prot · G609106 · 1982-12-31 00:00:00 — I stället för att nu utan försening besluta om ytterligareomfördelningar till förmån för bekämpandet av denna brottslighetstyp, vill manavvakta vad kommissionen mot ekonomisk brottslighet kan komma att föreslå. Dettaär precis vad vi förmodade när vi skrev vår motion . I reservationenanför vi om denna punkt följande: "Det är mot bakgrund av det omfattandearbete som bedrivits och dert under förra åretgenomförda omorganisationen onödigt att regeringen nu beslutat filisätta ensärskild kommission för att arbeta med frågan. Genom detta beslut har ett heltonödigt sfillestånd i utredningsarbetet uppkommit, som det fortsattaarbetet med de förslag som redan framtagits fördröjs." Mennu är det som det är med detta, och jag vill framföra en önskan om attregeringen inte ytterligare fördröjer arbetet med att ta fram förslag tillåtgärder på det här mycket angelägna området utan verkligen gör som man harsagt, nämligen arbetar snabbt. Detär emellerfid beklagligt, herr talman, att socialdemokraterna i utskottet intehar velat "sträcka ut handert" och tillstyrka våra motiorter, då vi isak tycks ha mycket näraliggande uppfattningar. Låtmig bara ta ett exempel. I motionen av och harföreslagits ytterligare omfördelningar inom polisen, åklagarväsendet ochdomstolarna till förmån för åtgärder mot ekonomisk brottslighet. harvidare föreslagit ökad utbildning och att ytterhgare tjänster med särskildakrav på ekonomiska kunskaper skall inrättas. Dessa krav avstyrks samtliga. Närdet gäller åklagarna anför utskottsmajoriteten ytterligare: "Attsåsom förespråkas i motionerna nu tillföra åklagarväsendet ytterligareresurser för angivet ändamål utöver dem som föreslås i budgetpropositionen börenligt utskottet inte ske med hänsyn till det statsfinansiella läget. Frågan ominsatserna mot den ekonomiska brottsligheten måste vägas mot andra angelägnaanslagsbehov. Kommissionen mot ekonomisk brottslighet har härvidlag en betydelsefulluppgift, och bör inte med anledning av motionsönskemålen föregripakommissionens ställningstagande i resursfrågorna." Den motiveringen är ettpraktexempel på hur arbetet fördröjs. Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet kommissionen, säger man.Nu är det faktiskt så, att sedan utskottet tog ställning har kommissionertföreslagit regeringen åtgärder i samma riktning för att man skall klara av denstora arthopningen av mål i domstolarna. Jag skulle vilja frågasocialdemokraternas företrädare i utskottet: Är ni nu beredda att bifallakommissionens förslag? Och om ni är beredda att göra det, varför är ni då intevilliga att tillstyrka ett förslag av nästan samma innebörd som vi hade icentermotionen? Jag hoppas att det inte har sin grund i att ni endast villtillstyrka regeringsförslag och inte är beredda att acceptera goda förslag frånoppositionen, utan att ni grundar era ställningstaganden på en saklig prövning. Ireservation nr 8 har vi tagit upp de åtgärder som vidtagits av deicke-socialistiska regeringarna och som jag redovisat tidigare i mitt anförartde.Vi anser att det måste till fortsatta satsningar inom polisväsendet för attbekämpningen skall vara framgångsrik. Med hänsyn till det statsfinansiellaläget måste det ske genom omfördelningar. Enligt vår mening bör det vara enuppgift för polisberedningen att undersöka vilka omfördelningar som är möjligaatt genomföra. Vi beklagar än en gång att det inte har gått att få gehör förvårt förslag. Utskottets motivering för avstyrkandet går ut på att det ärkommissionen som bör utföra detta arbete. Enligt vår uppfattning är det inte pådet sättet. Det är polisberedningen som har de resurser och dert kunskap sombehövs för att man skall kunna göra lämpliga avvägningar av hur polisensresurser bäst skall kunna användas. Ireservation nr 9 behandlar vi vårt förslag om fler ekonomtjänster till polisen.Utskottet avvisar vårt förslag med motiverirtgert att större erfarenheter avde ekonomtjänster som tillförts polisen bör avvaktas, innan man tar