prot · G609160 · 1982-12-31 00:00:00 — Reservation 9 behandlar ändrade rikflinjer för vissaformer av regionalpolitiskt stöd. Det är också en följdreservation tillreservation 1; den påverkas naturligtvis av atf besvärsrätten nu harmodifierats av utskoftsmajorifeten. I reservation 10 vill moderater och folkpartister attinformation om formgivning inte skall ligga på industriverket eller deregionala utvecklingsfonderna. Vi anser aff den utredningsverksamhet som därpågår måste kompletteras innan vi tar ställning till frågan. Vi har markeratdetta i ett särskilt yttrande, där vi helt kort säger att vi i samband med enny riksdagsbehandling kommer att ta ställning fill hur de framtidaformgivnings-och utbildningsinsatserna bör utformas och kanaliseras. För att inte onödigtvis förlänga debatten villjag helt kort yrka bifall till reservafionerna 1, 3, 5, 7, 9, 11 och 13 och iövrigt till utskottets hemställan. 59HUGO (): Regeringens proposition om verksamheten vidstatens industriverk föranledde att motionsvägen yrka avslag påregeringsförslaget. Vi yrkar avslag även på hemställan i näringsutskotfetsbetänkande nr 39 i samma fråga. Ingenting har i sak förändrat vårgrundinställning till proposifionen om förändringar i statens industriverksverksamhet, m. m. Vi anser t. ex. att det är uppseendeväckande att förslagom förändringar av så stor principiell innebörd som det här ändock är fråga omläggs fram med bara en begränsad remissbehandling av utredningens betänkande.Att t. ex. ingen länsstyrelse inom det s. k. stödområdet har yttrat sig är,såsom fidigare sagts från denna talarstol, högst anmärkningsvärt när det gälleren så stor och viktig fråga just för dessa delar av landet. Man kan fråga: Hurcentralstyrt får ett ärende av sådan vikt och omfattning som det här gällerberedas och utarbetas, utan aff berörda landsdelar och människor ges en tillfredsställanderemissomgång? Kanske är det just mot bakgrunden av denna bristanderemissbehandling som propositionen saknar varje analys av hur de föreslagnaförändringarna påverkar industripolitiken, regionalpolifiken ocharbetsmarknadspolitiken. Som vi också konstaterar i folkpartimofionen och ireservationen för man i proposifionen infe någon diskussion om möjligheternaatf överföra industriverkets centrala uppgifter helt eller delvis fill nägonannan myndighet. Det är enligt vår mening berättigat aff efterlysa debatt ochanalys på detta område -infe minst därför atf regeringen föreslår ytterligareökad utvidgning av industriverkets ansvarsområde, mer än vadindustriverksutredningen föreslår i sitt betänkande. Den krifik som inledningsvis förts fram är invändningar avframför allt formell natur. Men det är att märka atf invändningarna kommer fränsamtliga oppositionspartier. Det är också att konstatera, vilket även görs ireservafion 1, att invändningarna är så allvarliga att bör avslåproposifionen när det gäller förslag fill förändringar i industriverketsverksamhet fr. o. m. . Följaktligenyrkar jagatt propositionensförslag till förändringar i statens industriverks verksamhet, m. m. avslås ifråga om momenten 1-7 och 9. De reservationer som har ställtsig bakom har vi avgivit fillsammans med ett eller två andra partier. Då andrafalare före mig har ytterligare klargjort innehållet i dessa reservationer,nöjer jag mig med att yrka bifall fill reservationerna 1, 5, 7, 9, 10, 11 och13. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. 