prot · G60973 · 1982-12-31 00:00:00 — Hyttan och gruvverksamheten i Spännarhyttan i Norbergskommun har upphört, liksom de metallurgiska enheterna i iSurahammars kommun. I har martinugn samt medium- och finvalsverkpå nedlagts, liksom också cementtillverkningen på i . Bäckegruvan iSkinnskat-tebergs kommun har också upphört. Trots nedläggningarna är mestindustrialiserade län. Industrisektorn i sin helhet är dock krympande. Länethar ett flertal problembranscher. försvann närmare 4000 arbetstillfällen netto inom länets industri. Ytterhgare mångaarbetstillfällen har försvunnit och håller på att försvinna. Totalt har 2 300arbetstillfällen försvunnit inom Bergslagsdelen t. o.m. Hårdast drabbade är Fagerstaregionen och Hallstahammarskommun. De MBL-förhandlingar som inleddes vid iSkinnskatteberg har resulterat i att verksamheten vid begränsats filldrift vid en av fyra linjer vid boardfabriken. Detta innebär att ca 175 av de400 anställda kan få fortsatt arbete vid . Låt mig här tillägga att vi socialdemokrater hade hoppatsatt åtminstone två linjer skulle bli kvar. Så blev inte beslutet, och jag villdärför inte sticka under stol med att jag känner besvikelse över det nya beslutsom har fattat. Jag är visserligen klart medveten om att hadeden borgerliga regeringen suttit kvar efter valet, så skulleMBL-förhandlingarna nu ha omfattat samtliga 400 anställda." Jag bedömeratt fabriken i är den modernaste, och den bördärför hållas i ett sådant skick att den snabbt kan sättas i drift, om och närefterfrågan på board ökar. Svårigheterna på arbetsmarknaden har medfört utflyttningav människor frän samtliga kommuner inom länets Bergslagsdel utom frånSurahammar, där befolkningsantalet kunnat bibehållas genom inomregionalomflyttning från i första hand . Generellt sett har en stor utflyttningav ungdomar i åldern skett. Detta kan leda till en icke önskvärdsnedfördelning i åldersstrukturen. Den faktiska utvecklingen i länets Bergslagsdel stämmerdåligt överens med den regionalpolitiska målsättningen om uppnåendet av enregional balans på arbetsmarknaden. För att erhålla en mer stabil och mångsidigarbetsmarknadssituation är det angeläget att samlade och ökade ansträngningargörs för att skapa en större differentiering av näringslivet. Arbetsmarknadssituationenför främst ungdomar och kvinnor kan härigenom förbättras. Utflyttningen minskaroch förutsättningarna förbättras så att orternas nuvarande servicenivå kanbibehållas. Det finns bra tillgång till bostäder i . Transport- och kommunikationsmöjligheterna är goda.Samtliga större orter har tillgäng till järnväg, vissa även för godstrafik.Vägnätet är väl utbyggt och hamnar finns i och . Vi har tillgång till skicklig arbetskraft. Det finns ettrikt mått av erfarenhet och kunnande inom den industriella verksamheten. Mot bakgrund av de akuta svårigheterna med sysselsättningför de boende i länets Bergslagsdel behöver alla tänkbara åtgärder vidtas somkan leda till ökad sysselsättning. Dessaproblem berör inte enbart utan även de andra länen i Därför bör en samlad redovisning med förslagom ett långsiktigt program för reindustrialisering utarbetas av en särskildBergslagskommission. Omkring detta råder en stor samstämmighet mellan berördalän. Regeringen har föreslagit att statensindustriverk skall lokaliseras till . Själv anser jag att den bästaplatsen vore . Vad som är särskilt värdefullt är att iVästerås får en central posifion i den verklighet som det skall arbeta med. I kommer i nära kontakt med såvälsamhällets som näringslivets forskning och utveckling, med kommunernas olikalösningar pä energiförsörjningen, med olika slags försöksverksamhet därmöjlighet ges att i olika sammanhang på nära håll följa problem och lösningar ipraktiskt genomförande och i full skala. I skulle statens energiverkkunna bidra till att göra till ett betydelsefullt energicentrum iNorden i stället för att bli ett anonymt ämbetsverk bland andra verk iStockholm. I finns ASEA som har lång erfarenhet och stortkunnande inom energiområdet. Verksamheten