prot · G609117 · 1982-12-31 00:00:00 — Samernas organisationer är beredda att föra denna frågatill , om riksdag och regering försöker kringgå dendomstolsprövning som tillförsäkras dem i . Tyvärr har fått dåligt rykte då detgäller att hålla sig till bestämmelserna i , och ett flertalanmälningar har drabbat oss. Särskilt känsligt för vårt internationella renomméär anmälningar som gäller påstådda brott mot vad avserminoriteters rättssäkerhet. har som bekant agerat mycket kraftfullt dådet gäller att slå vakt om minoriteters rätt i andra länder, och vi harsärskilt brännmärkt åtgärder som varit riktade mot viss ras. hartidigare fått internationella anmärkningar för sitt sätt att behandla sinbefolkningsminoritet, samerna, och det är beklagligt att också detta ärendekommer att ligga oss till last. Beträffande den remissbehandling som föregåttpropositionen kan jag konstatera att samernas organisationer inte blivit hörda.Detta är mycket anmärkningsvärt, när en gäng för alla fastslagit attsamerna skall höras i ärenden som berör deras intressen. Detta är ocksåfastslaget i grundlagen 7 kap. 2 §. Låt mig summera: Staten bör avvakta domstolsprövningen ochinte vidta åtgärder som föregriper denna. Staten kan inte utfärda köpebrev påsamemark så länge domstolsprövningen pågår. Staten får inte misstänkas vara imaskopi med någon köpare av samemark. Det är en hederssak att staten klarar uppförhållandet till samerna. Beträffande Gautomålet får man hoppas på en utveckling därstaten i utgångsläget erkänner att samerna, som andra medborgare enligt ,har rätt att vända sig till domstol och fä den civila tvisten om samemarkernaavgjord. Gautomålet bör också finansieras med statliga medel på samma sätt somt. ex. Skattefjällsmålet finansierats. Tredje lagutskottet uttalade . betänkande14, att äganderättsfrågor skall lösas vid domstol och ej genom lagstiftning.Den principen anser jag att det svenska rättssamhället skall upprätthålla. Jag yrkarbifall till motion 137. 67HUGO HEGELAND (m): är enigt i sitt avslagsyrkandepå motion 137 om undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldre förvärv.Chanserna att vinna kammarens öra för motionärernas yrkanden är naturligtvisminimala. Jag villändå tala för motionärernas yrkanden och hävdar att det är särskilt viktigtatt kammaren är lyhörd inför en minoritets synpunkter gentemot en förkrossandemajoritet, en minoritet som inte ens kan stödja sig pä en reservation tillutskottsbetänkandet. Låt mig erinra om att kammaren för inte så länge sedan varenig i huvudpunkterna rörande den s. k. angiverilagen, där den följde ettlikaledes i huvudpunkterna enigt utskott. Men det dröjde inte mer än en månadförrän mitt parti insåg att man här hade begått ett misstag. Och efterytterligare insåg även regeringen att misstag begåtts ochförklarade sig skola återkomma med förslag till ändringar i den famösaangiverilagen. 1 likhet med dagens proposition hade även här samtligaremissinstanser tillstyrkt förslaget! Att jag, herr talman, tar till orda i denna fråga berordels på att den rör en viktig principfråga, nämligen respekten för enskildäganderätt, dels på följdverknignarna av en eventuell utbyggnad av älv.Under min tid som professor vid engagerade jag mig i försvaretav en bevarad Vindelälv. professor emeritus irättshistoria, och , sameombudsman , har jaguppmärksammats på vilka följder den nu framlagda propositionen kan få församernas möjligheter att hävda sin äganderätt till vissa områden. I motion 137 hävdas att den föreslagna begränsningen ilagfartsplikten ej bör gälla sameallmänningarna utanför enskild mark ovanodlingsgränsen i och . I sitt avstyrkande avmotionen säger utskottet inledningsvis "att det är karakteristiskt för detsvenska lagfartsväsendet att lagfarten inte har betydelse för äganderättsförvärvetsgiltighet. Talan om bättre rätt till fast egendom kan riktas även mot den somfått lagfart på fastigheten. Frågan om en ändring i lagfartsreglerna harsåledes inte i och för sig någon iriverkan på samernas