivercentern i sin motion att de som skulle överta främst skullegöra detta för annan produktion än fartygsproduktion. Men i en artikel 108 i den 9 majskriver . Åsling att det helst skall vara alternativproduktion eller produktion av specialfartyg eller utrustning för Nr 161 olje- och gasutvinning. Det så ofta missbrukade begreppet alternativ den produktionär oftast inget som något företag kan räkna med annat än när det i jynj1933 gällerlångsiktigt arbete - inte ens när klara idéer finns, och här finns sädana _ _ är det förenat med stora kostnader. Att Varvsindustrinalternativa med sina 3 000-4 000 anställda lär bli ett stort , ,[ ekonomiskt äventyr råder det väl inget tvivel om. I artikeln anges också området specialfartyg. Vad är deannat än specialfartyg med tanke på den produktion som hade tidigare?Så nämns också utrustning för olje- och gasindustri. Vad kan det vara annat änoffshore? Och framstår alternativ litet klarare, ty alla de nämndaområdena finns upptagna i Svenska Varv , uppdelade påföretagen. Om man, mot förmodan, enligt förslag skulle finna en köpareav , skulle det nyprivata verka som en direkt konkurrent till dei Svenska Varv kvarvarande företagen inom specialfartygs-och offshoreområdena.Att det skulle lyckas utan omfattande statligt stöd både direkt och genomkreditfinansiering är uteslutet, då detta är den internafionella situation somalla företag i den branschen har att arbeta i. Svenska Varvs efter det förra stora varvsbeslutetfastställda strukturplan skall enligt såväl propositionen som näringsutskottetsmajoritet ligga fast. Detta är en styrka i förslaget. Det är ett klart beskedtill alla dem som ute i företagen oroligt frågat sig om det på dessa punkterkommer att ske förändringar, att förutsättningen för stöd och krediter är attstrukturplanen följs. Det gäller, enligt min mening, för allt slagsfartygsproduktion: för offshore, reparationer och motorproduktion. förslag är ett sätt att kringgå strukturplanen.De privata intressen som eventuellt har hört sig för hos bör nogstudera historien en gång fill och överväga en eller annan ångervecka. vill också lägga ned ett varv, vilket vill deinte ange. Detta överlämnas med stort förtroende till Svenska Varvs ledning attavgöra. Men eftersom de inte tror på privatisering och väl utgår ifrån att detbästa inom koncernen skall bevaras i det längsta, är det kanske inte någondjärvare gissning att utgå ifrån att de accepterar en nedläggning i norraBohuslän. Stöd för den uppfattningen kan man t. o. m. få i motion ochförslag. , slutligen, drar sä drastiskt ned stödet isina förslag i förhållande till förslagen i propositionen att det ärtvivelaktigt om något varv för fartygsbyggnad över huvud taget kan bli kvar. Iinsikt därom är de mest generösa i sina förslag till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. I samtliga borgerliga motioner förbigår man med tystnad dekostnader som uppstår vid en nedläggning av ett eller flera varv, kostnader somuppgår till mångmiljardbelopp - och inte blir de rnindre av att de f. n. skullefä uppstå i en arbetsmarknadssituation som är besvärlig nog ändå. Mot denna bakgrund är det av mindre intresseatt kommentera de borgerliga reservationerna 1, 2 och 3 till arbetsmarknads utskottets betänkande 26, då dessa utgår frän resp. partis ståndpunkter som behandlas i näringsutskottets hemställan 55. Med kammarens bifall till 109 Nr 161 näringsutskottets hemställan fallerreservanternas grundläggande förutsätt- Onsdaeen den ningar i arbetsmarknadsutskottets betänkande. 