prot · G60952 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är detta som är det avgörande och det nya i svensk politiskhistoria. AnL 45 (): Eftersom ingen har yrkat bifall till vpk:smotionsyrkande om kompensationsåtgärder för utebliven mervärdeskattehöjning,finns det ingen anledning för mig att vidhålla mitt yrkande om bifall tillreservation nr 2 i skatteutskottets betänkande nr 14. som ju avsåg avslag påvpk-yrkandet. Därmed bortfaller också mitt yrkande om uppdelning av voteringenbeträffande moment 1 i utskottets hemställan. AnL 46 (): Jag instämmer med föregående talare. Detfinns ingen anledning att nu ställa upp dessa yrkanden. AnL 47 (); Också jag instämmer i detta. Överläggningen var härmed avslutad. Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. Mom. 1 (nödvändighetenav en fotalfinansiering av de aktuella åtgärderna) Hemställan Utskottets hemställan bifölls med 182 röster mot 160 förbifall till hemställan i reservafion 1 av m. fl. Utskottets motivering godkändes med 178 röster mot 20 förgodkännande av den i reservation 2 av anfördamotiveringen. 143 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2(förslag till finansiering av de aktuella åtgärderna) Utskottets hemställan med godkännande av utskoftetsmotivering bifölls med 162 röster mot 160 för bifall fill utskottets hemsfällanmed godkännande av den i reservation 4 av m. fl. 20 ledamöter avstod från atf rösta. Mom. I (höjning av mervärdeskatten) Utskottets hemsfällan bifölls med 162 röster mot 160 förutskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall tillreservation 1 av m. fl. 20 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2 (differentiering avmervärdeskatten) Utskottets hemställan bifölls. Utskoftets hemställan bifölls med 182 röster mot 160 förreservation 1 av m. fl. Mom. 1(det allmänna barnbidraget) Hemställan Utskottets hemsfällan bifölls med 193 röster mot 20 förbifall fill hemställan i reservation 3 av . 124 ledamöter avstod frånaft rösta. Motivering Utskottefs mofiveringgodkändes. Mom. 2 (flerbarnstillägget) Utskottets hemställan bifölls med 310 röster mot 20 förreservafion 5 av . 11 ledamöter avstod frän att rösta. Mom. 5(det familjepolitiska stödsystemet) Nr 52 ' Utskottets hemsfällan bifölls med287 röster mot 55 för reservafion 8 av Torsdaeen den och i motsvarande del. Mom. 6 (ensamlad översyn av familjepolitiken) I en förberedande votering biträddes reservation 8 av RuneGustavsson och i motsvarande del med 55 röster mot 21 förreservafion 10 äv . 266 ledamöter avstod från att rösta. I konfrapropositionsvoferingen biträddes reservation 9 avGöte m.fl. med 84 röster mot 56 för reservation 8 av i motsvarande del. 203 ledamöter avstod frän att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottefs hemställan med 184röster mot 85 för reservation 9 av m. fl. 74 ledamöter avstod frånatf rösta. Upphävande av beslutet om karensdagar, in. Mom. 8 (statsbidrag till den kommunala barnomsorgen)Hemställan Hemställan i reservationerna 11 av m. fl.och 12 av bifölls med 184 röster mot 158 för utskottets hemsfällan. Den i reservation 11 av m. fl. anfördamotiveringen godkändes med 165 röster mot 20 för godkännande av den ireservation 12 av anförda motiveringen. 158 ledamöter avstod frånaft rösta. Mom. 9 (innehållet i barnomsorgen) I kontrapropositionsvoteringen biträddes utskottetshemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits i reservation 13 avGöte m. fl, med 84 röster mot 55 för bifall fill utskottets hemställanmed den ändring i mofiveringen som föreslagits i reservation 14 av RuneGustavsson och . 203 ledamöter avstod från att rösta. 