prot · G609107 · 1982-12-31 00:00:00 — För attta några exempel vill jag nämna att i tredje världens länder finns mer än500 miljoner människor som lider av hunger. 1 700 miljoner har en förväntadlivslängd under , 1 500 miljoner saknar varje medicinsk vård, mer än 1miljard är arbetslösa, osv. Vi kan i tidningarna läsa om svält ochhungerskatastrofer eller se reportage om det i TV eller höra om det i radion. Att då skulle elda upp prima foder eller mat tersig naturligtvis, som jag framhöll tidigare, cyniskt. Inte minst barn ochungdomar har reagerat mot detta. 10 000-tals har protesterat. Även om det är jordbruksministern som svarat på frågan,har den utrikespolitiska aspekter. Jag anser att internationellt skulleförlora genom ett sådant agerande som tidningarna tagit upp. Jag kan ta andra exempel från svensk jordbrukspolitik. Viimporterar proteinrikt fiskmjöl från och föder med detta ettgrisöverskott, som barn svälter och lider av justproteinbrist. Jordbruksministern gav ett mycket klart besked om attnågon förbränning inte skall ske. Det är positivt. Det är bra att regeringenhar tagit fasta på de 10 000-tals människornas protester. Men krävs enjordbrukspolitik som också tar hänsyn till tredje världens behov och sominnebär att sådana här vansinnigheter aldrig kan aktualiseras. Om användningen av spannmålsöverskott Till detta är väl bara att säga att vi justnu skall se över hela vår livsmedelsförsörjning, i syfte att skapa enlivsmedelspolitik som vi ur olika synpunkter kan anse rimlig. När det gäller tredje världens problem var vi vid 1974 årsvärldslivsme-delskonferens i ense om att lösningen på problemen inte kanligga i att vi i industrivärlden siktar på en jordbruksproduktion med varshjälp vi skall klara världssvälten . Vi måste i stället hjälpa tredjevärldens länder att få upp en egen livsmedelsproduktion. Det är den enda väggenom vilken de kan få det oberoende som jag föreställer mig att jag är överens om att man bör eftersträva. måste vi hjälpa tredjevärldens folk genom katastrofhjälp och biståndsinsatser. Och det sker ocksåfrån svensk sida. Som vi har sagt när vi har diskuterat uppläggningen av vårjordbrukspolitik, skall vi se till att medverka inom ramen för de insatser somvi kan göra och är beredda att göra i det här sammanhanget. 24EVA (vpk): Självfallet ligger tredje världens oberoendefrämst på tredje världen själv. Men vad jag försökte framhålla var att svenskjordbrukspolitik Nr 107 ingår i en större struktur som innebär att de rikaländerna berövar trejde Torsdaeenden världens länder mat som de så välbehöver. 24 mars1983 härskar i stor utsträckning påmarknaden. För att ta ytterligare ett exempel som jag inte togupp tidigare: Om SJs arrende- exporterarapelsiner till överklassen i , och i gengäld får de fattiga aveifter barnen i färgatsockervatten och lider därmed av en otrolig vitaminbrist som skadar deras uppväxt. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1982/83:342 om SJ:s arrendeavgifter 25 Kommunikationsminister : Herr talman!Karin har mot bakgrund av ett arrendeavtal mellan statens järnvägaroch kommun frågat mig om jagar beredd att låta göra en översyn avarrendeavgiftens storlek med hänsyn till prissättningen på orten. har vid ett flertal tillfällen understrukitbetydelsen av att varken regeringen eller ingriper i SJ:sprisöverenskommelser. Denna princip utgör enligt min mening en av grundstenarnai de förutsättningar som affärsverket SJ har att arbeta efter. Jag är därförinte beredd att göra en sådan översyn som efterlyser. 