prot · G609125 · 1982-12-31 00:00:00 — I och med att man säger att vi skall tadessa pengar, som har denna mycket speciella destination, till att kompenseradenna prao-besparing, har man indirekt erkänt att prao-besparingen drabbarskolan negativt. Annars skulle man ju inte behöva vidta en så här drastiskåtgärd. Det tycker jag att gott kan erkänna. Sedan blev jag litet betänksam inför hans resonemang omatt behovsinriktningen verkar att ha avtagit i stället för att öka. "Verkar att ha" - har skolministern några belägg för det? I denbeskrivning han gjorde - jag vet inte om det skall uppfattas som exempel - sadehan att skolledare och skolstyrelser får inte gynna den som har bästförutsättningar i skolan. Skall det uppfattas som ett påstående, att skolledareoch skolstyrelser runt om i landet använder pengarna på det sättet att detgynnar dem som har bäst förutsättningar i skolan? I så fall är det ettuppseendeväckande påstående, , som verkligen kräver enförklaring. Finns det belägg för att det är på det sättet? Det finns kommuner - det kan vi vara överens om - där maninte har tagit beslutet om behovsinriktad resursfördelning riktigt på allvar,men det beror på att man inte kan, inte vill eller inte är van att få träffasådana avgöranden själv. Det vore lättare om vi fick centrala direktiv, sägerman. Tror att det går att skrämma de kommunerna genom att sägaatt om de inte genomför en bättre resursfördelning så kommer de att få centraladirektiv? Det är ju just vad de frågar efter, så det kommer sannerligen inteatt ha någon effekt. Det vore bättre att ge dem mer av stöd och hjälp ochinformation om hur det här skall gå till. Sedan sade att vi skall ha en regelstyrdskola, icke en målstyrd skola. Förslaget om att tvinga kommunerna till fyraveckors prao i stället för tre veckors, att tvinga kommunerna de facto tillhelklass-prao i stället för halvklass-prao, är regelstyrning. Det är ickemålstyrning. 144KENTH SKÅRVIK (fp) replik: Jag blev något förvånad när statsrådetGöransson sade att de borgerliga partierna inte vill ställa upp för dem sombehöver de fria resurserna allra bäst. Det är ju just det vi vill göra, och jagförstår inte vad statsrådet bygger sin uppfattning på. Egentligen handlar det om vem som skall sköta det här, vemsom skall fatta besluten. Vi tror att de lokala beslutsfattarna klarar det. Vitror att de känner sitt ansvar och fördelar pengarna på rätt sätt, så attresurserna kommer dem till godo som bäst behöver det. Vad beträffar de fria skolorna är det inte någraillvilliga tankar vi har framfört. Vi tycker att de fristående skolorna är braalternativ för en hel del barn som klarar sitt skolarbete betydligt bättre iden miljön än på annat sätt. Vi måste värna om alla våra barn, på vilket sätt de än hardet. Huvudsaken är att de får en utbildning som de har nytta av i framtiden.Där tror vi att de fristående skolorna fyller en stor lucka. Per ställer frågan till mig om defristående skolorna. Vi har klarlagt varför vi tycker att det är nödvändigt attfaktiskt följa riksdagsbeslutet, så som det är sagt. Det krävs en prövning av de skolor det gäller. Beslutetinnebär inte ett slags generellt åtagande att utbetala statsbidrag fill vissatyper av skolor. Vi står fast vid det. Vi behöver göra den prövningen. Visträvar inte efter att ha oändligt långa ansökningstider och beredningstider.Efter kommer det här självfallet in i en ganska normalbudgetprocess. Vi har också mycket bestämt klargjort att vi delaruppfattningen i det riksdagsbeslutet om förutsättningarna för de friståendeskolorna, att de alltså skall tillföra det vanliga skolväsendet och dess eleverde värden som de alternativa pedagogikerna kan ha. tar upp frågan om prao-besparingen och dens. k. SÅS-resursen, som är en samlande beteckning för medel som kan användasför skilda ändamål. När det gäller prao-besparingen vill jag i dennas tekniskadelar bara hänvisa till att det är som faktiskt har kompetenspå det här området och som också har givit de administrativa förutsättningarnaför