prot · G609133 · 1982-12-31 00:00:00 — En majoritet inäringsutskottet, bestående av socialdemokrater, moderater och en folkpartist,delar inte reservanternas uppfattning. Därför yrkar jag avslag på reservations. Majoriteteni näringsutskottet stödjer de pågående åtgärder som beskrivs i proposifion 100,bil. ABSvensk alunskifferutveckling bedriver i forsknings- ochutvecklingsarbete om skifferanvändning. Försök med högtemperaturförgas-ning harinletts. Resultat härav beräknas förehgga . energikommittéskall belysa hur de svenska skifferfillgångarna långsikfigt kan komma attutnyttjas. Kommittén skall som ett första steg utvärdera de resultat somframkommit genom forsknings- och utvecklingsprogrammet i . Majoriteteni näringsutskottet anser att försöksverksamheten vid skallsäkerställas. Det är av avgörande betydelse att statsmakterna på ett tidigtstadium lägger fast rikthnjer för ett mer långsikfigt forsknings- ochutvecklingsprogram än som har förekommit. Vi menar att det ärangeläget att regeringen förelägger förslag till sådana riktlinjer. Reservafion13 tar upp frågan om förbud mot uranbrytning. Majoriteten i näringsutskottetanser att något särskilt uttalande om förbud mot uranbrytning inte behövergöras. Uranhaltig , liksom all annan , omfattas av minerallagen,och därmed krävs koncession för brytning. Brytning av uranhaltiga metallerprövas också enligt bl. a. miljöskyddslagen och 136 a § byggnadslagen. Vidtidigare behandling av samma motionskrav har majoriteten i näringsutskottetbetonat att brytning av uran självfallet kan tillåtas endast om de krav somställs med avseende på bl. a. naturskydd och arbetsmiljö kan tillgodoses. Meddessa mofiveringar avstyrks motionerna 1500, 1108 och 2023. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Anf.139 () replik: Helt kort bara: Jag noterar att utskottsmajoriteten upphållit sigenbart vid den formella sidan av frågan om lagstiftning mot uranbrytning i vårtland, däremot vill man inte diskutera innehållet i en sådan lag. Det är denfrågan som vi har tagit upp och som behandlas i reservation 13. Jag tror attdet skulle vara bra om vi fick en debatt i sak, så att vi interesonerar förbi varandra. Jag kan i och för sig tolka ganska posifivt. Egentligen vill hon inte ha uranbrytning i ,men hon sade inte det, utan höll sig till formalia. Det vore bra om det blevsagt. 140 BIRGITTAJOHANSSON (s) replik: Med hänsyn till den sena fimmen kanske vi inte kan debattera dennafråga på ett meningsfullt sätt. Jag hoppas att vi kan återkomma tillproblematiken kring brytning av metaller, för det är det som det ytterst handlarom. Det handlar från vår sida inte om uran, i den bemärkelsen. Det varcenterpartiet som gjorde uranbrytningen till en fråga i samband medkärnkraftsomröstningen. Jag är helt på det klaramed att ni vidhåller era ståndpunkter, och jag respekterarcenterpartiet för det. Jag hoppas att vi kan få en meningsfull debatt ombrytning av metaller . 141 (): I näringsutskottets betänkande 1982/83:32behandlas bl. a. av väckt förslag om förbud mot prospektering efteruran och mot uranbrytning. Dessa krav kan givetvis - och egentligen fullttillräckligt - motiveras av att våra kärnkraftverk skall avvecklas. På siktbehöver vi alltså inget uran. Det uran vi behöver kan vi importera - om vårakärnkraftverk över huvud taget kommer att kunna användas . Men också andra och för enskilda människor och bygder välså påtagliga skäl kan anföras mot uranprospektering och brytning. De uranförekomster som man sneglar på finns ofta i områdeni där också jordbruksmark av högsta kvalitet är dominerande ilandskapet - jordbruksmark om vilken ingen vet om den någonsin går attåterställa, så att den återigen kan användas för livsmedelsproduktion.Kortsikfiga vinster står här, som så ofta, mot mera långsiktiga övervägandensom rör våra möjligheter till överlevnad. De miljöproblem som följer med en eventuell uranbrytningär många, och mycket talar för att en del av problemen inte går att möta medtillräckliga motåtgärder. Somliga av problemen är dessutom kända och kanstuderas i verkligheten i form av konsekvenser i landskapet från tidigare skifferbrytning.Ranstad i och i är platser som kan rekommenderasfill studium. Man vet alltså av erfarenhet att grundvattenförhållandentotalt förändras i samband med skifferbrytning. Uranet