60TORE (vpk): När regeringen föreslog att industriverketskulle bli en central myndighet för industri- och regionalpolitiskstödverksamhet, väckte det opposifion. Skälen var flera. Förslaget innebar att den centrala verksnivån förstärktes.Kanalerna mellan länsorgan och regering skulle försvagas. Det nya ämbetsverketsaknade den regionala förankring som AMS genom länsarbetsnämnderna hade. Därmedingick industriverket infe heller pä ett naturligt sätt i kretsen av organ somvar kopplade till den regionala politiken. Det fanns också annat som vållade betänksamhet.Industriverket hade aldrig sysslat med regionalpolifik. Det dominerandesynsättet inom verket var tvärtom präglat av en mekanisk och teknokratiskindustri- och exporffilosofi. Det föreföll finnas föga utrymme för de mersammanfattande problem som regional utveckling erbjuder, problem som infe låtersig fånga i traditionella ekonomiska termer och marknadsresonemang. Det fanns en rädsla för att allt detta -förebådade enförsvagning av regionalpolitikens ställning och framtida betydelse. Vad utskottet nu har gjort är att högstväsentligt förändra regeringens förslag. Rätten att i stödärenden besvära sig hos regeringenbehälls oförändrad. Indirekt bevarar detta en parlamentarisk kontroll, eftersomdepartementschefen är ansvarig inför , vilket verkschefen inte är.Det bevarar också en i enskilda fall betydelsefull kanal frän länsstyrelsernadirekt fill regeringen. Dessutom fär det omorganiserade industriverket enparlamentarisk nämnd. Denna skall vara allsidigt sammansatt. Nämnden kan bevakaatt de synsätt och den praxis som utvecklas verkligen innebär att verket gerinformafion om och far hänsyn fill regionernas krav och behov. Vidareunderstryker både arbetsmarknads- och näringsutskoftef att utredningsresurserför analys av den regionala utvecklingen skall avsättas inom verket, sä atfdetta kan följa upp de regiönalpolifiska målen. Det betonas att dessa mål imånga fall står i motsättning till den spontana ekonomiska utvecklingen. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. är ettunderstrykande av aff verket infe får låta dessa mål skymmas av synen på denallmänna industripolitiken. Regionalpolitikens särart skall framtona ochbeaktas. Speciell betydelse har det när utskottet säger attlänsorganens ställning inte fär försvagas genom den nya verkskonstruktionen.Det är över huvud taget inte fråga om att ändra maktfördelningen mellan centraloch regional nivå. Den frågan står infe alls till diskussion här. förstärks är det enbart genom att det övertar uppgifter frånarbetsmarknadsverket och ges resurser för att ge sitt eget arbete en nödvändigkvalifikafionsgrad. Med dessa förändringar och garanfier anser sigvänsterpartiet kommunisterna kunna stödja utskottsförslaget. De farhågor somvi hade och som såvitt vi vet delades av regionala politiker inomsocialdemokratin är undanröjda. Vad som återstår aff se är hur industriverketutvecklas i sin nya roll. Det har ju funnits ett väl inarbetat samspel mellanlänsmyndigheter i regionalpolitiken, och bytet av huvudman skall inte behövainnebära att t. ex. arbetsmarknadsaspekterna åsidosätts. Länsarbetsnämndernamåste alltjämt vara akfiva medagerande, och länsstyrelserna bör genom att dekan utnyttja industriverkets fördjupade analyser stärka sina kvalifikationer iregionalpolitikens praktik. För industriverket blir det kanske i någon mån enutmaning att tvingas vidga det industripolifiska perspektivet till ett bredareoch mer allmänt samhällsekonomiskt och utvecklingspolitiskt. Sådana utmaningarbrukar emellertid vara nyttiga. Sä som utskottets förslag kommit att se ut,finns det ingen större marginal för reservationer. Det har resulterat i atf deborgerliga huvudreservationerna fått ett säreget innehåll. Moderaternareserverar sig när det gäller besvärsräften mot propositionens förslag, trotsaff defta överhuvud inte kommer upp för beslut- utskoftsmajorifeten har jutagit bort denna del av propositionsförslaget och besvärsrätten finns kvar.Centern och reserverar sig bl. a. mot atf länsorganens roll iregeringsförslaget skulle försvagas. Men utskottet har ju uttryckligen fastslagitatf så inte skall vara fallet, varför reservationen egentligen