1 huvudvoteringen bifölls utskottefs hemställan medgodkännande av utskottets motivering med 205 röster mot 84 för bifall fillutskottets hemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits ireservation 13 av m. fl. 53 ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1(beräkningsgrunder för basbeloppet) 1 kontraproposif ionsvoteringen biträddes reservafion 1 avNils Carlshamre m. fl. med 84 röster mot 75 för reservation 2 av GöstaAndersson m. fl. 182 ledamöter avstod frän att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 184röster mot 86 för reservation 1 av m. fl. 73 ledamöter avstodfrån att rösta. Upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. Mom. 2 och3 (tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning av pensionsförmåner m. m. ochtilläggsanslag till Folkpensioner) 1 kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 4 avNils Carlshamre m. fl. med 103 röster mot 56 för reservation 5 av GöstaAndersson m. fl. 184 ledamöter avstod från att rösta. 1 huvudvoteringen bifölls utskoftets hemställan med 184röster mot 104 för reservation 4 av m. fl. 54 ledamöter avstodfrän att rösta. Mom. 4-6 (upphävande av beslutet om karensdagar, m. 1 kontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 7 avNils Carlshamre m. fl. med 83 röster mot 77 för reservation 8 av GöstaAndersson m.fl. 183 ledamöter avstod frän aft rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemsfällan med 184röster mot 84 för reservation7 av m.fl. 74 ledamöter avstodfrån aft rösta. Mom. 7 (tilläggsbelopp till basbeloppet vid beräkning avstudiemedel) Utskottets hemställan bifölls med 231 röster mot 107 förreservafion 10 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 10 (låginkomsttagares och deltidsanställdas ställninginom ATP-systemet) Utskottets hemsfällan bifölls med 321 röster mot 21 förreservation 14 av . Övriga moment Utskoftets hemsfällanbifölls. 1 en förberedande votering biträddes reservation 2 avBörje med 21 röster mot 20 för reservation 3 av . 301ledamöter avstod från aft rösta. I konfrapropositionsvoferingen biträddes reservation 1 avArne i m. fl. med 84 röster mot 21 för reservation 2 av BörjeStensson. 238 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottefs hemställan med 236röster mot 84 för reservation 1 av i m. fl. 23 ledamöteravstod frän att rösta. Mom. I(arbetslöshetsersättningarnas storlek, m. .Utskottets hemställan bifölls med 183 röster mot 159 förbifall till hemställan i reservation 1 av m. fl. Utskottets mofivering godkändes med 181 röster mot 20 förgodkännande av den i reservafion 2 av anförda motiveringen.140 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2 (åldersgräns för kontant arbetsmarknadsstöd) Utskottets hemställan bifölls med 321 röster mot 20 förreservation 3 av . 1 ledamot avstod från atf rösta. Mom. 3 Utskottets hemställanbifölls. Förste vice falmannen överfog ledningen av kammarensförhandlingar. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) 7 § Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. (FiU, CU,SkU) 1982/83:20om vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. 1982/83:50 delvis), 1982/83:7 om införande av en hyreshusavgift (prop. 1982/83:50delvis) och 1982/83:15om vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. AnL 48 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkande 20,civilutskottets betänkande 7 och skatteutskottefs betänkande 15 debatteras iett sammanhang, och yrkanden beträffande samtliga dessa betänkanden fårframställas under den gemensamma överläggningen. AnL 49LARS (): Efter gårdagens, nattens och morgonensdramatik, som ändå gällde endast en mindre del av den ekonomiska politiken,skall vi nu ägna oss åt större frågor. Vi skall debattera de påfrestningar somregeringens stora devalvering och krisplan leder till. Medan den oro och denupphetsning som vållats av karensdagar och momshöjning mest haft partipolitiskkaraktär, så är de krafter som regeringen med sina övriga åtgärder saft irörelse sådana atf de kan driva landet och dess medborgare in i ett ekonomisktkaos med svåra sociala återverkningar. Den nya socialdemokratiska regeringen var så otålig attvisa sin handlingskraft aft den redan innan den tillträtt devalverade kronanmed . Argumenten för denna åtgärd har skiftat. 4 protokoU 1982/83:52-53 ' Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) talesmänhävdat, aft ett stort valufautflöde gjorde devalveringen ofrånkomlig. Dels hardet sagts, atf åtgärden förefogs för aft skapa utrymme för andraekonomisk-poUtiska åtgärder i syfte atf bekämpa krisen. Vad först utflödet av valuta beträffar, kom spekulationenmot den svenska kronan i gäng på allvar först under den förevalet. Den förstärktes sedan det blev klarf aft skulle få ensocialdemokratisk regering, som pä sitt program hade en offenfligexpansionspolitik med åtföljande försvagning av budget- och bytesbalans. Den svenska kronan var inte särskilt svag vid tidpunktenför devalveringen. Dess övervärdering jämfört med ett genomsnitt av andravalutor kan beräknas till endast . Ett förtroendeingivande ekonomisktprogram och etf bestämt uppträdande, kanske förstärkt med en fillfälligräntehöjning, skulle ha fått valufaoron att lägga sig. I stället grep socialdemokraterna chansen att framstå sommålmedvetna och handlingskraffiga. De förefog en så stor nedskrivning avkronans värde att den infe kan betecknas som något annat än enkonkurrensdevalvering. Atf den uppfatfats så utomlands framgår av redan insattamotåtgärder. EG har infört högre fullsafser för vår pappersexport. Manöverväger också aft fillgripa restriktioner mot den svenska sfålexporten. Vihar all anledning att räkna med att bli noga påpassade den närmaste tiden.Ytterligare statssubvenfioner fill svenska exportföretag kan komma att utlösamycket kännbara repressalier. Med sitt förslag om ett kapitaltillskott på över5 miljarder till Statsföretag leker regeringen med elden. Om def dominerande syftet var att skaffa enundervärderad valuta och därmed lägga grunden för en expansion inom denkonkurrensutsafta delen av näringslivet, så måste def framhållas att läget är ett helt annat än det var 1931 och 1949, då sådana aktioner anses hagenomförts med framgång. Den internationella efterfrågan är utomordentligt låg.Världshandeln väntas kvarligga på en i stort sett oförändrad nivå ochnästa år. Det är inte lätt atf erövra marknadsandelar när handeln stagnerar. Regeringens uppmaningar till exportföretagen att sänkasina priser för att öka exportvolymen tycks också i stor utsträckning förklingaohörda. Många invänder att efterfrågan är så dålig aft def inte går att säljamer, oavsett priset. Andra pekar på trängande behov av att förbättra sin dåligalönsamhet. Och ytterligare andra anför att de inte vägar sänka priserna justmed tanke på den svenska devalveringens utmanande karaktär. Mycket talar för att def dröjer innandet blir något nämnvärt uppsving i den internationella ekonomin. Risken är storatt def utrymme devalveringen avsågs skapa vid det laget är i stort settuppätet av högre inkomstökningar och snabbare inflation än i vår omvärld. Alltsom då har åstadkommits är fortsatt svår obalans, men med högre löne- ochprissfegringstakt. Nästa valutakursförändring är under sådana omständigheterinte långt borta. Statsminister skriver inledningsvis i propositionenatt avsikten med devalveringen var aft återställa förtroendet för kronan samtaft förbättra näringslivets konkurrenskraft. Det är svårt atf förstå hur en femte devalveringpå skall kunna framstå som förtroendeingivande. Den måste snararebekräfta intrycket att valt aft genomföra den nödvändigakostnadsanpassningen, inte den svåra vägen via kamp mot inflationen ochåterhållsamhet på lönesidan, utan med den politiskt enklare metoden atfförändra kronans köpkraft i andra valutor. Övergångsvis förbättras onekligen industrinskonkurrenskraft genom en devalvering, men samfidigt fördröjer denna åtgärd dennödvändiga strukturomvandlingen. De företag som verkligen drar nytta avprisfördelarna är våra krisföretag i basnäringarna. Den styrning tillutlandsupplåning som gällt för expanderande företag medför atfframtidsförefag med nya högteknologiska produkter mest känner avdevalveringseffekterna på sin skuldsida. Devalveringen lyfter dessutom bort ansvaret förkostnadsutvecklingen från arbetsmarknadens parter. De vänjs ännu mer vid attbetrakta en anpassning av kronans värde som en bekväm konfliktlösningsmetod. Idet perspektivet framstår den stora nedskrivningen av kronan som en anpassningi förväg fill väntade lönekosfnadsökningar på en nivå klarf över vad andraländer anser sig ha råd med. Det är mot denna/bakgrund svårt att förstå hur regeringenkan beteckna devalveringen som en offensiv åtgärd, som en nödvändig grund förekonomisk återhämtning. Det framställningssättet påminner åtskilligt om dendåvarande minoritetsregeringens försök aft förhärliga den förra devalveringeni , något som socialdemokraterna då kritiserade. Envalutanedskrivning kan aldrig vara offensiv. Den bekräftar endast att landetkommit i ofakt med den internationella utvecklingen. ekonomiskaproblem är i huvudsak strukturella. Om de inte angrips på ett effektivt sätt,hjälper def infe hur många och hur stora devalveringar än genomför.Eller rättare sagt, då står inför mänga fler stora devalveringar. Från socialdemokratiskt håll har def gjorts gällande atfjust regeringen har unika förutsättningar aft lyckas med detta slagsekonomiska politik, som annars nästan överallt och allfid har misslyckats. Defunika skulle då bestå i de nära relationerna till de fackliga organisationerna.Därmed skulle den nödvändiga återhållsamheten på lönesidan garanteras. Jagskall gå så långt som fill att säga att jag vore beredd att diskutera realismeni denna tes, om det infe vore för en helt avgörande faktor, som mednödvändighet får den stora devalveringen att framstå som äventyrlig - för atfinte säga dumdristig. Jag tänker på det förhållandet att åtgärden infe satts inför att rätta fill en fillfällig störning i en ekonomi som befinner sig igrundläggande balans. Tvärtom präglas ekonomi av permanenta ochväxande obalanser på snart sagt alla väsenfiiga områden. Socialdemokraterna betecknar deekonomisk-polifiska åtgärder som vid sidan av devalveringen behandlas iproposifion 50 som sin "krisplan". Ur det namnet kan utläsas mer änvad som kanske var meningen. För min del är jag rädd att programmet kommer atffungera som en plan för att åstadkomma än värre kris i . Regeringenförsöker ge intryck av handlingskraft. Men det blir mest Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) munväder.Den åtstramande politik som måste åtfölja en devalvering gäller under allaomständigheter inte den offenfiiga verksamheten. Visserligen höjs skatterna medca i helårseffekt netto. Men växer de offentligautgifterna, beräknade på motsvarande sätt, med 30 miljarder kronor.Skattetrycket, mätt som skatternas andel av våra samlade inkomster, lyfts återöver 50-procenfsnivån. Och de offentliga utgifternas andel av BNP är på väg mot70-procenfsgränsen. Vårt redan rekordsfora underskott i statens budget vidgastill av BNP. Även i våra förbindelser med utlandet accentueras densvenska under-skotfsekonomin. Bristen i bytesbalansen ökar efter devalveringenfrän beräknade 16 miljarder till drygt 26 miljarder. Därmed uppgår underskottetfill av BNP. Statens utlandsskuld förstorades genom devalveringen med13 miljarder och passerar 100-miljarderstrecket. Räntorna på statensutlandsskuld är nu ca 10 miljarder, och det betyder att vi för atf få jämvikt ibytesbalansen behöver ett lika stort överskott i de löpande betalningarna exkl.skuldräntor. Vårt stora problem är emellertid aft underskottet ibytesbalansen är av strukturell karaktär. Statens växande utlandsupplåning hari stor utsträckning gått fill konsumfion. Skulle den av regeringeneftersträvade invesfe-ringsuppgången verkligen komma till stånd, betyder detoundvikligen en ökad obalans gentemot ufiandet. Redan def nu beräknadeupplåningsbehovet kan bli svårt att fillgodose på den internationellakapitalmarknaden av rent tekniska skäl. Men egenfiigen skulle man önska att detvore mindre lätt för aft låna utomlands än- vad fallet nu är. Detskulle förhindra lättfärdigt resonemang av den typ regeringen nu för, där mansäger sig inleda avvecklingen av underskottet i bytesbalansen och i prakfikenlåter det öka kraffigt. Def finns ingen möjlighet att få bukt medbytesbalansbristen, så länge staten har ett kraftigt underskott i sittfinansiella sparande. Den senaste tidens utveckling i sistnämnda avseende ärhelt enkelt katastrofal - det finns inget annat ord som täcker verkligheten. Deborgerliga partiernas ekonomiska politik var inriktad pä attbegränsa budgetunderskottets ökning till ca 7 miljarder - från 68 miljarderföregående budgetår till 75 miljarder . Den socialdemokratiskaregeringen lyfte snabbt siffran med ytterligare 15 miljarder till 90 miljarder.Men enligt senaste budgetprognos räcker infe ens detta -den anger nu 94 miljarder. Den mest expansiva posten i statsbudgeten är räntorna påstatsskulden. Från 27 miljarder förra budgetåret väntades de stiga till 39miljarder i är. Regeringen har tvingats höja den siffran till 46 miljarder. Detbetyder att räntorna på statsskulden nu uppgår till av BNP. Även medbeaktande av def överskott som normalf uppkommer inom socialförsäkringssektornskulle därmed krävas att statsutgifterna, exkl. räntor, behöver bli mindre änstatens intäkter för atf den offentliga ekonomin skall komma i balans. En sådan utveckling är minst sagt osannolik. Etfbudgetunderskott på närmare 100 miljarder medför ett årligt tillskott istafsskuldränfor på ca 12 miljarder.Om den del av budgetunderskottet som infe utgörs av räntor blir nominelltoförändrad /84, växer därmed ändå det samlade underskottet tillca . Med den politik socialdemokraterna nu för, tror jaginte - alldeles oavsett vad ekonomi- och budgetminisfern presenterar förprognos - att ens den siffran kommer att räcka. Detbäddar i sin tur för ytterligare förhöjda räntekostnader kommande år. Takten iutförsåkningen blir alltmer uppdriven. Def här perspektivet skärper mycket snabbt den stridmellan generationerna som redan påbörjats i det fördolda. Genom att konsiimeraför mycket och spara för litet sänker dagens generation konsumtionsnivån iframtiden. Vi ålägger dessutom våra efterkommande att med en efterbliven produktionsapparatbetala de skulder vi rullar framför oss. Det finns en gräns för hur längedet här kedjebrevet kan skickas vidare. Och den gränsen ligger mycket närmare itiden än vad som framgått i den allmänna debatten. Den kommer attaktualiseras, när lägger fram sin bedömning avavgiftsbehovet fill ATP fr. o. m. Det stora budgetunderskottet driver pä penningmängdensökningstakt. Det är svårt att se hur denna skall kunna hållas nästaår. Det medför att inflationstakten hamnar en bra bit upp på tvåsiffernivån,inte bara 1983 utan även under återstoden av denna riksdags mandatperiod. Regeringenhar redan i prakfiken övergett sin uppfattning i propositionen attökningstakten 1983 skulle stanna vid lOä . Om vi utgår från , vilketjag personligen tror ligger i underkant, är det ändå 2 ä 3 gånger så mycket somi stora konkurrentländer, t. ex. , och . En såhög inflationstakt sätter också gränser för våra möjligheter att följa med deninternationella ränteutvecklingen nedåt. Det går knappast aft någon längre tidhälla en negativ realränta, när den utomlands ligger flera procentenheter päplus. Om sålunda den offentliga sektorn tillåts expandera och deicke förvärvsarbetande grupperna tilldelas i stort sett oförändrad köpkraft,blir det en kraftig åtstramning för de yrkesverksamma. Även om de avtalsenliga löneökningarna förmodligen kanhållas på en förhållandevis låg nivå, blir det en stark press uppåt på denlönebildning som förekommer utanför avtalen . Och framför allt skerdet en uppladdning för en löneexplosion i den nya avtalsrörelse som börjar omett år. Den snabba inflafionen medför då att det i skatteomläggningenamputerade inflationsskyddet leder fill kraftiga skatteskärpningar. Därtillkommer de kommunalskattehöjningar som blir nödvändiga, om den kommunalaekonomin tillåts expandera , som socialdemokraterna påbjuder. Men regeringens politik slår hårt inte bara motlöntagarna. I den proposition vi nu behandlar föreslås en rad åtgärder, riktademot företagsamheten. Regeringens mål sägs vara aft få till stånd en utbyggnadav industrin. Men så gott som allt den föreslår verkar i motsatt riktning. Den begränsning i avdragsrätten för underskott iförvärvskälla som till följd av den underbara natten införs vid årsskiftetkommer att minska Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Borttagandet av skattereduktionen avaktieutdelningar upp fill . förändrar avkasfningsvillkoren till fördelför andra kapitaltillgångar. 