eventuella anspråk påäganderätt till nu aktuella markområden." Detta är enligt min uppfattning och även föregåendetalares ett något egendomligt sätt att beskriva det reella rättsläget. Självklart har lagfarten betydelse föräganderättsförvärvets giltighet. Det är ju lagfarten som legitimeraräganderätten, vilket också utskottet medger i sin fortsatta skrivning, där detsägs: "Lagfarten anses emellertid legitimera en person som ägare tillfastigheten." I realiteten skiljer sig sålunda inte det svenskalagfartsväsendet från det tyska eller det franska, där lagfarten är heltbindande. Vad svensk rätt medger är att talan om bättre rätt till fast egendomkan riktas även mot den som fått lagfart å fastigheten, t. ex. när lagfartentillkommit på felaktiga grunder: Detta är dock något mycket sällsynt, ochutskottet medger vilka svårigheter som föreligger vid försök att tillgodosedenna rätt; "Från processekonomiska och andra synpunkter kan det därförinnebära nackdelar för samerna om kronan till annan överlåter sådan mark somsamerna gör anspråk på och förvärvaren erhåller lagfart på egendomen." Ja, herr talman, det är just detta som lagförslagetinnebär; det drar undan samernas möjlighet till domstolsprövning. Och det ärsjälvklart en allvarlig försämring av samernas rättsläge jämfört med nuvarandeförhållanden. Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv Utskottet hävdar, i likhet med propositionen, att avsiktenmed lagförslaget endast är att "återställa ett förhållande som varitgällande enligt lag och som därefter tillämpats i praxis framfill dom. En uttrycklig förutsättning för att ett undantag frånlagfartskravet skall kunna medges är att fångesmannens äganderätt styrks påannat sätt. Med hänsyn härtill kan det inte anses att propositionen trädersamernas rätt för när. Något skäl att undanta sameallmänningarna frånlagförslagets tillämpning finns därför inte." Detta anser sig utskottetsålunda kunna fastslå. Men, herr talman, det finns visst skäl fill undantag ocht. o. m. starka sådana att .beträffande fjällområdena utanför undantasameallmänningarna från lagförslagets fillämpning. Det första är som nämndesnyss den s. k. skattefjällsdomen, där högsta domstolen fastslår att det iprincip varit möjligt att i fråga om herrelös mark förvärva en motsvarighettill skattemannarätt genom att bruka marken för renbete, jakt och fiske utanatt uppodla den. Med anledning härav skriver utskottet t. o. m; "Utgångeni skattefjällsmålet utesluter således inte möjligheten att samerna kan haäganderätt till andra delar av sameallmänningarna". Redan av det skälet, herr talman, är det uppenbarligenmotiverat att införa undantagsregeln. Ett ännu starkare skäl för undantagsregeln är det sedan1967 pågående Gautomålet i . Det är nämligen här fråga om ettpilotmål med fri rättegång och omfattande ett fyrtiotal samebyar från ,, , och . Här är alltså staten stämd avalla samer och samebyar på äganderätten i ett prejudikatmål, där kronan ingåtti svaromål genom kammarkollegiet. I ett sådant läge bör självklartinte fatta beslut om en lagändring, som i realiteten kommer att ha betydelseför pågående domstolsförhandlingar. Låt mig nämna, herr talman, att förre jusfifieministernSven som chef för avvaktade med enutredning just på grund av pågående domstolsförhandling. Meningen med pilotmålär just att man skall vila med andra rättegångar och åtgärder, medan pilotmåletavgörs, och kammaren bör också observera att det här går att få fri rättegångbara i ett pilotmål. Utskottet hävdar att motionärernas påstående att det nuföreliggande lagförslaget skulle innebära ett ingrepp i pågående Gautomålsaknar fog för sig och hänvisar till att, såvitt det gäller sådan mark somomfattas av detta mål, det inte föreligger några problem. Utskottet hänvisarsålunda till bestämmelserna i 19 kap. 20 § jordabalken, där det sägs att omtalan väckes om bättre rätt fill fast egendom, skall anteckning härom göras ifastighetsboken. Inkommer därefter en ansökan om lagfart, skalllagfartsansökan