prot · G609149 · 1982-12-31 00:00:00 — De kan på så sätt representera alla de skillnader ifråga om ålder, kön, yrkestillhörighet, politisk uppfattning m. m. somförekommer i vårt samhälle. Om reservationen inte bifalls i denna kammarei dag hoppas jag att, om frågan sä småningom återigen kommer att behandlas ikammaren på , majoriteten av ledamöterna då anser vad vi här yrkat i reservationen vara viktigt för framtiden. 115MARGARETA (): I justitieutskottets betänkande nr 32 omunderrätternas sammansättning m. m. behandlas förslag om att minska antaletnämndemän vid vissa mål och att nämndemän vid tingsrätten skall fä individuellrösträtt. Frågan om nämndemannakårens sammansättning har i och medföreliggande förslag fått förnyad aktualitet. Den besparing av statsutgifter som förslaget innebär måstegenomföras pä ett sätt som inte äventyrar nämndemannainstitutionens möjligheteratt tillföra yrkesdomarna kunskap och erfarenheter från olika samhällsområden. Vårt samhälle har förändrats i många avseenden under desenaste åren. Inflyttning från andra länder, flyttning inom landet, strukturförändringarinom industri och offentlig verksamhet, ändrad fördelning av förvärvsarbetandeoch förändrad hushållssammansättning är exempel på sädana företeelser. Det är synnerligen önskvärt att yrkesdomarna tillförskunskaper och erfarenheter ifrån olika håll i vårt förändrade samhälle. En bredkunskap bland nämndemännen om olika förhållanden i samhället måste bidra tillökad rättstrygghet för dem som skall dömas. Framför allt gäller detta människormed begränsade sociala, ekonomiska och kulturella resurser. I vissa mål mot den som inte fyllt skall manföreträdesvis anlita nämndemän med insikt och erfarenhet beträffande vård ochfostran av ungdom. Men i det stora flertalet mål torde nämndemän anlitas utanhänsyn till speciella erfarenheter. Därför måste det vara angeläget attförbättra förutsättningarna för att vi skall få en så allsidigt sammansattnämndeman-nakär som möjligt. Nämndemännens medverkan vid domstolar innebär en ständiginsyn i denna verksamhet av förtroendevalda lekmän. Detta ger förutsättningarför en levande debatt om vårt rättsväsende, vilket är av fundamentalt värde fördemokratin och rättssäkerheten. De förtroendevalda bör även av detta skäl kunna väljas påett sätt som sä långt det går återspeglar befolkningen i stort. Annars finns enrisk att debattenom rättsväsendet onödigt begränsas till vissa grupper. Minskat antal nämndemän och införande av individuellrösträtt accentuerar också behovet av att nämndemannakären i sin helhet har enallsidig sammansättning. Ju färre som skall delta i ett mål, desto svåraretorde det vara att se till att gruppen får en allsidig sammansättning. Ochdesto viktigare blir det att kåren i sin helhet är representativ förbefolkningen i stort. Jag delar utskottets mening att det innebär otillräckligaåtgärder för att få en bättre rekrytering av nämndemän om man nöjer sig med vadsom sägs i propositionen. De förbättrade tjänstgöringsförhållanden som minskatantal tjänstgöringstillfällen per nämndeman och år kommer att leda till och enuppmaning till nominerande och väljande organ om att lägga större vikt vidrepresentativitet när man utser nämndemän räcker inte. Uppmaningen blir knappast möjlig att följa, om inte deekonomiska hindren för att kunna acceptera ett förtroendeuppdrag som nämndemanblir undanröjda. Det är därför med glädje jag konstaterar att såvälutskottets majoritet som reservanterna förordar att regeringen skyndsamt skallpröva frågan om ersättning till nämndemän. Det är min tolkning när jag läserbetänkandet. Men jag har svårt att förstå en sak i reservationen. Har inte denundersökning som beställde 1979, och som det hänvisas till både ipropositionen, i betänkandet och i motioner, visat pä att en av orsakerna tillatt nämndemannakårens sammansättning skiljer sig så markant i vissa avseendenfrån befolkningen i stort är den låga ekonomiska ersättningen för uppdragen?Varför är det nödvändigt med en ytterligare