1 samma riktning verkar utdelningsskaften på 20 %nästa år. Höjningen av förmögenhetsskatten med en halv procentenhet i varjeskikt drabbar med full kraft tillgångar som deklareras till sitt marknadsvärde,bl. a. banksparande och aktier. Villkoren för skattefondssparandet försämras,och detta skall enligt ett intervjuutfalande av statsrådet helt avskaffas1984. Allt def här kommer aft inverka negativt på näringslivefsförsörjning med riskvilligt kapital. Därtill kan läggas att företagen tvingasfill avsättningar på räntelösa invesferingskonton 1983, vilket måste verkaförsenande pä eventuellt planerade investeringar nästa är. Den nya skatten påvattenkraftverk drar också medel ur bl. a. skogs- och stålföretag, där de välhade behövts för en förstärkning av produktionsapparaten. Över näringslivet och framtida ekonomi svävarockså det mörka moln som hotet om fondsocialism utgör. De senaste beskeden idenna fråga tyder på att avgörandet fördröjs ytterligare. Det kan inte undgåatt motverka investeringsviljan och framtidstron i def fria näringslivet. Deborgerliga ledamöterna i finansutskottet har mot denna bakgrund föreslagit ettförnyat uttalande från sida mot kollekfiva löntagarfonder. Dessa ärinfe förenliga med marknadsekonomins principer. Och de är därför inte hellerlösningen på något av de problem som ekonomi brottas med. Jag yrkar bifall fill reservation nr 8 ifinansutskottets betänkande nr 20. Men även utan alla dessa invesferingshämmande inslag iregeringens ekonomiska polifik skulle investeringsviljan ha varit mycket svagnästa år. har i sin höstrapport tecknat en ovänfatrealisfisk bild av vad som bestämmer näringslivefs investeringar. Def är infeömsom hurffriska, ömsom hotfulla admonitioner från polifiker och byråkrater.Det är inte ens statliga subventioner av investeringskostnader. Om lönsamhetenär dålig, efterfrågan låg och den outnyttjade kapaciteten stor, blir detnämligen inga investeringar ens om företagen får pengarna fill skänks.Näringslivets företrädare är starkt medvetna om aft många av dagens mestutpräglade förlusfföretag - företrädesvis i statlig ägo - har råkat i kris intedärför att de investerat för litet utan snarare därför att de investerat förmycket. Det finns också en tendens på socialdemokratiskt häll atfendast fästa avseende vid reala expansionsinvesferingar och aft försumma vadindustriverket i sin rapport kallar immateriella investeringar. att närmare behandla dessa frågor i anslutning till den moderatareservationen nr 4. Socialdemokraternas försök att stämpla uteblivnainvesteringar i realkapital som tecken på bristande moral ochsamhällssolidaritet går dessutom inte att förena med den kreditpolitik somförs. Statens stora upplåningsbehov pressar upp räntan. En allt större del avbudgetunderskottet måste placeras utanför banker och kapitalmarknadsinstitut.Eftersom hushållens möjlighe- ter fillnysparande kan förutses bli -begränsade ett är då realinkomsterna sjunker,finns det ingen annansfans att vända sig än till företagen. Så har redan skettmed hjälp av statsskuldväxlar, som på bara etf halvår gett en lånevolym på ca40 miljarder kronor. skall dessa växlar börja omsättas. Med den stora likviditet som finns ute i företagen kommerdessa säkert även i fortsättningen att kunna bidra till finansieringen avbudgetunderskottet. Men klaga då infe på aft de ägnar sig åt finansiellatransaktioner i stället för produktiva investeringar! Och glöm inte att detökade inslaget av kortfristig stafsupplåning i näringslivet skapar enlikviditetsbomb vid sidan av den redan existerande inflafionsbomben! Båda ärapterade och kan komma aft explodera utan atf de för den ekonomiska politikenansvariga kan göra mycket åt saken.