prot · G609131 · 1982-12-31 00:00:00 — Att lyssna utan förutfattad meningtill sakkunskap är klokt. Kunniga människor brukar ge en objektiv redovisning.Tro inte att synpunkterna från sakkunskapen i bokföringsnämnden var dikteradeav något slags egenintres-se från näringslivets sida. Här kan jag inteunderlåta att notera att *Voteringen redovisas efter debatten om LU 34. utskottsmajoritetens skrivning vittnar om en subjektiv ochicke helt korrekt uppfattning om vad bokföringsnämndens representanter framhöllvid hearingen. För det andra: Syftet med motionen kommer inte att uppnåsmed den föreslagna regelförändringen. Enligt motionen skulle en särredovisningav förfallna men icke betalda skulder kraftigt förstärka värdet av ett företagsoffentliga redovisning som prognosinstrument för företagets överlevnad. Årsredovisningarnas värde som prognosinstrument liggerframför allt på resultaträkningen. Företag med ihärdiga förluster har ingensärskild förmåga att överleva, i alla fall inte utan subventioner.Balansräkningarna för en följd av år visar hur likviditet och soliditetutvecklas. Denna utveckling framgår tillräckligt tydligt med deredovisningsmetoder vi f. n. nyttjar. F. ö. bedöms kreditvärdigheten hos ettföretag i praktiken på helt andra sätt än enbart genom studier avårsredovisningshandlingarna. påpekar i sin remisskrivelse attobestånds- och likvidationspliktssituationer inte sällan uppkommer så snabbtatt en öppen redovisning av stora förfallna skulder inte hinner ske. Allt dettavisar att motionärens syfte inte kommer att uppnås med den föreslagnaregeländringen. Tidsplanen för årsredovisningen visar def direkt. Bokslut görsi regel per . Det bör vara klart för deklaration den sista marsoch redovisas för stämman . Mycket har hunnit hända under nästan etthalvår. Till detta kan tilläggas att de "ekonomiskabrottslingar" som vill komma åt genom den föreslagnalagändringen knappast kommer att lyda nya lagregler, när de redan tidigare vantsig vid att bryta mot gällande regler. Det blir alltså, som vanligt, endastmajoriteten av företagen - majoriteten av de redbara företagen - som kommer attdrabbas av de nya reglerna. För det tredje kommer denna majoritet av redbara företagatt få betala för den onödiga regeländringen. Redovisningsarbetet blir litetmera komplicerat. Datasystem måste ändras. Inte minst på mindre företag, som iökad utsträckning använder mini- eller mikrodatorer, behöver programförändringargöras. Detta kostar som bekant pengar - helt i onödan. För det fjärde: Den typ av "kontrollmentalitet"som ådagaläggs i den nu diskuterade motionen påverkar företagsklimatet i vårtland negativt. Fler regler, fler pekpinnar och ytterligare misstro motnäringslivet motiverar inte precis våra företagare. Jag förstår intesocialdemokraterna och deras okänslighet för att även företagare måstemotiveras. I alla andra sammanhang talar ni om motivation - varför inte här?Företagare är också ett slags art av människa. För det femte har företagens årsredovisningar genomgått enmycket positiv utveckling . Redovisningshandlingar geri dag god information om företagets ställning och verksamhet. Hade t. ex. kommunernasoch landstingskommunernas redovisningar hållit samma höga klass borde vi varatacksamma. Där blandar man periodiseringar med kontantprinciper, och där harman inga krav på öppen redovisning. Hur har dådenna positiva utveckling inom näringslivets redovisning Viss ändring i bokföringslagen Viss ändring i bokföringslagen kommit till stånd? Det har inte skett - jag poängterar det- genom lagsfiftning, utan i huvudsak genom egna initiativ från näringslivet.Börskommittén och har varit pådrivande i denna utveckling. Den statligabokföringsnämnden har endast haft att fortsätta det mycket väsenfiiga arbetesom börskommittén och FAR påbörjade. Den offentliga utredningen om en nyräkenskapslag, som vi hade , ledde däremot inte allsframmåt. Remissrundans kritik blev bister. Det var återigen näringslivet -framför allt FAR - som fick hjälpa till med konstruktiva synpunkter så att vifick dagens bokföringslag. Sammanfattningsvis måste jag slå fast att det ärobetänksamt att inte lyssna på sakkunskap när sådan finns. Det har majoriteteni lagutskottet tyvärr underlåtit att göra. Av denna anledning yrkar jag bifalltill och gemensamma reservation i lagutskottetsbetänkande och avslag på mofionen 1982/83:1768. 