uppfrågan om behovet av ytterligare sådana tjänster inom polisväsertdet. Jag anseratt det är ganska självklart att ekonomtjänster som tillförs polisen innebär eninte obetydlig förstärkning av polisens möjligheter att utreda kvalificeradeförfaranden på det ekonomiska området. Man formligen ropar ju efter hjälp föratt klara alla tekniskt krångliga manövrer som förekommer. Från certterns sidaanser vi att arbetet med att göra omfördelningar så att fler ekonomtjänster kaninrättas måste starta och bedrivas med mycket stor skyndsamhet.Varje dröjsmål på det här området leder till mycket stora skador. Mensjälvfallet bör de förslag som läggs fram vara sakhgt väl underbyggda. Närdet gäller reservationen i betänkande nr 21 har jag redan behandlat en del avde frågorna. Jag vill dock ta upp en ytterligare aspekt, som närmast belysermed vilken irtkonsekvens utskottsmajoriteten har behandlat våra yrkanden iutskottet. När utskottet behandlade frågan om omfördelningar inom pohsväsendeti betänkande nr 20 anförde man från majoritetens sida att bedömningar härvidlaghar sin naturliga plats i budgetberedningen av anslagen till polisen. Mananförde vidare: "Inriktningen i stort av polisverksamheten och däravföranledda bmfördelningsfrågor bör alltså prövas av statsmakterna. Det kanenligt utskottets mening uppenbarligen inte vara en uppgift förpolisberedningen att befatta sig med frågor om det praktiska genomförartdet avstatsmakternas framtida beslut om eventuella omfördel- Men när detgäller åklagarverksamheten, ja, då är det i stället den allestädes närvarandeeko-kommissionen som skall pröva anslagen och resurstilldelnirtgen. Då är detinte fel att lämna till en utredning att pröva budgetfrågor. Defrågor som vi har att behandla nu borde det vara möjligt att etablera ett brettsamförstånd omkring. Det borde vara möjligt att se till sak och inte till ifrånvilket håll ett förslag kommer, och framför allt att se till att det inte blironödig tidsutdräkt. Jag hoppas, som jag sade tidigare, att förslagen frånkommissionen nu skall komma fram och vara sakligtgrundade. Itakt med att utredningsmaskineriet i kanslihuset har suurrat färdigt kommer detpå område efter område att visa sig hur rätt vi hade med våra förslag. Jag ärhelt övertygad om att förslaget om ökade resurser till äklarväsendet inte ärdet enda område där de socialdemokratiska utskottsrepresentanterna kommer attfinna att eko-kommissionen och regeringen följer den hnje vi har uttalat i vårreservatiort. Meddet här anförda vill jag yrka bifall till reservationerna 8 och 9 i betänkandet20 och till reservationen i betänkandet 21. De övriga reservationer som jagsjälv och står för kommer att behandla. Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet 171 ()replik: Även om jag inte blev direkt apostroferad, konstaterar jag att detnaturligtvis ligger en viss kritik mot oss moderater i sätt attuttrycka sig, eftersom vi har godtagit den majoritetsskrivning om denekonomiska brottsligheten som finns i betänkandet 20. Ävenom jag kan hålla med om att skrivningarna här ibland är litetnjugga, vill vi inte bråka om det. Det väsentliga är ju att det nu faktiskt haruppstått den arbetsfördelningen mellan riksdag och regering att regeringenhäller i eko-kommissionen. Där har samlats upp det arbete som skall göras föratt fortsätta kampen mot den ekonomiska brottsHgheten. Jag delar självfalletKarin Söders beskrivning av att det har vidtagits en mängd olika åtgärder underde borgerhga regeringsåren - där har vi ingen skillnad i vår bedömning. Menarbetet skall nu fortsätta, och det praktiska arbetet är lagt så att det ärkommissionen som snabbt skall försöka ta fram resultat. I denna är ju ocksåKarin Söders parti representerat. I allt väsentligt får vi alltså avvakta deförslag som kan komma därifrån. Vidarehar vi haft litet svårt att förstå hur argumenterar när man driver framsina egna förslag till reservationer. Flera av dem irtnebär ju faktiskt ökadekostnader, utau att man på motsvarande sätt anvisar