prot · G609143 · 1982-12-31 00:00:00 — Den är en drivkraft i en sundare ekonomiskstruktur, en barriär mot arbetslöshet och en garant för en någorlundafungerande social och regionalekonomisk miljö. Det är lätt att se att regeringens förslag till störredelen är nödfallsåtgärder. De ändrar inget i det som i grunden behöver ändrasför att skall komma ur sin depression. Vi förstår från vpk:s sidabakgrunden till att regeringen sitter trångt. Vi förstår rädslan förbudgetläget. Men vi vill - utan att för den skull hugga socialdemokraterna iryggen - ändå ställa några kritiska frågor: Om ni har råd att börja tumma påsocialförsäkringssystemet, varför har ni då inte råd att planera för ettsamhälleligt investeringsprogram som kunde bryta den regionalaunderutvecklingen? Om detta svaga förslag är vad ni tänker er för ,vad skall det då bli för de övriga skogslänen, där problemen sannerligen inteär mindre? Och slutligen: Hur skall regionala problem kunna bekämpas,så länge ett mål för den ekonomiska politiken är att hålla tillbaka deninhemska efterfrågan? Är inte rädslan för den offentliga upplåningen alltföröverdriven, och vore det inte bättre att låna till ett utvecklandesamhälleligt investeringsprogram, som kan bryta skogslänens ensidiga ochkrisalstrande struktur, än att som tvingas låna för att betala de utgifterför en alltmer kronisk arbetslöshet som följer av det ekonomiska systemetskris? Är det inte dags för en omprövning av den Feldt-Eklundskabudgetfilosofin? För får den fortsätta att vägleda, då hotar det stora raset iNorrbotten. Flyttningsvågen kommer att upprepas - i den män det nu finns någotatt flytta till, vilket man som sydsvensk riksdagsledamot med den omgivningenomkring sig kan ha sina tvivel om. Med detta, herr talman, yrkar jagbifall till vpk:s samtliga reservationer. Jag får meddela att anslag nu uppsatts om dettasammanträdes fortsättning efter sedvanlig middagsrast. 42 (): Den salva som sköt motsocialdemokratin sopar inte undan de spår som lämnat efter sig frånden tid då de var i regeringsställning. Jag säger det, eftersom vi inte med denpolitik som vill realisera löser de problem som har iform av ökad arbetslöshet och utslagning. Det har sagts att förväntningarna var stora på det förslagsom skulle läggas fram beträffande utveckling. Det är alldelesriktigt, och anledningen till förväntningarna var det läge som de sexborgerliga regeringsåren hade försatt värt land i. Det var inte några speciellalöften, utan människornas vardagssituation, som gjorde att man hoppades attnågot skulle hända. Inledningsvis vill jag citera två personer som båda harerfarenhet av och ett djupt engagemang i utveckling. Den förste viftade med propositionen om "Utveckling iNorrbotten" och sade: "Det här är det viktigaste som skrivits omNorrbotten ." Den andre uttryckte sin förvåning över att densocialdemokratiska regeringen visat en sådan handlingsförmåga att den kunnat få fram en samlad insats för länet. Många människor som brottas med arbetslösheten och alla desorger och bekymmer i olika former den för med sig, känner en tillförsikt ochäven en tacksamhet därför att "det börjar hända något i kanslihuset",som en uttryckte det. För den socialdemokratiska regeringen var det självklartatt se till att ett helt län inte drabbas av kaos. Lika naturligt är det föross att framföra ett enkelt tack för det arbete som lagts ned, så att vi i dagkan ta ställning till en stor del av de förslag som socialdemokraternas ochLO:s utvecklingsplan för innehåller. Det kommer emellertid attkrävas år av målmedvetet arbete på alla nivåer innan vi ens kommer upp till densituation som länet hade 1976. Jag vill citera följande ord ur statsministerns inledning:"har lämnat viktiga bidrag fill vårt landsutveckling." "Råvaran från skogarna i länet har gett vårt landmiljardvärden i exportinkomster." Det är första gången som man i en proposition i klartextuttrycker att är en nationalekonomisk tillgång och inte en provinssom är en belastning för andra delar av landet. En