inte i detstycket är nägon reservation. Båda de borgerliga huvudreservationerna innehållerdessutom en egendomlig passus. Man vill förringa industriverkets betydelse ochframhåller att branschvisa analyser borde kunna göras av näringslivet självtoch ställas fill myndigheternas förfogande. Det är, fru talman, en högstmärklig inställning. Menar verkligen de borgerliga, att offenfliga myndigheterskulle grunda sina bedömningar pä utredningar, sariimansfällda av privataorganisafioner, företrädande enskilda intressen, vilka kanske dessutom ärparter i målet? Inser man infe aff defta strider mot varje rimligrättsuppfattning? En myndighet måste besluta på grundval av egna analyser, och dessaskall vara fillgängliga och föremål för offentlig kontroll. Man skall kunnaredovisa metodik och underlag på ett betryggande sätt. Detta är ju en elementärdel av allt myndighetsansvar. Sedan när, kan man fråga, skall det vara regelatt privata organisafioner tar över rättsligt och administrativt myndighetsansvar? Man kan ju tänka sig vilket ramaskri det skulle bh i deborgeriiga leden, om någon föreslog att uppgifter skulleläggas över på LO. Då skulle vi få höra hela litanian av klagomål påfackföreningstyranni oeh korporafivism. Det är nog så, aff de borgerliga här reserverat sig iblindo. De hade i stora stycken samma kritiska synpunkter på regeringsförslagetsom vpk. Men de kunde infe ge denna krifik en konstruktiv verkan. Det beroddepå att de inte var överens sinsemellan; har en mycket mer negativgrundsyn på industriverket och skiljer sig även i själva synen påregionalpolitiken betydligt från . För vpk är läget det,att vi fått bort nästan allt som vi hade rest invändningar emot. Slutsatsen ärför vår del klar. Vi yrkar bifall till utskottets hemställan. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. 61WIVLANNE RADESJÖ (s): I näringsutskoftets betänkande nr 39 behandlasverksamheten vid statens industriverk. I proposition 113, som ligger till grundför betänkandet, tar man upp frågan om en ökad samordning på myndighetsnivå närdet gäller handläggning av regionalpolitiska och industripolitiskaföretagsstöd. Förslaget går ut på att det bör vara industriverket som blirdenna myndighet. Ufskoftsmajorifefen ställer sig i stort bakom förslaget.Till betänkandet har också fogats ett flertal reservationer. Jag skallkommentera några av dem och börjar med reservation nr 1. Där säger deborgerliga reservanterna sig vilja rikta allvarlig kritik mot regeringensförslag och yrkar därför avslag på proposifionen, så när som på en enda punkt.Jag skall fa upp några punkter i reservafionen, där våra åsikter går isär. Förslaget frän regeringen innebär att industriverket fären förstärkt roll genom att handläggning av industripolitiska ochregionalpolitiska företagsstöd i större utsträckning skall handläggas på ettställe liksom ett ökat samarbete skall komma till stånd mellan styrelsen förteknisk utveckling och statens industriverk. Detta ställer utskottsmajorifefensig bakom. Vi menar aff SIND har en vikfig uppgift . Det är här somvåra åsikter går starkt isär. De borgerliga regeringarna gjorde, enligt min mening,under sina regeringsår allt för aff avlöva och försvaga industriverket, sä jagär infe förvånad över motionerna och reservafionerna i ärendet. Det är ju baraen uppföljning av den polifik i dessa frågor som de borgerliga partiernatidigare har drivit. Jag erkänner gärna aff SIND kunde fungera bättre än vaddet gjort hitfills under sin tioåriga verksamhet, och jag tror attomorganisationen ger förutsättningar för verket atf visa sin kapacitet. Det ärbra att en genomgäng av verkets funktion och uppgifter har gjorts, så att vifått problematiken klarlagd. I det här sammanhanget vill jag tillbakavisa reservanternaspåstående aff utredningen inte följt sina direktiv. Utredningen skulle görasförutsättningslös, och såvitt jag kan förstå har så även skett. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. Det är viktigt atf den förändring av rollernapå central nivå som görs inte får innebära att samarbetet och samordningenmed länsorganen går till spillo eller rubbas. Det är av yttersta vikt att dethär samarbetet bedrivs nära och så obyråkratiskt som möjligt, och det får intepå något sätt försvaga de regionala organens roll. Det är ju ,länsarbetsnämnden och den regionala utvecklingsfonden som har lokal- ochföretagskännedom ute i länen. Detta kunnande måste tas till vara vidbedömningen, när utbetalningar från olika stödformer skall göras. Vi är, somsagt, däremot inte beredda atf, som bl. a. föreslår, slopa dencentrala myndigheten. bör i enlighet med vad industriministernföreslår ha det övergripande ansvaret för industri- och regionalpolitiken ochbli den centrala myndigheten för det regionalpolitiska stödet fillnäringslivet. Gränsdragningen mellan industriverket och regeringen blir ocksåenklare med propositionens förslag, dä industriverket får uppgiften som centralmyndighet. I två reservationer har frågan om ändrade förutsättningarför industrigaranfilån tagits upp. Där menar reservanterna att ingaförändringar bör ske. Jag vill bara påpeka att utvecklingsfonderna harmöjlighet att ställa egnalånochgaranfier upp till 2 milj. kr. till förfogande.Det har fidigare, , inte varit möjligt, och därför är det intenödvändigt att läsa industrigarantilänen till endast små och medelstoraföretag. Propositionens förslag att slopa den här begränsningen ärdärför motiverad. Men det här innebär inte atf små och medelstora företag ärutestängda, utan när lånebehov eller garantibehov överstiger utvecklingsfondensbeloppsbegränsning står givetvis IG-länen även framöver till de mindreföretagens förfogande. Jag yrkar avslag pä reservationerna pä denna punkt. Under allmänna motionstiden väcktes en mofion med nr 2166,där det föreslogs att industriverket ges resurser att gentemot företagen och deregionala utvecklingsfonderna öka informationsinsatserna rörande formgivningensbetydelse. Bakgrunden är SIND:s s. k. designutredning, som utmynnar i atf enförbättrad utbildning på detta område är nödvändig. Utskottet instämmer imotionärernas motivering att det är av största vikt att stödja ett ökatutnyttjande av industriell design i små och medelstora företag. Detta bordekunna genom utvecklingsfondens försorg. Industriministern har också gettindustriverket i uppdrag atf komplettera den här åberopade rapporten, på såsätt att verket skall redovisa åtgärder pä det här området som går affgenomföra inom ramen för befintliga resurser. Därefter tänker regeringenåterkomma till med förslag fill hur det hela skall lösas. Med dessa ord vill jag yrka avslag på reservation 10, somär fogad fill betänkandet, och också på motionen - i avvaktan på kommande åtgärder. Sä över till rådrumssfödet, som tas upp i enmotion från folkparfiet och följs upp i reservafion 11. Genom överföring av beslutom regionalpolifisktstöd till industriverket når man vissa samordningseffekter när det gällerhandläggningen av regional- och industripolitiskt stöd. Detta menar vi iutskotfsmajoritefen, både i näringsutskoftef och i arbetsmarknadsutskottet, ärvärdefullt. Vi menar aff risken för målkonflikter bör vara mindre med denorganisation som föreslås i betänkandet, där den föreslagna, parlamentarisktförankrade, nämnden är ett naturligt forum att ta upp dessa frågor i. Jag yrkar härmed avslag pä reservation 11, ochbifall till näringsutskottets hemställan i betänkande 39 i dess helhet - ochdärmed också avslag på alla de reservafioner som jag här inte direkt harkommenterat. Verksamheten vid statens industriverk, m. rn. 62 () replik: konstaterade mycket riktigtatt vi frän