genomlysning? Både majoritet ochreservanter överlåter ju åt regeringen att forma ett förslag. I och med att utskottet har tillstyrkt min motion nr 2282utgår jag frän att - om den följer utskottets majoritet - har tagitställning till frågan om kostnadsansvaret för ersättning till nämndemän. Detskall förbli en statlig angelägenhet. Det skall inte råda något tvivel omriksdagens tolkning av propositionen i detta avseende. Domstolsväsendet är en statlig verksamhet. Staten har helaansvaret för dess organisation och beslut om hur det skall bedrivas. Kommunernahar inget inflytande över detta. Därför är det självklart att staten skallsvara för alla kostnader - även ersättning till de nämndemän som utses attdelta i arbetet. Med dessa ord vill jag yrka bifall till hemställan ijustitieutskottets betänkande nr 32. Underrätternas sammansättning m. m. 116ELVING (): Nämndemannainstitutionen ochlekmannamedverkan i den svenska rättskipningen har uråldriga traditioner, ochdet råder en bred enighet om att denna lekmannamedverkan är en omistligtillgäng för våra domstolar. Den största fördelen med denna medverkan är attden utgör en garanti för att domstolarnas bedömningar överensstämmer med denallmänna rättsuppfattningen i samhället. Nämndemännen bidrar också till Underrätternas sammansättning m. m. att medborgarnas förtroende för domstolarna ochrättskipningen upprätthålls. Det är därför av största vikt att nämndemannakären har enallsidig sammansättning. Vid varje domstolsförhandling bör eftersträvas ensådan sammansättning av nämndemännen att de så långt som möjligt representerarett tvärsnitt av allmänheten. Det är bl. a. med detta som bakgrund som vi fråncenterns sida går emot förslaget om en minskning av antalet nämndemän itingsrätterna från nuvarande fem till tre. Detta har tidigare utförligtredovisats av . När det gäller nämndemännen som kollektiv kan detkonstateras att sammansättningen av detta inte motsvarar befolkningen i övrigt.Genomsnittsåldern är markant högre bland nämndemännen än bland befolkningen iövrigt. Nämndemannakären är inte heller representativ i fråga om könsfördelningen,då kvinnorna är klart underrepresenterade. När det galler yrkesbakgrund förnämndemännen kan noteras att industriarbetare är underrepresenterade, och vissagrupper av offentligt anställda är klart överrepresenterade. Åtgärder måstedärför vidtas för att sammansättningen av nämndemannakären skall bli merrepresentativ. behandlade denna fråga bl. 1979.Utskottet fann då att frågan om ersättning till nämndemän oeh derastjänstgöringsförhållanden borde undersökas närmare. Undersökningen borde iförsta hand avse nämndemannakårens sammansättning. Utskottet anförde attarbetet borde utmynna i förslag som kunde befinnas erforderliga för attsäkerställa en allsidig rekrytering. Vad utskottet anfört om en översyn avnämndemännens tjänstgöringsförhållanden borde som sin mening geregeringen till känna. följde utskottets hemställan. Regeringen beslutade att den av begärdaöversynen skulle göras under ledning av en projektgrupp inomjustitiedepartementet. Projektgruppen redovisade 1981 sitt arbete i enpromemoria. Det är beklagligt att den nuvarande regeringen tycks tamycket lätt på dessa frågor, eftersom den nämnda projektgruppens rapport intehar föranlett någon annan åtgärd frän regeringens sida än att departementschefeni propositionen uttalat att han ämnar följa frågan. Utskottsmajoriteten uttalar sig därför för en höjning avnämndemanna-arvodena och ändrade ersättningsregler. sade här att han inte kunde bli klok på innehållet i reservation 4, där den härfrågan tas upp. Han kunde inte fä klart för sig huruvida vi var för eller emoten höjning av nämndemannarvodena. Men läser man reservationen ordentligt,framgår det ganska klart att vi i och för sig inte är emot en höjning avarvodena. Men innan vi tar ställning i sakfrågan, vill vi ha reda på vad detkostar. Ingen har kunnat redovisa vad den socialdemokratiska majoritetensskrivningar innebär för kostnader för statsverket. Från vår sida är vi alltså i princip inte motståndare tillhöjda arvoden för nämndemännen, men vi menar att det vore felaktigt avriksdagen att fatta ett sådant beslut just , utan att ha bättre underlag förbeslutet. Det finns alltså inga beräkningar som visar de samhällsekonomiskaeffekterna av ett sådant Vi vet alltså inte vad det kommer att kosta.Vi menar därför att det behövs en genomlysning av frågan omnämndemannaersättningen och dess betydelse för rekryteringen. En sådanundersökning bör då också innehålla en redovisning av de kostnadskonsekvenserför staten som olika tänkbara lösningar, inkl. en behövlig uppräkning avarvodena, kan medföra. Det är också mycket viktigt att den här undersökningenoch översynen sker med stor skyndsamhet. Jag yrkar bifall tillreservation nr 4 i utskottsbetänkandet. Underrätternas sammansättning m. m.. 117GÖREL (): Vi skall nu strax ta ställning tilljustitieutskottets betänkande 32 med anledning av propositionen omunderrätternas sammansättning, förslag som innebär en radikal förändring iförhållande till vad som gäller. För mindre än två decennier sedan var det vanligt med nionämndemän i tingsrätten. har vi fem. , då antalet nämndemänändrades till fem, provades tre. Detta ändrades pä grund av gjordaerfarenheter, men det är att märka, att då propositionen framlades, innehöll denförslag om fyrmannanämnd, vilket utskottet ändrade till fem med hänvisning tillgjorda erfarenheter. Från alla partier brukar framhållas betydelsen av ettförtroendemannain-flytande, inte minst från socialdemokratiskt håll. Från allapartier har det också ordats om den stora betydelsen av ett representativtlekmannainflytande i domstolarna, senast vid införandet avnämndemannamedverkan i hovrätt och kammarrätt - en representativitet såväl ifråga om ålder och kön som i fråga om politisk hemvist. Det har också rättenighet om värdet av lekmannainflytandet från allmänt demokratiska synpunkter,som stöd för ställningstagande vid dom, för spridning av kännedom om hurdomstolarna fungerar och för skapande av förtroende hos allmänheten förrättsväsendet. Nämndemännens medverkan är av stort värde för den folkligaförankringen och utgör en garanti för att domstolarnas avgöranden ligger ilinje med den allmänna rättsuppfattningen i samhället. Det förslag som presenteras går bl. a. ut på enminskning av antalet nämndemän i många av tingsrätternas ärenden, och som ettslags kompensation för det minskade allmänna inflytande som då uppstår skallde tre som skall ersätta de fem ges individuell rösträtt. Härigenom blir ondsak värre. Man minskar det folkliga inflytandet. Men den lilla skaran nämndemän ges sä stark ställning, attden trots brist på juridisk utbildning tämligen lätt kan rösta nedyrkesdomaren. Den jämförelse med hovrätt som justitieministern gjorde ärinte adekvat. Det är säkert betydligt lättare i hovrätt, med tre juristdomareoch tvä nämndemän, att vid den första överläggningen dra upp hållbarariktlinjer för en doms utformning än vad det är i tingsrätt, med enjuristdomare och tre nämndemän. Detta ärett dåligt förslag. Det är slarvigt, illa genomtänkt och dessutom Underrätternas sammansättning in. Ursprunget till propositionen är en departementspromemoria somutsattes för häftig kritik, inte minst ur rättssäkerhetssynpunkt. Motivet för förslaget är inte heller betingat av omsorg omrättssäkerheten, utan av besparingsskäl - utskottets talesman sade att dettavar huvudskälet. I och för sig är det ett viktigt skäl, men det har inte gjortsnågon analys av den eventuella besparingseffekten, och de flesta opponenter somhört av sig- i tidningsartiklar, brev, remissvar etc. - har starkt tvivlat påbesparingseffekten. Snarare, menar många, blir det i stället dyrare, t. ex.genom höjda arvoden, vilket ju också utskottet uttalat sig för, mer omfattandeoch fördjupad utbildning, mer invecklat förfarande vid komponerande avnämndemannagrupperna och vid omröstningar samt inte minst genom risk för ökat överklagande. Låt osstitta närmare på effekterna av