prot · G60915 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:15 1 § Justerades protokollen för den 14och 18 innevarande månad. 2 § Talmannen meddelade att tillkammaren inkommit läkarintyg för , som var sjukskriven t. o. m. den30 november. Erforderlig ledighet beviljades. Talmannen anmälde att () fr. o. m. skulle tjänstgöra som ersättare för UllaEkelund. 3§ Svar på fråga 1982/83:26 om redovisning av statsrådens aktieinnehav har frågat mig om regeringenavser att lämna en offentlig redovisning av regeringsledamöternas akfieinnehavoch när detta i så fall kommer att ske. En sådanredovisning har redan lämnats. AnL 2 (): För ganska exakt ställde jagsamma fråga till den dåvarande socialdemokratiska regeringen. Det varfinansminister som svarade. Han gav ett negafivt svar. Han tyckte attfrågeställningen om statsrådens offentliga redovisning av sitt aktieinnehavinnehöll, som han sade, en uppenbar oförskämdhet. Bakgrunden till att jag ställde frågan var att vi ikonstitutionsutskottet hade studerat den varierande praxis som man inomregeringen hade haft när det gällde att ge dispens frånrealisationsvinstbeskattning i samband med aktieförsäljning vidföretagsfusioner. Jag tog det som ett exempel på att aktieinnehav hos ettstatsråd kan ha relevans för de ställningstaganden som regeringen gör. Om planerade förändringar av uppgifterna förhandelsdepartementet Den gången fick jag alltså ett negativt besked. Därefterhar de borgerliga regeringar som har suttit vid makten i en ellerannan form lämnat en redovisning av regeringsledamöternas aktieinnehav. Jagdrar av statsministerns svar den slutsatsen att den nuvarandesocialdemokratiska regeringen tänker följa samma praxis. Det är bra, och jagtackar för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1982/83:27 om planerade förändringar avuppgifterna för AnL 3 Statsministern : har frågat mig dels vilkaorganisatoriska förändringar i fråga om det nuvarande somregeringen avser att vidta, dels hur regeringen avser att låta sig bliföreträdd vid kornmande internafionella förhandlingar på handelns område, t.ex. Som framgår av regeringsförklaringen kommer regeringensenare att lägga fram förslag om vissa ändringar i den departementalaorganisationen, innebärande att bl. a. upphör. Jag villdock redan nu klargöra att utrikeshandelsfrågorna kommer att sortera underutrikesdepartementet. Den närmare fördelningen av ärenden kommer att avgörasefter förslag från en arbetsgrupp i som statsrådet tillkalla. I avvaktan på resultatet av dess arbete handläggs såvälutrikeshandelsfrågorna som övriga frågor av vederbörandetjänstemän i departementet. Av vad jag sagt följer också att det t. v. är utrikesministernsom kommer att svara för svensk representation i de fall denna bedöms böra skepå ministernivå. AnL 4BJÖRN (): Jag tackar statsministern också för svaret påden här frågan. Bakgrunden till frågan är att det eftervalet sipprade ut uppgifter om att socialdemokraterna hade för avsikt attavveckla , och dessa uppgifter var tillgängliga redan föredet formella regeringsskiftet. Detta väckte en viss oro och en viss undran,inte minst mot bakgrund av att vi i Har regler om medbestämmande ochmedinflytande för personalen. Jag menar självfallet inte att de anställda i enmyndighet skall ha någon vetorätt mot organisationsförändringar i en myndighet,men jag utgår ifrån att det är rimligt att de anställda får möjlighet att delgesin uppfattning om en sådan här tilltänkt organisationsförändring innan detreella beslutet är fattat. Jag har dock uppfattat statsministerns svar här så attdet reella beslutet är fattat, att kommer att avvecklasoch att de kontakter med de anställda som kan komma att ske mera skallgälla formerna för denna avveckling. Statsministern nämnde också att utrikesministern t. v.kommer att svara för de kontakter på utrikeshandelns område som måste ske påministernivå. Vi har ju ett EFTA-ministermöte och den storaGATT-rundan , och jag kan nöja mig med att önska utrikesministernframgång i de här viktiga