reservanternas sida har riktat allvarlig kritik motpropositionsförslaget och mot utskottsmajoritetens sätt atf kommentera det -med undantag från de två punkter där man ger regeringen bakläxa, nämligen närdet gäller besvärsräff och när det gäller vissa andra detaljer. Deväsentliga frågeställningarna för mig är: Varför kunde inte gå in pä den kritikmot själva principlösningen som jag tog upp i mitt anförande? Varför fick vi inget svar på frågorna varför inte ettfullständigt remissförfarande hade skett innan propositionen lades fram? Varför fick vi inget besked om varför man inte avvaktadede viktiga utredningar som pågår och som i hög grad berör den här verksamheten? Varför fick vi inget besked om vad det kommer aff kostanär organisationen blir färdig? Varför skall vi behöva vänta till kommandebudgetproposifion för atf kunna konstatera vilket budgefutfall det blir av deförändringar som nu skall besluta om? Varför ärdet egentligen sä bråttom med dessa förändringar? sade i sitt anförande att industriverketskall fä en viktig uppgift . Man kan fråga sig: Vad är det föruppgift, den nya stora uppgiften? Jag antydde i mitt anförande vad vitror att det kan handla om, men det vore bra om kunde geklara besked på de här punkterna. 63OLOF () replik; ansåg atf industriverketkunde fungerat bättre. Efter det konstaterandet finns det väl anledning att draen annan slutsats än hon gjorde. Majoriteten vill ju att SIND skall få ökadeuppgifter. En minst lika logisk slutsats är naturligtvis att SIND:s uppgifterbör begränsas, i den mån verket inte har skött dem bra. tror jag infe i och för sig att det är så enkelt, menjag tror atf det är viktigt atf en myndighet, som sfär mitt i skottgluggenockså när det gäller en del polifiskt svårhanterade frågor, har rätt att somgrund för sin fortsatta Verksamheten vid statens industriverk, m. m. verksamhetefteren omorganisation stå på ett förankrat beslut. Den chansen har infe dennuvarande regeringen givit industriverket. När det gäller industrigarantilänen sägs det imajorifefsskrivningen att huvuddelen av antalet lån även i fortsättningen tordekomma atf ges fill små och medelstora företag. Men det föreföll på som om hon var beredd att gå litet längre, och då skulle jag gärnavilja fråga: Om IG-länen också står till mindre företags förfogande ifortsättningen, är dä avsikten atf de skall göra det i oförändrad omfattning? Iså fallkrävs det ökning av resurserna för att tillgodose övriga företags behov. 64HUGO () replik: konstaterar att det harframförts mycket allvarlig kritik i de här frågorna. Det är ett helt riktigtkonstaterande. säger också att utskottsmajoriteten ställersig i stort bakom propositionen. Ja, det är väl också ett riktigtkonstaterande. Av skrivningen framgår tydligt och klart att det är efter storvända man har ställt sig bakom propositionen. Det ligger väl någonting i vad säger om attvpk har påverkat betänkandet. Det har skett en kompromiss i näringsutskoftef,men det har inte gjort produkten bättre. roll har förstärkts, säger . Ja, den har förstärkts på bekostnad av de regionala myndigheterna, ochdet är inte en utveckling som vi från värt häll kan anse vara riktig ochlycklig. Det finns en klar viljeinriktning att allt mercentralstyra den utveckling som man kan påverka pä det här området. Det är förde socialistiska parfierna helt naturligt, men vi tycker att det är enutveckling åt fel håll. 65 () replik: Till svar på fråga om IG-lånenvill jag säga atf har de mesta pengarna gått till de störreföretagen, medan de flesta länen har gått till små företag. Eftviktigt argument föratt inte nu utreda frågan om ensammanslagning av industriverket och STU är, tycker jag, att samarbetetfungerar väldigt bra . Lokalmässigt ligger de här verken väldigt näravarandra också. De flesta remissinstanserna har faktiskt