granskning av utskottsbetänkandet med sina43 reservafioner visar att de borgerliga partierna inte har vart för sig någraegna samlade planer för hur utvecklingen skall vändas. Ändåmindre kan de enas om gemensamma insatser. De är ganska tomhänta. ,som ger sken av att vara på bettet , fattade , , iNorrbotten beslut om att utarbeta ett program för , enligtlokalradion. Det enda som de borgerliga har kunnat enas om är påståendet om attutvecklingsplanen och propositionen inte överensstämmer. Jag tycker att dettaär ett fattigdomsbevis. Jag återkommer till detta litet längre fram. har genomgått en radstrukturförändringar, som lett till att delar av länet hamnat i en beståendesysselsättningskris. Först hade vi 1960-talets strukturförändringar inom jord-och skogsbruket, en företeelse som kom ganska sent i . Nedgången varså kraftig att även den totala sysselsättningen i minskade under1960-talet. Eftersom vi då hade stora födelseöverskott och en mycket ungdomligbefolkning som efterfrågade sysselsättning, ledde detta till en stor utflyttning.Efter en kort.återhämtning har vi nu åter drabbats avstrukturkriser inom det som är basen och ryggraden för industriellaliv, dvs. inom basnäringarna malm-, stål- och skogsindustrin. Dessapåfrestningar är ännu inte övervunna, även om vi hoppas att omstruktureringeninom stålindustrin och skogsindustrin är avslutad för vår del den här gängen.Problemen fokuseras nu i hög grad på malmen och på den brist påindustrisysselsättning över huvud taget som kännetecknar inlandet. problem skiljer sig väl till sin art ochkvantitet från förhållandena i andra skogslän, bl. a. genom att staten äger 70 %av industrin. Det innebär att många har synpunkter när det gäller att ägarengör investeringar för att industrin exempelvis skall vara konkurrenskraftig.Staten har ett ägaransvar. Att vinsten kommer samhället till godo råder detinga delade meningar om, men när ägaren gör sina naturliga investeringar räknasdet som stöd till regionen. Det kan upplevas som dubbeltydigt . De här stora sysselsättningsproblemen har medfört attNorrbotten jag berört - - harvarit högt prioriterat i arbetsmarknads-, regional- och industripolitiken. Manhar gjort extra insatser ibland, och i det sammanhanget måste jag dela ut enliten blomma till , som i regeringsställning gjorde eninsats, vilket också tog upp. Den var välkommen, men redan dåsade vi att den var otillräcklig. Arbetarrörelsen i har under de senaste årenaktivt arbetat med att ta ett samlat grepp på sysselsättningsproblemen. I detarbetet har en stor del av länets befolkning deltagit: alla fackligaorganisationer, skolor, studiecirklar, syjuntor. På kurser och konferenser harförslag och idéer diskuterats. Jag vill också påstå att detta arbete i storutsträckning bidragit till att människorna efter 80-kraschen integripits av desperation. Vi antog en plan för sysselsättningen i början av 1982.Det är denna plan som ligger fill grund för propositionens ochutskottsmajoritetens förslag. planen antogs har utvecklingen och förutsättningarnaförändrats och blivit betydligt sämre än de var dä. a. har vi helaproblemet med malmkonjunkturen, som självfallet har påverkat utformningen ochförslagen. Dessutom hade vi en borgerlig regering, som inte hade förmågan attsamla sig till några insatser för att klara konjunkturen, branschproblemen ochsysselsättningen. Även om inte allt i planen redan nu har kunnat följas uppmed konkreta förslag i detalj, känns det mycket tillfredsställande för en somdeltagit i planens tillblivelse på länsnivå att nu i få tala för dessförverkligande. Vpk vill i en reservation ha en annan plan. Det har ocksåJörn framfört här. Det skulle emellertid försena de åtgärder sombehöver vidtas , och det kan inte accepteras av utskottsmajoriteten. Jag villsäga till att det verkligen är bråttom; vi har inte tid attutreda mer utan måste göra något med detsamma. Detta förslag övervägs också iandra former, exempelvis i och malmfältsutredningen, Och jag troratt den fortlöpande planering som vi