1 inni1983 yrkar ändå avslag påreservationerna 1, 2 och 3 i arbetsmarknadsut- skottets betänkande 26. Varvsindustrin Därutöver behandlas iarbetsmarknadsutskottets betänkande motioner medyrkanden om inrättande av temporärt stödområde i vissa delar avUddevallaregionen, inrättande av s. k. investföretag, byggande av vägar ochbroar m. m. samt en motion angående möjlig form för utpensionering av vissaanställda i Svenska Varv. Vad gäller de regionalpolitiska insatserna ochAMS-insatserna följer arbetsmarknadsutskottet den praxis som bifallitvid behandling av sådana ärenden i samband med behandling av arbetsmarknads- ochregionalpolitiken i stort. Vad gäller temporärt stödområde ankommer det påregeringen att besluta därom. I fråga om inrättande av broar och vägbyggen somberedskapsarbeten har arbetsmarknadsutskottet, som framgår av betänkandet, iandra fall inte ansett sig ha möjlighet att i fråga om olika orter och regioneravgöra var och hur sådana arbeten skall anordnas. Det måste ankomma päarbetsmarknadsverket att avgöra detta. Klart är väl emellertid att situationeni , inte bara genom problemen vid varvet utan också genomproblem vid andra företag, kan komma att motivera insatser av detta slag -genom beslut av de instanser jag här har angett. Beträffande den motion i vilken man begär en form försärskild förtidspensionering vid Svenska Varv, har denna utförligt behandlats iutskottets betänkande. Av intresse är därvid den moderata reservationen, somdrar den slutsatsen att vi måste få en bättre fungerande lagstiftning. Detskall bli intressant att följa hur kommer att agera i den fråganframöver, då vi här rör oss på ett för lagen om anställningsskydd - även kalladÅmanlagarna - grundläggande område. Såvitt jag förstår finns inget annat att tillgripa, ommoderaterna nu vill skärpa lagen, än att begränsa parternas möjlighet att ikraft av lagens disposivitet upphäva lagturordningen och överenskomma om s. k.avtalsturordning- en åtgärd som jag bestämt vill varna för. All min erfarenhetsäger att denna möjlighet måste parterna på arbetsmarknaden av många skäl hakvar. Då tänker jag inte främst på att äldre kan avstå sin plats för att yngreskall få vara kvar. Det är i många andra situationer helt nödvändigt att ha denhär möjligheten kvar. Ytterligare restriktioner skulle i vissa fall få svårakonsekvenser. Därmed yrkar jag avslag även på reservation 4 tillarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 26. Slutligen, herr talman; För att möta de problem som kommeratt uppstå när Uddevallavarvet skall minska styrkan med 400 man och med900 man, tillstyrker utskottet de åtgärder regeringen föreslagit i proposition147 beträffande de arbetsmarknadspolitiska insatserna såsom arbetsförmedling,arbetsmarknadsutbildning, yrkesinriktad rehabilitering och sysselsätt- 110 ningsskapande åtgärder. Dettainnebär ett direkt anslag på 14,6 milj. kr. ett bemyndigande att utnyttja ytterligare 10 milj. kr. avredan anvisade medel, sammanlagt 24,6 milj. kr. att förstärka dearbetsmarknadspolitiska insatserna med i de berörda orterna. Jag yrkar bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i, betänkande 26. 99 () replik: säger att det är med blandadekänslor han har tagit del av de olika förslagen, och det är kanske inte så underligt,för socialdemokraterna har ju inte lyckats lägga den fasta grund för varvsnäringensom hade varit önskvärd. Man har inte heller kunnat redovisa bärandealternafiv. använde också uttrycket, att det är medsmärta han nu konstaterar, att han under sitt första riksmötesår får ställa upppå en neddragning som han, såvitt jag förstår, inte hade tänkt sig. Det ärklart att den smärtan förstärks med tanke på de mycket yviga löften som StenÖstlund - eller åtminstone hans partikolleger - under valrörelsen ändå gavvarvsarbetarna och människorna pä de orter som det är fråga om. För del kan vi, när det gäller denneddragning som vi har föreslagit, säga att vi dragit konsekvenserna genom attförorda en fördubbling av de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Detta kanställas i relation till den lämnade beskrivningen av hur tungt det kan vara nären arbetskamrat kommer och lämnar meddelande om uppsägning och undrar: Hurskall det bli nu? Då framstår det som litet märkligt att de insatser somregeringen föreslär i för att köpa utbildningsplatser på annat håll intekommer att gälla för . Jag skulle vilja fråga : Vilka är skälen tillatt man för tar undan det som man tycker är lämpligt och rimligt