117BENGT SILFVERSTRAND (s): har enhälligt tillstyrktregeringens förslag till anslag fill bokföringsnämnden för /84,och jag ber att få yrka bifall fill utskottets hemställan under punkt 1. Den andra frågan vi har att ta ställning till är ensocialdemokratisk motion i vilken föreslås att bokföringslagens regler omårsbokslut skall ändras så att förfallna men inte betalda skulder skallredovisas särskilt. Enligt nuvarande regler gäller beträffande årsbokslut bl.a. att kortfristiga och långfristiga skulder skall redovisas var för sig. Däremotfinns i bokföringslagen inga krav på att förfallna men inte betalda skulderskall tas upp och särredovisas. Avsaknaden av sådana föreskrifter begränsarnaturligtvis i betydande grad möjligheterna att göra en rättvisande bedömningav företagets ekonomiska ställning. Detta är utgångspunkten för motionen ochutskottsmajoritetens ställningstagande, och så långt vill jag notera attreservanterna har instämt. De har t. o. m. gått så långt att de har instämt imotionens syfte. Det kan vara värdefullt att ha det klart för sig efter att hahört minst sagt osakliga framställning av förhållandena. Det torde inte vara ovanligt att ett företag befinner sigpå obestånd genom att ha ackumulerat stora skulder som förfallit men intebetalats utan att detta förhållande framgår av den offentliga redovisningeneller av årsbokslutet. Bakgrunden till motionens krav borde därför inte vara svåratt inse. Det har skett en betydande ökning av exempelvisantalet konkurser. I åtskilliga fall har därvidlag lån- och kreditgivare kommitatt åsamkas stora förluster. Samhället har drabbats genom bortfall av skatteroch avgifter. Inte sällan kan konstateras att konkursföretag under längre tidbyggt upp stora skulder för vilka täckning saknats. Särskilt på skatte- ochavgiftsområdet har s. k. självpåtagna krediter blivit ett svårartat problem.Ingen torde kunna förneka att dessa missförhållanden nått en sådan omfattningatt åtgärder i hög grad är motiverade. Det borde heller inte råda några delademeningar om att en öppen redovisning av förfallna men inte betalda skulder skulle vara av stor betydelse för lån- ochkreditgivarnas bedömning av ett företags ekonomiska ställning. Ju tidigare enobeståndssituation kan upptäckas, desto större blir möjligheterna att minskaföretagets förlustrisker. Förfallna skulder utgörs ofta av skatte- och avgiftsmedel.Dessa har som bekant god förmånsställning. Mot denna bakgrund måste det vara avbetydelse för andra borgenärer att erhålla upplysning om i vilkenutsträckning sådana skulder belastar företaget; observera att dessa andraborgenärer inte sällan är de företagare som försökte värna om isin framställning, och de får därigenom svårare att få fillbaka något av sinafordringar! Det finns således starka skäl för att förorda ensärredovisning av förfallna men icke betalda skulder. Enbart vetskapen om ensådan särredovisning skulle sannolikt i inte obetydlig grad begränsa detmissbruk som bevisligen förekommer när det gäller planerade förhalningar av t.ex. reglering av skatteskulder. Mot vårt förslag har inte oväntat rests en delinvändningar. Det har rått delade meningar inom bokföringsnämnden. Jag villbetona uttrycket "delade meningar", eftersom i detsammanhanget sade "med undantag av TCO". Löntagarnas synpunkter ibokföringsnämnden har alltså enhgt ingen betydelse, utan de ärundantag. vill jag rätta till också den felaktigheten i en mycket osakligframställning genom att slå fast att kommerskollegium - trots vad MargitGennser, naturligtvis i valda delar, citerade - sagt att "dessainvändningar synes dock väga ganska lätt jämfört med de fördelar som ettgenomförande av