ministeröverläggningarna. Låt mig också säga att det självfallet finns, som jag serdet, ett samband mellan inrikeshandels- och utrikeshandelsfrågorna. Sådanasaker som oljeberedskapen och en hel del av viktiga uppgifter harju en uppenbar koppling till utrikeshandelsfrågorna. Jag har alltså ansett detvara en poäng att man har behandlat utrikeshandelsfrågorna - med den speciellaorganisationen härvidlag - och inrikeshandelsfrågorna i ett departement. Ochutrikeshandelsfrågorna gäller inte bara de tradifionella förhandlingarna - deär också exportfrämjande. Vill man klara ut våra balansproblem med utlandetgenom en ökad export, handlar det inte bara om våra relativa priser. Dethandlar också i hög grad om att lära känna förhållanden i andra ländersaffärsliv, seder, kulturmönster m. m. och mycket av det som görs just i deexportfrämjande organen, bl. Det är också en viktig bit, därjag inte vet hur man har tänkt sig att lösa frågan om departementstillhörigheten. Det finns många andra viktiga uppgifter, t. ex.konsumentfrågorna. som handelsminister fick jag frågan om jaginte ville medverka till att det inrättades en särskild konsumentminister.Dessa frågor skall nu sannolikt begravas i . Det gällerockså vikfiga uppgifter för att bekämpa knarksmuggling, ekonomiskbrottslighet och annat. Om planerade förändringar av uppgifterna förhandelsdepartementet Bara några kommentarer. För det första äravsikten med detta att göra en kraftsamling när det gällerutrikeshandelsfrågorna inom ram. Jag bedömer att det härblir en kraftigare satsning än tillförne på t. ex. exportfrämjande åtgärder.Här avses alltså en förstärkning. För det andra: sade att man nu skulle begravakonsumentfrågorna i . Med all respekt tycker jag att helakonsumentpolitiken begravdes utomordentligt effektivt under de borgerligaregeringarnas tid. Det visar att det inte beror på den departementalaOrganisationen utan framför allt på den politiska viljan om man driver en vissfråga rhed energi eller inte. För det tredje: I en allmän strävan att minska antaletdepartement och att få en rationellare fördelning av ärendena har jag och mångamed mig tyckt att man kunde omorganisera handelsdepartementet.Sådant bör ske i samband med ett regeringsskifte eller en mera betydandeOmorganisation inom , annars uppstår lätt ett revirtänkande.Herr kan möjligen vara ett levande bevis på det - man tycker ju mycket omden organisation i vilken man har verkat. För detfjärde: När det gäller medinflytande vill jag inte fördölja att jag Om planerade förändringar av uppgifterna förhandelsdepartementet blev någotgramse på när han i sin sista sång på departementet valde attangripa sina efterföljare för att de inte hade bedrivit MBL-förhandlingar omdepartementsorganisationen. Men en regering som ännu inte finns i sinnevärlden- som ännu inte har tillträtt - kan ju inte förhandla med tjänstemännen imedbestämmandefrågor. Däremot tog vi så fort som det var möjligt - samma dagsom regeringen var utnämnd - kontakt-med tjänstemännen i ,och de deltar nu i detta organisationsarbete. Jag är övertygad om att vi skallkunna lösa de här frågorna på ett sätt som är fill båtnad för alla parter. AnL 6 (): När det gäller medbestämmandefrågorna menarjag inte att de anställda i en myndighet skall få avgöra hur man skallorganisera myndigheten, men jag menar att grundtanken bakom den lagstiftning ommedinflytandet som både socialdemokratin och har stått bakom är attmänniskor skall få säga sin mening, innan makthavarna bestämmer sig. Såvitt jagförstår har det inte gått fill på det viset den här gången. Den regering somskulle fillträda hade redan bestämt sig för att avveckla ,och sedan talade man med de anställda. Jag tycker att det står i strid medgrundtankarna bakom vår lagstiftning om medbestämmande. Sedan sade statsministern att det var Htet avrevirtänkande. O. K., det är klart att jag är litet präglad av att jag hadeförmånen att få leda under . Men detär inte det avgörande, utan det avgörande är att jag tror att just den kraftigasatsning på