ochriktigt för just ? Smärtan hade alltså kunnat lindras, om folkparfietsförslag hade fått stöd i arbetsmarknadsutskottet. Varvsindustrin, m. m. 100ELVING () replik; Jag vill göra några kommentarer till StenÖstlunds inlägg. När det först gäller metoden för att klara neddragningentotalt inom den svenska varvsnäringen säger att det går bra attgöra på det vis som regeringen och utskottet föreslår, nämligen att mantillämpar den s. k. osthyvelsprincipen och skär ner på bägge ställena. StenÖstlund anför ett exempel från Arendalsvarvet, där man fått göra väldigtkraftiga bantningar. Men dä är det vikfigt att komma ihåg, att med dehär kraftiga bantningarna på Arendalsvarvet lade man om produktionen, och detframhöll också helt rikfigt. Men vad diskussionen nu gäller är ju anläggningar förfortsatt fartygspro-duktipn, och då krävs det alltså en viss storlek. Och vimenar fortfarande att det mäste föreligga störst förutsättningar för ett varvatt klara sig, om man Varvsindustrin, m. m. satsar på detta fullt ut och ser till att det är enhögeffektiv produktionsanläggning, i stället för att ha två delvis stympadeanläggningar, som rimligtvis måste ha svårare att hävda sig i den benhärdakonkurrensen pä området. Vi är rädda för att man genom tillämpande avosthyvelsprincipen försämrar konkurrensförmågan hos bägge de varv som finnskvar i . Vi fruktar att detta kan vara ett första steg mot en totalnedläggning av svensk varvsindustri. Det är enligt vår mening bättre att göraen ordentlig satsning på ett ställe - det ger större garantier för att Sverigei framtiden skall vara kvar som fartygsbyggarnation. När det gäller säger att vi föreslåen nedläggning. Detta är inte riktigt sant. Det är inte fråga om en nedläggningav Kockumsanläggningen, utan det är fråga om en omstrukturering. Vi menar att det i fråga om Kockumsanläggningen, som är en avvärldens mest rationella anläggningar pä området - den har en hög teknisk nivåoch där finns ett högt tekniskt kunnande, bra kompetens osv. - bör finnas godaförutsättningar för att satsa på en omläggning av produktionsinriktningen tillatt avse tung verkstadsindustri. Alltså: Det är inte fråga om en nedläggning, utan det ärfråga om en omstrukturering av verksamheten. Avslutningsvis, herr talman, vill jag bara säga att jagtycker det är positivt att vi är överens om att det råder en besvärligarbetsmarknadspolitisk situation i . Det gläder mig att man också frånsocialdemokratiskt håll nu deklarerar, att man är beredd att verka för att detskall sättas in kraftfulla arbetsmarknadspolitiska åtgärder iUddevallaregionen. 101PER () replik: anförande kom ju att rikta sigsom ett angrepp närmast mot de borgerliga reservanterna i näringsutskottet. Jagfinner därför anledning att replikera pä ett par punkter. Den första gäller neddragningen av de två varven och enligt mycket väl kan uppnå lönsamhet med neddragna varv. Jagvill dä hänvisa till att bägge varvsledningarna, både i och i Uddevallavarvet,har ställt sig mycket skeptiska till den här neddragningen och endast underviss vånda kunnat acceptera den för fortsatt drift. Det måste trots allt, StenÖstlund, vara så att det effektivaste sättet företagsekonomiskt, precis så somledningarna för och Uddevallavarvet bedömer det, är att ha ett varv föratt kunna konkurrera på världsmarknaden. Sedan kan det av andra skäl -sysselsättningspolitiska eller därför att det är obekvämt att fatta ettnedläggningsbeslut - vara motiverat att ha två varv, men dä bör man åtminstoneerkänna detta och inte försöka skyla över pä det sätt som gör. När det sedan gäller nedläggningskostnaderna för varv ärdet inte sä att vi inte har berört den frågan i våra motioner. I den moderatapartimotionen avseende varven har vi kalkylerat med nedläggningskostnaden förett av de stora nybyggnadsvarven. Vi har använt oss av kapitaltillskottet tillSvenska Varv för att uppnå soliditet och täcka in nedläggningskostnaden.Det är egnaberäkningar som Svenska Varv har gjort och redovisat i den akt som Nr 161 finns