har vidgats till att omfattakolkraft, värmepumpar m. m. Inom moderbolaget arbetar ca 3 000 personer medforskning och utveckling. ASEA-gruppen svarar för av den samlade forskningeni vårt land. Arbetet bedrivs i nära kontakt med samtliga tekniska högskolor ochnaturvetenskapliga fakulteter i landet. I den kommande riksdagsbehandlingen om energiverketslokalisering kommer ytterligare sakskäl för att framföras från densocialdemokratiska Västmanlandsbänken. En bra och snabbt fungerande kollekfivtrafik är viktig itätbebyggda delar av vårt land. Därför har jag med viss förvåning kunnatkonstatera att SJ:s utbyggnadsplaner när det gäller snabbtåg innebär att tågenfrämst kommer att gå genom områden med färre boende än som är fallet norr omMälaren. De fyra linjer som är aktuella för snabbtåg i en förstautbyggnadsetapp berör i liten utsträckning , som är denbefolkningstätaste regionen och där de största resebehoven finns. Arbetsresoroch tjänsteresor ger det bredaste underlaget för järnvägsresor, och dessa är avmycket stor omfattning i denna region, eftersom det mellan och detinre av finns befolkningscentra som . , ,/och . De största hindren såväl för snabbtågslinjerna till ochfrån som för trafiken i är den bristande spårkapacitet somfinns i . Det viktigaste är därför att arbeta bort dessaflaskhalsar. Enligt en utredning som SJ gjort och som är ute på remiss harfem projekt för att klara trafiken i givits högsta prioritet.Bland det prioriterade saknar vi dubbelspår mot . För en säkrare ochsnabbare trafik i måste detta projekt ges högsta prioritet. 1985 blir då vi i på olikasätt kommer att påminnas om . Det var det år då samlade detförsta i . Det är min förhoppning att det arbete som nustartats skall leda till att ledamöter med vår talman ispetsen skall träffas på samma historiska mark där samlades ,nämligen i . 89 (): I budgetpropositionen säger regeringen att enny tekoproposition skall läggas fram, och i finansplanen talas det om attäldrestödet måste avvecklas, att vi inte kan stödja tekoindustrin pådet sätt som sker. I uttalanden från statsråd på olika ställen i landet har viockså hört att 30-procentsmålet är helt säkert. Man kommer att hadiskussioner om huruvida det skall vara kvar eller inte. Eiserledningens besked till de anställda vid en sak som är aktuell, och jag kan inte uppfatta beskedet pä annat sätt ånatt ledningen försöker fördröja sitt beslut men att man ändå så småningomkommer att genomföra den nedläggning man har tänkt sig. Med dessa utgångspunkter är det angeläget för mig att fäsäga några ord och ge min syn på dessa frågor. För att då börja med EiserStrump tycker jag att det är tokigt att lägga ned en fabrik som ger ekonomisktnetto. De anställda har genom ett idogt arbete och genom sin kunnighet lyckatsge fabriken en bra verksamhet och också en lönsam produktion. Det är ganskamärkligt att de har lyckats med detta, eftersom de egentligen inte har gettsnågon arbetsro. Det har varit utredningar i flera omgångar, vilket har gjortatt man aldrig har kunnat planera . Det hade varit naturligt om de anställda i den härsituationen hade fått ta över företaget. Men svaret på frågan om det varmöjligt blev nej - även om frågan som sådan egentligen inte besvarades. Detsades att man skall dröja med beslutet om nedläggning till desstekopropositionen har lagts fram. Men ledningen av fabriken kommer ändå attflyttas, och marknadföringsavdel-ningen kommer att flyttas till . Detta är,såvitt jag kan förstå, ett sätt att försöka att mer eller mindre svälta ut denverksamhet som bedrivs. Det påminner i stor utsträckning om SJ:s metoder närrnan vill lägga ned en bana. Jag tror att de anställda har bra möjligheter att drivafabriken vidare som eget företag. Jag har också kunnat se i pressen attutvecklingsfonden i länet har haft uppfattningen att fabriken borde ha kunnatfå behövligt stöd om de anställda fått överta den och fortsätta driften.Företaget har kunder och en bra produktion - det är alltså inte där problemenligger. Statsrådet