reformen. Det är ett omfattande utredningsarbete i somligger bakom de förslag som läggs fram. Jag förmodar att det var en felsägning när att jag hade yttrat att vi skulle ha en regelstyrd och inte en målstyrdskola. Jag sade tvärtom: Vi har en målstyrd, inte en regelstyrd skola. Det ärockså angeläget att så är fallet. Det finns emellertid anledning att uppmärksamma om man utei kommuner skulle avvika från uppsatta mål. Jag har inte sagt, ,att jag iakttagit några fall där skolstyrelser obehörigen skulle ha gynnatelever som de inte borde gynna. Vad jag framhållit, apropå skillnaden mellanmålstyrning och regelstyrning, är att kravet på målstyrning faktiskt måsteinnebära att man kontrollerar att inriktningen på de uppställda målenupprätthålls. Jag tog som exempel en mycket grov kränkning av det som skullevara inriktningen på målet. Jag hade hoppats att det framgick av det som jagsade. Jag ser med glädje att det av inläggframgår att den läsart som föll sig naturlig när man tog del av motioner frånde borgerliga partierna inte skall tillämpas. Jag noterar medtillfredsställelse att ni är beredda att vidbliva viljan att främst ställa uppför dem som har det svårast bland våra barn. Vi saknar inte självkritisk iakttagelsenär det gäller skolan och dess svårigheter. Jag har haft anledning att vid enrad tillfällen mycket starkt understryka min oro över att kanske , möjligen10 %, avde barn som lämnar högstadiet i vår grundskola inte har fullständigutbildning. Detta ger oss anledning både till självkritisk iakttagelse och tillkritisk prövning av utvecklingsvägar. Vi är i färd med den processen. Men vigynnar inte en förbättring genom att tro att skolan för flertalet barn i vårtland skulle Det obligatoriska skolväsendet m. m. Det obligatoriska skolväsendet m. m. ha varitbättre och värdefullare när de över huvud taget inte hade chans attfå gå i skolan den tid som de nu fullgör. 146 PER () replik: Statsrådet väjer för frågan vilkamöjligheter vi egentligen borde tillskapa för eleverna på högstadiet att väljaen undervisning och en utbildning som stämmer med deras intressen. Han väjerför den uppenbara erfarenhet som har kommit till uttryck i prao-debatten,nämligen att möjligheterna för de praktiskt inriktade eleverna att välja enutbildning efter sitt intresse är för små . Det som har inträffat i prao-verksamheten ärett uppenbart argument för ökade valmöjligheter på högstadiet. Men det ärfaktiskt också ett uppenbart argument för att man bör medge alternativ utanförden offentliga skolan. Alla de elever som är hänvisade fill att stångasin panna blodig mot det offentliga skolväsendets oförstående atfityd gentemotkravet på ökade valmöjligheter skulle med ett fristående alternativ utanför denoffentliga skolan kunna säga; Då väljer vi en utbildning där, som stämmer medvåra intressen. För att eleverna skall ha möjlighet att ställa krav på enutbildning som stämmer med deras fallenhet och intressen är det nödvändigt attett alternativ, som de själva disponerar över, finns tillgängligt utanför denoffentliga skolans ram. Jag tror, herr talman, att om man skulle förändraskolsystemet så att dessa möjligheter faktiskt fanns också för de elever sominte var födda av föräldrar med tjocka plånböcker, skulle även den offentligaskolan tvingas erbjuda alternativ. Min fråga till statsrådet är: Vad villstatsrådet göra för alla de elever som på högstadiet uppenbarligen intekänner att deras anlag, intressen och inriktning tas till vara? Får jag,herr talman, också fråga, apropå ansökningstiden vad gällerfristående skolor, om statsrådet kan ta avstånd från det rykte somgår om att regeringen ämnar introducera en regel om 16 månaders ansökningstidför att få stöd? Är detta sant är det en märklig tolkning av .begreppet normal budgetprocess. Får jag vidare, herr talman, fråga om statsrådet är bereddatt bekräfta att man också skriver upp stödbeloppen i enlighet med delöneökningar som har skett sedan det förra riksdagsbeslutet. , herr talman, har det sagts att