prot · G609150 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:150 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 1 § till styrelsen för Stiftelsen Företogs val av fem ledamöter ochfem suppleanter i styrelsen för Stiftelsen . 1 TREDJE VICE TALMANNEN: Styrelsen för Stiftelsen bestårav elva ledamöter, valda för av . Styrelsen förnyas successivtvart tredje år med val den ena gången av sex ledamöter och följande gång av femledamöter. står fem ledamöter jämte personliga suppleanter i turatt avgå. Valberedningen har efter föreskrivet samråd enhälligt godkänt engemensam lista av utseende som framgår av en till kammarens ledamöter utdeladpromemoria. Den avlämnade gemensamma listan upplästes av tredje vice talmannen ochgodkändes av kammaren, varvid befanns att följande personer, vilkas namn i härangiven ordning upptagits på listan, valts för tiden frän valet till dess nyttval förrättats under sjätte året härefter: ,() riksdagsledamot , () riksdagsledamot , () riksdagsledamot personligasuppleanter Rosqvist, () riksdagsledamot Hagård, () riksdagsledamot Sandéhn, () riksdagsledamot Nr 150 2§ Justerades protokollen för den10 innevarande månad. 19 mai1983 Upplästes följande inkomnaskrivelse: Åtgärder för teko- T"'" . industrin mm J8 anhåller härmed om entledigandefrån mitt uppdrag som riksdagsman fr. o. m. . j Kammaren biföll denna anhållan. 4 § Föredrogs men bordlades åter Socialförsäkringsutskottetsbetänkanden /83:24 och 27 betänkande 1982/83:34Näringsutskottets betänkanden /83:41 och 43 5 § Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 1982/83:42om åtgärder för tekoindustrin, ni; m. 1982/83:130 delvis), 1982/83:29om vissa åtgärder för tekoindustrin (prop. 1982/83:130 delvis) 1982/83:42om åtgärder för tekoindustrin såvitt avser anslag till m.m. (prop. 1982/83:130 delvis). 2 TREDJE 'VICE TALMANNEN: betänkande 42, arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 29 och skatteutskottets betänkande 42 debatteras i ett sammanhang,och yrkanden beträffande dessa betänkanden får framställas under den gemensammaöverläggningen. 3 (): Socialdemokraterna har ingen genomtänkttekopolitik. Regeringens tekoproposition är dessutom ett exempel påsocialdemokraternas svekpolitik. Förslagen visar betydande brister på konsekvens ochsamstämmighet i fråga om mål och medel. Samma brister kännetecknar handlandetsåväl i oppositions- som i regeringsställning. handlinghar man gjort avsteg från sina förslag i regeringspropositionen. Pä punkt efter punkt lämnar socialdemokraterna krav som dedrev hårt i opposition. Äldrestödet minskas, tvärtemot fidigare krav. Dentotala anslagsnivån höjs ej, trots tidigare löften, inte minst i valrörelsen.Den handelspolitiska omläggningen som de tidigare krävde har frångåtts. Denprissättningsmetod de velat tvinga fram har hänskjutits till en allmänt hållendiskussion. I praktiken ger regeringen också upp de produktionsmål som debattentidigare i sä hög grad har gällt. Regeringen ägnar sig nu ät en gissning, attproduktionsminskningen skall kunna bromsas upp. Regeringen påstår att dess åtgärder är"offensiva". Men en åtgärd är inte offensiv därför att den får ensådan etikett och är beslutad av byråkrater och politiker i som intekan driva företag. Regeringens förslag är en fortsättning på äldresocialdemokratisk reglerings- och subventionspolitik, där det selektivainslaget nu får öka. Det innebär en ökad centralstyrning av branschen. Tekobranschen är arbetsintensiv, trots omfattanderationaliseringar. Konkurrenskraften minskas genom socialdemokraternas ständigahöjningar av löneskatten. Över huvud taget är regeringens skattepolitik farligför tekonäringen. Genom att den privata efterfrågan pressas ned till förmän förden offentliga minskas den inhemska marknaden. Regeringen vill fä oss att tro att den försöker skära nertekostödet. I själva verket anslås nästan samma totalbelopp nästa budgetår.Visserligen prutar regeringen på äldrestödet, men det selektiva stödet höjs istället. Det är en felaktig strategi, eftersom