förslaget! Med ett bibehållet totalantal för nu valda nämndemän menmed minskat antal tjänstgöringstillfällen minskar varje nämndemans erfarenhet. Med ett proportionsvis minskat antal nämndemän ges inte likastort utrymme som för samhällsintresserade medborgare att medverka i den delav den demokratiska processen som dömande i tingsrätt innebär. Ett minskat antal nämndemän i varje nämnd reducerarproportionsvis de värdefulla synpunkter som fem nämndemän kan tillföradiskussionen. Den nuvarande möjligheten att få en allsidigt sammansattnämnd - en nämnd bestående av både män och kvinnor, äldre och yngre, ochmänniskor som representerar olika politiska partier - minskar. Risk finns attnämnden i känsliga mål kan få en så ensidig sammansättning, att det ger upphovtill massmediala och politiska spekulationer, som kan leda till minskatförtroende för tingsrätterna och för rättsväsendet i allmänhet. Jag kan i sammanhanget inte underlåta att påminna om dennämnde-mannatillsättning i som väckte ett sådantuppseende och som gav upphov till att begreppet "Timråkrati"myntades. En av de bärande tankarna bakom nämndemannainstitutionenär att det allmänna rättsmedvetandet hos vanliga förnuftiga medborgare skallkomma till allsidigt uttryck vid domstolsöverläggningen. Dä måsterepresentativitet skapas genom viss bredd. I svårare mål är tre nämndemän ett klart otillräckligtantal. Men svåra fall kanske inte alltid kan urskiljas i förväg, och det kanockså hävdas att andra mål än s. k. svåra brottsmål kan visa sig innehållamycket stora problem. Inte minst kan det gälla t. ex. påföljdsavvägningen. Fören tidigare ostraffad person kan t. ex. ett kortare fängelsestraff för ettmedelsvärt brott te sig svårare än vad t. ex. ett tvåårigt fängelsestraff förett svårt brott gör för en återfallsbrottsling. Sannolikt kan man befara sämre kvalitet i avgörandena,särskilt vid individuell rösträtt för nämndemän, som tillsammans kan överklagajuristdomaren och en nämndeman. Med individuell rösträtt för nämndemän försvagasyrkesdomarens ställning, varigenom hans utbildning och erfarenhet kommermindre till sin rätt. Utöver den kvalitetssänkning som detta kan innebära ochsom troligen leder till fleröverklaganden och fördyring i högre instans, kan detta få särskild betydelse imål som får stor uppmärksamhet i massmedia. Yrkesdomaren torde vara mindremotaglig för sådan påverkan än nämnden. Med individuell rösträtt blir överläggningar till domextra tidskrävande, eftersom omröstningsreglerna är besvärliga att tillämpa.Nämndemännens ökade ansvar för domens avfattning kan komma att tyngaförfarandet, och det blir säkert större behov av särskilda sammanträden föröverläggning om avfattning av dom. De organisatoriska problem som förslaget alltså innebärleder till tidsspillan och byråkrati. Det här illa genomtänkta förslaget till"reform", detta dåligt förankrade förslag, som fått så mycken kritikoch som enligt min uppfattning leder till sämre förtroende för rättsväsendet,sämre rättssäkerhet och troligen till högre kostnader, bl. a. genom enförskjutning av rättskipningens tyngdpunkt i brottmål mot hovrätt, borde drastillbaka. I min motion nr 2279 har jag yrkat avslag pähela proposition 126. Det tycker jag förslaget är värt. Men eftersom dereservationer som gjorts i utskottet av företrädarna för moderatasamlingspartiet, och är till förmån för avslag på huvudpunkterna,nämligen på förslaget om minskat antal nämndemän i tingsrätt och på förslagetom individuell rösträtt, så nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservationerna 1, 3, 4 och 5. Underrätternas sammansättning m. m. 118GUNILLA (): Närdet gäller frågan om antalet nämndemän iunderrätt har kommunisterna haft olika uppfattningar. Man kanmed fog tala om dubbla budskap. Årets budskap var tidigare att de biträdderegeringsförslaget, dvs. en minskning frän fem till tre. Vpk-motionen behandlasi detta betänkande och stöder således den socialdemokratiska majoriteten. har pläderat varmt för en annan linje:fem nämndemän med individuell rösträtt. Jag utgår frän att det är ettuppriktigt engagemang i sakfrågan och inte taktiskt betingat. Jag vill inte,som gjorde i sitt första inlägg i denna debatt, beskylla andrapartier för att använda täckmantel, dvs. något som tjänar till att döljabrottsligt eller förkastligt förehavande. I är vi mycket angelägna omatt nuvarande lekmannainflytande inte minskas. Eftersom vi noterat att det iriksdagen uppenbarligen flnns en majoritet för fem nämndemän, kommer vi attstödja en återremiss. Vi kommer därvid att i utskottet verka för attbetänkandet får en sådan utformning att också denna majoritet kan komma tilluttryck vid kammarens omröstning. Jag utgår från att vpk i detta läge kommeratt stå fast vid sin ståndpunkt om fem nämndemän. Om kravet på återremiss skulle falla, kommer vi att få se vilket värde vpk fäster vid lekmannainslaget irättstillämpningen. Även i detta fall har ju vpk möjlighet att biträda ettförslag som ger fem nämndemän. Det kan väl inte vara så att frågan omindividuell rösträtt eller inte för vpk är så grundläggande att vpk:s riksdagsledamöter i en eventuellslutvotering är beredda att offra två nämndemän? 119 (vpk): Till parlamentarisk verksamhet hörnaturligtvis parlamentarisk taktik - det är oundvikligt. Men man skall intevara så taktisk att man fullständigt bort sig från de störresammanhangen. Vi från vpk har inte för dolt att vi anser att denhär frågan är mycket svår. Vi har vägt för och emot. Många olika argument harframförts under diskussionerna i vår grupp. På flera punkter är vi inte helt pådet klara med vilka konsekvenser de enskilda delarna, speciellt när det gällerantalet nämndemän, til syvende og sidst får. Det beror på många andraomständigheter. Det är villkorat av hur man ställer sig till andra delar avförslaget. Vi har emellertid försökt så gott vi har kunnat och sagtungefär så här: Vår kriminalpolitiska syn är för en humanare straffutmätningoch ett ökat lekmannainflytande i kombination med varandra. Däremot är den inteför ett ökat lekmannainflytande, om det leder till en mer reaktionär straffutmätning.Vi vill alltså ha bägge dessa ting och en progressiv utveckling av domstols-och rättsväsendet. Med den utgångspunkten har vi försökt värdera denna reformoch dess olika verkningar. Det finns dock fortfarande oklara punkter och vissamotsägelser som gör att vi inte vet hur reformen kommer att utfalla. Detta harvi öppet redovisat. I det avseendet är vi därför mycket ärligare än vad niövriga är. Ni säger å ena sidan att ni är för ett ökat lekmannainflytande. Åandra sidan är ni motståndare till att ge lekmannarepresentanterna individuellrösträtt och den vägen öka deras inflytande. Dessa ståndpunkter strider ju motvarandra. Den krassa bakgrunden är att ni inte vill ha de kriminalpolitisktprogressiva verkningarna av detta slags reform av rättsväsendet. Men detredovisar ni inte öppet, och därför står ni där med alla era motsägelser, somni döljer under en täckmantel. Jag tycker inte att man skall behöva undervisa en säerfaren parlamentariker som i det faktiska förhällande som mångagånger uppträder i beslutssituationer i denna kammare, nämligen att en genombeslut vidtagen förändring kan få olika verkningar, beroende på det sammanhangi vilken den i övrigt ingår. Om man minskade antalet tjänstgörande nämndemän ivarje mål utan att vidta andra åtgärder, t. ex. stärka deras ställning medavseende på rösträtt, skulle det givetvis vara entydigt negativt. Men om mantar hänsyn till bägge dessa faktorer, ter sig saken något annorlunda. Det kanalltså leda till att man måste värdera ett visst avsnitt i beslutet på ettannat sätt än man skulle ha gjort om det hade förekommit i ett annatsammanhang. Det är en både enkel och naturlig ordning. 