26 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret på min fråga. Som en bakgrund till frågan vill jag säga följande.Sorsele kommun är som bekant en inlandskommun, och man söker på alla sätt attbibehålla befolkningsunderlaget och skapa arbetstillfällen. Så har kommunensledning alltid arbetat. Ar 1929 lånade kommunen . för att köpa ettrelativt stort tomtområde. Den marken skänkte kommunen sedan till SJ, närinlandsbanan byggdes. På tomtmarken uppfördes stationsbyggnader, lagerlokaleroch annat. Detta hände alltså . arrenderar kommun tomtmarkför att delvis komplettera SJ:s verksamhet - man har byggt enturistinformations-och fiskeinformationsstuga på den tomtmarken. Detta gagnarju dem som reser med . Arrendeavgiften är mycket hög i förhållande till denpraxis som råder inom kommunen. Den är faktiskt oförskämt hög-13 000 kr. Kostnaden för kommunen har blivit så hög att man ifrågasätter möjlighetenatt fortsättningsvis utnyttja den här tomten. Jag tror att SJ skulle förlorapå det på mer än ett sätt, för just med kommer en hel del turistertill kommunen, och de kräver en viss service. Den servicen kan kommunge i den här informationsbyggnaden. Jag respekterar svarets innehåll och förstår attkommunikationsministern 16 inte kan göra en översyn. Jaghoppas att det är en fördel att statsrådet nu känner till förhållandet och att han vid någottillfälle kan ge synpunkter på sådana här missförhållanden. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1982/83:121till finansutskottet /83:127 till socialförsäkringsutskottet /83:138till försvarsutskottet /83:139 till lagutskottet /83:142 tillnäringsutskottet /83:143 till försvarsutskottet /83:146 tillcivilutskottet /83:149 till arbetsmarknadsutskottet Stöd till dagspressen m. m. 12 § Föredrogs och hänvisades 1982/83:2232-2239till näringsutskottet 1982/83:2240och 2241 till försvarsutskottet 1982/83:2242till socialutskottet 13 § Anf. Det föreligger fortfarande tekniskt fel i den anordningsom på skärmen bakom talmanspodiet visar vilket utskottsärende som skallbehandlas. Likaså är det inte möjligt att för ledamöterna visa bilder ellerannat material som underlag för anförandet. 14 § Stöd till dagspressen m. m. Föredrogs betänkande 1982/83:26 omstöd till dagspressen m. m. 1982/83:100 delvis). 28ANDERS (): Det svenska presstödet är unikt i världen.Det är också ett stöd som kostar skattebetalarna stora summor. Låt oss se på vad presstödet har kostat sedan det /72 och fram till utgången av förra budgetåret, dvs. 1981/82.Låt oss också, för att siffrorna skall bli rättvisande och lättförståeliga,utgå från det aktuella penningvärdet, närmare bestämt penningvärdet i december1982. har i produktionsbidragutbetalats 2 586 milj. kr. I etableringsstöd har utbetalats 21 miljoner och iutvecklingsbidrag 52,6 miljoner. har 761,1 miljonerutbetalats i samdistri-butionsrabatter. 2 protokoll 1982/83:107-108 Stöd till dagspressen m. m. Till detta kommer en del smärrebidrag, bl. a. på samverkansområdet, samt starkt subventionerade lån urPressens lånefond. I aktuellt penningvärde har den svenska pressen underelvaårsperioden tillförts ca i direkt stöd. Till detta kommer indirekta subventioner i form avmomsbefrielse, reducerad annonsskatt och subventionerade posttaxor. Värdet avdetta är svårt att beräkna exakt, men det torde överstiga den summa som justnämnts i direkt stöd. Man kan därför lugnt påstå att staten har intagit enmycket generös attityd till pressen. Det har funnits och finns också goda skälför att på olika sätt hjälpa pressen. Dess roll för vår demokrati kan ickeöverskattas. Det skall emellertid inte förnekas att pressens roll iopinionsbildningen är mindre dominerande nu än förut. Medier som t. ex. radiooch television spelar en helt annan roll nu än för tjugo, . Nyamedier av annat slag tränger sig nu också fram. Den fråga som vi måste ställa oss är om statens insatsernär det gäller presstödet har haft avsedd effekt. Har tidningarnas rollförbättrats, har tidningar med svårigheter blivit bättre, har krisen avvärjts? Svaren måste dess värre bli nej. Presstödet har inteförändrat strukturen på den svenska pressen. I stort sett är det så, att detidningar som hade problem när presstödet infördes också har det . Någraundantag finns, men det förändrar inte den totala bilden. De 3,5 miljardernahar alltså inte haft den effekt som man trodde när presstödet infördes. Jag har just visat vilka stora belopp presstödet handlarom. Det kan kanske exemplifieras med att det finns flera tidningar somvar för sig får mera pengar än televisionens hela regionala nyhetsverksamhetfår totalt. Frågan vi måste ställa oss är om stödet alls behövs och omdet är utformat på rätt sätt. Vi kan konstatera att presstödet är en realitet,men då är det desto större anledning att granska utformningen. Problemet med presstödet är att det inte innehållernågra incitament till rationaliseringar. Där måste en förändring ske. Ett annatproblem är att presstödet, tvärtemot vad många föreställer sig, icke alltidutgår efter generella regler. En del av de bidrag som presstödsnämndendisponerar över utgår enligt min mening efter godtyckliga principer. Jag ärmycket oroad över denna utveckling och vad som här håller på att ske.Orättvisorna håller på att öka. chansar numera på att få bidragfrån nämnden och sänder in ansökningar som är direkt upprörande. Går det så gårdet, tycks vara parollen. Ett tredje problem är att samverkansfrågorna inte harkommit så långt på vägen. Man kan fråga sig varför. De bidrag som står tillförfogande vid samverkansprojekt är så generösa att samverkan nog inte skullekomma till stånd om inte staten pumpade in så mycket pengar som den gör. Totaltsett uppnår vi förmodligen inte några besparingar när det gäller samverkan,eftersom staten går in med så stora belopp för att få projekten genomförda attkostnaderna överstiger de vinster man kan uppnå. skallvissa pressfrågor, bl. a. annonsbladen och samverkansproble- matiken, utredas. Trots eniga framställningar frånoppositionen i ett flertal sammanhang har regeringen vägrat att låtaoppositionen bli företrädd i den utredning som är tillsatt. Det är första gången så sker. Det vittnar ommaktfullkomlighet från regeringens och det ansvariga statsrådets sida. Men meraän så - det vittnar om politisk dumhet. Inte tror väl någon att man underlättar samverkan när manstänger ute de borgerliga partierna från att vara med och ens utreda deeventuella förslagen? I så fall vittnar det om en okunnighet om tidningsfrågorsom bara är att notera. önskar de borgerliga partierna att en ny pressutredningkommer till stånd som är parlamentariskt sammansatt. Socialdemokraterna ochvänsterpartiet kommunisterna vägrar att gå med på det. Jag vet inte om dettaär ett tecken på den berömda utsträckta handen eller inte. Men det ärbeklagligt att man inte vill ge oppositionen möjligheter att vara med. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till reservationen 3. Jag konstaterade inledningsvis att kostnaderna för presstödetär höga - vi är nu uppe i en halv miljard . Vi kan från moderata samlingspartiets sida icke acceptera detta. Vianser det nödvändigt att säga nej till den föreslagna höjningen och även göraen mindre besparing på utgående produktionsbidrag samt vissa andra besparingar.Den sammanlagda besparingseffekten blir därigenom 80 milj. kr. Jag ber att fåyrka bifall till reservationen 1. Slutligen vill jag säga några ord om lån till dagspressen.Nu aviseras möjligheten att erhålla subventionerade lån ur Pressens lånefondockså för företag som icke är tidningsföretag. De skall kunna få sådant lån omde trycker en tidning vid sidan av sin civilrörelse. Det finns anledning att här bestämt säga nej. En sådanordning leder till att vissa företag kan stärka sin civilrörelseskonkurrenskraft gentemot andra företag med pengar som de fått från staten,pengar som tas från det utgående presstödet. Detta kan icke vara rimligt. Jagber att få yrka bifall till reservationen 4. Utvecklingen av presstödet ger anledning tilloro. Kostnaderna ökar, önskvärda resultat uppnås inte. Tillräckligarationaliseringar sker inte heller. Det finns anledning att ta nya grepp påpresstödets utformning. Men en förutsättning för att detta skall kunna ske ikonstruktiva former är att oppositionen får vara med. Stöd till dagspressen m. m. 29BERTIL FISKESJÖ (c): I ett skede när samhällsutvecklingen i mångaavseenden kännetecknas av koncentration, centralisering och monopolisering ärdet särskilt viktigt att det åtminstone på opinionsbildningens område kanupprätthållas