pä näringsutskottets kansli. Den bedömningen harlegat till grund för Onsdaeen den Vihar alltså i vår alternativa skrivning tagit hänsyn till de kostnader som i _; 1903 Varvsindustrin, m. m. 102 () replik: började med en mycket intressantoch lärorik exposé över den historik som vi har haft i när det gällerutvecklingen vid varven. Den historiken visar vad som händer när staten gär inoch inte låter de privata ägarna ta fulla ansvaret för de nedläggningar som är marknadsekomisktberättigade. Såvitt jag vet är det bara i ett fall, nämligen fallet ,där den privata ägaren har fått ta det fulla ansvaret för en nedläggning; ialla andra fall har staten gått in för att, som man säger, räddasysselsättningen. Detta har skett också när vi har haft en expansiv, ekonomi, med stor efterfrågan pä arbetskraft och när det har varit möjligtatt föra över annan sysselsättning till varvsorterna och att skaffa annansysselsättning för de varvsanställda. Redan dä hade man förhindrat denstrukturomvandling som har varit helt nödvändig på varvssidan. tror att det är möjligt att åstadkommabantning vid två varv och åstadkomma ny produktion. Men i sammaandetag talar han om hur svårt det har varit att åstadkomma just ny produktionvid varven. varv har lyckats, och vi bör vara glada och tacksamma fördet. Men situation är mycket skör - det är en bräckligkonkurrenssituation, med en marknad som är ytterligt svårberäknad. Vi vet intevad som kommer att hända med , men vi får hoppas och tro att varvetklarar sig även . Detta exempel visar hur svårt det är att hittaalternativ produktion i den här storleksordningen. En punkt vill jag helt klart dementera. drarslutsatsen att vill lägga ned varvsproduktionen i norra ,om jag förstod honom rätt. Nej, , vi har icke tagit ställning tillvilket av de tvä storvarven som skall läggas ner- det överlåter vi åt dem somförstår det här, som känner till varvssituationen och vet varkonkurrensmöjligheterna finns, nämligen Svenska . Om varit med litet längre här i kammaren, hade han vetat att moderaternaingalunda vill begränsa möjligheterna att träffa avtal om turordningen viddriftsinskränkningar. Vad vi vill är snarare att utöka möjligheterna, dvs. attbegränsa de restriktioner som lagen om anställningsskydd lägger påparterna och de begränsningar som finns att anpassa personalstyrkan till vad somär rimligt vid en driftsinskränkning. 103 () replik: Det får bli en kort runda, eftersom det,såsom har påpekats, är begränsad tid. Anledningen till att arbetsmarknadsutskottet inte föreslårsamma insatser i som i är att utbyggnaden av resurserna iMalmöområdet inte är lika stor som de är i . 8 protokoll 1982/83:161-162 Varvsindustrin, m. m. talar om Kockumsoch tung verkstadsindustri. Jag har underlåtit att använda just begreppet tungverkstadsindustri i mitt inlägg, för då blir det ändå värre. Det är bara atttitta på hur den tunga verkstadsindustrin har det i vårt land. Vi har Uddcomb,Nohab, f. d. Verkstad -om det finns något kvar av den . Den tungaverkstadsindustrin i har det tillräckligt besvärligt ändå utanatt vi skall dra i gång något av storvarven som en förödande konkurrent. Detmåste förmodligen ändå ske med statligt stöd, om de skall komma i gäng. Det kaninte vara rekommendabelt. Per säger att han inte delar min uppfattning.Han menar att företagsledningarna vid och har andrauppfattningar. Han använder ett annat uttryck i sitt inlägg. "Utanförstående expertis" har sagt, sade han. Oeh det varhemligstämplat. Jag vet inte om det är samma utanförstående expertis varsuttalande jag hade möjlighet att ta del av före det förra stora varvsbeslutet.Då var det Bostongmppen. Om det var hemligstämplat material vet jag inte, mendet är möjligt att det var det. Det är väl preskriberat vid det här laget i såfall. De föreslog vid det tillfället nedläggning av Arendalsvarvet också. Dåskulle man satsa på bl. a. Uddevallavarvet som offshore-plats. Man kunde dåkonstatera att en del av de produkter som byggs för offshore inte ens gickunder . Det var en del av den kompetensen. Jag vägar påstå, och det kan väl också sägas till ElvingAndersson, att försöken att banta kan lyckas, om man får anpassakostnaderna för produktionsanläggning. Det föreslås också från regeringens sidai det här fallet. säger att det går så här när staten lägger sigi. Men, , hur skulle det ha sett ut om staten inte hade lagt sig i?Det är riktigt, då hade vi inte haft någon varvsproposition här . Hadeinte staten gått in och tagit hand om , , ochUddevallavarvet hade vi inte haft någon varvsindustri. Helt klart är det på detsättet. Hade man inte garanterat krediterna och sedan subventioneratkreditvillkoren, hade man inte kunnat lämna några krediter. Då hade varvenstupat . 104ELVER () replik: När anser att de insatser somgörs i är tillräckliga, tycker jag för egen del att det är att varalitet för belåten över den allvarliga situation som råder och som kommer attråda längre fram. De köp av särskilda utbildningsinsatser av andrautbildningsanordnare skulle ha kunnat komma till god nytta där. Behoven finnsliksom möjligheterna att ordna sådant i . När det gäller det litet mer okonventionella tror jag inteatt det skall jämföras med de tradifionella arbetsmarknadspolitiska bitarna,eftersom man här har nya möjligheter att ta andra grepp. Jag skall göra det kort och säga: Jag anser attregeringens förslag på den här punkten och de totala arbetsmarknadspolitiskainsatserna är för snäva. Därförfinns det anledning att stödja folkpartiförslagen som sammantaget ger enfördubbling. Anf.105 () replik: Jag vill helt kort till säga följande: Att omstruktureraverksamheten vid varv för annan aktivitet låter nästan likaomöjligt som det lät från socialdemokraternas sida 1980 när vi diskuterade enomläggning av verksamheten vid Öresundsvarvet i . Det visade sigdock att avvecklingen av fartygsproduktionen och satsningen på annan verksamhetjust vid Öresundsvarvet gick, låt mig säga förhållandevis, smärtfritt. Jagtycker att vi har fått en hel del positiva erfarenheter från det arbetet, somvi skulle kunna ta till vara när vi nu skall göra en motsvarandeomstrukturering av varv. Jag tror, herr talman, att det skall varamöjligt att genomföra det hela utan alltför svåra negativa konsekvenser. Varvsindustrin,m. Anf.106 PER () replik: Jag konstaterar bara att uppgifter om att det är bra attdra ned pä bägge varven närmast grundar sig pä en motvilja mot fidigarekonsulter, som varit inkopplade pä arbetet med varven. Men trots allt kvarståruppfattningen hos ledningarna för både Kockumsvarvet oeh Uddevallavarvet attdet är nödvändigt att ha en fillräekligt stor varvsproduktion vid ett företagför att man skall uppnå någonting som liknar lönsamhet. Det föreliggerbetydande protester mot de generella neddragningar som regeringen ämnargenomföra, och man accepterar dessa endast under stor vånda. De har alltså haften annan uppfattning än . Anser han att de är lika dåliga konsultersom dem man tidigare anlitat, borde reaktionen närmast vara att begära attdessa företagsledningar skall avgå och ersättas med andra, som tror på vad hansäger. Alla andra tycks tro att ett varv, rentföretagsekonomiskt, har större förutsättningar att konkurrera än två starktneddragna. Och jag betonar: Vill man behålla två varv är det inte avföretagsekonomiska skäl utan av något annat skäl. Men då tycker jag att StenÖstlund skall tala ur skägget och säga vad det är fråga om - kanske indirekt enmotvilja mot alla former av total neddragning. Det är bekvämare att dra nedrakt över, oavsett kostnaderna. 107 ()replik: Jag vill bara säga till Per att jag har varit med omprocessen i . Det går att studera den och få reda på hur bantningen hargått fill i svensk varvsindustri. Det är där de stora delarna av bantningen harskett. Jag tycker inte att det är bra att dra ned, men jag tror att det ärmöjligt att göra det. Iandra sammanhang brukar vi socialdemokrater bh beskyllda för filltro tillstorskalighet. Jag tycker att har gått pä det i det härsammanhanget. Varvsindustrin, m. m.