förslaget skulle kunna ge". Det borde ändå vara rimligtatt begära att man återger verkligheten någorlunda fullständigt, innan manförsöker ge sken av att jag som person har hittat på förslaget enbart i syfteatt sedan få tillfälle att motionera också . Så gott om tid har jagfaktiskt inte! De delade meningarna inom bokföringsnämnden har i moderatamegafo-ner beskrivits som starka invändningar. Man borde vara litet merförsiktig med orden. a. hävdar man att mofionärernas förslag innebär attredovisningen skulle tyngas med nya uppgifter. Observera att man här har använtordet "tyngas"! Den som har någon kännedom om praktisk bokföring ochredovisning och inte enbart har studerat skrifterna vet att det inte ärförknippat med något större merarbete att sammanställa de uppgifter som finnsexempelvis i reskontran i ett bokslut. Rent praktiskt skulle man kunna börja med att särredovisaskatter och avgifter. En liknande regel finns faktiskt i , och jag harinte hört att den konservativa regeringen där har några planer på att riva uppbeslutet om det. Man anser i att detta fungerar bra. Observera också attlagutskottet har föreslagit ett tillkännagivande till regeringen. Det är alltsåfullt möjligt att börja me:d en särredovisning av skatter och avgifter. Det ärinte nödvändigt att inledningsvis ta steget fullt ut och särredovisa allaförfallna skulder. Reservanterna gör också gällande att den föreslagna regelnkan kringgås, t. ex. genom att ett företag med förfallna skulder väljer atttillfälligt ta upp Viss ändring i bokföringslagen Viss ändring i bokföringslagen lån för betalning av skulderna, så att de inte behöverredovisas på bokslutsdagen. Visst kan regler kringgås! Det är vi fullt medvetnaom. Vi vet också att uppfinningsrikedomen på det här området är stor - det harf. ö. bekräftat. Men invändningarna får inte tas till intäkteller anföras som skäl för att inte vidta åtgärder med anledning av en motion,vars syfte t. o. m. säger sig hysa stor förståelse för. Har reservanterna verkligen så litet förtroende för vårarevisorer att de utgår från att dessa som regel skulle se mellan fingrarna, omlån upptogs i syfte att vilseleda beträffande den verkliga ekonomiskasituationen i företaget? Och kommer bankerna verkligen att finna sig i en sådanutveckling utan att ingripa? Jag vill avslutningsvis trycka på just revisorns ochrevisionens roll. Den är som bekant föremål för ytterligare överväganden bl. a.inom kommissionen mot ekonomisk brottslighet. Även i det här fallet vill jaghänvisa till kommerskollegiums mycket utförliga yttrande över motionen. a. med hänvisning till revisorns roll: En sådan i viss mån alternativ möjlighet är att ibrottsbekämpande riktning utveckla det regelsystem vars efterlevnad revisorn ärsatt att bevaka. Det i motionen framlagda förslaget är ett exempel på åtgärderav det slaget som förtjänar att prövas. Det bör framhållas att en utveckling avredovisningen på detta sätt är en åtgärd som är väl förenlig med revisornstraditionella roll såväl i som internationellt. Med det anförda vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan även under p. 118MARGIT () replik; Man vill ju alltid se det bästa även i enmotion som man tycker är fel tänkt. Därav artigheten i början av vårreservation. Sedan vill jag påpeka att det som står i reservationen om"kringgås" och "tynga redovisningen" just var vadsakkunskapen framhöll. Det var FAR:s representant och godkända granskningsmänsrepresentants plus ordföranden ord. Även bokföringsnämndenstjänsteman tog upp detta. är inte specialist på redovisning.Kommerskollegium har också gjort en logisk kullerbytta i sin remisskrivning.Man säger i princip att förslaget egentligen inte är så bra, och så tillstyrkerman det ändå. Sådant händer ibland i politiken. vill få in mer skatter och avgiftergenom att se till att företagen så att säga stoppar sin verksamhet tidigare,för det är väl så han tänkt sig att det skall gå till. Men då får man ju intein mer skatter och avgifter. Dessutom vill jag påpeka att