detriksdagsbeslut som är fattat om stöd till fristående skolor inte är ettgenerellt åtagande från regeringen gentemot dessa skolor. Det är korrekt. Meninget i det statsbidragssystemet förbjuder regeringen att vara generös. Eller är statsrådets besked att lika skolor i denprövning regeringen nu har inlett kommer att behandlas olika? Om detta ärfallet är det, , illvilja som socialdemokraterna visar gentemot defristående skolorna. Anf.147 () replik; Nr 125 Om man-genom attmanipulera med statsbidragssystemet- den tvingar kommuner att gåöver från treveckors-prao till fyraveckors-prao eller frånhalvklass-prao till helklass-prao är det regelstyrning och inte målstyr- Kommunernahar ju inget val. Om de inte gör på det q( obligatoriska här sättet får de betala själva. Detta är fråga om en direkt kostnadsöver- skolväsendet vältring från staten fill kommunerna. Det är alltså regelstyrning. Sedan sade att SÅS-resursen är till förolika ändamål. Ja, det är faktiskt sant - men när den tillskapades skedde detsannerligen inte för att den skulle kompensera för dåligt underbyggdabesparingsförslag. Utskottsmajoriteten har konstaterat, att man måste gå inoch ta SÅS-pengar - pengar som är avsedda för särskilda åtgärder på skolansområde-för att kompensera de kommuner som har treveckors-prao. Det är, detmåste erkänna, ett bevis för att prao-besparingarna är tillskada för skolan. Annars skulle man inte vidta en så drastisk åtgärd. 148 (vpk) replik: Statsrådet gör mig litetbesviken. Jag anser att han ställer upp på de riktlinjer som främst moderaternadrar upp för en diskussion om skolan och elevernas villkor . sade, apropå mitt inlägg, att man intemedverkar till en förbättring genom att inte ha en skola alls. Det är enslutsats som man i och för sig kan dra, men det är inte det diskussionen skallhandla om. Det är inte det vi vill åstadkomma med våra motioner och vårainlägg. Vad vi framhåller som väsentligt är att arbetarrörelsenkritiskt bör granska den skolpolitik som har förts. Man måste inomarbetarrörelsen så att säga återerövra förlorad mark och ta itu med de sviknaförhoppningar som fanns efter genomförande . Vi menar att man måste sätta in skolan i sitt samhälleligasammanhang. Och jag vidhåller de frågeställningar som jag har tagitupp. fakta visar att det är de svagare som drabbas. Det är klarafakta att av de elever som lämnar går ut utan fullständigagrundskolebetyg och att slutar . Vad har vi då för åtgärdsprogram gentemot de här mycketallvarliga förhållandena? Vi säger kort och gott; Ett minimikrav ärnaturligtvis att av borgerligt vanstyre återställa resurserna. Ett annat krav är att skärpa reglerna så att man ser tillatt de resurser som finns verkligen kommer arbetarbarnen till godo. De rikaklarar sig i regel ändå. Det är skillnader mellan och , BengtGöransson! Vi har vidare krävt att skoldiskussionen och skolan överhuvud taget skall politiseras. Jag var tidigare inne på det. Vad görarbetarrörelsen med skolan ? Man lever fortfarande kvar i något av endrömvärld; man tror att skolan är något annat än den egentligen är. Det obligatoriska skolväsendet m. m. 149KENTH SKÅRVIK (fp) replik: I en av mina tidigare repliker till HelgeHagberg gjorde jag ett påstående som jag nu vill göra till en fråga tillstatsrådet, även om det gäller en lokal angelägenhet: Är det inte etträttvisekrav att elever som går i fristående skolor skall ha samma rätt fillfria resor till sin skola som andra elever har? Det har, som jag sade, hänt på vissa ställen dragit in den rätten. Det måste väl vara ett rättvisekravatt de får behålla den rätten? fråga avser naturligtvis enkommunal företeelse. Jag kan då utanför mitt kompetensområde och mot bakgrundav min egen bostadssituation anföra ett exempel. Om det är så att en elev sombor på och som kommunen hänvisar till Kvickentorpsskolan, som hgger100 meter därifrån, väljer att i stället gå i skola i får hannaturligtvis;, om han då inte får resebidrag, samma behandling som övrigaelever som bor på och hänvisas till