har kommer att aktualisera en del av deförslagen. De borgerliga vet inte vilket ben de skall stå på, t. ex.i reservation 1. Där tar de upp det förhållandet att utvecklingsplanenssamtliga förslag inte återfinns i propositionen. Det beskrivs dels som ettutslag av ökad realism, dels som ett löftesbrott. Det är inget av detta somstämmer. Realister har vi alltid varit, och utvecklingsplanen är långsiktig ochkan inte genomföras på en gäng. Det finns anledning att återkomma till det iandra sammanhang. Av debatten har också framgått att alla borgerligarepresentanter varit väldigt oroliga för våra vallöften. Sina egna löften talarde väldigt tyst om. De redogör inte för sina egna alternativ. Jag tycker attdet hade varit tacknämligt om man fått en sådan redogörelse. Jag var ute med den s. k. rullande valbyrån i . Jag lovade inte mycket utan redogjorde för hur vi såg påsituationen. Jag sade: Rösta på mig, så får vi en ny regering. Människorna ficksjälva göra sin bedömning av vad som hade uträttats i landet under 44 socialdemokratiskaregeringsår, och vad som hade hänt under de sex borgerliga regeringsåren. Minödmjukhet, som efterlyste, bestod i att uppmana människorna attgöra egna bedömningar, och det gjorde de. Jag ansåg att de var kapabla att göradet. reservation 3, om förutsättningarna försysselsättningspolitiken, kräver sin egen mässa. En del har berört. Man tar upp de allmänna ekonomisk-politiska förutsättningarna förnäringslivets utveckling. Vi delar uppfattningen att det skall drivas enekonomisk politik som främjar näringslivets utveckling. Men vi ställer inte upppå förslag. De har visat sig förödande för under deborgerliga regeringsåren. Jag vill helt stillsamt konstatera att vi efter sexmånaders socialdemokratiskt regeringsinnehav förefaller att vara på väg attåstadkomma det i regeringställning aldrig klarade av. måste bli att de allmänna förutsättningarna förnäringslivets utveckling redan nu är bättre än vad de har varit under störredelen av den borgerliga regeringsperioden. Vi ser t. ex. att skogsindustrin har stärkt sin ställningi länet, sågverken har ökat sin export kraftigt - det är devalveringenspositiva effekter. har gjort en enorm upphämtning och går med vinst. Denöppna arbetslösheten är 1 000 personer färre än . Moderaternaspolitik skulle ha inneburit att vi exempelvis hade haft 3 000 fler öppetarbetslösa än vad vi har. tar upp det förhållandet att högsta andelen anställda inom statlig industri. När man läser reservationenpä denna punkt och hör får man en förnimmelse av att ägarförhållandenaär avgörande för om företaget går med vinst eller förlust. Jag vill barapåminna om att exempelvis har varit ett vinstföretag. I slutet av1960-talet och debatterades mycket och livligt iriksdagen, pä högerns initiativ, att aktier skulle säljas till privatapersoner. En forskare vid högskolan i har redogjort för vinster,och han säger att hade vinsterna använts efter konservativt mönster tillaktieköp, skulle vara ägare till hälften av näringsliv. Det låterinte illa det. När det gäller påståendet att många viktiga arbetare ochföretag i torde ha offrats på den solidariska lönepolitikens altareskulle jag vilja att redogör för vilka företag det ärmoderaterna tänker på. Det är faktiskt så att vi inte har haft många industrieratt lägga ner. Bristen på små och medelstora industrier är och har varit vårakilleshäl. Genom de förslag vi nu diskuterar kan vi förändra situationen påsikt. Där går emot alla våra förslag. Det är också orimligt att påstå att löneläget är det somavgör.om företag etablerar sig i eller inte. kommun harexempelvis landets i särklass största arbetslöshet, och även den lägstamedelinkomsten. Trots sysselsättningsstöd med ca . - ensubvention till företagen - finns det väldigt få företag som nappar päerbjudandet. Jag vill också något kommentera reservation nr 6,som tar upp befolkningstalen. Det verkar som om hade fastnat och funnitatt det centrala i regionalpolitiken är befolkningstal och flyttning. Ireservationen uttalas