kronofogdarna harhelt andra system för att kolla upp att betalningarna kommer in. Här har man jufaktiskt skärpt datarutinerna. Vad jag redan tidigare påpekat är fördröjningen medårsredovisningen på nästan . Därigenom kommer man inte att få utsärskilt mycket mer information än vad man har. Man ser jualdrig på enårsredovisning för bara i taget, utan man har alltid en följd avårsredovisningar. förändringarna i likviditet, soliditet och lönsamhet somman bedömer. Det var just vad FAR, granskningsmännen och Per påpekade:Man får inte mer information, men man får besvärligare rutiner. Naturligtvis vet jag att de här kraven kommer från BRÅ.Där sitter ju folk som kanske ser med stor misstänksamhet på våra företag ochtror att man klarar allting med kontroller, kontroller och kontroller. Jag trorinte att det går. Jag tror däremot att man faktiskt kan förstöraföretagsklimatet här i landet. Viss ändring i bokföringslagen 119BENGT SILFVERSTRAND (s) replik; får bestämma sig. Förstuttrycker hon stor oro för att vi skall bygga ut en kontrollapparat. Sedansäger hon att kronofogdemyndigheten ju har helt andra möjligheter att gå in.Det är ju en logisk kullerbytta. Genom att använda de uppgifter som redan finnsi företagens böcker, i reskontran, och föra in en sammanställning, dvs. användavanlig addition, och föra in de uppgifterna i bokslutet får man fram uppgiftersom i sig innebär ett minskat behov av kontroll. Jag tycker att det är väsentligt att slå fast att vi inteär ute efter att utvidga kontrollapparaten. Vi vill förenkla bokföringen ochunderlätta för samtliga parter. Vi utgår på socialdemokratiskt håll från att deflesta företagare är seriösa och menar att denna ordning inte kommer attinnebära någon hämsko för annan företagsamhet än den som icke är seriös. Ytterligare en märklighet är - det kan väl inte förneka - att de moderata reservanterna som vanligt är åtföljda avcenterrepresentanterna, som jag inte har sett till här i kammaren. De ställeralltså upp bakom den moderata reservationen, liksom bakom de flesta andramoderata reservationer. Vidare har bokföringsnämnden - jag vill gärna påpeka attdet skett efter det att motionen väckts i - utfärdat anvisningar, därman i sak säger precis detsamma som motionärerna. bekräftaralltså behovet av anvisningar i bokföringen vad gäller särredovisning. Vitycker att det är angeläget att peka,på en brist som finns i bokföringsnämndensanvisningar. Det framhålls där att "viktiga förhållanden" resp. "händelserav väsentlig betydelse" skall redovisas. Vi tycker att det här är litetför vagt, och vi vill ha preciseringar. Vi hemställer nu att regeringen skallutfärda sådana preciseringar. 120 () replik; Det står redan i bokföringslagen angivet i förvaltningsberättelsen skall redovisa om väsentliga förändringar harskett i verksamheten eller om det finns anmärkningsvärda fakta att rapportera,t. ex. mycket stora skulder som är förfallna till betalning. Det är i dessasammanhang som bokföringsnämnden har utfärdat flera anvisningar. Sådana fallskall alltså redovisas. Vad vill är däremot att ensärredovisning skall ske i alla företag. Vad sedangäller frågan oin kontrollsystemet säger jag att vi har ett sådant Viss ändring i bokföringslagen system genom vilket skatter och arbetsgivaravgifter,löneskatter, tas in, nämligen kronofogdesidans system. Jag förstår inte varförvi skulle behöva ännu ett system. Jag vänder mig mot en sådan dubblering avkontrollen. Den gör att arbetet blir tyngre för en rad företag. 