Kvickentorpsskolan; kommunentillhandahåller ju en skola som ligger i närheten av hans bostad. Om jag befannmig i den kommunala beslutssituationen skulle det i varje fall vara vägledandeför mitt ställningstagande i det konkreta fallet. Prao-besparingen är inte till skada för skolan.Prao-besparingen är en metod att spara pengar på den skola som, enligt vadmoderaterna i motion har påpekat, fakfiskt tar en stor del av våra tillgångar ianspråk. Det är att utnyttja de medlen på sådant sätt att de ändå ger alla barnden undervisning de har rätt till. Per tog igen upp frågan om de fristående skolornaoch ansökningstiden. Ansökningstiden är inte 16 månader för den som i denförsta omgången väljer att söka till de skolor som är etablerade. När det blirnya tillkommande skolor kan man möjligen ha viss förståelse för att det kanbehövas en ganska lång beredningstid. Detta är att behandla lika skolor lika.Skolorna, kommer alltså i sitt ansökningsförfarande.att behandlas i enlighetmed vad som sägs i proposition och riksdagsbeslut. Per tog upp frågan om den praktiskaarbetslivsorienteringen och talade om vilken stimulans den har varit för ettstort antal barn. Jag vet det, och jag tycker det är mycket glädjande. Jaghoppas emellertid att den praktiska arbetslivsorienteringen skall vara tillglädje för alla barn, också för dem som trivs i skolan utan att de haft denpraktiska arbetslivsorienteringen. Alla barn behöver den. Dessutom - det är naturligtvis ändå viktigt att påpeka sommycket elementärt - är den praktiska arbetslivsorienteringen en orientering idet arbetsliv som finns utanför skolan. Den är inte tidigarelagdyrkesutbildning. Som sådan har vi aldrig haft anledning att diskutera den. slutligen tycker att jag diskuterar skolanpå villkor. Det gör jag inte. Jag har mycket klart utgått frånsocialdemokratins grundläggande bedömning av skolan och skolfrågorna. Det ärviktigt, har jag sagt, att ge problemen deras rätta proportioner. Om manalltså, som litet oförsiktigt gör, säger att av elevernalämnar skolan utan betygi alla ämnen och slutar , drar en omisstänksam åhörare slutsatsenatt av barnen omfattas av en utslagning i . Statistiskacentralbyråns uppgift för båda grupperna tillsammans är . Även det är förmycket och allvarhgt. Men vi vinner ingenting på att göra problemen så storaatt de för många människor måste förefalla olösliga. Vi är beredda att ingripa mycket bestämt på detta område,och det har vi redan gjort. Det var bland det första jag gjorde när jagtillträdde som statsråd . Därefter har jag haft anledning att vid ettantal överläggningar ute i landet mycket ingående diskutera just dessa problem,som jag betraktar som de allra viktigaste och svåraste som vi har att arbetamed. Jag har uttalat att skolan nu måste få arbetsro för attkunna genomföra sin läroplan. Jag vågar också uttala en förhoppning att dennaarbetsro kommer till stånd i vetskap om de många skickliga människor som finnsi skolsamhället. Den goda lärarkår som vi har och som arbetar mycket ambitiöstoch intresserat förtjänar bättre än att utmålas som hjälplösa stackare, offerför ett omöjligt skolsystem. Vi har en bra lärarkår, och den skall vi stödja. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Tredje vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. 151BIRGITTA RYDLE (m): I mitt inlägg skall jag uppehålla mig vidreservationerna 9,14, 15, 17 och 18, som jag härmed yrkar bifall till. Bifallyrkar jag också till reservafionerna 4, 5, 12 och 19. I reservationerna 9,15 och 17 utgår vi moderater från detfaktum att det i nuvarande ekonomiska läge är nödvändigt att göra besparingaroch omprioriteringar på åtskilliga områden. Reservationerna handlar också ombesparingar. Av den tidigare debatten har redan framgått att ävenskolministern till dels tvingats inse att besparingar måste göras. I reservation 9 framför vi krav på nya bestämmelser omrätten till hemspråksundervisning. Verkligheten visar att tolkningen avbegreppet hemspråk har gjorts mycket vid och kommit att omfatta även de eleversom