att socialdemokraternas politik kommer att medverka ny förödande avtappning av befolkningen. Jag tycker att ett sådant påståendeborde förpliktiga till att föreslå åtgärder för att uppnå en annan utvecklingän den som kan åstadkomnias med att markera att planeringsnivån i form avbefolkningstal för skall ligga kvar på nuvarande nivå samt yrkaavslag på förbättrat flyttningsbidrag. I övrigt kan rnan inte säga att förslagtill åtgärder avviker från vad utskottsmajoriteten förordar på ett sådant sättatt det skulle ändra pä förutsättningarna att nå regional balans. misstolkar ständigt syftet medflyttningsbidraget. Man menar att det är en stimulans till flyttning. Men detär inte flyttningsbidragets syfte, och det finns heller ingenting i stafistiken somtyder på att det fungerar så. Antalet människor som flyttar medflyttningsbidrag har hållit sig ganska kring eller strax över 20 000sedan början pä . Antalet har i regel varit något större medstor efterfrågan på arbetskraft och något mindre under lågkonjunktur. Däremotfinns det inget som tyder på att värdena skulle ha varit särskilt låga de år dåcenterpartiet haft regeringsmakten. Med den inställning och betydelse centernger flyttningsbidragen, borde man ha rätt att vänta sig att det skulle ha varitså. Självfallet är flyttningshjälp inte den första åtgärd enarbetsförmedlare vidtar för att hjälpa en arbetssökande. Det är först närarbetsmarknaden inom pendlingsavstånd inte räcker till som flyttningsbidrag kanbli aktuellt. Låga flyttningsbidrag leder inte till mindre utflyttning. Deleder troligen bara till att den som flyttar får en sämre ekonomisk start påden nya orten och därmed också svårare att finna sig till rätta där. Låt mig sedan säga några ord om den andra frågan i dettasammanhang, inlösen av bostäder. Om de två ansökningar som finns utökas tillfyra får man en ökning . Men detta är ändå en mycket marginell åtgärd. Inte mindre än 12 reservationer gällerutskottsmajoritetens tillstyrkan av regeringens riktlinjer om nedsättning avsocialavgifterna i , som beräknas kosta 330milj. Regeringen kommer att lägga fram ett preciserat förslag ,som får ta ställning till då. Vpk avvisar helt en nedsättning av socialavgifterna. Vimenar för vår del att en avgiftsnedsättning är väl värd att pröva som ettkomplement till de selekfiva stödinsatser som vi föreslår. Vi föreslär också ett antal förändringar i förhållandefill den utformning den borgerliga majoriteten beslutade om . Vi villuppnå ökad sysselsättning och föreslår därför att stödet skall utformas så attvi når detta mål. Det har påverkat urvalet av branscher som skall fånedsättning men också förslaget om att en särskild nedsättning skall lämnas förnytillkommande sysselsättning. De borgerhga partierna föreslår bl. a. att icke-offentligverksamhet skall omfattas av avgiftssänkningen. Även i detta fall måste vi göraprioriteringar, och därför kan vi inte stödja det förslaget. Vi menar att detär bättre att använda dessa medel till att delvis bekosta de ändringar vi iövrigt vill göra, dvs. eventuell extra nedsättning vid sysselsättningsökningoch utökning av det område som skall omfattas av reformen. Den andra huvudfrågan som tas upp i reservationerna ärvilket område som skall omfattas av avgiftsnedsättning. vill ha endifferentiering inom , vill ha nedsättning bara iinlandskommunerna och i stödområdena A och B. Utskottsmajoriteten vill att sänkningen avsocialavgifterna skall omfatta hela . Vårt skäl till detta är att viuppfattar sysselsättningsproblemen i länet som så stora att hela länet bör fådel av den generella stimulans som vi förordar. Norrbottens kustland skiljersig markant från andra delar av landet. Det har inte återhämtat sig efterstålverkskraschen, och i länet finns f. n. inte en enda arbetsmarknad som kan vara stödexernpelvis för inlandet. När jag hörde plädera mot ett stod ikustområdet kom jag att tänka pä den debatt om regionalpolitiska stödåtgärdersom vi hade . Från håll sade man att kustlandet i Norrbotteninte skulle få