121 () replik: kommer kronofogdemyndigheten in i bildenigen. Låt mig bara kort säga att vi vill bespara kronofogdemyndigheten en heldel besvär. Det vore välgörande om antalet utryckningar från kronofogdemyndighetenskulle minska och om man genom en klar, tydlig och lättillgänglig redovisningkunde få fram de uppgifter man behöver. Låt mig citera föjande ur reservationen, eftersom MargitGennser fortfarande hävdar att detta är obehövligt: "Som motionärerna framhåller skulle det otvivelakfigtvara till fördel för ett företags borgenärer om en öppen redovisning kom tillstånd här det gäller omständigheter som är av betydelse vid bedömningen avföretagets kreditvärdighet. Utskottet har därför förståelse för syftet medmotionen." Om man har förståelse för syftet med motionen, begriperjag inte varför man lägger ned så mycken tid på invändningar, som i sak ärdåligt underbyggda. Jag kan avslutningsvis peka på den norska lagstiftningenpå det här området. I är man skyldig att ange de anställdaskällskatt, oavsett om den är upplupen eller ej, samfidigt som bokslutet påfillgångssi-dan redovisar att täckning för att betala denna källskatt finns. Jag säger än en gång att jag som motionär och somföreträdare för den socialdemokratiska majoriteten i lagutskottet är fullt tillfreds, om regeringen i ett inledningsskede lägger fram ett förslag som innebäratt skatter och avgifter skall uppges var för sig under begreppet kortfrisfigaskulder i redovisningen. Tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytteriigarereplik. 122NIC GRÖN V ALL (m): Det förefaller som om av friskhet. Han tycks tro att när man uppreparfelaktigheter eller otydligheter med kraft och aggressivitet blir de sanningar. Jag vill än en gång, även om den föregåendereplikväxlingen delvis har sysslat med det, litet granska grunderna förmotionen! Jag menar nämligen att den visar alldeles entydigt på både misstrooch illvilja från socialdemokraternas sida mot företagarna här i landet. Manskulle kunna tro att motionärerna och utskottet inte riktigt förstår vad detalar om och tyvärr inte heller bokföringsnämnden, . Jagkänner till intresse för redovisningsfrågor och vågar intetro att det är fråga om okunskap, utan det måste vara någonting annat. att denbegärda särredovisningen skulle innebära så mycket gott. 131Gennser har påpekat att den bara skulle komma att vara till nytta ungefär den fem efter bokföringsårets slut. Redan detta innebär enoerhörd försvagningav den åberopade grunden till motionen. är - ochdet vet och även utskottsmajoriteten - att redan y ändringi den nuvarande redovisningen innehåller tillräcklig information för att manbokföringslagen skall kunna dra de slutsatser som och utskottsmajoritetentycker är så viktiga. I årsredovisningen skall ju anges hur många anställdaföretaget har och vilken omsättning företaget haft . Detfordras inte mycket skarpsinne, , för att reda ut vad som ären rimlig och normal volym av oreglerade arbetsgivaravgifter, källskatter ochandra utskylder, eller en normal volym av leverantörsskulder. talade varmt om revisorernas roll ochhur mycket vi kan lita på dem. Vi har förut här i kammaren debatterat denfrågan, och jag vet att revisorerna i har en ovanligt högambitionsnivå. Vi har en långt avancerad revisorsetik, som garanterarintressenterna i de svenska företagen en utomordentligt rik information omdessa företag. Det finns en omständighet som är så egendomlig att jagvågar dra slutsatsen att det finns en annan grund för den här motionen än densom åberopas. Det är den att motionärerna själva skriver att de är beredda attacceptera att bokföringsnämnden skall vara den som reglerar hur det hela skallgå till. Jag citerar precis vad som står, så att jag inte får kritik: "Viär medvetna om att avgränsningproblem kan uppstå och vill understryka att defidsgränser som blir aktuella inte får sättas för snävt. Det bör ankomma på bokföringsnämndenatt utforma närmare detaljbestämmelser." än säger så anser den i varje fallatt en särreglering inte behövs, utan man bör vara tillfredsställd med deanvisningar som utgivits av bokföringsnämnden. Det är egendomligt att motionärernaoch utskottsmajoriteten inte följer sina egna råd hur problemet skall lösas,nämligen genom bokföringsnämndens anvisningar. Det finns en mening i utskottsmajoritetens skrivning somverkligen avslöjar vad det är fråga om. Utskottsmajoriteten skriver: "Isammanhanget bör också framhållas att det i många fall kan vara svårt förägarna till ett företag att överblicka företagets ställning om i