utrikeshandeln och på exportfrämjande åtgärder som talarom kommer att försvåras av att man under av den nyaregeringens första period kommer att få sysselsätta sig med organisationsfrågor.Denna typ av organisationsförändringar är svårhanterlig. De kräver eftertanke. Jag föreställer mig att regeringen -med tanke på demånga stora problem som vi har på utrikeshandelns och exportfrämjandets område- hade kunnat använda sina krafter bättre, om den nu vill starta med krafttag,än till att genomföra en sådan här organisationsförändring. blir det ju enarbetsgrupp, i vilken ingår ett antal statssekreterare, som skall utveckladetaljerna. Om man därvid kommer till slutsatsen att det trots allt vore braatt ha kvar , hoppas jag att den här arbetsgruppen inte avprestigeskäl skall vara förhindrad att framlägga ett sådant förslag. Jag vill försäkra att dennaregering icke har vägletts och icke kommer att vägledas av prestigeskäl rentprincipiellt. Det är beslutförheten som är det avgörande. Jag tror inte att vikommer att göra några tempoförluster på grund av denna omorganisation. Det ärså mycket annat som vi slipper i form av interna förhandlingar och som vi istället gör tempovinster på . Sedan vill jag ta upp principfrågan, som är viktig och somär skälet till att jag kritiserade . En tillträdande regering skallju i sin regeringsförklaring ge besked om den politiska inriktningen och omfördelningen av regeringsposterna. Därav följer att man vid det tillfälletockså måste i stora drag ge besked om departementsorganisafionen. Om detta kanman icke förhandla med personalen, innan regeringen har fillträtt. Här är detfråga om den typ av politiskt beslut som ingen facklig organisation förmenar depolitiska organen att fatta. Därför är det icke rätt av den avgåendehandelsministern att kritisera sin efterträdare för att denne icke har haftMBL-förhandlingar, som han enligt lag hade varit förhindrad att ha innan hantillträdde. En annan sak är, att när det grundläggande polifiska beslutet välär fattat, skall man ta en nära kontakt med personalen och arbeta ut förslagentillsammans med den. Då uppkommer en rad frågor, där det finns ett berättigatkrav på medinflytande och medbestämmande. Jag säger detta därför att jag intevill påstå att detta skulle vara det sista regeringsskiftet som äger rum iSverige. Om fortsatt drift vid ammoniakfabriken i AnL 8 (): Jag skall avstå från att kommentera det allrasista statsministern sade. Jag har självfallet ställt den här frågan tillstatsministern, eftersom han är huvudansvarig för regeringsbUdningen och förfördelningen av ärendena inom regeringen. Jag har fört fram två typer av krifiska synpunkter. Denena handlar om värdet av att ha ett handelsdepartement. Där är meningarnadelade, men jag tror att vi i och för sig kan föra en saklig diskussion. Jaghar pekat på att ett antal av de ärenden som i handelsdepartementethandlades där har ett inbördes samband, som kan ha ett visst värde. Min andra synpunkt var, att om medbestämmandet förpersonalen skall bli reellt - jag understryker att det inte är fråga om någonvetorätt - måste det ändå vara så, att personalens synpunkter inhämtas, innanman fattar det reella beslutet. Jag ser komplikationen i detta, och den haralla regeringar upplevt. Men detta måste ändå vara tanken bakom lagstiftningenpå det här området, och personalen har uppenbarligen inte fått den möjligheteni det här fallet. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1982/83:13 om fortsatt drift vid ammoniakfabriken i Per har, mot bakgrund av en utredningsom har gjorts för , frågat industriministern om han ärberedd att skyndsamt överväga ett beslut om fortsatt drift vid ammoniakfabrikeni efter utgången av . 