förklaras vilande enligt 20 kap. 7 § jordabalken. Påmotsvarande sätt skall en ansökan om inteckning eller om andra inskrivningarförklaras vilande, om en rättegång om äganderätten pågår. På inskrivningsdomaren vilar sålunda ett mycket stortansvar, och utskottet påpekar att "det får ankomma på inskrivningsdomarenatt iaktta särskild försiktighet vid prövningen av om undantagsregeln skallkunna tillämpas i fråga ominskrivningsåtgärder på sådana områden av sameallmänningarna däräganderättsfrågan inte prövats". Utskottetmedger att det i många fall kan bli aktuellt för inskrivningsdomaren att iärendet infordra vederbörande samebys yttrande, men utskottet anser inte attnågon särskild föreskrift om kommunikafion med samebyn i inskrivningsärende,som motionärerna yrkar, bör införas. Ursamernas synpunkt, herr talman, innebär emellertid det avgörande som läggs iinskrivningsdomarens hand en klar försämring jämfört med nuvarande rättsläge.Inskrivningsdomaren är ju, som redan påpekats här, ingen rikfig domstol -inskrivningen är mer av traditionella skäl knuten till domstolsmyndigheten.Hos inskrivningsdomaren prövas sålunda blott formalia. Det går t. ex. inte attföra vittnesbevisning där. Detta gör att inskrivningsdomarens verksamhet merliknar ett administrativt förfarande - ungefär som hos . Det är ocksåbetecknande, herr talman, att unga och oerfarna notarier börjar sin karriär påden mindre viktiga befattningen som inskrivningsdomare. Ursamernas synpunkt innebär lagförslaget obestridligen ett undandragande avderas möjlighet till domstolsprövning. Utskottetpekar avslutningsvis på vad flera remissinstanser framhållit, nämligen"att staten varit restriktiv med försäljning av mark ovanförodlingsgränsen i och och att sådana försäljningari praktiken alltid prövats av regeringen efter att bl. a. berörd sameby blivithörd och rennäringsdelegationen vid vederbörande lantbruksnämnd yttrat sig.Utskottet finner det angeläget, att även i fortsättningen försäljningsärendenaprövas av regeringen, och utskottet förutsätter att berörd sameby blir hörd iärendet." Medhänsyn till vad anfört inför utskottet understrykerutskottet "vikten av att samebyn kopplas in i ärendet på ett tidigtstadium och inte först när erforderliga köpehandlingar upprättats". Men,herr talman, de av utskottet här framförda synpunkterna är ingen garanti föratt samebyarna verkligen blir hörda på ett tidigt stadium. Samerna har långerfarenhet av hur litet deras intressen blivit tillgodosedda i dylikasammanhang, när staten sålt ett litet stycke mark än här, än där, allt medanmyndigheterna skyllt på att berörda samer varit så svåra att nå. Ja,herr talman, hur skall man kunna nå samerna när de alla dragit till fjälls ochstaten inte anser sig ha fid att vänta på deras återkomst! Därför är det såvikfigt vad mofionärerna yrkar, nämligen att en särskild föreskrift införs omkommunikation med samebyn i inskrivningsärenden. "Hörande" gersamerna blott en supplikantposition, för att uttrycka sig väldigt fint. Förstdomstol kan ge dem en verklig effekt. Men staten vill ju fill varje prisundvika en domstolsprövning - det är vad hela detta ärende visar. Det kan i detta sammanhang erinras om att det var tack vare motion 137som fick möjlighet att inför utskottet framförasina synpunkter på propositionen. m. justitiekanslern, som ju är statens talesman i rättegångarna med samerna,har, som utskottet mycket riktigt påpekar, ifrågasatt ett lagfästan- Undantagfrån lagfartskravet beträfr fande vissa äldre förvärv Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv de avgällande praxis rörande regeringens tillståndsgivning för att ge samerna bättregarantier mot för dem menliga försäljningar. Även kammarkollegiet har tagit uppfrågan om införandet av en bestämmelse i förordningen om försäljning av statentillhörig egendom m. m. Men utskottet nöjer sig, herr talman, tyvärr med att blottförutsätta "att regeringen kommer att utan särskilt tillkännagivande frånriksdagens sida överväga denna fråga". Det är