förekommer just ialunskiffer. Vatten försvinner ur källor, och vattenkvaliteten förändras istora områden runt själva brytningsområdet. Landskapet förändras totalt. Miljönstörs av luftföroreningar. I Kvarntorpsområdet ledde tidigare skifferbrytningoch oljeutvinning ur skiffer till extremt låg tillväxt - om ens någon - påskogarna i området. Inget talar för att sådana effekter inte skulle uppkommavid eventuell uranexploatering. I debatten har från hugade exploatörer anförts attmiljöproblemen går att lösa. Men har inget annat än teorierpresenterats. Uranutvinning innebär dessutom problem utöver vad somgäller vid utvinning av t. ex. olja ur skiffer. De restprodukter som ärofrånkomliga innehåller frigjort uran, som ger upphov till urlakning. Detta kanfå förödande konsekvenser för stora områden. Och dessa effekter skulle vi fådras med , för att ta fram en produkt som de allra flesta avoss är överens om att vi inte skall använda. Var finns logiken? Varför inte engång för alla ge klart besked beträffande uranet: en produkt som vi intebehöver skall vi väl inte tillåta att företag och insfitutioner satsar pengarpå att utveckla. Jag anser i alla fall att detta är kvahficerat dåligsamhällsekonomi. I debygder som berörs - t. ex. Kvarntorpsområdet i - minns de flestaav den vuxna befolkningen vad skifferexploateringen under 1940-, 1950- och1960-talen innebar. När det gäller dessa människor räcker det inte att talalugnande om att man har teorefiska modeller för hur man skall mötamiljöproblemen. Verkliga upplevelser väger tyngre än teoretiska planer,särskilt när teorefikerna är i tjänst hos dem som från början vill - dvs. avrent ekonomiska skäl - exploatera uranet i våra skiffrar. Denoro som skapas - som en följd av dessa återkommande planer på utvinning avolika produkter ur våra skiffrar - bland människor i berörda bygder är svår attbeskriva, men den är icke desto mindre en realitet. Man skapar alhså rentsociala problem. Osäkerhet om man kan få bo kvar på sin gård eller i sittsamhälle går inte spårlöst förbi. Lönar det sig att satsa på huset, eller blirdet ändå så att man tvingas flytta? Investeringar i jordbruk och industrier kanifrågasättas av samma skäl. Dettaär inte bra. När dessutom skälet fill oron i detta fall är en eventuellutvinning av uran - som vi inte har användning för efter - blir detmycket svårt att förstå, varför vi inte skulle kunna ena oss om att ge ettklart besked att det inte skall bli någon uranutvinning. Ett sådant beskedskulle spara pengar och ta bort orsaker till oro, som i sin yttersta konsekvensleder fill svåra sociala problem. Människorna i både och ärvärda att få detta besked, och tänkta exploatörer kan satsa sin kreativitet påmer realisfiska och försvarbara projekt. Jag yrkar bifall till reservafion 13, fogad fill utskottets betänkande. 142 HANS iHallstahammar (vpk); Jag skall göra mitt bästa för att vi skall kunna votera ochändå få fram det vikfigaste jag har att säga om gruvnäringen i Bergslagen. Manhar räknat med att det försvinner ungefär 70 000arbetsfillfällen i Bergslagen, Det beror bl. a. pä att gruvnäringen är i kris.Framtiden för gruvnäringen i Bergslagen ser mycket dyster ut. En epok medjärnmalmshantering är fakfiskt på väg att dö ut om inget radikalt görs. IBergslagsregionen finns det nu bara två järnmalmsgruvor, och det är Grängesbergoch . har haft hårda lönsamhetskrav på sig under en radår. räddades av en större order , så där är driftenfortfarande i gång. Detär viktigt med betydande insatser för att åter få Bergslagens gruvnäring påfötter och för att den skall tillåtas spela den roll som den måste ha i enframfida svensk stålindustri. Medanledning av detta har vi fill innevarande motionerat om ettåtgärdsprogram för gruvnäringen i Bergslagen som skulle kunna ge välbehövligajobb i regionen som det ger social och ekonomisk nytta för landet idess helhet. Vi pekar på några delar som borde ingå i ett sådant program förBergslagen. En genomgripande prospektering av Bergslagen ärnödvändig. Regionen är fakfiskt inte så noggrant undersökt som man Som ett efterföljansvärt exempel pekar vi på kommun, där SGUhar gjort stora undersökningar och fått fram en rad brytningsvärda fyndigheter.En sådan arbetsmodell skulle man kunna tillämpa också i Bergslagsområdet. Vimenar också att en del i ett