det selektiva stödetoftast går till de företag som har de sämsta framtidsutsikterna. Vi moderater föreslår i stället en mycket hård prutning påanslagen för selektiva åtgärder, kombinerat med en mjukare nedtrappning aväldrestödet till samma lägre nivå för /86 som. Denna uppläggning innebär att vi för nästa budgetär sparar drygt 59milj. mer än regeringen. Det går nämligen att göra större besparingar i stödet tilltekoindustrin än dem som regeringen föreslagit. Åtgärder för generella insatsermåste vidtas, i stället för de byråkratstyrda selektiva åtgärderna. Den ekonomiska politiken måste inriktas på att undvikakostnadshöjande stegringar i löneskatter och andra pålagor som försämrarmöjligheterna till konkurrens. Även facket måste, om sysselsättningen skallförbättras, ta ett större ansvar i sin lönepolitik. Kostnadsläget inomtekonäringen måste stämma bättre överens med förhållandena i andra länder. Omfattande besparingar i den offentliga sektorn måsteockså genomföras för att skattesänkningar i stället för skattehöjningar skallbli möjliga. Inga företag vill göra några investeringar om integrundkalkylen är positiv. Myndigheter har inte så goda insikter att de kanfatta beslut i detaljfrågor. Selektiva åtgärder leder dessutom tillsnedvridningar av konkurrensen och ofta till att de ekonomiskt svagasteföretagen får de största statssubventionerna. Den framtida och mer lönsammasysselsättningen hotas av de selektiva branschstöden, som konserverar enföråldrad företagsstruktur. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. De statliga insatserna pä tekoområdet måste under allaförhållanden vara så utformade att en konkurrens på likvärdiga villkor ständigtkan upprätthållas mellan alla branschföretag. Det statliga Eiser får underinga förhållanden ges konkurrensfördelar framför enskilt ägda företag. Otaliga utredningar har konstaterat att tekoindustrinshuvudproblem är en alltför svag kostnadsmässig konkurrenskraft. Den svenska tekoindustrin har ett lönekostnadsläge somligger under industrigenomsnittet, medan ett gap på mellan 25 och 35 %är vanligt i konkurrerande industriländer. För alla med insikt om näringslivets villkor är detuppenbart att kostnadshandikapp i den storleksordningen omöjligen kankompenseras med aldrig så sofistikerad marknadsföring och produktutvecklingeller liknande insatser - allra minst pä en hårt prispressad konsumentvarumarknadmed internationellt likartad produktionsteknologi. Hade problematiken varit så enkel, skulle exportindustrinsnödvändiga ' expansion ganska lätt ha kunnat åstadkommas med några hundraselektiva 'marknadsföringsmiljoner - och då hade den stora devalveringen varitöverflödig, och vi hade kunnat besparas den ökning av statsskulden, denförsämrade köpkraft och andra negativa effekter som den medförde! Sänkta skatter - arbetsgivaravgifter och stats- ochkommunalskatter i övrigt - innebär positiva effekter på kostnadssidan iföretagen. ökar köpkraften, om konsumenterna får behålla mer av sinaintjänade löner. När regeringen lägger ökande skatte- och avgiftsbördor påhushållen till förmån för mer svängrum i den offentliga sektorn, minskar denprivata efterfrågan. Den inhemska efterfrågan måste ges ett ökat utrymme medåtgärder som går i motsatt riktning. är det endast en positivutveckling i företagens resultaträkningar som kan lägga grunden till enframgångsrik och i ordets rätta bemärkelse "offensiv" tekoindustri. Genom bestämmelserna i multifiberavtal har mankunnat hålla nere importen av lågprisvaror. Mycket talar för att denna import istället har ersatts av import från EG- och EFTA-länderna. När importörernaavstängs frän de billigaste leverantörerna har de vänt sig till de nästbilligaste. Mellanskillnaden i priset får naturligtvis konsumenten betala. Detkan röra sig om en merkostnad på bortåt 2 miljarder . Importen frånFinland och är också större än den totala u-landsimporten. Regeringen förordar i propositionen skärpta restriktionermot lågprisimporten. Vidare vill man ha inskränkningar