varit negafiva till ensammanslagning. STU och SIND har en arbetsfördelning som fungerar bra ,även om deras områden närmar sig varandra. De punkter där ufskoftsmajorifefen infe varit helt ensemed industriministern gäller bl. a. besvärsräften. Det är ett område därutskoftsmajorifeten har gått en annan väg och menar att besvärsrätten börfinnas kvar på regeringsnivå. Man tycker atf det är den naturliga instansen.Det är väl inte så underligt att en utskottsmajoritet föreslär ändringar närdet gäller detaljer i en proposition. Om jag inte missminner mig, var detta merregel än undantag under de borgerliga regeringarnas år. 66 () replik: Som kammaren noterade avböjde Wivi-AnneRadesjö atf svara på frågor som verkligen var relevanta i sammanhanget och somhör fill ärendets behandling. Jag frågade nämligen: Vad har komma med för argument när det gäller invändningar mot själva principlösningen?Den kritik som jag gav uttryck för i mitt anförande har hon knappast kommenterat,varken i sitt huvudanförande eller i sin replik . Varför infe ett fullständigt remissförfarande? Varför inteavvakta de utredningar som pågår? Den ena utredningen sysslar med arbetsmarknadsverkefsframtida organisationsformer. Det berör i hög grad det här ärendet, eftersomman avser att flytta över befogenheter och ansvarsupp-giffer röranderegionalpolifiken från AMS fill industriverket. Den andra utredningen gällerinriktningen av regionalpolitiken. Det är en beställning av från föregåenderiksmöte. Den dåvarande majoriteten begärde atf man skulle göra en sådanöversyn och göra en avvägning mellan generella och selektiva åtgärder. Manbetonade vikten av att gå över till just generellt verkande åtgärder ochavveckla de selektiva åtgärderna. Utfallet av en sådan översyn har enligt minbestämda mening mycket stor betydelse för en bedömning av vilka åtgärder somskall vidtas i fråga om industriverkefs framfida organisation. Jag fog upp kostnadsaspekten och ställde frågan: Vadkommer kostnads-utfallet att bli i framfida budgetförslag, med de ändringar somsocialdemokraterna begär atf nu skall ställa sig bakom? Varför såbråttom atf genomdriva förslaget? Slufligen: Vilken uppgift är det, Wivi-AnneRadesjö, som industriverket skall ha och som är så betydelsefull?Vad gäller det? Verksamheten vid statens industriverk, m. m. 67 () replik; Jag tror det är vikfigtatt reda ut det här med beloppsstorlekar och de stora och mindre företagen.Propositionen föreslår att den begränsning som finns när det gäller attfrämja utvecklingen av främst små och medelstora företag skall slopas. Detanser vi är oacceptabelt. De stora företagen har helt andra möjligheter, medsina bankförbindelser, att skaffa säkerhet än de mindre. Därför menar vi attden här garantin även i fortsättningen skall vara inriktad på främst de små ochmedelstora företagen. Att sedan högsta beloppen kanske får ändras med tiden,bl. a. pä grund av de regionala utvecklingsfondernas funkfion, är en annan sak,som bara delvis berörs av prioriteringen av de små och medelstora företagen. 68WIVI-ANNE RADESJÖ (s) replik: Utvecklingsfonderna hade fidigare infemöjlighet att ge garantilän pä det sätt som de har. Efter det atfbeloppsgränsen höjdes till 2 milj. kr. har de mycket större förutsättningar föraff hjälpa just de mindre företagen. Det är väl inte så många av de mindre företagensom behöver låna mer än 2 miljoner åt gången, och dä finns möjligheten att fåIG-Iän. De mindre företagen är inte utestängda bara därför att det infe sfär i 6 protokoll 1982/83:160 Verksamheten vid statens industriverk, m. m. förordningenatt lånen främst skall ställas till de mindre och medelstora företagen. Som jagsade har de mesta pengarna faktiskt gått fill de litet störreföretagen. skall, , i varje fall inte blinågon fondsocialismens central, som sade i sitt anförande. