prot · G60934 · 1982-12-31 00:00:00 — Handeln med blodplasma från är etf mindreproblem. Det råder överskott på plasma på världsmarknaden. Överskottet är ihuvudsak befingat av en inhemsk överproduktion i . obetydligamängder plasma kommer från utveckUngsländerna framkom vid etf under september1982 i UNIDO;s regi i hållet symposium om "NationalSelf-reliance in Blood and Bloodfractions for Developing Coun-tries". Beredskapsaspekten vid avspärrning är naturligtvis vikfig.Det torde dock inte vara någon större svårighet att i en sådan situationmotivera det svenska folket till ökad blodgivning. Av vad jag har sagt framgår att tillgången på blodplasmahar ökat väsentligt och aft denna ökning väntas fortsätta. Nyametoder har också utarbetats för tappning av blodplasma och framställning avblodkomponenter som innebär en bättre hushållning med blod. Lokalablodgivningskampanjer arrangeras och bör enligt min mening utnyttjas i störreutsträckning. Sådana kampanjer anser jag vara att föredra framförriksomfattande kampanjer, eftersom de kan anpassas bättre till de resurser somsfär till förfogande. Jag vill här också understryka att det är angeläget aftbredaste möjliga samverkan kommer fill stånd inom plasmaförsörjningsom-rådetmellan sjukvårdshuvudmän, berörda läkare, , KabiVitrum och STU. Om en landsomfattande blodgivarkampanj AnL 53 PÄRGRANSTEDT (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin interpellation. Tyvärr kom det mig till banda först för en dryg fimmesedan, vilket gör aft jag inte kunnat analysera det på def sätt som jag hadeönskat. Enligt reglerna skulle jag ha fått svaret i går. Defta är inte någotsom jag lägger statsrådet fill last. Sådana här missöden kan naturligtvisinträffa, och det är ingenting att göra åt. Men i annat fall hade jag kanske påett mera fylligt sätt kunnat kommentera svaret. Bakgrunden fill min interpellafion är att Sverigefortfarande har ett betydande utlandsberoende när det gäller blodförsörjning.Det är beklagligt ur flera synpunkter - naturligtvis ur beredskapssynpunkt menockså, tycker jag, med hänsyn till kravet på en internafionell solidaritet. Beredskapsskälet talar för sig självt. Visserligen är detrikfigt som statsrådet säger, att vi kan räkna med att få fiervilliga blodgivare i en krissituation. Men då gäller def att också ha enkapacitet uppbyggd för att kunna ta hand om def hela på ett rikfigt sätt, fördet går kanske infe alltid att ordna detta så snabbt. Därför är detnaturligtvis bättre om vi redan från början har ett system som innebär aft vi ärsjälvförsörjande på blodområdet. När def gäller den internafionella solidariteten tyckerjag att är ett sådant land som borde kunna klara sin egenblodförsörjning. Hälsofillståndef ligger på en hög nivå, och vi har storatekniska och medicinska förutsättningar för att klara den. Vi borde alltsåinte behöva tära på världsmarknaden. Visserligen är det rikfigt som statsrådetsäger, att det f. n. är ett överskott på världsmarknaden och att det infekommer särskilt mycket blod från till de rika länderna. Men defta ärvanskligt att lita på. Sådana här 3 protokoU 1982/83:34-37 Om en landsom-fatiande blodgivarkampanj överskotfssituationerkan förändras relafivt snabbt, och vi måste ju se frågan i ett långsikfigtperspektiv. Det rimliga måste dessutom vara aft snarare ärnetfoimporfö-rer än netfoexportörer av blod. Hälsofillståndef i gördet mofiverat att de får ett stöd från de rika länderna. De behöver bygga uppsin sjukvårdsapparat och måste alltså kunna öka sin användning av blodplasma.Samtidigt kan def just på grund av deras hälsotillstånd vara svårare för dematt få fram högvärdigt blod av inhemska . WHO har rekommenderat sina medlemsländer att blisjälvförsörjande med blod. Aft infe uppfyller kravet enligt denrekommendationen från tycker jag är mycket beklagligtmot den bakgrund jag har redovisat. Vi borde verkligen höra till de länder somkan uppfylla kravet fullt ut. Andra länder kan ha betydligt större svårigheteraft göra det. Som också framgår av statsrådets svar behövs det en ökningav antalet blodgivare med i storleksordningen för att vi skall uppfyllakravet. Därför måste def naturligtvis vara vår ambition aft åstadkomma defta.Statsrådet instämmer i det, men svaret är inte så upplysande när defgäller hur def skall gå fill. De tekniska lösningarna är naturligtvis intressanta. Enökad övergång till komponenfferapi förbättrar situationen - det är inget tvivelom den saken. Men def är tveksamt om detta räcker för att vi skall nå fram självförsörjning med blod inom en någorlunda rimlig tid. Jag tror att vi kanutgå från att vi också behöver en ganska kraftig ökning av antalet blodgivare iSverige. Visst är det riktigt som statsrådet säger i svaret, att omvi skall få fiera människoratt bli blodgivare, dä måste vi också ha möjligheteratt fa handom dem. Detta kan givetvis kräva vissa investeringar, och def kommeratt kräva personal. Men om man ser det i ett ekonomiskt perspektiv, borde visatsa resurserna på vår sjukvårdspersonal och bygga upp vår egen förmåga aft fahand om blodgivare hellre än att vi får ett importberoende, som naturiigtvisockså kostar pengar. Det är litet synd att statsrådet tydligen inteär beredd att ta några inifiativ fill samordnade insatser på det här området.Givetvis är def landsfingen som har ansvaret i avgörande grad, men vi vet attsituafionen varierar väldigt kraftigt mellan olika landstingsområden både närdet gäller kapacitet att ta emot blod och när det gäller insatser för att fånya blodgivare. Eftersom frågan om blodförsörjningen i sin helhet är avinternationellt intresse, borde det vara naturligt för statsrådet som ansvarigför hälso- och sjukvårdsfrågor att försöka samordna insatserna bättre, så attvi får en mera likartad situation inom landet och så att vi sammantaget kanuppnå självförsörjning. Jag tror att informationsinsatser som samordnas mellanlandstingen skulle få betydligt större genomslagskraft än isolerade, lokalakampanjer. Samordnade insatser kan ge mer än att vid etf fillfälle ha enkampanj i ett landstingsområde och vid ett annat ha en kampanj i ett annatlandstingsområde. Genom initiafiv från regeringens sida kanske man kan stimulerade landsfing som har släpat efter på defta område aft göra insatserför att komma i paritet med de bäst rustade landsfingen. Det borde varaönskvärt. Efter det aft man läst svaret blir slutfrågan: Är interegeringen beredd att ta initiativ för att vi någorlunda snabbt skall uppnå densjälvförsörjningsgrad som har rekommenderat, alltsåinifiafiv som sträcker sig längre än det som kan bli resultatet av dennaturliga tekniska utveckling som det har redogjorts för i svaret? Om en landsomfattande blodgivarkampanj AnL 54 Statsrådet : Först vill jag beklaga aft intefått interpellationssvaret . Jag hade utgått ifrån att def skulle gåenligt de sedvanliga rufinerna. 1 mitt interpellationssvar har jag givit en ganska utförligredogörelse för hur vi hanterar frågan om blodgivningen i . PärGranstedt säger att det är mycket olika i olika landsting. Det är ju så - dettagäller inte bara blodgivningen utan läkarförsörjningen över huvud taget - attvarje landsting är suveränt att besluta om detta. Låt mig säga att vi för någraår sedan i hade överläggningar med representanter för endel av regionblodcentralerna för att diskutera saken. Då avvisade man tanken pånafionella kampanjer och menade aft det var bäst att varje region fick driva enegen kampanj. Man måste kunna styra tillströmningen så att blodgivarna tas emotpå ett rikfigt sätt. Detta underströk man mycket kraftigt. Def är också så att def tillskottsom behövs gäller högkvalitativ blodplasma och inte helblod. Def finns jumöjlighet att öka plasmagivningen. Men det är här fråga om olika metoder ochförfaringssätt. Plasmagivare tappas med två tre veckors intervaller i motsatstill blodgivare som inte bör tappas oftare än . Defta kräverandra ekonomiska resurser, en annan utrustning och en annan ersättning. VidKarolinska sjukhuset sker sådan här plasmagivning. Jag kan naturligtvis vid dekontakter jag har med fa upp de här frågorna. Men jag trorannars att och jag är helt överens om def angelägna i att viskall följa den uppmaning som har gjort, aft vi skallarbeta målmedvetet i denna riktning - precis som jag har anfört i mitt som jagtycker mycket utförliga svar på interpellafion. AnL 55 PÄRGRANSTEDT (c): Låt mig först betyga att svaret förvisso ärutförligt och ger en bra beskrivning av dagsläget. Det sätter jag värde på. Meni min interpeUation efterlyste jag egentligen initiativ från statsrådets sida.Def är kanske på den punkten som svaret är litet magrare. Visst är det riktigt att landstingen är suveräna på dettaområde. Det är en suveränitet som vi skall slå vakt om. Men är vimedvetna om aft det finns också nationella intressen att ta vara på.Anledningen till aft vi i denna regering liksom i den förra har ett särskiltstatsråd med ansvar för hälso- och sjukvårdsfrågor, trots att landsfing och iviss mån kommuner svarar för det Om en landsomfattande blodgivarkampanj mesta på hälso- och sjukvårdsområdet, är att vi inser attdet här finns nafionella intressen att fa vara på. Därför tycker jag att det ärnaturligt att regeringen gör insatser för att vi skall få en jämnareblodförsörjning över landet och fotalf sett en självförsörjning här i landet. Statsrådet betygade att det är hennes vilja attvi skall uppnå den kapacitet som rekommenderas av Världshälsoorganisationen.Men vi tvingas ändå konstatera aft vi har en bra bit dit. Därför krävs, såvittjag försfår, insatser för att vi skall nå dit någorlunda snart. Vi når kanskemålet i alla fall, men då tar det fid. Och det är angeläget att vi når def såfort som möjligt. Def borde alltså finnas anledning för statsrådet fa upp regelrätta överläggningar med landstingen, gärna viaLandstingsförbundet, överläggningar som skall syfta dels till en utbyggnad avmottagningskapaciteten i de landstingsområden som är dåligt rustade på dettaområde, dels fill informationsinsatser i samband med att man bygger utkapaciteten. Jag inbillar mig aft informationsinsatserna kan bli effektivare omlandsfingen samordnar sitt arbete, så aft man går ut över hela landet,naturligtvis fortfarande gärna med landstingen som huvudmän för informationen.Men genom samordning kan man alltså få en större genomslagskraft. AnL 56 Statsrådet : Jag tror inte att och jag hardelade meningar om detta. Låt mig hänvisa till att den fråga som avslutarinperpellationen lyder: "Är statsrådet beredd att vidta åtgärder för enlandsomfattande kampanj för uppnående av en självförsörjning med blod iSverige?" Det är den frågan jag har svarat pä, och jag har pekat påaft det kanske infe är möjligt. Vi har vid överläggningar med en delblodgivarcenfraler fått den informationen att man tror att en sådan härlandsomfattande kampanj vore fel väg aft gå. Det är på def sättet. PärGranstedt, aft hälsovårdsminisfern tar regelbundna kontakter medLandstingsförbundet. Vi har också inom något som hetersjukvårdsdelegafionen, där man diskuterar olika frågor på det här området somär angelägna. Och vi kommer naturligtvis aft också i de överläggningarna ta uppdessa - det är vi helt överens om. och jag - angelägna frågor. AnL 57 PARGRANSTEDT (c): Min fråga gällde en landsomfattande kampanjeller, som jag uttryckt def på ett annat ställe i min interpellation, engemensam kampanj. Därav kanske det tydligare framgår att jag fortfarande anseratt landstingen skall ha huvudansvaret för en sådan här kampanj. Av svaret framgår - så tycker jag att def skall tolkas -att det stora problemet när det gäller en sådan kampanj är attmottagningskapaciteten varierar mycket från landsting till landsfing.Slutsatsen av detta bör vara aft man först och främst försöker stimulera delandsfing som släpar efter attbygga ut sin kapacitet, så att man får mer likartade förhållanden över Nr 34 Därmed har man lagt en grund för en mer samordnad Torsdaeen den informationsverksamheti form av en kampanj eller något liknande. Def faktumatt mottagningskapaciteten är för dålig är inte, tycker jag, någonanledning fill att infe göra något på det här området, utan vi får q ,j landsom- förbättra mottagningskapaciteten. Det måste vara vår ambition. Därigenom fattande blodgivar- lägger vi också den bästa grunden för att nå det mål som tydligen är kampani gemensamt, nämligen att vi skall, så snabbt som möjligt, kunna uppfylla Världshälsoorganisafionens krav på oss. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Föredrogs och lades till handlingarna Skrivelse 13 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1982/83:67fill kulturufskotfet 1982/83:68fill näringsutskottet 1982/83:69och 70 till socialförsäkringsutskottet 1982/83:71och 72 till trafikutskottet 1982/83:73till skatteutskottet 1982/83:74och 75 till näringsutskoftet 1982/83:76fill socialförsäkringsutskottet 1982/83:77fill lagutskottet 1982/83:78och 79 fill socialförsäkringsutskottet 14 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1982/83:80av m. fl. Tilläggsbudget I fill statsbudgetenför /83 (prop. 1982/ 83:25) 1982/83:81 av 1982/83:83av m.fl. 1982/83:84av och 1982/83:85av och 1982/83:86av och 1982/83:87av m. fl. 1982/83:88av m.fl. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. (prop.1982/83:50) 1982/83:89av m. fl. Vissa åtgärder för att förbättra skatteuppbörden (prop.1982/83:53) Nr 34 1982/83:90 av ochStig Josefson den Beskattningen av sfatsskuldväxlar m. m. 1982/83:58) 15 §Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1982/83:40av () fill ekonomi- och budgefministern om avdragsrätten ivisst fall vid beräkning av inkomst av annan fastighet: I syfte att sfimuleraenergibesparande åtgärder har införts statliga stödåtgärder i form av lån ochbidrag. Enligt 25 § 2 mom. kommunalskatfelagen får avdrag ej görasför kostnad för reparation och underhåll som utförs i samband med sådanombyggnad för vilken genom preliminärt eller slutligt beslut lån eller bidragbeviljats enligt förordningen om statligt stöd till energibesparande åtgärder.Tidpunkten för utbetalningen av lån eller bidrag är ovidkommande. Prakfiskt innebär defta ej förväntade komplikafioner,speciellt för hyresfastigheter. Tiden från lånets/bidragets beviljande, överarbetets genomförande fram fill utbetalningen av lån/bidrag, berör ej sällantvä olika taxeringsår. utförs arbetet, faktureras ochbetalas. Bidragsunderlaget blir därvid ej avdragsgillt. I vissa fall kommerbidragsunderlaget att beskattas som vinst. Skaften härpå minskar medmotsvarande summa det löpande reparationskontot, ur vilket det stafiigalånet/bidraget har förskofterats. När det statliga stödet utbetalas under årtvå täcker det följakfiigen ej kostnaderna för de åtgärder det är beräknat på.Delar av def har gått fillbaka fill staten i form av skatt, och med sammabelopp minskas det budgeterade normala fastighetsunderhållet. Konsekvensernahärav är fill nackdel ej minst för hyresgästerna. Här beskrivna olägenhet kan undanröjas genom en kopplingav kostnaderna för energibesparande åtgärder till fidpunkten för utbetalningenav därfill beviljat statligt lån/bidrag. Taxeringsföljderna redovisas då sammaår som det stafiiga stödet utbetalas. Med hänvisning till det anförda anhåller jag att få ställaföljande fråga fill ekonomi- och budgefministern: Vill statsrådet föranstalta om ett folkningsfillägg fill25 § 2 mom. kommunalskatfelagen av vilket framgår att tidpunkten förutbetalningen av lån/bidrag bestämmer året då motsvarande kostnad ej får drasav i deklarafionen? 16 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1982/83:127 av () tillkommunikationsministern om SJ:s tidtabell: Den nya tidtabellen som ersattSveriges Kommunikationer innehåller endast ett fåtal busslinjer i sinförteckning. För en enskild person som vill planera en längre resa med allmännakommunikafionsmedel är detta en klar brist liksom aft gällande taxor inte finnsförtecknade. Vilka åtgärder är kommunikafionsministern beredd att vidtaför att Tidtabellen eller någon motsvarande publikation skall komma att omfattasamtliga allmänna färdmedel och förbindelser? 