120GUNILLA (): blev ganska mångordig, men jagkan förstå honom. Det kan inte vara lätt att förklara vpk:s ställningstagande.Givetvis anser jag i likhet med att man inte skall vara såtaktisk att man bort sig. Kvar står att vi vid omröstningen får se huruvida vpkanser att frågan om individuell rösträtt är så grundläggande att man i eneventuell slutvotering är beredd att offra tvä nämndemän. Underrätternas sammansättning m. m. 121 (vpk): Jag vet inte om jag var speciellt mångordig.Jag använde för mitt inlägg, vilket motsvarar tillåten repliktid.Därför var jag inte mångordigare än talare som begär och utnyttjar tre minutersreplik. Vpk vill stärka lekmannainflytandet på de olika sätt somdet är möjligt. Därför kommer vi att rösta för den kombination av förslag sompå bästa sätt främjar det syftet. Vi skulle ha velat rösta på en kombinationsom inneburit såväl individuell rösträtt som ett bibehållande av fem nämndemän.Men ni inom borgerligheten, f. ö. tillsammans med socialdemokraterna, har setttill att betänkandet har utformats på ett sätt som gör att det inte går. Detskulle nämligen ha förutsatt två olika punkter under avsnittet i fråga. Denmöjligheten har ni berövat oss. Det är ni som helt och hållet bär skulden tillsituationen - kanske för att ni inte riktigt har förstått den parlamentariskataktikens möjligheter. Hade ni gjort det, sä hade ni utformat det hela på ettannat sätt. Vad ni nu vill med att baka ihop de två olika avsnitten äratt tvinga vpk in mellan kvarnstenarna - att vi skall välja mellan pest ochkolera. Men den valsituationen, kan jag säga till , försätter vioss inte i. Vi låter aldrig pressa oss mot väggen av andra pä det sättet, utanvi röstar på det som stämmer med vår övertygelse. Sedan får herrskapet i övrigtgöra upp sina inbördes tvister. Vi röstar framför allt inte med dem i den här debattenvilkas avsikter vi misstror, eftersom vi ser att de å ena sidan angriperregeringen med utgångspunkt i att regeringen skulle vilja minskalekmannainflytandet. och ä andra sidan motsätter sig rösträttsbestämmelser som skulleförstärka detta lekmannainflytande. Det är en motsägelse som ni aldrig klararut. Därför misstror vi er. och därför kan vi inte rösta på er reservation. Överläggningen var härmed avslutad. 122 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till attdebattera justitieutskottets betänkande 33 om anslag till särskildpolisverksamhet m. m. Voteringenredovisas efter debatten om JuU 37. Nr 149 Anslag till särskildpolisverksamhet m. m. 18 maj1983 "''' (vpk): I justitieutskottets betänkande nr 33 behandlas anslagen till Anslag till särskild säkerhetspolisens verksamhet ochockså vpk-motionen 1757. polisverksamhet kräver vi att den del av säkerhetspolisens verksamhet som innebär registrering och rapportering avpolitisk verksamhet upplöses. kräverockså att en parlamentarisk utredning tillsätts med representation från allade fem riksdagspartierna med uppdrag att granska säkerhetspolisens Vi har inte lagt fram något krav om en nedskärning avsäpos budget. Det beror inte på att vi anser att budgeten ärtillfredsställande, utan det beror framför allt på att det är svårt, med denknapphändiga information som ges i budgetpropositionen, att göra en vettigbedömning av budgeten. Vi vet alltså inte hur inycket av budgeten som går tillregistrering och rapportering av politisk verksamhet. Vi vet inte heller vadsom eventuellt i övrigt kan skäras ned i budgeten. Det som anges ibudgetpropositionen är en klumpsumma. Vad som dock är helt klart i vad gäller budgeten är ju attett bifall till vårt krav om en nedskärning av verksamheten skulle innebärabesparingar. Här har alltså en av sina i den förra debattenefterlysta besparingar. Vpk har under en rad år ställt krav här i delsom en ökad parlamentarisk insyn i säpos verksamhet, dels om attåsiktsregistreringen skall upphöra. Och så gott som varje är har vi kunnat pekapå aktuella fall där säpos verksamhet varit föremål för debatt. De med jämnamellanrum återkommande skandalerna, där säpo på ett eller annat sätt ärinblandat, understryker verkligen det krav vi ställer i motionen om enparlamentarisk utredning för att granska säpos verksamhet. Det här året är det händelser inom somgjort att säkerhetspolisens verksamhet återigen debatterats i massmedia.