gav i sitt svar till mig här ikammaren upplysningen att man litet senare skall göra en rekonstruktion avEiserkoncernen. Jag betraktar den nuvarande konstruktionen av Eiser såsomganska besvärlig att hantera - ett mycket stort företag med en mängd olikafabriker, som sinsemellan inte hör särskilt mycket ihop. Det blir svårt attuppfatta hur marknaden reagerar, det går trögt när det gäller att ta de nya tagsom krävs för att industrin - det gäller tekoindustri likväl som övrig industri- skall ha en chans att vara med och konkurrera. Det vore därför en vettigåtgärd att låta dotterbolagen bli egna företag. Därvid kan de givetvis levavidare under statligt ägande, men om det finns intresse och är lämpligtkan det också vara naturligt att de anställda tar över. Eiser Strump är ettsådant exempel. Privata företag kan också ta över företag eller fabriker om detfinns möjligheter och intresse för det. Problemet med de statliga företagen ärju att de inte kan gå i konkurs. Det kan ju vara bra, men när man då vill lägganed en sådan verksamhet försvinner den. Om ett privat företag går litet sämrekan det tas över av någon annan som tror på idén, som tror på produkterna ellersom tror på de anställdas möjligheter och driver företaget vidare. Jag tänkte också säga några ord om tekopolitiken överhuvud taget, eftersom den tekoproposition som kommer redan har diskuterats ochkommenterats av regeringsledamöter. Det är då framför allt 30-procentsmåletsom har diskuterats. Vad jag förstår börjar man fundera över om det är vettigtatt ha ett sådant mål. socialdemokraterna var i opposition ansågde att vi borde ha ett sådant mål. Det målet innebär att den svenska marknadenskall tillföras svenska produkter till . Industriministern sade i en intervju att detär orealistiskt att tro att vi kan nå det. Men om vi lägger till det viexporterar, borde vi snart kunna komma upp i . Sanningen är den att om vi lägger ihop det som den svenskatextilindustrin producerar för den svenska marknaden och för export kommer vitill en nivå som med säkerhet ganska mycket överstiger . Den bedömning somindustriministern där gjorde skulle alltså innebära att vi satte målet mycketlågt. Jag tycker att det finns all anledning att behålla30-procentsmålet. De åtgärder som har vidtagits har gjort attden nedåtgående trend som vi haft har bromsats upp. Utvecklingenhar nu börjat vända uppåt igen. Den statistik vi har visar att denprocentuella andelen av svenska produkter på den svenska marknaden är pä väguppåt. Skall vi nå det här målet måste vinaturligtvis stödja tekoindustrin. Då är äldrestödet den f. n. viktigastestödformen. Ungefär två tredjedelar av tekoföretagen i landet är beroende avatt de har detta stöd. Det är därför viktigt att i den konjunktursituation vinu befinner oss i inte ta bort eller trappa ned detta stöd. Det kan vi göraförst när företagen visar en bättre lönsamhet - då kan förutsättningar för detskapas. Men det är naturligtvis viktigt att man också får fillstånd andra, mera riktade stödformer. Det började man med redan tidigare. I dentekoproposition vi behandlade fanns det med åtgärder förmarknadsföring, produktutveckling och teknisk utveckling. Det är naturligtvisviktigt att också dessa stödformer kommer att kunna leva vidare. Jag tror också att utvecklingsfondernas verksamhet har enmycket stor betydelse för tekoindustrin, likaväl som för många andrasmåindustrier. Tekoindustrin är ju i stor utsträckning småindustri. Jag tror vidare att det kan vara nödvändigt att börjastimulera yngre att satsa pä tekoindustrin. Vi har ju en hög medelålder inomtekoindustrin. borde kanske vara möjligt att börja att diskutera någonform av introduktionsstöd. Men det viktigaste är att vi behåller30-procentsmålet, så att de unga uppfattar att samhället tror på tekoindustrinoch vill ha kvar tekoindustrin och därför vågar satsa på tekoindustrin. Ursprungsmärkningen är en annan åtgärd som kommit nu ochsom är ganska viktig. Den hjälper oss som konsumenter att påverkatekoindustrins situafion i . Men jag tror att det är viktigt att manförändrar ursprungsmärkningen till den s. k. gränsmodellen, så att märkningensker där. Annars kommer kontrollen att bli mycket svår och därmed nyttan avåtgärden något mindre. Vi har också ett hemtagningssystem som skall vara tillfördel för hanteringen av tekoprodukter. Men det är viktigt att vi stramar uppdetta system så att överträdelser inte blir lönsamma och inte blir rnöjliga isamma utsträckning som - en utredning från tullen och kommerskollegiumvisar att detta är nödvändigt. Det är anmärkningsvärt att den nuvarande regeringentrappar ner ambitionerna i fråga om regionalpolitiken. För tekoindustrin ochför är det tråkigt att det är på det sättet. De mindreföretagen och tekoföretagen måste få stöd. Det gäller inte bara Sjuhäradsbygdenutan också många andra bygder i vårt land. Med vad jag nu har anfört vill jag ha sagt att det hadevarit riktigt att de anställda fått ta över Eiser Strump. Om man skallrekonstruera Eiser bör dotterbolagen kunna få bli enskilda företag.30-procentsmålet skall behållas. Äldrestödet bör inte skäras ned.Ursprungsmärkningen skall byggas upp enligt gränsmodellen. Hemtagningssystemetskall fungera stramare, så att man kan förverkliga den tanke som låg bakom frånbörjan. Vi bör också få en större regional satsning. Regionalpolitiken böralltså byggas ut. Detta är de synpunkter som jag har velatanföra i anslutning till resonemanget om tekoindustrin. 90GUNNAR (): Jag hade ursprungligen tänkt behandla vårtpartis syn på den framtida skogspolitiken, men det som under de senaste dagarnahar inträffat hemma i länet har föranlett mig att byta ämne. Det blir f. ö.tillfälle att i samband med den skogsproposition som har aviserats nästa månadåterkomma till skogspolitiken. Trots att har alla förutsättningar som behövs fören positiv utveckling, befinner vi oss i en mycket, mycket allvarlig kris. Mittanförande här kommer därför till stor del att handla om kriser och en fortsattnedåtgående trend för vårt län. Även om man är värmlänning har man svårt attframmana någon optimism när läget är som det är. har minskat med i runt tal1 100 personer, och just flyttar åtskilliga värmlänningar ut urlänet i brist pä arbete. Vi har f. n. över 10 000 arbetslösa, och varje dagbesöks våra arbetsförmedlingskontor av i runt tal 1 000 personer. I går 1 100 anställdafrän järnverket sysslolösa efter en påtvingad ledighet. I har KMW totalt varslat 260 av sina anställda,vilka kommer att bli utan arbete. Här är det fråga om ren uppsägning av 260människor av vilka 140 är tjänstemän. Detta är den härdaste smällen förKarlstad sedan Vänerskogskraschen för drygt ett är sedan. har nära500 jobb försvunnit enbart på KMW. Så skullejag kunna fortsätta att exemplifiera, men det här får räcka. Beskeden till de arbetslösa är alltid desamma. Det finnsinga jobb att erbjuda. Och tidningarnas platsannonser är en dyster läsning.Senast jag plöjde igenom min tidning sökte man en eller flera personer somkunde åta sig att åka omkring och sälja Moraklockor. Inget ont om de förnämligahantverksprodukter som Moraklockor utgör, men inte är det lätt att försörja sigi på att sälja klockor, det kan jag försäkra. Nej, den nakna sanningen är att vi f. n. inte förmår atteffektivt bekämpa arbetslösheten, utan vi får nöja oss med att administreraden. Detta trots att vår nuvarande regering efter sitt tillträde ioktober ställde mycket stora belopp till förfogande, vilket bl. a. innebär attvi har 3 200 sysselsatta i beredskapsarbete. Industrin i har en sammansättning som gör attmånga företag och orter har drabbats mycket hårt. Den situation vi upplever -antingen vi väljer att kalla den för lågkonjunktur, för strukturkris eller rättoch slätt för kris - har slagit hårt i all synnerhet mot stålindustrin ochvissa delar av verkstadsindustrin. Avskedanden och permitteringar har blivit ett naturligtinslag i den verklighet som de industrianställda lever under. Listan på företagoch orter kunde göras lång. De senaste inslagen är avskedanden ochpermitteringar i ; avskedandena i har jag redan nämnt. Det ärtyvärr lätt att i den uppkomna situationen glömma att det bakom varje siffra,oavsett om det är låga eller höga tal, finns en person som drabbas, varstillvaro slås sönder på ett brutalt sätt. Vissa orter drabbas hårdare än andra. Den nuvaranderegeringen har ställt upp på ett utmärkt sätt när det gäller Lesjöfors.Ytterligare fördröjning av beslutet i denna fråga, som påyrkas från visst hållgenom en motion här i , skulle vara mycket olycklig. De anställda ochledningen i har genomlevt en långt utdragen process, som inte fårförlängas ytterligare. De har gemensamt tagit fram ett förslag till lösning somverkar bra och som de tror på. De bör få allt stöd i detta sitt arbete, somingalunda är slut, och ett positivt beslut här i . Hela norra och östra delen av länet är just nu i en mycketsvår situation beträffande sysselsättningen. Jag vill bara nämnamasspermitteringarna och hot om ytterligare avskedanden på järnverket iHagfors, en redan förut hårt drabbad ort. Vi har i årets Värmlandsmotion efterlyst särskildainsatser för länet och särskilt pekat pä de norra och östra delarna. Det är idenna del av länet som nedgången i den privata sektorn har varit störst, detframgår också av Näringslivet är av historiska orsaker inriktat mot skog,gruvor och stål. I en situation med knappa resurser är det kanske ännuviktigare att prioritera insatserna mot de områden som är hårdast drabbade. Att finna en bra lösning av problemen inom Nyby-Uddeholmär viktigt i detta sammanhang. Vi har också efterlyst särskilda insatser förBergslagen, gemensamt med tre andra län. De kommuner i länet som fått vidkännasden största befolkningsminskningen på senare är ligger i den del av länet därstål-och gruvindustrin har varit eller är den dominerandesysselsättningen. De människor som har satsat sin framtid på att förädlavåra råvaror till kvalitetsprodukter, som ger exportinkomster som vi så välbehöver, är verkligen värda ett bättre öde. Resurser i form av yrkeskunnigaanställda och mycket bra anläggningar är värda ett bättre öde än det som i dagskymtar . Här har talare tidigare uppträtt i debattensom trädda på ett snöre och berättat om sina läns sysselsättningssvårigheter.Jag har inte för tänkt spela ut län mot län, men å andra sidankan vi aldrig blunda för fakta. AMS har gjort en översikt som jag inte har någonsom helst anledning att betvivla. Undersökningen visar, att medan det gick 18sökande på varje ledigt jobb i landet som helhet, var motsvarande antal iNorrbotten 37 och i 33. När således vi socialdemokratiska ledamöter påVärmlandsbänken kräver att hos regeringen begär att ett samlatåtgärdspaket utarbetas för att främja sysselsättningen i , är detdärför att vi vet att ytterligare insatser måste till om vi över huvud tagetskall överleva. Vi utgår också från att vår nya regering kommer att lyssna päden värmländska arbetarrörelsen. a. hyser vi vissa förhoppningar pä den mineraloffensivsom signalerats från industridepartementet, och vi har i vår motion även härpekat på en del konstruktiva idéer värda att ta vara på. Vår industriministerhar ofta besökt , likaså arbetsmarknadsministern, och våra problem ärdärför väl kända i regeringskretsen. Vi tycker att regeringens satsning päNorrbotten är riktig, därför att det är här arbetslösheten är störst. Vi ärockså tacksamma för de insatser som gjorts i - bl. a. desnabba insatserna beträffande -, men de siffror jag hår redovisat geren klar och entydig bild av att nu måste det satsas hårdare också på . 91LARS (): Det finns en verklighet utanför denna kammareoch utanför detta hus. I den kalla, bistra verkligheten befinner sig detsvenska näringslivet. Det verkar som om många inte inser att teoretiskafunderingar och generaliseringar inte alltid stämmer överens med de faktiskaförhållandena. Pä annat sätt kan inte den näringspolitik tolkas som framförallt för småföretagen ter sig ganska obegriplig. Först säger man sig viljasatsa på Det gäller att få fart på , att fåhjulen att snurra. Sedan vidtar man åtgärder som får motsatt effekt. Industriministern säger sig tro på småföretagen och derasförmåga till förnyelse, expansion och förmåga att få en ökad sysselsättning.Vackra ord -men verkligheten då? Det är ju den vi lever med. Hur ser den ut isocialdemokratins ? För företagen ser den ut så här. Devalveringen på 16 %tvingade flera företag, särskilt mindre, med uflandslån och utan export ikonkurs. De överlevande kämpar med betydande svårigheter och behöver någon formav hjälp för att klara av sina utlandslån. Utdelningsskatt införs, likasåhyreshusavgift. Förmögenhetsskatten ökar, ävenså momsen. Men prisstoppetbestår, trots att företagen fr. o. m. fått vidkännas ökadekostnader. Låt mig ta ett exempel, ett konkret sådant, på vadavgiften till innebär i merkostnad nu i förhållande tillförra året. Ett typiskt hantverksföretag i en servicebransch med 15anställda betalade vid uppbördsterminen . Vidfebruariinbetalningen blir beloppet , en ökning med . Hurtror ni det känns för en småföretagare att få ett sådant besked? Inte ser hanljust . Det öppnar inga möjligheter att ens tänka på att kunnanyanställa eller planera utökning av verksamheten. Detta med de höga arbetsgivaravgifterna, som slår särskilthårt mot de arbetskraftsintensiva företagen inom servicebranscherna, utgör juinte de enda hindren när det gäller att driva småföretag . Nej, den uppsjöav lagar och bestämmelser av de mest skilda slag som företagen måste leva medutgör ett effektivt hinder när det gäller företagarens möjligheter att drivaföretaget med lönsamhet. Ledighetslagarna måste ses över, liksom även vissa delarav trygghetslagarna - de måste anpassas till erfarenheter gjorda i denverklighet där företagen finns. Det talas ofta om näringslivets höga likviditet. Detär en sanning med modifikation. En stor del av de mindre företagen brottas isjälva verket med allvarliga ekonomiska problem. Det mest talande beviset fördetta är vad som händer när dagen för redovisning av skatter, moms eller ATP närmarsig. Då upphör nämligen i många mindre företag nästan all annan utbetalning.Detta visar med all önskvärd tydlighet småföretagens dåliga likviditet. Ändåvill regeringen lägga på företagen högre skatter och kostnader samt dessutomminska skattekrediterna. Om detta tillåts fortsätta kan vi oroväckande snabbt kommai en allvarlig krissituation. Vi som ser - och upplever - verkligheten sådanden är ropar förgäves, de styrande lyssnar inte. Det vore katastrofalt om envikfig del av det sysselsättningsskapande näringslivet skulle gå under på grundav politisk ovilja att se sanningen i vitögat. hjälper inget fagert tal - nuär det handling, verklighetsanknuten handling, som krävs. Det är de lönsamma företagen som är själva förutsättningenför tryggad sysselsättning, för expansion och investeringsvilja. Då måste viockså ge 8 protokoll 1982/83:73-74 företagen en framtidstro - en möjlighet att medtillförsikt planera för framtiden. Vår industriella framtid ligger förvissointe i ett statsstyrt och byråkratiskt sökande efter projekt - det visarerfarenheten. Nej, det är människornas vilja och förmåga att satsa pä idéer ochatt genomföra dem som och kommer att vara själva förutsättningenför näringslivets utveckling och förmåga att skapa nyasysselsättningstillfällen. Ett positivt företagareklimat skapas inte i ettsocialistiskt samhälle. En känd brittisk statsman sade om socialismbl. a.: "Frihetens sak kan inteanförtros socialismen. Socialism betyder ett samhälle i bojor. Den ärfylld av regler, bestämmelser, förordningar, lagar." Vi moderater vill föra en näringspolitik somsyftar till att hålla det allmänna kostnadsläget på en sådan nivå attindustriell tillväxt på bred front blir möjlig. Vi måste genom generellaåtgärder förbättra förutsättningarna för hela näringslivet. Vi måste tro på framfiden. Då måste vi också ge deinitiativrika, duktiga människorna rimliga möjligheter att verka i detta land,därmed skapande sysselsättning och trygghet. 92RALF ():