sådant program borde vara inventering av smärremineralfyndigheter. Små fyndigheter som inte är brytningsvärda, om manser strikt företagsekonomiskt på dem, skulle kunna bli brytningsvärda, om manser det på ett annat sätt och väger in såväl arbetsmarknadspolifik somförsörjningsberedskap i beslutet när det gäller mineralbrytningen. Det finnsmöjlighet att med ambulerande utrustningar, på sätt som man gör i bl. a. ,utnyttja mindre mineralförekomster med stor social-ekonomisk nytta. Dettaskulle kunna ge underlag för en inhemsk marknad för svensk gruvteknik ochsvensk gruvmaterielin-dustri, som sysslar med just sådana här grenar men saknarsvensk marknad. Jag tänker på och Arbro. Vi föreslår också som en del i ett sådant program förBergslagen att man skall kunna inventera äldre gruvavfall. I gruvor som en gångi tiden varit i drift finns det mängder av avfallsprodukter, som genom att mandå inte hade resurser eller teknik för tillvaratagandet innehåller metaller somkan användas. Jag skall mycket kort anknyta till det som står iutskottsbetänkandet om s. k. biologisk läkning. Detta är en metod som skullekunna användas för just dessa varphögar och det överblivna material som liggerrunt omkring de här gruvorna. Vi behandlar detta i reservation 3, som vitidigare har yrkat bifall fill. Jag skall gå över fill att tala något om zink. Som vi hörthär är man avstyrker vårt förslag om att utredamöjligheterna att anlägga ett zinksmältverk i län. Det är en region somär hårt drabbad i fråga om sysselsättningen, och det gäller att ta vara på allamöjhgheter att skapa nya vettiga arbetstillfällen. Vi menar att man inte sålätt borde springa ifrån förslaget om ett zinksmältverk, utan att man bordeutreda frågan ordentligt. Vi exporterar råvaran och importerar zinken i olikaformer. Förutsättningen för en sådan här undersökning är att det finns inhemskråvara. Någori brist kommer inte att uppstå på ett bra tag. Man räknar med attdet finns 40 årsproduktioner kvar av zinkråvara i . Vi skulle kunnaförädla råvaran inom landet. Den framtagna zinken skulle kunna användas iytterligare förädlingssteg. Det skulle innebära en ökad självförsörjningsgrad.Vi exporterar oförädlad zinkshg och importerar färdig zinkmetall. Det ärju helt onödigt att exportera jobb på det sättet. Jobben kunde skapas, även omman hänvisar fill att det nu finns en överkapacitet i . Det gäller attslå vakt om de arbetsmöjligheter som finns och som kan ge verklig lönsamhet. Vibehandlar detta i reservafion 8. För att avrunda anförandet skall jag slutligen gå övertill frågan om Grängesbergsgruvan. I slogs vid bildande de tvånärbelägna fyndigheterna Exportfältet och Risbergsfältet ihop, vilka ägdes avGränges- bergsbolaget och StoraKopparberg. 1980 skedde ett "genomslag" mellan dessa två närbelägnagruvor. SedanSSAB bildades har Grängesbergsgruvan varit föremål för ständigarationaliseringar och neddragningar. Nedläggningen av metallframställningen iDomnarvets järnverk har varit en orsak till att man dragit ner verksamheten iGrängesberg. är nu den största inhemska kunden, och restenav malmen går på export. Denenda satsning som skett av betydelse för gruvan är investering igranultillverkning, som gjordes i strid med SSAB-ledningen. Det var riksdagensom tvingade SSAB-ledningen till denna satsning. Platsledningen och facketstödde naturligtvis ett sådant inifiativ. Vimenar att den sista stora järnmalmsgruvan i under ingaomständigheter kan få läggas ned. Vi tror att kommer att habetydelse för framtida svensk stålindustri. Därför måste ochregeringen vara särskilt uppmärksamma på ;s handlande när det gällerGrängesbergsgruvan. Utskottetsäger att inte skall göra något uttalande, därför att det här är ensak för ledning och att det, om jag tolkar utskottsbetänkandet rätt,inte är ett samhällsintresse som bör föranleda något beslut av . Dettaär ett märkligt uttalande. Det gäller ju ändå en av de sista järnmalmsgruvorna- vi har ju fortfarande i drift - i , och detmåste väl betraktas som en resurs, som det är värt att slå vakt om på längresikt. Detta borde väl av den orsaken intressera litet mer, så att maninte bara avfärdar det hela och säger att SSAB-ledningen får ta ställning fillom gruvan skall finnas kvar eller inte. 143 KARL-GUSTAFMATHSSON (s): Det hder snabbt , och jag skall därför så koncentrerat sommöjligt ta upp tre av de nio reservationer som är fogade till detta betänkande. Ireservafion 3 framförs tre yrkanden, varav det första vid ett flertaltillfällen har varit föremål för behandling här i . Det främsta syftethär är att ange detaljerade riktlinjer för mineralpolitiken med målsättningenett förstatligande av gruvnäringen. Vidare yrkas på en reorganisering av SGUsamt upprättande av ett regionalt åtgärdsprogram för Bergslagen. Motbakgrund av den situation som svensk gruvnäring nu befinner sig i och somKarl-Erik Häll klart redogjort för i sitt anförande, ligger problematiken i daginte i att arbeta fram långtgående och detaljerade program, utan i stället iatt pröva den väg som regeringen nu angivit i ett aktivt utvecklings- ochinvesteringsprogram. När det sedan gäller kravet på en reorganisering av SGU,anser utskottsmajoriteten att SGU med sin helt nya organisafion måste ges enrimlig chans att visa vad man kan uträtta. Skulle det senare vid en utvärderingvisa sig att den nuvarande organisafionen inte uppfyller berättigade krav-ja,då skall vi naturligtvis vidta de åtgärder och genomföra de förändringar somkan vara nödvändiga. Vad beträffar kravet påett regionalt åtgärdsprogram för Bergslagen anser utskottsmajoriteten attdetta i varje fall till vissa delar fillgodoses i och med det föreslagnaanslaget till prospekteringsverksamhet i Bergslagen, en verksamhet som givetvissyftar till att skapa förutsättningar för gruvbrytning och annan mineralutvinningi och därmed förhoppningsvis förändra den dystra bild somBergslagens gruvnäring utgör. Ireservation 6 framställs yrkanden om ytterligare anslag till prospektering avlegeringsmetaller. Här vill jag understryka betydelsen av att vi aktivt stöderoch följer upp redan pågående projekt och nya verksamheter, för att i förstahand försöka tillgodose våra inhemska behov av viktiga legeringsmetaller.Utskottsmajoriteten har den bestämda uppfattningen att erforderliga medel förett sådant prospekteringsarbete inryms i de 300 milj. kr. som nu föreslås fillprospekteringsverksamheten. Somframgår av utskottets skrivning kommer det att bli en icke föraktliganslagsreserv över sedan pengar har fördelats till det regionalaprospekte-ringsarbetet. Vi förutsätter att den reserven bl. a. skall kunna tasi anspråk till angelägna prospekteringsarbeten avseende intressanta mineraler,exempelvis scheelit, ur vilken vi kan framställa . Mot den härbakgrunden föreslår jag att reservationen avslås. Ireservation 7 hemställs bl. a. att ansvaret för Grängesbergsgruvan flyttas frånSSAB:s ledning fill en närmare anknytning till regeringen och staten samt attGrängesbergsgruvan inte får läggas ned förrän malmen i gruvan är utbruten ochnya arbeten anskaffats till de anställda. Medhänvisning till de vinstgivande resultat som Grängesbergsgruvan visat upp detsenaste året och med de planer som redovisats från SSAB-ledningen, att fr. o.m. besluta om investering i en ny transportnivå har vianledning att bedöma Grängesbergsgruvans framfid som tämligen god. F. ö. är detnaturligtvis otänkbart att tillmötesgå reservanterna och särbehandlaGrängesbergsgruvan i fråga om långtgående garanfier. Visst närGrängesbergsgruvans verksamhet ett stort samhällsintresse. Men naturligtvismåste gruvans framtid på lång sikt bedömas efter samma ekonomiska principer somgäller för andra företag inom branschen. Med det anförda ber jag att få yrka avslag på reservationerna 3, 6 och7 och bifall till hemställan i näringsutskottets betänkande. 144 HANS iHallstahammar (vpk); Det behövs en aktiv polifik och investeringsprogram, sägs det, och dettycker man skall skapas genom de pengar som anslagits för Bergslagen. Men manhar ju inte på något sätt preciserat hur pengarna skall användas. Och ännu harvi inte sett något sådant aktivt Investeringsprogram; i varje fall har intenågot sådant kommit under mina ögon. Detslår mig litet grand att K.-G. nog innerst inne tycker att det ärganska bra förslag som läggs fram i vpk-motionen beträffande hur man skullekunna utveckla gruvnäringen i Bergslagen och skapa ny sysselsättning och en godsamhällsekonomi. Men han tvingas ändå av någon anledning att yrka avslag påreservationerna. Han säger att vi inteskall särbehandla Grängesbergsgruvan som ett Jag kanupplysa K.