1982/83:128 av () fillkommunikationsministern om ökat antal sov- och liggvagnar i tåg till Jämtlandslän: Turistnäringen i ären basnäring som sysselsätter totalt 4 000 personer, vilket är lika mycket somvardera skogs- och jordbruksnäringen. En stor utbyggnad av det kollektivaboendet har skett . Efterfrågan har dock inte ökat i sammatakt som utbyggnaden, varför beläggningssiffrorna och marknadsandelarna harsjunkit inom turistnäringen i . För aft stoppa nedgången i beläggningssiffrorna samtförlänga säsongerna är det helt nödvändigt för turistföretagens överlevnad attförbättra transportmöjligheterna. Efterfrågan på sov- och liggplatser ärmycket större än SJ:s kapacitet. Med hänvisning till det anförda vill jag tillkommunikationsministern ställa följande fråga: Vill statsrådet vidta åtgärder för att möjliggöra för SJaft öka sin kapacitet av sov- och liggvagnar fill ? 1982/83:129 av () fill statsrådet om viss fortbildning av lärare i ; Statsrådet har iett interpellationssvar bl. a. konstaterat, att grundtankeni den nya läroplanen är att undervisningen i orienteringsämnen skall bedrivas isamverkan över de traditionella ämnesgränserna. Statsrådet räknar dock med aftövergångsbestämmelser måste gälla under en fid. Jag menar att förvirringen angående blockbetygen beror påatt undervisningen i orienteringsämnen i inte följer läroplanensintentioner. Detta i sin tur beror pä att dagens lärare har fått sin utbildningi varje enskilt ämne och inte i ämnesblock. Avser statsrådet medverka till attfortbildning anordnas för lärare sä att läroplanens intentioner kan fullföljas? 1982/83:130 av Per () till statsrådet om blockbetygen i : Statsrådet gav i ettinterpellationssvar för uttryck för en i grunden posifiv synpå blockbetygen i . Eftersom en enligt statsrådet angelägenintegration av oUka ämnen infe hade gått tillräckligt fort borde emellertidenligt honom blockbetyg t. v. inte ges. Ambifionen aft förändra skolan så att blockbetyg trotsalla protester ändå skall komma fill vidsträckt användning anser moderaternafelakfig. Eleverna skall enligt vår mening ha rätt att bli bedömda ämne förämne. Trots den grundläggande strävan som regeringen tycks hafill förmån för blockbefyg har man, som sagt, ändå accepterat att de inte nubör ges. Ett outgrundligt undantag från "kortsiktsprincipen" utgörsemellertid av . Regeringen hänvisar till att tiden intemedger en snabb förändring. Den hänvisning statsrådet gjort till attbetygsätfningen grundas på observation under hela terminen saknar rimligenrelevans i sammanhanget. Undervisningen har ju, som statsrådet tidigareframhållit, bedrivits i en form där de enskilda ämnena alltjämt är klarfurskiljbara. Hur kan det komma sig att def tar så orimligt attta bort blockbefygen, när skattehöjningar pä 18,3 miljarder kan beredas pamindre än en månad? 1982/83:131 a\' i () tilljusfitieministern om stämpelavgiften för vapenlicens: Stämpelavgiften vid erhållande avvapenlicens var länge ett relativt blygsamt belopp. ökadeavgiften ftån 15 fill . förefogs en utomordentligt kraftig höjningtill . - ett belopp som därefter höjts till . medgivit att regeringen får fa ut de faktiska kostnaderna för vissaexpeditioner. Medanledning härav anhåller jag att få ställa följande frågor: Ärjusfitieministern beredd lämna en redogörelse för de faktiska kostnader som ärförenade med ett vapenlicensärende? Anser justitieministern attstämpelavgiften kan bli så hög att den inverkar menligt på benägenheten attbyta ut åldriga eller eljest slitna vapen? 1982/83:132av (c) till kommunikafionsministern om bibehållande avSJ-verkstaden i : SJ-verkstaden i befinnersig i farozonen sedan en intern SJ-utredning behandlat verkstädernasorganisation. SJ vägrar att delge kommun och allmänhet innehållet iutredningen. Anser kommunikationsministern det lämpligt att SJ på sättsom sker undanhåller kommun ochallmänhet verkstadsutredningens innehåll? Ärkommunikationsministern beredd att medverka till att bevara SJ- Torsdagenden verkstaden i i minst nuvarande omfattning? 17§ Kammaren åtskildes .