i hemtagningsrätten. Dessutomskall särskilda "tekopoliser" finnas inom tullen, vilket får ansesvara avsikten med den förstärkning av personal som föreslås ipropositionen, och slutligen gör utskottsmajoriteten ett vagt uttalande omprisövervakning med anledning av ett motionsyrkande. Allt det här, herr talman, innebär mera byråkrati och merakrångel utan att ge tekobranschen de varaktiga förbättringar som är nödvändiga.Det kan pä goda grunder ifrågasättas om dylika restriktioner i längden kan lösade långsiktiga problemen, då importen från EG och EFTA även kommer att vara tullfri och icke vara utsatt för någrakvantitativa begränsningar. I och för sig är en förstärkning av tullverketspersonal behövlig, men från andra utgångspunkter. I dagens läge är det meraangeläget att tullen får ökade möjligheter att hejda införseln av narkotikatill . Vinsterna av den svenska tekopolitiken har skördats av företag iEG och EFTA. Förlorarna är de svenska konsumenterna. Vi har tidigare från moderat håll föreslagit att enuppdelning av Eiser i mindre enheter bör göras och en privatisering genomföras.Vi upprepar nu detta förslag i vår motion. Kommer regeringen att följa dettaråd? Jag ställde frågan till statsrådet i dennatalarstol, men fick inga riktiga svar. Jag upprepar frågan på nytt, dåindustriministern om har möjlighet att ge besked i talarstolen. Regeringen har ännu så länge inte förmått sig till att draslutsatsen att ett flertal företag redan nu borde fä övergå till privat driftför att de skall kunna motsvara kraven från det förändrade samhället ochsamtidigt påskynda sitt eget finansiella tillfrisknande. Så länge som företagenbehåller sin status som statsägda företag, som enligt industriministern"inte kan göra konkurs", kommer de att utgöra en alltför betungandebelastning för Statsföretag och därmed för staten. Utan tvivel har de enorma industrisubventionerna försämratstatsfinanserna, bromsat den nödvändiga strukturomvandlingen inom industrinoch försämrat villkoren för de konkurrensutsatta delarna av näringslivet - ochallt detta utan att de långsiktiga överlevnadsmöjligheterna för de branscheroch företag som fått miljardstödet har förbättrats. Företag med uppenbart godaframtidsmöjligheter, t. ex. företaget i , har offrats pågrund av en missriktad övertro på Eisers överlevnadsmöjligheter. De ytterligaremiljoner som skall späda pä dessa utgifter kommer sannolikt att rullas ner isamma förlusthäl som . Det är den mest troliga konsekvensen avStatsföretags nu aktuella "satsning" på Eiser. Rekonstruktionsarbetetmåste, som vi anför i vår reservation 21, baseras på en försäljning av företagtill icke statliga intressenter. Åtgärder för att förbättra näringslivets villkorinnefattas i en politik som stärker marknadsekonomins funktionssätt och somlägger grunden till ett förbättrat konkurrensläge. Jag hänvisar i detsammanhanget till vad vi från moderata samlingspartiet har anfört i våra motionerom den ekonomiska politikens inriktning, om näringspolitiken och omarbetsmarknadspolitiken. Det synsätt som redovisas i dessa motioner utgörsjälvklara utgångspunkter för vår bedömning av den nu aktuellatekopropositionen. Det viktigaste för oss är en politik som generelltförbättrar näringslivets konkurrenskraft. Därför har vi konsekvent motsatt ossregeringens skattehöjningar, och vi föreslår i stället sänkningar.Kostnadsläget skall pressas ned - inte bara för tekoföretagen utan för allaföretag. För oss är det viktigare att sänka arbetsgivaravgifternagenerellt än att satsa pengar på ett specialdestinerat stöd till en endabransch. Detta är möjligt om man koncentrerar åtgärderna pågenerella insatser i stället för pä byråkratstyrda selektiva åtgärder. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. inrikta den ekonomiska politiken på att undvika stegringari löneskatter och andra pålagor som höjer kostnadsläget och försämrarkonkurrensförutsättningarna. Slutligen måste man genomföra omfattandebesparingar i den offentliga sektorn för att möjliggöra skattesänkningar istället för skattehöjningar. På det viset kan man förbättra den totalahemmamarknaden och , avsättningsmöjligheterna för tekonäringen. Regeringens proposition måste därför när det gällerriktlinjerna för den framtida tekopolitiken avslås av . Ett nyttförslag bör upprättas där selektiva industri- och branschpolitiska stödformeravvecklas till förmån för generellt verkande åtgärder av den typ jag pekatpå. Under avvaktan på att ett sådant förslag utarbetas bör äldrestödetbibehållas på nuvarande bidragsnivå och därefter trappas ned ienlighet med det förslag som vi angett i vår motion. Jag ber med det anförda att få yrka bifalltill reservationerna nr 1, 4, 5, 7, 9, 10, 11, 12, 15, 17, 21 och 23. 4TAGE (): Teko är alltfort en viktig industribranschför . Trots betydande problem arbetar nära 30000 människor i ca 650 produktionsenheter inom branschen. I vissa regioner,främst i , är teko den dominerande industrigrenen. Men även iandra kommuner är man starkt beroende av konfektionsindustrin, exempelvis i minegen hemkommun , där teko direkt och indirekt sysselsätter en mycketstor del av kommunens invånare. När den framtida tekopolitiken formas är det viktigt attden som utgångspunkt har tekoindustrins allmänna betydelse för landets ekonomioch sysselsättning, dess särskilda betydelse i vissa regioner samt deförsörjnings-mässigt betingade målsättningar för branschen som måste finnas. Den långsiktiga tillbakagängen inom teko har medfört vissaproblem för branschen. kan man dock notera en del positivautvecklingstendenser, som borde kunna utgöra grund för en framtidstro. Inte minstviktigt har varit att man utnyttjat systemet med ungdomsplatser och den nyamöjligheten till provanställning, vilket har medfört en icke obetydlignyrekrytering av unga människor till branschen. Ett viktigt inslag i enlångsiktig tekopolitik måste vara att bygga vidare på sådana positivatendenser. Detta måste också läggas som grund när man skallfastställa målen för den framtida tekopolitiken. Från sida kan vi inte ge avkall pä denmålsättning som antogs 1978 och som innebär att produktionsvolymen skallmotsvara en svensk marknadsandel för tekovaror på hemmamarknaden om . Det har sagts att detta att knyta målsättningen till ettvisst procenttal är en sifferlek. Jag kan inte hålla med om det. Jag menarattdet tvärtom ärså att om eller när man överger målsättningen frän 1978. somangavs i siffror, sä överger man också ambitionsnivån från det tillfället. Ochdet tror jag skulle vara ödesdigert för tekoindustrin. Dessa synpunkter har vifrån sida redovisat i reservation nr 2 i näringsutskottetsbetänkande nr 42. Den socialdemokratiska regeringen har sä småningom kommitfram till ungefär samma målsättning efter att tidigare under något halvår haredovisat synpunkter som gjorde att det kunde antas att man inte var helt enigom att stå kvar vid målsättning. Regeringen sätter i sin argumentation i propositionen stortilltro till devalveringens effekter. Det är helt klart att devalveringen gerkostnadsfördelar i , men för tekoindustrin gäller att man arbetar meden hög andel importerade insatsvaror, detta som en förutsättning för atttekoindustrin över huvud taget skall kunna överleva. För sådana företag där andel import är en förutsättning för verksamheten eliminerasdevalveringens positiva effekter i betydande grad. För att vi skall nåmålsättningen när det gäller tekoindustrin fordras givetvis en offensivtekopolitik. Det fordras att vi är beredda att vidta industripolitiskastödåtgärder, och det är viktigt att åtgärderna vidtas på ett riktigt sätt.Frän vår sida har vi sagt att dessa stödåtgärder inte får minska - framför alltfår inte de generella stödåtgärderna minska. Vi för i reservation nr 4 fram kritik mot den i propositionenföreslagna kraftiga ökningen av det selektiva branschstödet till tekoindustrin,som vi tycker är felaktigt, då man är beredd att göra neddragningar idet generella stödet. Här tänker jag främst på äldrestödet, som vi inte harbehandlat i näringsutskottet. Vi