verkligen, herr talman, ettanspråkslöst utskott som formulerar ett berättigat samekrav så vagt! Utskottetborde i sin skrivning självfallet ha begärt att regeringen omprövar dennafråga. Med hänvisning tillden kritik som jag härframfört mot lagutskottets betänkande - en kritik som ingalunda är fullständig- kan jag omöjligen instämma i utskottets sammanfattningsvis gjordakonstaterande att propositionens lagförslag inte på något sätt innebär attsamernas intressen träds för när. Samernas önskemål har ingalunda, som utskottet hävdar,blivit i görligaste mån tillgodosedda. Utskottets erinran om att en särskildutredning tillsatts för att pröva frågan om samernas rättsliga ställning,där man har möjlighet att ytterligare överväga de nu aktuella frågorna, omdetta skulle befinnas erforderligt, är ju tvärtom en erinran om utskottetsotillfredsställande handläggning av lagförslaget! Det riktigaste hade givetvis varit att avvakta dennautredning innan utskottet behandlat propositionen. I alla andra sammanhangåberopas ju alltid utredningar som hinder för att ta ställning till besvärligafrågor. Varför har man inte gjort det i detta fall, där det så uppenbart varitmotiverat? Jag kan inte se annat, herr talman, än att innebörden avlagutskottets betänkande nr 30 är att utskottet förutsätter att staten skallutfärda köpebrev på del av sameallmänning. registrerad fastighet, till' annan -privat eller kommun - utan förbehåll, och detta trots att staten vet att statenär stämd av alla samer och samebyar pä äganderätten i ett prejudikat- ochpilotmål, det s. k. Gautomålet. där kronan ingår i svaromål genomkammarkollegiet mot alla kärandena. I en ekonomisk rättshandel mellan enskildavore utfärdandet av ett dylikt köpebrev bedrägeri. Saken kan inte bedömasannorlunda när staten utfärdar köpebrevet. Om kammaren beslutar i enlighet medutskottets förslag, kommer att ta denna fråga tillprövning inför i som brott mot bl. a. artiklarna 6, 13och 14 jämte tilläggsprotokoll i den europeiska konventionen om de mänskligarättigheterna. Av artikel 6 framgår klart att inskrivningsmyndigheten inte ären sådan domstol med offentlig rättegång som krävs.- Följaktligen kan stateninte utfärda köpebrev å samemark förrän staten- har vunnit Gautomålet ellerförlikning träffats med kärandena i målet. Beträffande motion 136 slutligen påpekar utskottet attkammarkollegiet i sitt remissyttrande till utskottet framhållit attströängsrättigheternas anknytning till fastigheterna är av sådan karaktär attden nu föreslagna lagändringen inte kan påverka ströängsrättens innehåll ellerbestånd. Utskottet delar glädjande nog detta mycket viktiga påpekande. Jag vill sluta mitt anförande, herr talman, med att sättaett kors i taket för denna motion, söm gäller vaktslående om enskild äganderättoch som kommer komniunisterna. med soniförsta namn. Den är värd ett understrykande, allra helst som utskottetsuttalande beträffande sameallmänningar inte återkommer i utskottets slutsatsereller kläm. 68 (): Jag har ingen som helst anledning att erinranågot mot den historiebeskrivning som gjorde när det gällersamernas ställning. Jag har all respekt för dem som kämpar och arbetar förminoriteter av olika slag. Jag är själv uppvuxen mycket nära samer. så jagkänner väl till situationen. Däremot är jag kanske litet mer förvånad över HugoHegelands argumentation. Jag vill i och för sig gärna tacka honom för att hansade att utskottet har varit anspråkslöst. Det är klädsamt för ett utskott attvara anspråkslöst - det gäller f. ö. bäde utskott och enskilda politiker. Jagförstår däremot inte jämförelsen mellan detta förslag från utskottets sida ochangiverilagen. Jag skulle vilja påstå att lagutskottet, vilket vi också harförsökt redovisa, har gjort en utomordentligt noggrann analys av detta problem. har egentligen gjort mig en tjänst genom attåterge en lång rad citat ur utskottsbetänkandet som jag hade tänkt åberopa tillstöd för utskottets ställningstagande. befriar han mig från att uppehållamig vid dem. Jag