en vidsträckt pluralism. Det är för en pulserande demokrati mycketviktigt att det finns många vägar för medborgarna att komma fill tals. Och detär för bevakning av vad som sker i samhället, för nyhetsförmedling och för denfortgående goda trätan inom kulturliv och polifik också mycket Stöd till dagspressen m. m. viktigt att det finns många fristående och självständigakommunikationskanaler. Det är omsorgen om mångsidigheten i den fria debatten somgjort att vi från sida på ett mycket tidigt stadium engagerat oss församhälleligt stöd till pressen. Uppslutningen från andra partier kring dettastöd har sedan undan för undan ökat, och det är mycket få debattörer somförespråkar att det helt skall slopas. Även om lade upp sittanförande som kritik var han långt ifrån att återfalla i de tidigaremoderata, helt avvisande attityderna. När det gäller reflexionerom de nya mediernas inverkan på behovet av dagspress har jag kanske enavvikande mening. Det.är naturligtvis viktigt att vi bygger ut informationenmed hjälp av ny teknik och nya medier över etern och på annat sätt, men minbestämda uppfattning är att dagstidningarna kommer att ha en mycket viktig funktionäven . Stödet till pressen har också haft god effekt. Dentidningsdöd som på 1950-och 1960-talen gick fram som en präriebrand harupphört, och det har t. o. m. varit möjligt med en viss nyetablering. Defarhågor om presstödet som ett hot mot pressens frihet och obundenhet gentemotstatsmakterna som kritikerna reste har också kommit på skam. Presstödet har istället visat sig vara ett värn för tryckfrihet och fri opinionsbildning. Någraförsök till innehållsmässig dirigering från statsmakternas sida har inte kunnatspåras. Så långt är således effekten av presstödet enbart positiv.I ett avseende kan man dock säga att utvecklingen inte har uppfyllt deförhoppningar som man ursprungligen hade. Med få undantag har de understöddaföretagen inte kunnat uppnå en sådan konsolidering att stödet kunnat trappasner eller jämnas ut. Behovet av ökat stöd har med jämna mellanrum gjort siggällande. Produktionskostnaderna har ständigt gått i höjden för pressen somhelhet. Det har gällt stora kostnader för övergång till ny teknik, ökadepapperskostnader, kraftigt höjda personallöner och ökande kostnader fördistributionen. Även väletablerade tidningar med mycket stor upplaga och storaannonsintäkter har fått känna av detta. De rationaliseringar som gjorts har inte svarat upp tillkostnadsökningarna. Trots höjda annons- och prenumerationspriser har gapetmellan utgifter och inkomster inte kunnat täckas. En orsak till detta är att demöjligheter som finns till teknisk samverkan mellan olika tidningsföretag inteutnyttjats. Det har gått mycket trögt, även i de fall där det är uppenbart atten sådan samverkan kunnat ske utan att detta på något sätt skulle ha påverkattidningarnas innehåll och redaktionella självständighet. Här har i många fallfunnits en urbota konservatism och en småskuren lurpassning tidningsföretagemellan. Det är helt klart att det finns en gräns för hur mycketsamhället kan spendera på stödet till tidningarna. Det gäller inte minst i denbesvärliga statsfinansiella situation som vi nu har och som vi kommer att haatt kämpa med år framöver. Men jag tror också att det från principiell synpunktär viktigt att läget på tidningsmarknaden och för enskilda tidningar inteutvecklas därhän, att det är samhällsstödet som står för huvudparten av Att läget inom stora delar avfidningsbranschen är allvarligt understryks ytterligare av att, som jagtidigare nämnt, även en del stora tidningar har påtagliga bekymmer. Vi har från utskottets sida - och det gör vi även -kraftigt understrukit att tidningarna själva måste angripa problemen genom attbättre utnyttja de tekniska framstegen och genom att samverka. Det är frågorsom i hela branschens intresse borde aktivt engagera enskilda företag lika välsom branschorganisafionerna och organisationerna på löntagarsidan. harman ägnat dessa frågor ett alltför förstrött intresse. Det har från deinblandades sida blivit mest allmänt prat. måste man verkligen ta sig sammanpå ett seriöst sätt. Det är också viktigt att delar av samhällsstödet är såutformat att det sfimulerar fill samverkan. Distributionsstödet har haft dennaeffekt. Men de bidragsformer som finns för samverkan i övrigt har utnyttjatsdåligt. Regeringen har tillsatt en utredning, som skall försökafinna former för ett effektivare samverkansstöd. Från sida tycker videtta är bra. Men det är viktigt att understryka att det måste visas mer godvilja och ett mera aktivt intresse också direkt från tidningsföretagens sida. Vi tycker det är bra att utredningen skall se över detsärskilda hot som annonstidningarna utgör mot dagstidningarna. Men det harockså varit trist att se hur en del dagstidningar själva kastat sig in iannonsbladsbranschen för att nå kortsiktiga konkurrensfördelar mot andratidningar. Genom att en tidning börjar, tvingas andra tidningar attfölja efter. och de enskilda tidningarna bordeåtergå till det tidigare principiella motståndet mot den här utvecklingen. Denkommer annars endast att leda till att annonserna minskar i de egentligadagsfidning-arna, och därmed har dessa bidragit till att utarma sig själva. Detfinns många exempel på den utvecklingen utomlands. Näraliggande exempel kan vihitta i . Vi är således från sida positiva till att defrågor jag här nämnt kommer att utredas, men vi menar att utredningen borde hafått mer allmänna uppgifter och fått i uppdrag att göra en mera allsidig ochlångsiktig bedömning av presstödsfrågan. Vi tycker också att en rad problem sompåvisats i bl. a. motioner från centerpartister borde falla in under utredningensdomvärjo. Dessutom menar vi att det borde varasjälvklart att enutredning som skall handlägga så viktiga frågor borde ha en parlamentarisksammansättning. Det har ju fidigare ansetts väsentligt att utredningar av dethär slaget görs under medverkan från de politiska partierna, och det finnsingen saklig anledning att nu bryta denna tradifion. Men det här är tydligenytterligare ett bevis på regeringens ambition att begränsa möjligheterna tillinsyn och påverkan, inte minst från den politiska oppositionens sida. Med dettaber jag att få yrka bifall till reservation nr 3. Även på en annan punkt har vi en reservation. Enligtpropositionen och utskottsmajoriteten skall lån ur pressens lånefond ifortsättningen även få beviljas icke tidningsägda företag som trycker minst tvåflerdagarstidningar Stöd till dagspressen m. m. Nr 107 som har produktionsbidrag och olikaägare. Vi är medvetna om - och det har Torsdagenden ' uttryckt fidigare när den härfrågan varit på tapeten - att det finns vissa 24 mars1983 praktiska svårigheter med dennavidgning av lånekretsen. tycker vi att det är viktigt att dyrbara tryckeriresurser utnyttjas såintensivt Stöd tilldagspres- m möjligt och att samtryck stimuleras. sen m. m. ' accepterar således nu i principvidgningen av lånemöjligheterna. ju se hurdet kommer att fungera. Men varför denna orättvisa begränsning tillflerdagarstidningar? Det har inte vare sig i propositionen eller i utskottsmajoritetensskrivning getts några sakliga motiveringar för att företag som också tryckerfådagarstidningar skall hållas utanför denna låneform. Begränsningen framstårsåledes som en ren diskriminering mot fådagarstidningarna. Vi kan inte se skälför detta och föreslår en ändring härvidlag. Jag yrkar således bifall tillreservation nr 5. I övrigt ber jag att få yrka bifall till utskottetshemställan. Det innebär således bl. a. att vi från sida biträderförslaget fill uppskrivning av presstödet. Höjningen är som situationen nu serut berätfigad, även om man naturligtvis får ha i minnet de synpunkter på denframtida utvecklingen som jag fidigare har framhållit. Särskild vikt fäster visjälvklart vid att höjningen nu - till skillnad - också kommerlandsortspressen till del. 30 (): Av olika uppgifter i dagspressen och senastdessutom i radionyheterna har vi i oppositionen kunnat förstå att det iregeringen finns delade