tycker det finns anledning att slå vakt omäldrestödet, och den frågan kommer att behandlas i ett senare sammanhang. Vimenar alltså att det finns anledning att slå vakt om sädana konkurrensneutralaåtgärder som det generella stödet innebär. När vi från sida är bereddaatt offra mera på äldrestödet är vi beredda att göra motsvarande nedtrappningav branschstödet. Det redovisar vi i reservation nr 6 i utskottets betänkande. Vi är dock inte beredda att göra en så kraftig nedtrappning som moderaternaföreslår och som har redovisat i sitt tidigare 'anförande.Vi tror att det skulle vara olyckligt att göra en alltför kraftig nedtrappningpä det sätt som föreslår och att det i den nuvarandesituationen kunde vara till stor nackdel för tekoindustrin. Vi för ungefär samma resonemang i reservationerna 7 och 8,som gäller lån till rationaliseringsinvesteringar inom tekonäringen. På denpunkten har den socialdemokratiska regeringen föreslagit 20 milj. kr. Vi harföreslagit 18 milj. kr., och moderata samlingspartiet 10 milj. kr.i sin reservation. Vi tyckeratt det är riktigt att man gör en nedtrappning ävenpä det här området, men vi tror inte att man kan gå sä fort fram som föreslås ireservation 7. En stor del av den svenska tekoindustrins bekymmer berorpå att den svenska marknaden har översvämmats av tekoprodukter som importeratstill lågpris frän andra länder. Från svensk sida har vi försökt att regleradenna lågprisimport med hjälp av multifiberavtal - till priset av ökandeimport, nedläggning av företag, friställning av anställda, sänktförsörjningsbered-skåp och ökade regionala problem. Således har manuppenbarligen inte lyckats. Om det skulle visa sig även i fortsättningen attmultifiberavtalen inte Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. fyller den uppgift som vi hade hoppats att de skulle göra.får vi söka oss in på andra vägar. Från sida är vi beredda attpröva möjligheterna att införa ett system med globalkontingenter. Vi harredovisat vår ståndpunkt i reservation 13. I reservationerna 16 och 18 behandlas frågan omförsörjningsberedskap och beredskapslagring. Vi menar att det i ett långsiktigtpositivt perspektiv är viktigt att den svenska marknaden inte krymps. Ipropositionen antyds en förändrad inställning till den svenskaförsörjningsstandarden, exempelvis i fråga om den s. k. krisgarderoben. Enligtvår mening skulle en omprövning allvarligt skada förutsättningarna för att viskall kunna vidmakthålla en framtidstro. Vi utvecklar detta i reservation 16. Sedan till reservation 18. I propositionen försläs 16milj. Det här förslaget, som densocialdemokratiska regeringen har lagt fram, har socialdemokraterna iutskottet gått ifrån och beslutat att avstyrka förslaget om 16 miljoner tillberedskapslagringen. I stället vill man använda dessa för att bättra pääldrestödet i viss utsträckning -dock inte i den utsträckning som vi tyckerhade varit angeläget. Det här har alltså skett under ärendets behandling iutskottet. För vår del kan vi inte acceptera en bortbantning av dessa16 miljoner till beredskapslagring. Vi har ansett att detta var någonting iregeringsförslaget som vi kunde acceptera. Vi tyckte att det var en viktigförutsättning för den fortsatta beredskapslagringen och utgjorde ett generelltstöd till tekoindustrin, något som var bra. Därför är det olyckligt att man nugör sä här. Både stödet till beredskapslagring och äldrestödet hade enligt vårmening varit nödvändiga. Vi tycker att det är en alltför snabb nedtrappning somnu föreslås. Låt mig slutligen, herr talman, säga - i den mån det inteframgått redan fidigare av mitt anförande - att vi från vår sida är angelägnaom att det statliga stödet till tekoindustrin inte trappas ned för snabbt, utanfår en utformning som gör att vi uppnår konkurrensneutralitet. Med andra ord ärvi angelägna om att ha mer stöd som verkar generellt och mindre stöd som verkarselektivt. Jag yrkar bifall till de reservationer i näringsutskottetsbetänkande 42 som vi centerpartister anslutit oss till. 5STEN () replik: Vårt ställningstagande i utskottet kritiserasav . Vi moderater har i utskottet prutat kraftigt på de selekfivabidragen. Jag beklagar att enighet inte har kunnat uppnäs i fråga omsynen pä angelägenheten av att i dagens statsfinansiella läge sä snabbt sommöjligt trappa ned industristödet, så att vi får ett ökat utrymme i denekonomiska politiken för generella skattesänkningar för att den vägen stärkaföretagens konkurrenskraft. I själva verket förhåller det sig så, att om man summeraralla yrkanden som framför i sina reservationer i de tre aktuellautskottsbetänkan- dena, finner man att bifall till dessa skulle innebärakostnader på 10 milj. kr. mer än det belopp som utskottsmajoriteten ochsocialdemokraterna har kommit fram till. Jag undrar hur skallkunna finansiera en sådan päspädning på industristödet. 6 () replik: ,Herr talman! Den kritik som tar åt sig av är den som jag framförtnär det gäller nedbantningen av branschfrämjande åtgärder. Jag sade att denkraftiga nedbantning som föreslår betraktar vi inom heltenkelt som alltför kraftig. Vi menar att de ekonomiska åtgärder som vi tvingatsvidta i tekonäringen inte får bantas ned alltförhårdhänt. Då kommer vi att få en utveckling inom tekobranschen som videfinitivt inte kan godta. Detta hänger naturligtvis i viss utsträckning samman medde olika mål vi har för branschens storlek. har numera konstateratatt man mycket väl kan räkna in exporten i den 30-procentigasjälvförsörjningsgraden. Man betecknar alltså med öppna ögon en ytterligarenedbantning av tekobranschen som möjlig. Det är detta som vi inte kan vara medom. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 7 () replik: Jag konstaterar att det ändå är fråga om ettcenterpartistiskt överbud i förhållande till utskottets förslag på 10 milj. kr.Om reservationer skulle bifallas av kammaren blir det, såvittjag förstår, svårare att få balans i den svenska ekonomin, eftersom statensutgifter till tekonäringen då skulle öka. 8 () replik; Enda möjligheten attfå en totalbild av dessa kostnader är att studera hela vårt ekonomiska paket.Man kan naturligtvis inte stirra sig blind pä vad som yrkas i ett endariksdagsärende, då det är sä mänga ärenden vi behandlar. Vi har ett ekonomisktalternativ som innebär en besparing på statsutgifterna med 21 miljarder kronorunder nästkommande budgetår. Där återfinns naturligtvis en del av de pengar dethär är fråga om - inte som en besparing utan som en belastning. 9CHRISTER EIREFELT (fp): ' Enligt uppfattning börtekopolitiken vägledas av konsumenternas intresse av billiga och bra kläder iett stort urval. vill vi poängtera att vi inte ser någon motsättningmellan detta konsumentintresse och svensk tekoindustris framtida möjligheter.Detta är alltså utgångspunkten för vårt förslag på tekoomrädet. Utredningar har konstaterat att klädkontot för entväbarnsfamilj skulle kunna vara . billigare per är. om fördeen annan tekopolitik. är mycket pengar, speciellt i tider medsjunkande reallöner. har många konsumenter av kläder - drygt 8 miljoner- men dessa 8 miljoner har ingen stark organisation som utövar påtryckningar påtekopolitiken. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. har däremot både företagen och de anställda itekobranschen. Det borde därför vara uppgift att se till attkonsumenternas berättigade intresse av ett stort, variationsrikt och prisvärtsortiment av tekoprodukter tas till vara. I en väl fungerande marknadsekonomibör det ytterst vara konsumenterna som styr utbudet av olika varor ochtjänster. Det finns också många tekoföretag i som lyckas välmed att tillverka och sälja produkter som konsumenterna vill ha. Det finnsflera exempel på framgångsrika företag som är konkurrenskraftiga genom kvalitetoch moderiktighet, både i och på utlandsmarknaderna. Den svenskatekoexporten är stor - är uppgick den till ivärde, med som främsta exportmarknad. Pä sikt menar vi att det endasätt som tekoindustrin kan klara sig på är genom offensiv marknadsföring ochkonkurrenskraftiga produkter.