tycker nämligen att de citat som han återgav, bl. a. när detgäller Gautomålet, mera styrker lagutskottets ställningstagande än den synpunktsom här har framfört. Propositionen går faktiskt, jag vill gärna hävda det. utpå att återställa rättsläget till förhållandet före , då dennya jordabalken trädde i kraft och detta undantag från lagfartskrav när detgäller äldre förvärv inte togs med. Det var helt oavsiktligt, och det framhållsockså från utskottets sida. Den proposition som lades fram avregeringen hade varit ute på remiss i olika sammanhang. Även lagrådet hadegranskat förslaget och hade i princip inget att erinra mot det. Så väcktes dä motioner, dels av m. fl.angående ströängar, dels av och angående samerna. Utskottet var då mycket noga med att också ta in yttrandenfrån justitiekanslern. kammarkollegiet, lantbruksstyrelsen och domänverket.Samtliga avstyrkte bifall till motionen. Vi inhämtade också synpunkter fränSvenska samernas riksförbund. Deras ordförande och juridiska ombudsman harockså varit på en hearing i utskottet och där redovisat sina synpunkter. Först efter det att vi hade gjort denna noggrannagenomgång av ärendet gick utskottet till en sakbehandling. Jag vill understrykaatt utskottet, liksom motionärerna, finner det angeläget att samernasrättigheter beaktas. Undanlag från lag-fa ris k ra vet beträffande vissa äldreförvärv Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv ocksåstarkt betonat det i betänkandet. Eftersom samerna hävdar - det gjordes också vid den hearingsom vi hade - att det har inträffat att samebyn hörts först efter det attexempelvis ett köpeavtal i prakfiken redan har genomförts eller avslutats,förutsatte vi att berörd sameby i framfiden verkligen skall bli hörd i ärendet. Även om har citerat ur betänkandet, villjag, herr talman, citera några rader från vad utskottet säger; "Sammanfattningsvis konstaterar utskottet attpropositionens lagförslag inte innebär att samernas intressen träds för när.Genom utskottets uttalanden om lagens tillämpning och om handläggningen avförsäljning av berörd mark får samernas önskemål anses ha blivit i möjligastemån tillgodosedda. Utskottet vill också erinra om att en särskild utredningtillsatts för att pröva frågor om samernas rättsliga ställning.Utredningen har, om detta skulle befinnas erforderligt, möjlighet att ta uppfrågor som rör handläggningen av ärenden om försäljning av mark påsameallmänningarna." Det finns i detta läge ingen som helstmöjlighet för mig att gå in på alla de tekniska detaljer som härtog upp. Jag ber att helt kort få yrka bifall till lagutskottets enhälligahemställan. 69HUGO HEGELAND (m); Utskottets ordförande tyckte att det varklädsamt för ett utskott att vara anspråkslöst. Det anser inte jag när detgäller att slå vakt om den enskilda äganderätten, för det är det frågan i grundoch botten gäller. Jag tog angiverilagen som exempel därför att den ligger såväldigt nära i tiden. Det finns andra exempel där gången varit likartad och därman i full enighet -alla remissinstanser har tillstyrkt - kommit fram fill attett fattat beslut var felaktigt. hävdar utskottsordföranden att det bara är fråga om attåterställa rättsläget till det som rådde före , alltså innanden nya jordabalken kom till. Poängen är ju - och detta är invändningen frånsamernas sida - att rättsläget har förändrats dels till följd avskattefjällsmålet, som avslutades , dels fill följd av pågående Gautomål. Handlingarna är väldigt tekniska, och det är svårt attsätta sig in i dem. Detta är inte på något sätt mitt specialområde. GerhardHafström, som är professor emeritus i rättshistoria, vardjupt upprörd överutskottets skrivning och ännu mera över propositionens. I det läget förmåddesjag att föra opponenternas talan. Varför är det så bråttom, herr utskottsordförande, attfatta beslut om undantag från lagfartskravet? Varför kan man inte vänta tillspågående rättegång, det s. k. Gautomålet, är avslutad? Ingen kan väl bestridaatt det i den här kammaren fattade beslutet