medel till dessa tjänsterför ekortomer och annat som man vill satsa på. Det tycker vi att man bör göra. Idet här läget är det rimligt att man varje gång man föreslår något, även påväldigt små poster, också kan anvisa medel. I annat fall tycker vi inte attresonemangen alla gånger är hållbara. Även om vi i en hel del skrivningar delarKarin Söders uppfattning, anser vi oss på den här punkten 12Riksdagens protokoll 1982/83:105-106 Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet intekunna stå bakom dem, just därför att det inte finns några budgetmedelreserverade. Anf.172 () replik: Det är glädjande att är överens med oss som representerarcentern i utskottet. Men t. ex. närdetgäller åklagarna vet vi ju att det finnsett skriande behov. Det behöver faktiskt inte utredas ytterligare. Här finns enchans att ställa upp för reservationen. Jagsade i mitt anförande när det gäller att fortsätta arbetet i övrigt, att nu ärvi i den situationert att kommissionen arbetar. Det blev en fidsutdräkt ihöstas, det är alldeles klart, men i den här situationen borde vi i utskottetha kurtnat vara effektivare, i varje fall på några punkter, så att vi inte hadebehövt invänta ytterligare förslag. Närdet gäller den ekonomiska sidan har i sin budget totalt sett vägt inkostnaderna. På flera av de punkter som jag har tagit upp har vi också pekat påatt man bör göra andra prioriteringar och uppdra åt regeringert att- göraomfördelningar, såsom man har gjort i andra sammanhang - jag tänker på polisensområde. När det gäller att få utrymme för narkotikarotlar och artrtat finns detomfördelningsmöjligheter. Detta bör man också utnyttja. Men jag villunderstryka att vi har utrymme för de poster som kostar ytterligare pengar ivår budget. Tillsist vill jag säga att eko-kommissionen faktiskt kostar . i månaden.Det är en icke oväserttlig summa och rtågot som vi bör föra till protokollet.De pengarna hade kanske kunnat användas på ett bättre sätt om man fortsatt attarbeta med de utredningar som redan var tillsatta. 173 ()replik; Jag skall inte tvista med om huruvida centerrtsbudgetförslag håller eller inte. Det är litet svårt att urskilja vad det är somvägs av mot det ena eller det andra - i varje fall går det irtte att urskilja ibudgeten avseende att motsvarande besparingar finns påandra områden. KarinSöder säger att åklagare behövs, och det är sannolikt så. Men det gäller ocksåvilken typ av åklagare som behövs, vilken utbildning de skall ha, om vi skallha kombinationert åklagare-ekortomer eller kombirtationertåklagare-ekonomer-poliser med olika typer av utbildningar, om vi skall haskattejurister, osv. Man måste se på hela satsnirtgen för att komma åt denekonomiska brottsligheten, och den awägnirtgen bör rimligen ske på ett djupareplan, exempelvis i den här kommissionen. Därför är det litet svårt att säga omdet riktiga är just förslag om att det skall ske en satsning pååklagarväsendet. Det rimliga måste naturligtvis vara att mau ser på hur dennaavvägnirtg skall göras för att man inom måttliga ekonomiska ramar skall fåstörsta möjliga effekt i den samlade strukturen för att bekämpa ekonomiskbrottslighet som vi är ute efter. Det förefaller mig vara det riktiga sättetatt resonera när det gäller hur man skall gå till väga för att komma åt denekonomiska brottsligheten. 174 HANS iRöstånga (fp); Den del av årets budgetproposition som handlar om pohsväsendet ärovanlig så till vida att den innebär en nedskärning av antalet poliser.Visserhgen rör det sig om en blygsam nedskärnirtg, men det är i alla fall frågaom en sådan. Såvitt jag vet är det den första nedskärningen sedanförstatligandet . Detta sker med att antalet brott ökar ochpolisen egentligen borde ha förstärkts för att kunna möta den ökadebrottsligheten. Inompoliskåren finrts en stor oro för att man inte skall kunna uppfylla de krav somallmänheten ställer på polisverksamheten. Oron är naturligtvis befogad. Man harju sedan ganska länge tvingats prioritera. Procenten uppklarade fall för vissabrottstyper är skrämmande låg. Setti ett något längre perspektiv kan detta skada förtroendet från allmänhetenssida, och det gäller då förtroendet för såväl polisen som rättssamhället överhuvud taget. Samhällsmedborgare som blir utsatta för en brottslig gärning kaninte förstå att polisen inte hinner ta itu med just deras fall. Det ärförståeligt, för även bagatellartade fall kan för den enskilde framstå somnågontirtg oerhört, kanske t. o. m. förödande. Dennatecknade bakgrund till trots menar vi från sida att denprioritering som justitieministern har gjort, dvs. prioriteringen på våldsbrottsligheten,på den ekonomiska brottsligheten och på narkotikabrottshg-heten, är riktig. Videlar uppfattningert att vi i ett kärvt ekonomiskt läge måste hämtaförstärkningarna inom polisväsendet, och det naturliga är då att de hämtas fråntrafikövervakningen. Men- och det skall mycket villigt erkännas - det ligger vånda bakom vårtställningstagande. Risken finrtS ju att olyckorna på våra vägar ökar, att flermänniskor omkommer genom att vi minskar trafikövervakningen. Vi kan baraframföra en stilla förhoppning om att så inte blir fallet. Närdet gäller narkotikabekämpningen har vi i flera avseenden en annan uppfattningän utskottsmajoriteten. Vi instämmer självfallet i målsättningen . På den har vi stora förväntningar, och vi hoppasinnerligt att de skall infrias. Däremot anser vi att vissa insatser måste görasredan nu i kampen mot den illegala narkofikan. Underett antal år har polisen tillförts 400 narkotikapoliser. Vi har narkotikarotlari länen och dessutom rotiar i flera stora polisdistrikt. Enligt folkpartietsmening måste vi gå vidare på den inslagna vägen. Ett ansträngt budgetläge fårenligt vår åsikt inte förhindra ytterligare satsning på fler narkotikapoliser,och den satsningen måste ske . Detär därför som vi föreslår att polisen skall tillföras 20 nya narkotikapoliser.Kostnaden härför är 2,7 milj. kr. - kanske något drygt - och det tycker vi ärväl använda pengar. Som ett led i den tidigare satsningen i kampen mot denillegala narkotikan är det också uppfattning att utbyggnaden av despeciella narkotikarotlarrta måste fortsätta. Ettannat viktigt led i denna kamp är skyddet för vittnen i narkotikamål. Det ärytterst angeläget att personer som ställt upp som vittnen och senare kan bliföremål för repressalier underrättas om permissioner och frisläpp- Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet ningar.Vi anser dessutom att vittnena bör kunna få ersättning för ökadelevnadsomkostnader om de hotas och tillfälligt måste lämna sin vanliga bostad. Närdet så gäller rekryteringen av polisaspiranter till innebärregeringerts förslag det lägsta rekryterirtgstalet sedart polisväsertdetförstatligades. Över huvud taget vill jag påstå och ärligt medge att det underrätt har varit en ganska ryckig rekrytering. Det har försvåratplaneringen för skolledningen, och det äventyrar kvaliteten och kontinuiteteni utbildningert. Enkel matematik visar ju att rekryteringstalet bör ligga på400 aspiranter - det är just så många nya poliser som behövs för attfylla upp de vakanser som blir efter avgångna polismän. Vårtförslag är alltså att rekryteringstalet skall fastläggas för längre perioder änett år och att detta bör ges regeringen till känna. Meddet anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationerna 2, 6,10 och 12 i justitieutskottets betänkande 20. 175 (vpk): De bägge betänkanden som behandlas berör dels polisväsendet - där vifrån kommunisterna har motionerat om att man bör öka resursernaför den del av polisert som sysslar med kampen mot den ekonomiskabrottsligheten - dels åklagarväsendet. Närdet gäller kampen mot den ekonomiska brottsligheten tror jag det är viktigt attkonstatera att denna brottslighet har mycket stor omfattning. Olika utredningartalar om av bruttonationalprodukten. Det skulle betyda attomfattningen av den ekonomiska brottslighetert rör sig uppemot 50-60 miljarderårligen, som undanhålls samhället för beskattning m. m. Den här