meningar om, eller hur mycket, vi bör spara i Sverigeför att få ekonomin i balans. I är vi eniga om att det är nödvändigtatt hålla igen på varje område där det inte drabbar svaga grupper avmedborgare. Av den anledningen ser vi inte några skäl till att höjaproduktionsbidraget till pressen med så mycket som eller 67,5 milj. kr. Dess värre har föredragande statsrådet inte heller ibudgetpropositionen redovisat de skäl som givit honom anledning att utan vidarespendera ytterligare 67,5 miljoner på just denna utgiftspost. Det är beklagligtoch dessutom något förvånande, eftersom just pressen ändå haft ett förhållandevisgott år. Däremot kan vi från folkparfiets sida instämma i det uttalande iproposifionen där det föredragande statsrådet samfidigt som han är omofiveratgenerös skriver: "Den hittillsvarande ökningen av det statliga presstödetger anledning till oro, i synnerhet mot bakgrund av de begränsade ekonomiskaresurser som i fortsättningen kan bedömas stå till förfogande för dettaändamål." I anser vi att den logiskaföljden av ett sådant uttalande är återhållsamhet, och vi har för vår deldärför ansett att en ökning av produktionsbidraget , dvs. med 22,5 milj.kr., bör vara tillräcklig. Jag yrkar alltså bifall till reservation nr 2. Vad jag nuhar sagt talar för bifall också till det andra yrkandet i folkparfimotionen1121, nämligen att beslut skall fattas om en översyn av Marginaleffekter eller tröskeleffekter finns inte bara i vårt 22 skattesystem, utan de finns ocksåpå många andra områden, varav ett är De medför alltid oönskade bieffekter och ärofta svåra att angripa, men det får inte medföra att man ger upp, allra minstnär reglerna tycks medföra en allmän höjning av kostnadsnivån för tidningarna. Detta är en nog så väsentlig anledning för en allsidigöversyn av presstödet. En ytterligare anledning är de problem som annonsbladoch direktreklam medför. I beklagar vi att regeringen givit baraett begränsat utredningsuppdrag till en enmansutredare. Det är bra att denneskall utreda det som han fått i uppdrag att studera. Det hade dock varit mycketbättre med en större, parlamentariskt sammansatt utredning. För oss är frågorom pressen av så stor vikt att det är en självklarhet att de bör behandlas avkommittéer där alla riksdagspartier är representerade. Därmedvill jag yrka bifall till reservation nr 3. Vi kan från sida inte heller ansluta oss tillförslaget om ändrade villkor för lån ur pressens lånefond, eftersom det äromöjligt att överblicka alla konsekvenser av det. Åtminstone en är dock nästansäker: det kan bli en ny form av näringsstöd till vanliga tryckeriföretag, ochdet är knappast avsikten med presstödet. Jag yrkaralltså också bifall till reservation nr 4. , herr talman, vill jag säga att det voreorimligt att utan någon övergångstid eller förvarning ändra utbetalningarna avpresstödet. Lika orimligt vore det emellertid att ha särregler förperiodiciteten endast när det gäller dessa utbetalningar, som man påövriga områden håller på att gå över till periodiserade utbetalningar. Det ärdetta som är anledningen till att jag har funnit skäl till ett särskiltyttrande i fråga om utbetalningsreglerna. Stöd till dagspressen m. m. 31OLLE (): Efter en kort parentes av oenighet i höstasförenas nu i betänkande om stödet till dagspressencentern och socialdemokraterna i fråga om anslagsnivån. Båda dessa partierstöder jämte vänsterparfiet kommunisterna hemställan om att ett förslagsanslagom . och vill däremotkraftigt skära ned på anslagen. prutar med 79,3 milj. kr. ochfolkpartiet med 61,6 milj. kr. Jag vill gärna understryka att presspolifikens syfte börbestämma vilket stödsystem som skall användas. Det är omöjligt att nå sammaeffekter med ett generellt som med ett selektivt systern. Om målet är attfrämja mångfalden, vilket ju har varit avsikten med reformerna, så duger endastselektiva system. De nuvarande selektiva produktionsbidragen ger möjligheterför ett tjugofemtal flerdagarstidningar och ett .trettiotal fådagarstidningaratt fortsätta sin verksamhet.