naturhgtvis, avsiktligt elleroavsiktligt, kommer att påverka den rättegången. Framför allt kommer det attpåverka de inskrivningsdomare som har att handlägga lagfartsbevis. Det ärbetecknande, herr talman, att vi här har en ny lag , jordabalken, sominte Inskrivningsdomare följde äldre regler ända tills vi fick ettutslag av högsta domstolen 1981, att man inte får förfara på detta sätt, attdet inte stämmer överens med jordabalken. Utskottsordföranden säger nu att det var ett förbiseendeatt man inte gjorde undantag beträffande lagfartskrav för staten i fall därstaten inte kan bevisas vara ägare men ändå göra anspråk på äganderätt tillmarken. Det är en förmodan från utskottets sida attdet var ett förbiseende. Det finns ingenting som kan styrka detta. Det kanmycket väl ha varit avsiktligt. Det kan ha varit sä att lagskrivarna, när deskrev den nya jordabalken, ansåg att samma skyldighet måste gälla även förstaten att förete en lagfartshandling vid försäljning av mark. Det är därförmotiverat av samernas organisationer att gå vidare till ochåberopa konventionerna om de mänskliga rättigheterna för att i varje fall få eninternationell prövning av detta ärende. Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 7 § Anmäldes och bordlades 1982/83:159Ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) m. m. (begränsning av redares ansvar, befordran av passagerare) 1982/83:170 Vissaändringar i reglerna om uppbörd av arvs- och gåvoskatt, m. m. 8 §Anmäldes och bordlades Motionerna 1982/83:2334av m. fl. 1982/83:2335 av m. fl.1982/83:2336 av 1982/83:2337 av m.fl. Förslag om tilläggsbudget III tillstatsbudgeten för /83 (prop. 1982/83:125) 1982/83:2338 av m.fl. 1982/83:2339 avChrister Eirefeh m.fl. 1982/83:2340 av och /83:2341 av och /83:2342 av m.fl. 1982/83:2343 av tn. 1982/83:2344 av och 1982/83:2345 avKenth Skårvik 1982/83:2346 av m. fl. 1982/83:2347 av LarsWerner m.fl. Vissa varvsfrågor, m. m. 1982/83:147) 1982/83:2348 av Per m. fl. m.(prop. 1982/83:151) 11 protokoll 1982/83:116-118 Nr 117 1982/83:2349 av m.fl. Onsdaeen den /83:2350 av och 13aoril 1983 1982/83:2351 av ochMonica _ 1982/83:2352 av m.fl. Meddelandeom Ändrade regler om förvärv avhyresfastigheter m. m. 1982/83:153) interpellation 1982/83:2353 av m. fl. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. (prop.1982/83:162) 9 § Meddelande om interpellation Meddelades att följande interpellation framställts 1982/83:115 av () fill kommunikationsministern om förbättrade marktransporter till : kommer vidLinjeflygs utflyttning att vara en av störstaarbetsplatser. Närmare 8 000 personer kommer att arbeta på flygplatsen. Mångaav dessa kommer att ha oregelbundna arbetstider med därmed förknippadesvårigheter att ta sig till och från sitt arbete. Vidare skall ca 20000 passagerare -huvudsakligen via allmänna kommunikationer - förflytta sigtill och från flygplatsen. De allmänna kommunikationerna till och från Arlandaflygplats är bristfälliga. Busstrafiken tar onödigt . Riksdagsbeslutet att överflytta Linjeflygs jettrafik frånBromma till grundar sig på motion 1980/81:113 avgiven av OlofPalme m. fl. I motionen yrkades bl. "att jettrafiken på senast flyttas till , att uttala att snabbusstrafiken mellan ochArlanda och senast vid utflyttningen av jettrafiken från Brommaförändras i enlighet med vad som anförts i motionen, att uttala sig för att en järnvägsförbindelse kommer tillstånd mellan och samt begära att denna fråga snabbutreds aven särskild utredningsman." majoritet beslöt attLinjeflygs jettrafik skall flyttas till . Beträffande denavgörande frågan om kollektivtrafiken city-Arlanda flygplats biföllriksdagen en socialdemokratisk reservation, med bl. a. följande lydelse;"Även enligt utskottets uppfattning är en absolut förutsättning för attlinjetraflken skall kunna flyttas över från till attkollektivtrafikförbindelserna mellan och Arlandaförbättras." Iproposition 1981/82:98 angående vissa luftfartspolitiska frågor behand- a. Linjeflygs överflyttning av jettrafiken tillArlanda.