typen avbrottslighet har flera negativa följdverkningar. Den undergräver i mycket höggrad samhällssolidariteten. Vanliga människor ställer sig frågan varför deskall fullgöra sina plikter när andra, där det rör sig om mycket större belopp,undandrar sig sina. Det är människor som inte är så nogräknade som sysslar meddenrta verksamhet. Dessa människor lägger över sina egna ekonomiska skyldigheterpå andra, lojala samhällsmedborgare. Dethar under klart framgått att de borgerliga partierna har varitovilliga att föreslå verknirtgsfulla åtgärder, åtgärder som orderttligt tar uppkampen mot den ekonomiska brottsligheten. Den nuvarande socialdemokratiskaregeringen och riksdagsgruppen har i samtliga fall när förslag har förelagtsriksdagen hänvisat till kommissionen mot ekonomisk brottslighet ochansett att där skall framarbetas förslag. Jagtror att det är allvarligt om man bara skall överföra frågor till enkommission, även om dess arbete är tidsbegränsat till ungefär . Det ärdetsamma som att skulle undandra sig sina möjligheter ochskyldigheter att för regeringen påtala vilka åtgärder som behöver vidtas. Närman diskuterar polisväsendet och åklagarväsendet bör man självfallet ocksåtitta litet på vilken inriktning åtgärderna bör ha. Det är ganska klart attdet behövs en höjd ambitionsnivå. konstatera att en sådanhöjning till viss del har kommit i och med regeringsskiftet. Om ambitionsnivånär tillräckligt hög skall vi kanske låta den nya regeringen få ytterligarenågon tid på sig att visa. Detman framför allt behöver inrikta sig på är förebyggande åtgärder -åtgärder somgör det svårare för detta klientel att sysselsätta sig med ekonomiskbrottslighet. Det kan man framför allt göra genom att på ett annat sättprioritera bankernas kreditgivnirtg och korttrollera att krediterna inte gårtill sådana verksamheter som i sig kan föranleda ekonomisk brottslighet ellerdär sådan brottslighet frodas. Självfallet finns det ytterligare önskemål omatt prioriteringen av hur de olika krediterna skall ges skulle bygga på gradenav samhällsnytta. Manbör givetvis också prioritera de resurser som finns för att attackera denstörre ekonomiska brottsligheten mer än den mindre. Olika regler ochsanktionsbestämmelser bör skärpas. Naturligtvismåste det också vidtas åtgärder som underlättar uppdagandet av ekonomiskabrott, väckandet av åtal och indrivning. Flera sådana förslag återfinns i vpk:smotion om kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Mårtgaförslag - det rör bl. a. polisväsendet och åklagarväsendet - har avfärdats avstatsfinansiella skäl. Även andra förslag har tidigare avstyrkts av dessa skäl,och sannolikt kommer förslag också i fortsättningen att avfärdas med sammamotivering. Jag tror att man biter sig i tummen om man artvärtder dennamotivering. Omman vet att det förekommer en mycket omfattande ekonomisk brottslighet och intesätter till nödvändiga resurser för att avslöja den och försöker förhindra deni mesta möjliga grad, avhänder man sig också en hel del av de medel som denekonomiska brottsligheten rör sig med och undanhåller samhället. Om man, som idetta fall, inte vill ge ytterligare resurser till åklagarväsertdet innebär detatt man inte heller har möjligheter att göra ordentliga utredningar och förafrågor till åtal som i sig skulle kunna innebära att man också fastställer hurpass mycket medel som samhället skall ha in och som man överlåter påkronofogdemyndigheter eller andra att driva in. Fullföljer man inte hela dennakedja och inte ger de resurser som är nödvändiga avhänder sig samhället ocksåmöjligheten att ta in dessa pengar. Jag vill påstå att en satsning på resurseri detta sammanhang inte skulle skada det statsfinansiella läget, utan tvärtomförbättra det , genom att samhället också kunde få in mera medel av demsom undanhålls . Idetta fall utgör resurserna til! den avdelning inom polisväsendet som har attbekämpa den ekonomiska brottsligheten ett exempel. Men där anser jag att detfinns möjhgheter att göra en omfördelning. I likhet med centermo-tiortcrt harvi uppfattuirtgen att man inom polisväsendet gott och väl kan göraomfördelningar, så att man satsar mera på åtgärder i kampen mot den ekonomiskabrottshgheten. Det är ju mindre än 200 tjänster - efter införandet av deytteriigare 50 tjänster som föreslås i budgetpropositionen -som skall bevakaoch försöka medverka till att avslöja den ekonomiska brottsligheten. Som jagsade har den en oerhört stor omfattning. Förhållandet är likadantnär det gäller åklagarväsendet. Anslagtill polisväsendet och åklagarväsendet Anslag till polisväsendet och åklagarväsendet aktivitetentill följd av trots allt ökade resurserna till pohsen harockså medfört att arbetsbördan har ökat inom åklajgarväsendet. Man kan baratitta på antalet konkurser som inte medfört anmälan om gäldenärsbrott. Antaletuppgick till drygt 2 000 fall. En tredjedel av dessa fall hadeinte gått till anmälan om gäldenärsbrott på grund av att åklagarväsendet intehann med. har kommissionen mot ekonomisk brottslighet uppmanatregeringen att öka antalet åklagartjänster utöver vad som föreslås ibudgetpropositionen. Men såvitt jag begriper är det också en för liten del,när man satsar på åklagaraspiranttjänsterna. Det behövs utan tvivel en störresatsrting, inte bara när det gäller antalet tjänster utan också för enförbättrad arbetssituation för åklagarna. Det har visat sig att många åklagaresöker sig till andra verksamheter. Reservation 9 från certterpartiet i justitieutskottetsbetänkande 20 talar just för en ökning av resurserna för polisens arbete motekonomisk brottslighet och för att denna resurs skall tillkomma genomomfördelning. Vi tänker i andra hand ansluta oss till denrta reservation. Jag måste ändå i sammanhanget kritisera centerrtshartdläggrting av frågor om kampen mot ekonomisk brottslighet. De förslag somcentern nu har fört fram om förstärkta resurser och omfördelnirtg av resurserinom både polisväsendet och åklagarväsendet borde man ha kunnat verkställaunder de som landets statsminister kom från . Detförefaller utan tvivel som om har lättare att i opposition finna målför åtgärder mot ekonomisk brottslighet än att genomföra sådana förslag när manverkligen har möjlighet i regeringsställrtirtg. Beträffande den centerreservation om ökade resurser tillden del av åklagarväsendet som arbetar med den ekonomiska brottsligheten villjag säga att den gäller ert omfördelning, som då skulle gå ut över andra delarav åklagarmyndigheten. Så måste det bli, såvitt jag begriper, alldenstund manskall omfördela. Totalt sett ger man inte ökade resurser. Det innebär att manblir lidande på andra områden inom åklagarväsendet. Det kan inte vi frånvänsterpartiet kommunisterna anse vara rikfigt. Vi vill ge ökade resurser,vilket också bör bh beslut att ge regeringen till känna. Jag vill, herr talman, sluta med att yrka bifall till devpk-yrkanden som finns i motion 1605 som tas upp i de båda föreliggandebetänkanderta. 176ARNE (): polisberednirtg räkrtar med att omen dryg månad till regeringen överlämna ett slutbetänkande i de för enpolisreform 1984 så viktiga avsnittert om orgartisation och beslutsstruktur. Därmed kan man säga att ett sju långtutredningsarbete om svensk polis framtid närmar sig slutet. Det som återstårför beredningen är avsnittet om organisationert och utformningen av de framtidautbildnings- och rekryteringsfrågorna, som skall behandlas sedanaprilbetänkaridet avlämnats. I budgetpropositionen aviserar justitieministernockså eventuella tilläggsdirektiv till beredningen. Mycket av förutsättningarna för en polisreform harförändrats sedan utredningen påbörjades . Då hade vi alltjämt en starksamhällsekonomi i vårt land. Det inrtebar tro på ert betydande framtidautveckling av det svenska polisväsendet. /75, när dåvarande regeringen beslöt attlåta utreda polisväsendets framtid kunde man föreslå inrättandet av564 nya tjänster vid polisen, därav 402 polismartstjänster. Då trodde de flestaatt en sådan utvecklirtg skulle kurtrta fortsätta också in .