regionalpolitiskt stöd. När sedan kom iregeringsställning praktiserade partiet sina teorier. Vi vet vad det innebar:redan första kvartalet 1977 fick vi en utflyttning från exempelvis Luleåkommun. En avgiftsnedsättning som begränsas till inlandet riskeraratt bli mindre effektiv. Den som då inte får sysselsättning tvingas att flyttasöderut, och det är en sämre lösning än om man åtminstone någonstans i länethar en arbetsmarknad som dämmer upp utflyttningen från länet. förslag,och för den delen , riskerar att leda till störreflyttningsrörelser än vårt förslag och framför allt till flyttning ut ur länet.Vi vill dessutom tillägga att den kraftiga generella stimulans som vi föreslåri kombinafion med nuvarande regiönalpolifiska stöd likväl innebär en betydandeprioritering av inlandet, exempelvis sysselsättningsstödet - 130 000 kronorunder . Det är någonting som inlandet har glädje av. För att komma till rätta med problematiken i Svappavaaraföreslås en särskild förhandlare med uppgift att förmå företag att göraetableringar där. Därtill blir samhälles, k. frizon beträffandearbetsgivaravgiften . driftstopp i har drabbat kommunmycket hårt, men mest drabbade är ändå alla de människor som förlorar sinaarbeten. har besökt och haftsamtal med lokala representanter för företaget, facket och kommunen. Vi harkunnat konstatera att människorna blir mycket trängda och har svårt att senågon väg ut ur problemen när samhällets enda arbetsplats slår igen. Brist påjobb i den egna regionen som helhet och långa avstånd innebär att det också ärmycket små möjligheter till pendling. Svappavaaraborna har drabbats i dubbel bemärkelse, dels avdriftstopp, dels av riksmassmedias speciella intresse. Intresset har inte fokuserats med hänsyntagande till densvåra situation som människorna befinner sig i utan man har sökt sensation. Som exempel tar jag ett Magasinsprogram i TV. I programmetuppträdde "professionella massmediatyckare" som var importerade frånen grannkommun. De hade ett språkbruk som jag försäkrar inte förekommer idagligt umgänge människor emellan i - varken av fackliga representantereller av andra. Det finnstvå skäl till att jag tar upp detta . Det första skälet är att jag känner upprördhet över attmänniskor som har tappat fotfästet i tillvaron och ser hela sin socialatrygghet hotad inte respekteras så pass mycket att de själva får föra fram sinasynpunkter utan att de får någon sorts stånd in som låter som rytande lejon ochinte visar någon respekt för sina medmänniskor - inte ens vanlig hyfs. Det andra skälet är att vi lever iett samhälle som bygger på dialog mellan stat, kommun och arbetsmarknadensparter - över huvud taget på att människor kan och vill samarbeta. Om människorna i en region framställs som omöjliga att haatt göra med, kommer det att drabba dem. Vem vill frivilligt bli utsatt föroförskämdheter? Den framtoning som invånarna i fick är ochkommer att vara en belastning för dem som skall förhandla om ersättningsjobbtill . Andra kommer att gå närmare in på problemet medSvappavaara och den eventuella fortsatta drift som vissa har föreslagit. frågade om jag skulle råda svappavaarabornaatt flytta eller inte. Jag skulle vilja fråga : Vart skallgruvarbetarna i flytta? Vilka jobb kan erbjuda dem?Jag vet att en del har flyttat till , men där kan man inte ta emotalla svappavaarabor. Alla har inte heller förutsättningar att klara enomflyttning så långt bort. Men borgerligt regerande, där moderaternaoch har ett väldigt stort ansvar, har försatt många människor iNorrbotten i den situationen att de inte ens har någon valmöjlighet när detgäller frågan om att flytta. Vi kommer längre fram att diskutera regionalpolitiken,och då kommer alla län att passera revy med sina problem. Vilket råd har AndersHögmark att ge alla dem som blir arbetslösa om er politik blir verklighet? Pä arbetsmarknadsutskottets andel har fallitatt behandla det som gäller arbetsmarknaden, regionalpolitiken och företagensökade konkurrenskraft, således steg ett i vissa delar och steg fem iutvecklingsplanen. I pengar räknat är det drygt 500 miljoner av de 4 miljardersom paketet innehåller. Min utskottskamrat kommer att kommenterade övriga reservationerna, och mina partivänner i andra utskott kommer ocksåatt redovisa våra synpunkter. Avslutningsvis yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet 1982/83:24 på alla punkteroch avslag på reservationerna. 