6 protokoll 1982/83:10-15 Om fortsatt drift vid ammoniakfabriken i Arbetet inom regeringeri är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. beslöt om stöd till Supra AB:sammoniakfabrik i fram fill utgången av (prop. 1980/81:186,FöU:27, rskr 345). Syftet med stödet var att vinna fid för att undersökaalternativ för att klara ammoniak- och kvävegödselmedelsförsörjningen ikristid. En redogörelse för resultatet av undersökningarna lämnadesi totalförsvarspropositionen (prop. 1981/82:102, bil. I dennaredovisades också de åtgärder sorn sammantagna borde kunna ge en rimligförsörjningsberedskap på det aktuella området. Åtgärderna omfattarberedskapslagring, förberedelser för byggande av en elektrolysbaseradammoniakfabrik samt överenskommelser om import i kristid av kvävegödselmedeloch ammoniak. Med anledning härav och med hänsyn till kostnaderna för attupprätthålla produkfionen av ammoniak i förordades i propositionenatt fortsatt stöd för denria fillverkning inte skulle utgå. hadeingen erinran häremot (FöU 1981/82:18, rskr 374). utredning studeras f. n. inomregeringskansliet. Jag är därför inte beredd att nu närmare kommentera den. AnL 10 PERISRAELSSON (vpk): uppmanar regeringen,som -sedan uppmaningen skrevs - blivit en socialdemokratisk regering, och andraberörda intressenter att skyndsamt agera för att rädda de stora värden somfinns just i . Förra gången ammoniakfabriken i stodinför nedläggning räddades den i sista stund till fortsatt drift genom dendåvarande regeringens beslut om beredskapslån. är det på nytt samma desperata situation. Den gamlaregeringen stod antagligen fast vid den Cederwallska utredningens förslag omnedläggning, vilket, som det nu sagts i svaret, tyvärr också blev riksdagensbeslut. Det vore mycket beklagligt om också den nya socialdemokratiskaregeringen skulle gå på den linjen. Utgångspunkten för min fråga är justFabriksarbetareförbundets rätt omfattande utredning, som man gick ut med undervalrörelsen i Kumla och som på ett, som jag ser det, övertygande sätt visar attdet skulle vara beredskapsekonomiskt fördelaktigt för staten att driftenfortsätter vid . är det återigen, som jag sade, en desperatsituafion. Beträffande nedläggningen gäller ju att den skall ske . Driften har i praktiken upphört. De anställda riskerar attskingras. Vore det inte så ont om jobb, hade det redan skett. Man riskerar attförskingra de tekniska resurser som finns samlade där, vilka skulle kunna säkraen fortsatt ammoniakproduktion i beredskapssyfte. Det skulle bli billigare änlagring och billigare än den elektrolysbaserade ammoniakfabrik "imalpåse" som har föreslagits. Om de tekniska resurserna förskingrades, skulle man ocksårycka undan möjligheterna till viktig energiforskning som skulle kunna ske isamband med studiet avförgasning av organiska material, såsom kol, torv och liknande. Det skullefinnas goda möjligheter härtill just vid den aktuella anläggningen, och fillmycket lägre kostnad än om man skulle bygga upp en motsvarandedemonstrafionsanläggning från början. Man skulle vidare få möjligheter attkombinera sådan forskning med praktisk drift, om man så vill. Vi menar att detskulle vara fördelaktigt. Bakom de här kraven står Svenska fabriksarbetareförbundet.Svenska och arbetsledareförbundcentralt. Jag menar att dessa synpunkter på ett övertygande sättmåste vederläggas genom övervägningar inom departementet, annars måste driftenfå fortsätta. Avslutningsvis tackar jag för svaret, som jag vill tolkapositivt. Om devalveringens och aviserade skattehöjningars inverkanpå avtalsrörelsen AnL 11 Försvarsministern : Som jag sade studerar vi f. n.Fabriksarbetareförbundets utredning. Jag är medveten om att ärendet kräver enskyndsam behandling. Ett beslut inom regeringen kommer därför att fattas inomden allra . Alla de faktorer och omständigheter som PerIsraelsson åberopar kommer självfaUet också att vägas in när regeringenslutgiltigt tar ställning. AnL 12 PER (vpk): Jag vill ställa följdfrågan: När kanarbetarna vid , vilka tillhör samma förbund som jag, nämligenFabriksarbetareförbundet, räkna med att få ett besked? Det går kanske inte attsvara på den frågan, men jag ställer den ändå. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 §Svar på fråga 1982/83:14 om devalveringens och aviserade skattehöjningarsinverkan på avtalsrörelsen AnL i3 Arbetsmarknadsministern : har frågat mig på vilketsätt regeringen tänker mildra de svårigheter i avtalsrörelsen som devalveringenoch aviserade skattehöjningar medför. Devalveringen och momshöjningen underlättar i sig inte denkommande avtalsrörelsen. Men kommentarer från löntagarna har också visat vilkenutomordentlig vikt man lägger vid att den ekonomiska polifiken ochsysselsättningspolifiken läggs om, så att en grund skapas för ökad sysselsättningoch en stark ekonomi. Regeringens krisplan avser att lägga en sådan grund. har regeringen haft överläggningarmed parterna för att bl. a. diskutera hur avtalsrörelsen skall kunnaunderlättas och hur devalveringens avsedda effekter på bästa sätt skall kunnautnyttjas. Det är av särskilt stor betydelse att avtalsparterna föreförhandlingarna får Om devalveringens och aviserade skattehöjningars inverkanpå avtalsrörelsen veta vilkaförutsättningar som gäller som de avser att avtalen skall vara i kraft. Ett annat viktigt villkor för att klara en svåravtalsrörelse är att de uppoffringar som krävs av det svenska folket för att viskall kunna komma till rätta med de ekonomiska problemen inte ensidigt drabbardem som är mest utsatta. Därför är det nödvändigt att åter ge de arbetslösa ochde sjuka ett rättvist stöd, ett stöd som försämrats på olika sätt under deborgerliga regeringarna. Liksom flera av mina kolleger fidigare har svarat påfrågor om devalveringens effekter, vill jag sammanfattningsvis säga att det ärhelt avgörande för en framgångsrik fortsättning av den inledda politiken attalla får vara med och dela på de uppoffringar som krävs för att leda urkrisen. För avtalsrörelsen är det vikfigt att krispolitiken får en fördelningsprofilsom innebär att även andra än löntagarna får bära bördorna. Därför avserregeringen att skärpa skatterna på förmögenheter, arv och gåvor samt attbegränsa de fördelaktiga villkoren för det s. k. skattesparandet. Även andra åtgärder övervägs i syfte att dels motverkaökade förmögenhetsskillnader till följd av en stark vinstutveckling, delssäkerställa att dessa vinster används för att öka investeringar ochsysselsättning. AnL 14INGEMAR (): Frågan om vad en regering kan och bör göraför att underlätta en avtalsrörelse är kanske en för stor fråga för att klarasav i en frågedebatt. Jag har emellertid försökt begränsa frågeställningen tillvad regeringen kan och vill göra för att begränsa de extra svårigheter somdevalveringen och den aviserade momshöjningen innebär. Svaret är en summariskredovisning av regeringens initiativ och avsikter, och jag ber att få tacka fördet. Frågan om hur avtalsrörelsen skulle underlättas spelade enganska central roll i den ekonomiska debatten före valet. Socialdemokraternakritiserade mittenregeringen hårt för besluten om karensdagar och ändratstatsbidragssystem för arbetslöshetsförsäkringen, därför att det kompliceradeavtalsrörelsen. Vi förnekade aldrig att det var komplicerande faktorer, men vipåpekade att det var det faktum att besparingar över huvud taget var nödvändigasom egentligen var den komplicerande faktorn. Jag påpekade också i debatten vi hade här om dessafrågor att socialdemokraternas alternativ med en momshöjning skapade större problem,därför att detta skulle sänka reallönerna och hota sysselsättningen. Menknappast någon anade väl vid det tillfället att allt tal från socialdemokratinssida om expansion och kritiken av besparingarna skulle efter valet bytas ut motden mest hårdhänta åtstramning. Det lappkastet i den ekonomiska polifiken iförhållande till agitafionen före valet kunde ju inte förutses av någon vanligmänniska. Utöver de svårigheter som förhandlarna redan tidigare hadeatt brottas med kommer alltså en devalvering på , som i ett slag gördet, såvitt jag förstår, fullständigt utsiktslöst att försvara reallönerna, enfördubbling av inflationstakten,som kommer att sätta sina spår i förmögenhetsfördelningen ochinkomstutvecklingen långt fram i tiden, och ett äventyrande av den mödosamthopsnickrade skatteöverenskommelsen, som stabiliserat