prot · G60974 · 1982-12-31 00:00:00 — När vi vände oss till partiet påminde vi om den tribut somLKAB, vattenkraften, skogen m. m., gett det svenska folkhushållet och framhöllatt det är rättvist att vi i ett läge när förutsättningarna på detta område harförändrats och basnäringarna sviktar får hjälp av staten. Det här budskapetförstod man inom arbetarrörelsen. Partiet tillsammans med LO gick i spetsen föratt framställa en utvecklingplan för , som kommer att ligga tillgrund för en blivande Norrbottensproposition. Jag vill redan nu säga att mångamänniskor hoppas på den här propositionen. Det är inte så att vi tror att denkommer att lösa alla våra problem, men vi menar att propositionen skall ge ossavgörande förutsättningar att skapa en framtid i värt län. Jag vill peka pä några åtgärder som vi menarär nödvändiga för och malmfälten. Först och främst är det nödvändigt att genomföra enfinansiell rekonstruktion av . Detta företag behöver en ny bas ätt stå på.Stora ränteutgifter och stora investeringskostnader har gjort attföretaget självt inte längre har finansiella resurser att utveckla sig. Därförär det nödvändigt att staten griper in och rejält sanerar företagets ekonomi,och därmed också lägger en grund för att företaget självt skall kunnautvecklas. Vidare har vi föreslagit ett återbäringssystem förinbetalda arbetsgivaravgifter från gruv- och tillverkningsindustrin iNorrbotten. Det är en åtgärd som kommer att kosta 250 milj. kr. , men vimenar att det är en viktig stimulans för att etablera nya industrier ochvidareutveckla dem som redan finns. Det är nämligen just inomtillverkningsindustrin som sysselsättningen måste öka. Vi har också föreslagit ett transportsystem. Det gällerfrämst godstransporterna, men vi vill också utreda kostnaderna förpersontransporterna. Den här frågan är nu föremål för behandling i denregionalpolitiska utredningen. och vihoppas att detta skall kunna leda till resultat. Denna fråga är någonting somdiskuterats under väldigt många är i vårt län. Detta är en verkligt vital punktnär det gäller att höja konkurrenskraften i näringslivet i . Utvecklingsplanen omfattar vidare en mängd konkretainvesteringsobjekt. Vi anser att måste genomföras. Deinvesteringar som vi föreslagit inom vad gäller vidareförädling, öppnandeav nya huvudnivåer m. m. måste realiseras. En annan avgörande faktor för framtid är sänktakostnader på . Här måste man också erinra om att banan är i ett starktbehov av upprustning och modernisering. Glesbygden är ett annat stort problemområde. Såsom vi inomsocialdemokratin motionerade om är det nödvändigt att man fördubblarglesbygdsstödet. Vidare kommer investeringsprogrammet vid i på 168 milj. kr. att vara av vital betydelse när det gälleratt utveckla och förändra länets ensidiga näringsliv. Jag skulle också här kunna rada upp en mängdförslag i samband med den aktuella planen. Men jag skall inskränka mig till attsäga att både partiets och LO:s högsta ledning har gett planen sin sanktion. Vimenar att allt som vi lovade när vi gick till val skall ligga till grund förNorrbottenspropositionen, även om vi förstår att den just nu kanske inte kanförverkligas i alla delar. Med vad jag hitfills anfört har jag velat belysa att vårtproblem inte är bristen på förslag. I stället är det så att vi under de sexborgerliga åren fick uppleva en stor brist på åtgärder. Det är en orsak tillatt arbetslösheten enbart i ökade och fram fill1982. Utöver vad jag redan har nämnt finns det ivårt län en stark önskan vad gäller det privata näringslivets medverkan iuppbyggnaden av bäde malmfälten och vårt län i övrigt. Hitintills är det justaten som i nära nog alla sammanhang har gått in och tagit ansvaret försysselsättningen och utvecklingen. Men den kommande Norrbottenspropositionenkommer radikalt att förändra villkoren när det gäller att bedriva näringsliv ivårt län. Därför vänder vi oss nu till näringslivet. Vi vill då säga: Deförutsättningar som ni tidigare hävdade inte fanns, de finns . Den tid vi nugår fill mötes får bli ett test på näringslivets vilja, ansvarstagande ochsolidaritet vad gäller en del av . I valrörelsen sade man ju bl. a.: Geoss fillräckligt med förutsättningar, ge oss inte så mycket av pålagor etc, så skallvi ta vårt ansvar. väljer man den önskvärda vägen i vårt län. Därför väntarvi med stort intresse på resultatet. G. har ju skrivit en bok som heter på . Jag vill uppmana honom att tro på hela - också på ,för där finns det förutsättningar. Till slut vill jag bara säga följande.Norrbottningarna är inget gnälligt folk. De är inte galna. De ropar inte påstaten i alla lägen. Visserligen talar vi ett klart och rakt språk, men jagtror nog att det ibland friskar upp likt Vad vi nu begär är att vi får de förutsättningarsom jag har pekat på. Dä skall vi bidra med vår tribut till det svenskafolkhushållet. 