43ANDERS HÖGMARK (m) replik: Regeringen gör i sin proposition anspråk påatt anvisa vägar för att långsiktigt lösa problem. Det är i och försig bra att man försöker tackla problemen på det sättet, men då måste jagställa några frågor i anslutning till detta. Vad har socialdemokratin för mål med utvecklingen iNorrbotten? Är det att alla de människor som bor i - för attanknyta till resonemanget om befolkningsramarna - skalllämna arbetslöshetsköerna och komma in i fast produktivt arbete? Eller är detatt skapa balans mellan arbetsiitbudet och efterfrågan. nämligen att se tillatt de människor som inte kan få arbete i skall beredas tillfälletill det på annat håll? Min förstafråga är: Vad har socialdemokratin för strategi? klart markerat att alla människor som bor iNorrbotten skall med politik räkna med att få ett fast arbete ochlämna de otaliga kolumnerna i arbetsförmedlingens statistik. Var stårsocialdemokratin där? När ger människorna löftet att får socialdemokratinbara fullfölja sin långsiktiga strategi för så har alla ett jobb? Nihar ju givit löften tidigare. Moderata samlingspartiet har inte givit sådanalöften. Vi tror inte på att man kan ställa ut sådana löften, och därför avstårvi frän det. Vilket råd ger människorna i ?Vilket råd ger jag dem? Ja, jag gör den bedömningen att kan man inte få ettarbete i , bör man söka sig dit där det finns arbeten åtminstonetemporärt. Jag tror att det är mer ärligt av politikerna att ge ett klartbesked. Annars uppstår lätt besvikelse, vilket man har sett klara spår av . säger: Tänk, om hade köpt aktier försina vinster, då hade man enligt uträkningar som gjorts köpt upp halva svenskanäringslivet. Ja, om staten hade kunnat sköta litet skickligare under densocialdemokratiska majoritetesperioden i på 1960- och' 1970-talen,och man hade använt vinsterna till utveckling, hade kanske köpt in sig idet svenska näringslivet. Då hade kanske basen kunnat breddas för den enskildasektorn och den industriella verksamheten i i stället för attpengarna pumpats från till . Man har hela tidenbedrivit, som uttrycker det, en form av kolonial ekonomi i frågaom . Men som sagt, , vilken är densocialdemokratiska målsättningen? Kan lova att de människor somi dag bor i skall fä ett arbete, dvs. att honansluter sig till löften om att alla i skall få ettarbete? 44PER-OLA () replik: Delar av anförande varanmärkningsvärda men också intressanta. Hon sade att socialdemokraterna inteställde ut några stora löften i valrörelsen och att folk därför inte haft någraförväntningar. Hur skall jag då tolka alla de annonser, flygblad,debattartiklar och andra inslag i valrörelsen som socialdemokraterna stodbakom? Det var löften om en offensiv politik. är nöjd med regeringensproposition, trots att den på punkt efter punkt avviker från löften ivalrörelsen. Jag vill fråga : Hur kan man som norrbottning varanöjd, då regeringen föreslår ökade anslag för att flytta människor, för attlägga ned gruvdrift och annan verksamhet i malmfälten och för inlösen avegnahem, osv. påstår att och de andrapartierna inte har några alternativ eller är ovilliga att redogöra för vad devill. Hon måste ha lyssnat dåligt, för i mitt anförande pekar jag pä våraförslag: nej till flyttningsverksamheten och ja till ett fasthållande vid detnuvarande befolkningstalet när det gäller . Vidare säger vi ja till en förlängning av gruvdriften i Vi vill också utveckla småföretagandet ochden mindre och medelstora industrin samt utvidga glesbygdsverksamheten. Viväljer en ny strategi för att få fart på småföretagandet i . vill också öka anslaget till glesbygdsverksamhet,och den saken är intressant.