tillvaron förförhandlarna framåt. Ovanpådetta kommer ett fasthållande vid tanken på en momshöjning. Regeringen, som gick till val på att underlättaavtalsrörelsen, lyckades alltså på sin första dag rulla större stenar i vägenför förhandlarna än jag tror att de någonsin hade kunnat drömma om i sinavärsta mardrömmar. pågår överläggningar om allt detta, och det är väl inteså hemskt mycket som regeringen rent materiellt kan göra för att nu underlättaavtalsrörelsen. Men det finns en åtgärd: Låt bli momshöjningen! Harregeringen någon förståelse för det sättet att underlätta avtalsrörelsen, somockså framförts från fackligt håll? AnL 15 Arbetsmarknadsministern : Något som framförts från de olikaorganisafioner som vi haft kontakt med nu har varit att de fäster mycket storvikt vid att man den här gången redan innan förhandlingarna startar får vetafrån regeringen vilken ekonomisk politik som skall föras, vilka förutsättningarsom skall gälla för den kommande avtalsrörelsen. På den punkten skiljer sig den här regeringen väsentligt ifråntidigare -borgerliga - regeringar, som efter det att förhandlingarna varavklarade kom med överraskningar som var mycket obehagliga för parterna och sominnebar att förhandlingsresultatet i vissa delar helt sattes åt sidan. Vi harfrån regeringens sida redovisat polifiken för organisafionerna - för såvälarbetsgivare som fackliga organisationer. Vi är medvetna om att devalveringenkommer att innebära problem i förhandlingarna. Därför för vi nu diskussionermed parterna. När det sedan gäller de av de borgerliga regeringarnabeslutade, åtgärderna, som också - vilkat erkände - kankomplicera avtalsrörelsen, vill jag säga att vi i valrörelsen lovat såväl defackliga organisationerna som medborgarna i övrigt att vi skall upphävaförsämringarna i fråga om karensdagarna i sjukförsäkringen ocharbetslöshetsförsäkringen. Det kommer vi att göra före avtalsförhandlingarna.Det är en väg att gå för att medverka till att de underlättas och kangenomföras på bästa sätt. Låt mig sedan säga att det inte är så attsocialdemokraterna har gjort några lappkast i politiken. Vi har inte gått ut ivalrörelsen och lovat enskilda medborgare någon konsumtionsökning. Vi hartvärtom talat om att kommer att bli fyllda av uppoffringar, menatt vi strävar efter att dessa uppoffringar skall bäras rättvist och av alla,inte enbart av löntagarna. Det är ett genomgående budskap också i dediskussioner som regeringen har haft med parterna. Om devalveringens och aviserade skattehöjningars inverkanpå avtalsrörelsen Om devalveringens och aviserade skattehöjningars inverkanpå avtalsrörelsen AnL 16INGEMAR (): Mycket av den kritik från socialdemokraternassida som vi i den förra regeringen fick lyssna till gick ut på vi lade bördornapå löntagarna och underlättade för kapitalägarna. Men en devalvering innebär jujust att man lägger en börda på löntagarna för att underlätta för kapitalet.Det ligger i sakens natur- och det bekräftades också av - attdetta ytterligare försvårar avtalsrörelsen. Även i de kommentarer från fackligthåll som åberopar har ingått att devalveringen mycket försvåraravtalsrörelsen. kan man tycka att den åtstramning, den urgröpning avhushållsbudgeterna och det hot mot sysselsättningen här hemma somdevalveringen innebär kunde vara alldeles tillräckligt. Men ovanpå detta kommeralltså momshöjningen. Om regeringen verkligen söker efter möjUgheter att någotunderlätta situationen för förhandlarna, som har en nästan hopplös uppgift,finns här - såvitt jag ser - den enda kvarstående åtgärden, nämligen att låtabli att genomföra en momshöjning. Den var ju redan från början feltänkt,eftersom efterfrågan i ekonomin snarare är för låg än för hög. En höjning avskattetrycket i det läget går därför tvärt emot den ekonomiska politik som manbehöver föra. Därför är min fråga - jag upprepar den - om det inom regeringenfinns någon förståelse för de synpunkter som har framförts bl. a. iLO-tidningen och från TCO och som går ut på att momshöjningen inte borde kommafill stånd.