inte kan anses ha annat språk än svenska som hemspråk. Det finns skäl attse över bestämmelserna och ge en klarare definition av vilka som skall ha rätttill hemspråksundervisning. Utskottets majoritet har hänvisat till att språk- ochkulturarvsutredningens förslag är att vänta . Vi anser dock att detredan för nästa budgetår är möjligt att med förändrade regler och striktarefillämpningar av bestämmelserna åstadkomma en besparing på 40 milj. kr. I budgetpropositionen föreslår föredragande statsrådet att30 milj. kr. extra skall satsas på olika lågstadieprojekt under en begränsadtid. Ireservation 5 avvisar vi regeringens förslag. Det är faktiskt inte ytterligare Det obligatoriska skolväsendet m. m. resursersom behövs för att bemästra problemen på lågstadiet. Frågan är i stället hurskolans resurser används och hur verksamheten i förskola och grundskola skallorganiseras för att sfimulera barnens utveckling så effekfivt som möjligt.Tillfälliga personalförstärkningar förändrar inte de grundläggande orsakernatill dagens problem. Vi understryker i vår reservation att föräldrarna måste taaktiv del i sina barns skolgång. Inte minst är nära kontakter mellan hem ochskola en nödvändighet vid skolstarten och i de lägre årskurserna. I reservation 17 tar vi upp frågan om det särskildastatsbidraget till den icke fimplanebundna verksamheten under den samladeskoldagen. Erfarenheterna visar att detta särskilda statsbidrag har givit upphovtill många missuppfattningar beträffande syftet med den samlade skoldagen,nämligen att den skall vara en del av skolans pedagogiska verksamhet. Vi anserdärför att bör ompröva sitt tidigare beslut och låtastatsbidrag fill fria aktiviteter under den samlade skoldagen utgå urförstärkningsresursen. Därmed ankommer det på varje kommun och skola attavgöra hur resurserna skall användas. I reservation 14 följer vi upp kravet i vår partimotionatt träningen i svenska språket måste ges en framträdande plats i både förskolaoch skola. Utskottets majoritet har i betänkandet endast redovisat rapportenfrån om ett pedagogiskt program för förskolan och hänvisat förskolans del till vad som står i Läroplan 80 om språkträning. Någon egen åsiktredovisar man inte. Vi anser detta torftigt. Nog borde det vara viktigt attSveriges riksdag uttalar att man står bakom kravet på goda kunskaper i svenskaspråket. Men så icke. Vi moderater har blivit ensamma i utskottet om att hävdaspråkträningens och språkundervisningens stora betydelse för elevernasmöjligheter till kommunikation, begreppsbildning, litteraturupplevelse m. m.Detär viktigt att understryka att goda kunskaper i svenska också är ennödvändig förutsättning för att eleverna skall kunna tillägna sig godafärdigheter i främmande språk. Det gläder mig att se att skolminister ärkvar i kammaren, fast det nu är eftertrupperna som har tagit vid. Med anledninghärav skulle jag gärna vilja peka på en annan sak, nämligen en debattartikel avRolf införd i , där huvudrubriken lyder:Svenskämnets kris är också kulturpolitikens. Den artikeln kan rekommenderastill läsning för många, inte minst för skolministern som är kulturminister.Jag kan inte underlåta att citera några rader ur denna arfikel, som verkligenunderstryker behovet av goda kunskaper i svenska språket, vilket vi ocksåframför i vår reservation. I artikeln sägs; "Okunnighet om ordens innebörd och valör dömerdem" - alltså ungdomarna - "till ett torftigt språk utan nyanser.Från kommunala förvaltningar . drabbas man av tjänsteutlåtanden som ärspråkligt och intellektuellt undermåliga. Jurister, för vilka språket är detoundgängliga verktyget, släpps ut från universiteten utan att kunna tänka ochskriva logiskt. Svenskämnetskris är en i vidaste mening kulturpolitisk fråga. ningen avsvenskämnet är ett med öppna ögon begånget brott mot hela svenska folketskulturarv." Mer än något annat jämförbart land satsar påutbildning. Sedan infördes har resurserna i reala termernästan fördubblats. Innevarande år satsar staten pågrundskolan. Kommunernas kostnader uppgår fill ungefär lika stort belopp.Sammantaget satsas alltså runt 26 miljarder. I det obligatoriska skolväsendet i har vi igenomsnitt en helfidsanställd lärare för 14 elever. Detta är lägst i världen. Det går inte ätt hävda att det är för små resurser som ärorsaken till att det finns brister i utbildningsresultaten, inte heller att detär orsaken till att många elever grips av skolleda och tristess med allasvårigheter det för med sig för var och en av dem. Vad som behövs är positiva atfityder till utbildning ochkunskaper. Resurserna måste sättas in där de bäst behövs för att vi skall få enskola och en utbildning som sätter kunskaps- och kvalitetsmålen främst.Samtidigt skall de ge eleverna möjlighet att få en utbildning som ligger ilinje med deras egna förutsättningar och önskemål. I reservation nr 18 kräver vi en översyn av hur skolanssamlade - alltså både statliga och kommunala - resurser används. En översyn gerstora möjligheter att låsa upp ett fastlåst, invant tänkande. Olika vägar kan viden sådan översyn prövas att omprioritera tillgängliga medel till förmån förskolans huvuduppgift: att till eleverna förmedla kunskaper och att bibringa demfärdigheter. Att t. ex. överföra fiden för fria aktiviteter till den timplanebundnaverksamheten är ett sätt att stärka skolans kunskapsförmedlande roll. Resultatet av en översyn kan mycket väl bli ett nyttstatsbidragssystem, innebärande ett större ansvar på det lokala planet förbeslut om resursfördelning och resursanvändning. Det obligatoriska skolväsendet m. m. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Jag begärde replik med anledning av BirgittaRydles referens till dagens artikel i , som jag faktiskt lästemed mycket stort intresse . Låt mig bara försäkra attjag ingalunda betraktar henne som medlem av en mindre intressant eftertrupp.Jag har tvärtom all anledning att betyga min djupa respekt för den kunnighetsom hon besitter och den omsorg som hon visar i sina inlägg om våra skolbarnoch deras behov av kunskaper och färdigheter. Den arfikel som publicerades ser jag som ett väldigtviktigt bidrag till en fortlöpande ämnesdebatt - vi behöver ha den - om skolanoch dess verksamhet. Naturligtvis varken kan eller skall jag diskuterautskottets skrivningar; låt mig bara för peka på vad somfaktiskt sägs under rubriken i den nya läroplanen läroplanen. 11 protokoll 1982/83:124-125 Det obligatoriska skolväsendet m. m. "Svenskaingår i undervisning därför att varje elev måste bli medveten om att språket är vårtviktigaste medel att få kontakt med andra människor, i vår närhet eller långtborta, i vår egen tid eller i gångna tider, eleverna skall lära sig att lyssna och läsa så att deuppfattar och förstår vad andra menar, eleverna skall lära sig att tala och skriva klart,regelrätt och uttrycksfullt, så att andra kan uppfatta och förstå vad demenar." Vi har i de läroplansarbeten som är gjorda godaförutsättningar för att få en undervisning i svenska som kan ge de kunskaper ispråket som våra barn behöver. 153 () replik; Jag får verkligen tacka skolministern förorden han riktade till mig. De visar att skolministern har respekt förerfarenhet och engagemang hos människor som arbetar med skolfrågor. Det var glädjande att höra attskolministern också har tagit del av och intryck av artikeln i . Jag kan bara konstatera att mot bakgrund av vad skolministernsäger styrks jag i min uppfattning att det hade varit riktigt av utskottet attställa sig bakom kravet i vår partimotion om en bättre ställning försvenskämnet. 154NILS (vpk): Statens budgetunderskott åberopas som motivför åstram-ningar på område efter område. Att åstramningarna ofta leder tillökad arbetslöshet och sociala och andra problem bortser man ifrån. Mångaåtgärder som mofiveras med att bekämpa krisen förvärrar den i stället. Försämringar på skolans område är kortsynta och fårnegativa effekter, både och på . I detta betänkande frånutbildningsutskottet kan vi se några av regeringens planer. harbelyst den allmänna tendensen.