redovisningennågon skillnad inte görs mellan förfallna och ännu inte förfallnaskulder." Vad utskottsmajoriteten säger är ju ingenting annat än påstår att våra svenska företagare helt enkelt inte har en aning om vad desysslar med. Man tycks vilja framhålla att de svenska företagarna är någotslags lallande skara som inte vet när skulderna förfaller. ,deras skulders förfallodagar kan för dem vara en fråga om hela framtiden. BådeBengt Silfverstrand och utskottsmajoriteten kan vara helt förvissade om attvåra svenska företagare har helt klart för sig vad det gäller. Det är inte förderas skull det här behövs - nej. Jag tycker att jag med dessa argument kunnat visa att detfinns en annan grund bakom socialdemokraternas uppträdande än den åberopade, nämli gen den att man helt enkelt vill rikta udden mot de svenska företagarna. Viss ändring i bokföringslagen vill på detta sätt, liksom på så många andra sätt som vifått uppleva i den här - det har jag frapperats av även om jag intehar varit här särskilt länge - göra allt som är möjligt för att försvåra för desvenska företagarna. Är möjligen den här motionen och dess utskottsbehandlingför den socialdemokrafiska utskottsmajoriteten en del av en strategi för attkriäcka de svenska företagarnas vilja till företagande och utveckling, tillförmån för ett annat, hett eftersträvat ägande av de svenska företagen? 123 (): Jag noterar att sade att haninte hade varit i så . Jag har därför den största förståelse föratt han mot den bakgrunden inte har följt vare sig den här diskussionen ellersocialdemokraternas inställning när det gäller företagsamhet. Det är ändå att göra sig till en stor demagog att försökablanda in inställningen till företagsamheten i detta begränsade förslag om attgöra redovisningen mer överskådlig och lättillgänglig. Om vi nu håller oss tillföretagarna kan vi konstatera att väldigt många är underleverantörer och s. k.borgenärer till företag. Och eftersom skatter och avgifter har bättre(örmånsordning innebär det i de fall som jag har redovisat - och som också demoderata reservanterna har bekräftat att de existerar - att många borgenärerskulle vinna på att få en bättre överblick över ett företags ekonomiskasituation. Det är denna begränsade räckvidd som förslaget har. Man skall alltsåinte lägga in någonting mer i det. Jag noterar med glädje att i motsats tillMargit hyser förtroende för revisorerna. Om man först säger attföretagen kommer att kringgå den här bestämmelsen bekräftar man från moderathåll därmed att många företag strävar efter att icke ge en rättvisande bild,exempelvis genom att ta upp lån för att ge en annan föreställning om denekonomiska situationen än den verkliga. Om ni hyser förtroende för vår revisorskår - och där är vitydligen överens - måste vi väl ändå utgå ifrån att revisorerna och ocksåbankerna kommer att se till att den här verksamheten inte får särskilt storomfattning. Allra sist vill jag säga att detinte är fråga om att i ett inledningskede skapa en allmän regel om att allaskulder nödvändigtvis behöver särredovisas om de är förfallna men intebetalade, utan låt oss börja med det mest närliggande: arbetsgivaravgifter ochskatter. Det kan rimligen inte vara någon praktisk svårighet att genomföra ettsådant förslag. 124NIC (); Jag har inte så lång erfarenhet frånriksdagen, men jag har faktiskt lång erfarenhet från företagsamhetens liv. Ochdetta är väl förmodligen grunden till att och jag ser på dehär problemen på olika sätt. Inget i vad kan anföra styrker att dethett eftersträvade målet skulle vara att företagens borgenärer skall få tidigoch bättre information genom denna egendomliga strävan attsärredovisa förfallna och icke förfallna skulder. Inom företagsamheten förekommer det att det finns ett förtroendemellan parter som samarbetar. Ett mycket vanligt förhållande är att det finnsstort förtroende mellan ett företag och dess leverantörer. Det förtroendet tarsig ibland uttryck i att en leverantör medger förlängd kredit. Hur skall sådanaförhållanden redovisas, ?