-G. om att vi faktiskt har mofioner där det står att allagruvfyndigheter och alla råvaror bör vara ett samhällsintresse och börnationaliseras. Om man tittar i våra stålmotioner kan man se det. I och för sigvill vi alltså samma sak med alla här i landet; det är inte baraGrängesbergsgruvan som borde vara ett samhällsintresse. Justbeträffande samhällsintresse är det intressant att se den omsvängning som ändåsker och som K.-G. tvingas delta i. stod han ochjag på samma barrikad och försökte tvinga industriminister att ta ettsamhällsansvar när det gäller Spännarhyttan, som skulle läggas ned, medan manfrån industriministerns och ASEA;s ledning sade att detta var bolagets ensak.Nu står K.-G. och säger om Grängesbergsgruvan att den inte skall varanågot samhällsintresse utan vara bolagets ensak att sköta. Jag tycker nog borde hålla linjen litet grand, även om det går emellan och detsker ett byte av majoritet i . 145 KARL-GUSTAFMATHSSON (s): Det är helt rikfigt, i , att vi har slagitstillsammans för Bergslagen, och jag hoppas att vi skall kunna göra detfortsättningsvis också. Desvårigheter som Bergslagen nu upplever är inte enbart beroende avgruvnedläggelser. Och man löser inte heller problematiken genom ett regionaltgruvprogram för Bergslagen. Här måste det ske en helt annan uppställning, och därhar vi också anvisat vägar i motionen. Men vi ser prospekteringsanslaget somett viktigt första steg för att ta itu med de här störa problemen. Anf.146 HANS i (vpk): Herr talman! Självfallet är intemineralpolifiken lösningen för hela Bergslagen. Vi har en rikt förgrenadverkstads- och förädlingsindustri, som måste byggas in i det här sammanhanget.Men jag tror inte att den kan leva vidare särskilt bra utan tillgång tillsjälva basnäringen och råvaran. Vad är det som säger att vi får enförädlingsindustri i regionen om vi rycker undan råvaruförsörjningen?Osäkerheten på den punkten gör det viktigt att behålla Bergslagens gruvor ochutveckla dem. Jaghåller med om att det inte går att lösa Bergslagens problem enbart medmineralpohtiken, men mineralpolitiken är en del av lösningen. Anf.147 (): Jag hoppas att vi kan fortsätta debatten om Bergslagens problemafik -kanske när vi skall diskutera regionalpolitiken här i . Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (prospektering m.m.) Utskottetshemställan bifölls med 220 röster mot 67 för reservation 1 av m.fl. Mom.2 (förvaltning av statens gruvegendom) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 2 av m. fl.,bifölls med acklamation. Mom. 6 (mineralpolitisktåtgärdsprogram) Utskottetshemställan bifölls med 270 röster mot 17 för reservation 3 av . Mom.7 (samarbete mellan och ) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 4 av , bifölls medacklamation. Utskottetshemställan bifölls med 221 röster mot 66 för reservafion 5 av . Mom.Il (vissa legeringsmetaller) Utskottetshemställan bifölls med 269 röster mot 17 för reservafion 6 av . 1ledamot avstod från att rösta. Mom.13 (Grängesbergsgruvan) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 7 av , bifölls medacklamation. Mom.14 (zinksmältverk i län) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 8 av , bifölls medacklamafion. Mom.17 (avskaffande av inmutningssystemet) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 9 av , bifölls medacklamafion. Mom.18 (samhälleligt ägande av nya mineralfyndigheter) Utskottetshemställan bifölls med 270 röster mot 17 för reservation 10 av . Mom.19 (utnyttjande av kronoandel) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 11 av , bifölls medacklamation. Mom. 20 (åtgärder föratt förhindra ufiändska engagemang inom gruvnä- Nr 133 ""S®") den Utskottets hemställanbifölls med 269 röster mot 18 för reservafion 12 av 28aoril 1983 Mineralpolitik Mom. 21 (förbud mot uranbrytning m.m.) Utskottetshemställan bifölls med 218 röster mot 66 för reservafion 13 av TageSundkvist m. fl, 2 ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 1982/83:27 Förslag tilltilläggsbudget III till statsbudgeten för budgetåret 1982/83(prop. 1982/83:125 delvis) 1982/83:28 Förslag till tilläggsbudget III tillstatsbudgeten för budgetåret 1982/83 (prop. 1982/83:125delvis) Påmorgondagens föredragningslista upptas näringsutskottets betänkande 33 främstbland två gånger bordlagda ärenden. 23 §Kammaren åtskildes , In fidem TOMT: SON THYBLAD