101 (): Bergslagsområdets speciella problem harberörts tidigare i den allmänpolitiska debatten. Sysselsättningen inom gruvoroch stålverk har markant förändrat och försämrat vår arbetsmarknad. Men vad somkanske inte alltid tas upp är den förändring som sker via strukturförändringeninom den offentliga sektorn. kommun tillhör de områden som fått enalltmer accelererande sysselsättningsminskning allt ,då de statliga myndigheterna - såsom post, tele och SJ - började med sinarafionaliseringar och omflyttningar, och fram till då den ena efter denandra industrin slås ut. Den s. k. naturhga avgången eller erbjudanden omförtida pension är metoder som inte medför dramatik men väl ett stort antalundersysselsatta. Arbetsmarknadsläget motiverar en lokalisering av statligverksamhet till . Uppkomna överkapaciteter gör att en betydande sådansatsning skulle kunna göras utan behov av några större satsningar i form avinvesteringar i samhällskapital. Jag återkommer till det resonemanget. Det ensidiga näringslivet i kommun kan beskrivas påföljande sätt. domineras av en näringsgren, industrin, där ca 40 %av alla sysselsättningstillfällen finns. Inom industrin domineras kommun av den tungabasindustrin, där av de industrisysselsatta fanns . Till tungbasindustri har här förts järn- och stålindustri samt trä-, massa- ochpappersindustri. Den dominerande industribranschen i är järn- ochstålindustrin, där av alla industrisysselsatta arbetar. domineras av s. k. koncernföretag. arbetar ca85 % av alla industrisysselsatta i något av koncernföretagen. I det störstakoncernföretaget, , arbetar av alla förvärvsarbetandei kommunen och av alla industrisysselsatta. Detta senare faktum innebär att alla förändringar inomkoncernen som påverkar Avestadelen också innebär att kommunens bas sviktar ochatt en mycket stor oro utbreder sig inom kommunen. måste konkurrera med näraliggande orter omlokaliseringar. Där skulle en temporär uppflyttning till stödområdet B vara enhjälp. För att förbättrasysselsättningssituationen i området krävs en utveckling av den tekniskautbildningen. Följande utbildningslinjer bör inrättas och utvecklas också iAvesta. En högrespecialkurs i verkstadsteknik och numeriskt styrda maskiner, utbildningförmaskinister med inriktning mot fastbränsleanläggningar, utökningav styr- och reglerteknisk linje med högre specialkurs och tvåårigteknisk linje med maskinteknisk och elteknisk gren. Beträffandevissa av de nämnda linjerna är att säga att det kan vara lämpligt att de utformas i samarbete mellanskolöverstyrelsen och AMU. Samutnyttjande bör i viss utsträckning vara möjligtnär det gäller maskiner och lokaler. Därför måste också arbetsmarknadsverket ställa medel tillförfogande för ytterligare beredskapsarbeten. Det är ju ungdomen som vi härmåste värna om. Högsta prioritet skall ges ät sådana projekt sorn intebara har kortsiktiga utan även långsiktiga effekter för sysselsättningen. Här prioriterar vi naturligtvis också inom kommunenindustrilokaler inom ett så hårt utsatt område som . Vi måste alltsåkräva att arbetsmarknadsverket snabbt kommer i gäng med utbildningsinsatser iAvestaområdet. Industrisysselsättningen är självfallet den basnäring somvi liksom andra stöder oss på. Men att, som , enbart se denoffentliga sektorn som en tärande del av samhället skulle för delinnebära att nya jobb inte skulle kunna skapas inom kommunen. I likhet med vad som skett pä andra krisorter krävsstatligt stöd till uppförande av industrilokaler i . Ökat statligt stöd till satsningar på fastbränsleområdetbehövs. kommun genomför i linje med intentionerna inom den statligaenergipolitiken stora satsningar för att reducera oljeberoendet. Vissa satsningar på fastbränsle kan ge upphov tillbetydande positiva sysselsättningseffekter. En snabb övergång till eldning medinhemska fasta bränslen i större skala ställer krav på betydandekapitalinsatser. Övergången till fasta bränslen kan ske snabbare, om staten tarpå sig en del av kapitalkostnaderna. I likhet med vad som skett i bör statligt stödutgå till den torvbrytning som i och ämnarpåbörja. För att relafivt snabbt kunna uppnå ytterligare positivasysselsättningseffekter krävs ökat statligt stöd till denfastbränsleanläggning som planeras i anslutning till det befintligasopvärmeverket i . Mot bakgrund av de satsningar som i genomförts ochplaneras inom energiområdet är en lokalisering av en statlig energimyndighettill naturlig. kommun är en typisk mindre kommun som behöver haett statligt stöd för att kunna uppnå den positiva utveckling som är nödvändigäven i de här krisområdena. 102GUNNAR i (m): Det här är vär sista allmänpolitiska debatt idetta hus, och jag är förmodligen den siste talaren däri. Åtskilliga ledamöterhar tyckt att det är beklagligt att en sådan debatt ebbar ut utan något försöktill summering. En gammal fras är ju att "diskussionen får utgöra svar påfrågan". Den här debatten har innehållit en del frågor, flera påståendenoch ett antal svar, om vilka man skulle kunna säga, som jag tror en gångGertrude gjorde: "Om detta är svaret, vilken är då frågan?" En av defrågor som många därvid ställer sig är: Vad är en allmänpolitisk debatt bra för? - Vi talar här i kammaren först och främstför våra kamrater i , därnäst för åhörarna, på allmänhetens och påpressens läktare, och vi talar genom protokollet för historien. Historiskt är detta en remissdebatt, anknuten till studietav regeringens budgetproposition. Det är därför naturligt att ekonomiskaproblem står i förgrunden, både översiktligt och departementsvis. I stort settär ju talarlistan också konstruerad på det viset. Men om vi bortser frånbataljerna under TV-tiden, så blir resten av debatten ofta en ändlös rad avanföranden utan anknytning fill varandra, och inför en beklagansvärt tomkammare. Även i går fortsatte diskussionen orn varman skall göra av händerna, den "utsträckta" handen i , den "öppna" i . Som ledamot har jag naturligtvis ett intresse för händer - någonutsträckt har jag inte funnit där annat än för avhuggning, om den är tillförförelse; en öppen hand förekorhmer däremot i Femte 15:11: "Duskall öppna den för Din broder, som trängder och fattiger är." (Jag hållermig till den gamla översättningen.) Det skall enligt sakkunskapen tolkas så skall vara frikostig- om jag förstod rätt inbjöd han OlofPalme att vara frikostig med besparingar. I detta sammanhang kan man erinra sig 6:3 om attinte låta den vänstra handen veta vad den högra gör. Det är kanske det OlofPalme gör, när han utfärdar sina offentliga inviter, för sedan till vpkoch i går till och . Bäst att vara försiktig! Det finns också osynliga händer: En sådan skrev enligtDaniels bok 5:26, 27 på väggen vid gästabud: "Man har vägt Digpå en våg och befunnit Dig för lätt." Det är likväl svårt att veta vem ettsådant vitsord skulle syfta pä. Inte kan det väl vara och knappastheller Adelsohn och absolut inte . har ju blivitvägd och befunnits någorlunda hålla måttet. Möjligen kan det vara fråga omKjell-Olof ? "Tryck själv den valkiga handen, ej blott en penningi den", skaldade Snoilsky. trycker nog gärna den valkiga handen, mennågra pengar att trycka dit har han nog inte, snarare tvärtom. Frågan omhänderna måste därför gå vidare frän den humanisfiska till den ekonomiskaforskningen. Det var i går uppenbart att både och Kjell-OlofFeldt gjorde sitt allra bästa för att försöka separera mittenpartierna frånmoderaterna, och antydde svårigheterna att samla de treborgerliga parfierna fill nya regeringsansträngningar. Vad vi har upplevt desenaste två åren är ju hur blev utmanövrerade av ochcentern under den underbara natten, och därefter hur och centernblev utmanövrerade av socialdemokraterna, som i sin tur tvangs sätta sig i knätpå . En luttrad folkparfist, som regeringen dess bättre låtit ossbehålla i , , gav svar på tal, när hanfastslog att största parti har fört väljarna bakom ljuset och därtillfogade en lista över skillnaderna i uppfattning mellan ochsocialdemokraterna. Men trotsdet demonstrativa avståndstagandet mot näst största parti, som och gav uttryckför, kostade ändå på sig att erbjuda regeringen sällskap på"en lång och mödosam vandring som vi egentligen skulle behöva vandra tillsammans".Det är så sant som det är sagt. erkände i går att samtliga parfier gjortfelet att tro att det bara rörde sig om en vanligkonjunkturnedgång. :Jag minns att jag i början av den första trepartiregeringenstid baxnade när jag hörde den dåvarande budgetministern säga att läget kräveråtgärder, sorn många av oss inte år beredda att vidta. Samma oförståendeinställning mötte jag själv i forskningsrådsnämnden, när jag villestimulera forskning för att öka vår beredskap inför de samhällsproblem somkunde förväntas i en stagnerande ekonomi. Varken politikerna eller forskarnavar nämnvärt intresserade. är detta inte längre beredskap utan ekonomiskhistoria. "Too and too late." Ingen kan förneka att ändå är de som varitmest framsynta och mest orädda, när det gällt viljan att agera raskt ochradikalt för att rädda vad som räddas kan. Här riktas beskyllningar om cynismmot detta parti, som är det enda som har tagit på sig att försvara våra barnsoch barnbarns handlingsfrihet och inte belasta dem med orimliga skuldbördor iframtiden. Jag har här i kammaren citerat ord att "statens medel är andra människors pengar". Statensskulder är också andra människors skulder. Framåtskridandet, sade går, är att våra barn skall få det bättre än vi själva haft det. Kan vi sägaoss att vi har bäddat för det? Många av de unga tror inte pä det, och många avde ekonomiskt insiktsfulla bland dem börjar nu ge sig av härifrån.Utflyttningen från börjar ändra karaktär: Det är inte längresoldyrkande pensionärer som flyttar söderut. Det är de företagsamma somflyttar, bl. a. fill - detta , som i debatten härbestås en föraktfull fnysning men som i det inofficiellavärldsekonomimästerskapet har gått från 15:e till 2:a plats. sade i går, att under den borgerliga eranhade det inte samtalats i finansutskottet. Helt sant kan det väl inte vara, menändå: låt oss hoppas att - som tillsammans med mig ägnat sig åt denstagnerande ekonomin i forskningsrådsnämnden - nu försöker få till ståndvettiga samtal i finansutskottet om problemens verkliga natur. , Då kanske finansutskottet också kan begrunda sittuttalande i betänkandet 1980/81:21, där det skrevs: "Utskottet har vid enrad tillfällen i mycket kraffiga ordalag varnat för en utveckling av det slagvi kunnat bevittna i fråga ombudgetunderskott och underskott i bytesbalans. sin delfilltro till förmåga att fatta beslut som vänder utvecklingen." Det var kanske ett alltför optimistiskt uttalande. I gårsade finansministern att budgetunderskottet ökar, men att infriandet avvallöftena skall "i sin helhet finansieras genom ökadestatsinkomster". Detta låter som en specialdestinering av vissa intäktertill bestämda ändamål - en annars inte så ofta accepterad princip, som jag dockinte har någonting emot, men den förefaller rätt ovanlig. Jag fäste mig i höstasvid attKjell-Olof talade om "problemen med de ruinerade statsfinanserna"och nödvändigheten att avskaffa underskottet i utlandsaffärerna. Lät oss hoppasatt detta skall lyckas - men ökar storleken av utlandsskulderna. Jaghar tidigare hår i kammaren citerat vad borgerskap ristat på enminnestavla över d. y. i i : "He repaired theexhausted revenues and invigorated the commerce and prosperity of the countryand he had re-established the public credit on deep and sure foundation. "Om inte uttrycket hade fått en så grotesk innebörd skulle jag ändå vilja önskaKjell-Olof "Lycka fill!" Men för att stimulera näringslivet behövs tvåingredienser:/örlroenrfe och incitament. Hur skall vi försörja oss ?heter en liten bok med DsU-numret 1982:14, och det frågar sig nog många.Thorbjörn anmärkte att regeringschefen inte nämnt ett ord i debatten om"fondhotet". 'Såvitt jag kunde finna fick han inget svar- däremotfortsatte det monotona skallet på "de aggressiva högerkrafterna"' och"cyniska människosyn". För egen del skulle jag viljakarakterisera den människosyn och gjort sig tilltolkar för som sunt förnuft och vanlig människokännedom. Låt mig sluta detta anförande med en elogetill . I sina debatter med under de gångna årengjorde han på mig intrycket av en förståndig man, med god vilja, som fickanstränga sig att verka otrevlig. Om hans förutsättningar som företagsledarekände jag mig däremot mera tveksam. I sitt framträdande , för femåhörare-skall vi inte avskaffa radioapparaterna i det nya huset? - talade hanklokt om nödvändigheten av "ett fördelningspolitiskt samförstånd" -gärna det, särskilt mellan generationerna! Men han sade också att "det ärinte pengar som saknas i regionalpolitiken , utan det är idéer och förslagnär det gäller att ta i anspråk de pengar som finns". också, på tal om investeringsinsatserna, om "den vändning iindustriutvecklingen som är nödvändig och som vi alla hoppas på". Jag vill inte underlåta att beröra inlägg idebatten, där han underkände den kapitalistiska fraseologi som karakteriseradegårdagens debatt och där han bl. a. ifrågasatte tesen att investeringarnanumera ökar antalet jobb, och även tog tag i den känsliga frågan om kortarearbetsdag- i vars förlängning naturligtvis också ligger den arbetsdelning somlänge diskuterats ute i och på allra även här hemma avsocialistiska teoretiker och ekonomer, även om i för en timmesedan inte ansåg att ännu var "moget" för detta. Till dessa båda talare - och med hänvisning också tillWilliam - skulle jag vilja rikta en maning, en moderat maning, dvs. byggdpå sunt förnuft och kännedom om vanhga människors sätt att tänka och handla:Tag inte ifrån människorna incitamentet till ökade och bättre arbetsinsatser!Om anser att det som saknas är idéer och förslag, fundera då påmed vilka medel man kan stimulera människor att komma fram med idéer och förslag-och vilka faktorer som kan tänkas göra dem mindre angelägna om att göra det, i varje fall här hemma i ! På detstadium av teknisk och teknologisk utveckling världen - och vi - nu befinneross är det inte längre de anonyma massorna som representerar framåtskridandet,utan välmotiverade, välutbildade medborgare, män och kvinnor som gör det, ismå grupper och t. o. m. var för sig. "Framåtskridandet", sade alltsåLars , "är att våra barn skall få det bättre än vi själva. "Socialdemokraterna talar för en horisontell fördelningspolitik, vi talar meraför en vertikal, mellan generationerna. Vi måste förmodligen försöka kombinerabåda. Båda innebär uppoffringar för somliga och lättnader för andra. Denjämlikhet som består i lika möjligheter från starten i skolan ochyrkesutbildningen, den är rättvis och rimlig, men därefter måste skicklighet,ambition och energi få sin belöning, om vi inte skall stå kvar med ett land avmedelmåttor, samt en del idealister, medan vi får en utvandring till andraländer av en del av våra mest begåvade och företagsamma personer. Avundsjukanår en av våra värsta folksjukdomar. Jag kommer ihåg en sång, som jag hördeZarah sjunga på - det måste väl ha varit 1930 -"Hap är begåvad, han skall hållas nere". Låt det, tvärtom, bli högt itak i . 'Vi moderater är förvisso inte utan fel; det finns bland osssäkert negativism och kverulans. Jag vill t. o. m. komma till mötes genomatt säga att det nog bland oss finns för få ,som förstår den personligaupplevelsen av arbetslöshetens elände. För egen del har jag försökt ökaförståelsen fördetta, från de erfarenheter jag har som läkare. Men ännu mindreän är jag tyvärr i stånd att här och uttala mig om . Inom socialdemokratin finns det bäde visionärer ochdogmatiker. Men vi har fått ett sakkunnigt vittnesbörd om att"arbetarrörelsen är helt oförberedd" för det nya läge i vilket vårtland hamnat. Om vi inte snart ser en ljusning, kommer behovet av en politiskborgfred och samling kring det som är gemensamt i stället för odlandet av detskiljaktiga att tränga sig fram och inte kunna avvisas. Det är dä uteslutet attnågot annat parti, inte ens det största, skall kunna förpassa det näst störstatill något slags isolering. När allt kommer omkring är vi alla först och främstsvenskar. Och därför vill jag, allra sist, anknyta till BeritOscarssons behjärtade plaidoyer för hennes förträffliga - varssocialdemokrater min egen far för länge sedan företrädde i - och förfirandet av i . Låt mig om detta, herrtalman, säga: Gärna ännu ett jubileum, men först en rejäl, ny . I dettaanförande instämde (). Överläggningen var härmed avslutad. 14§ Kammaren åtskildes . debatt TOM T:SON THYBLAD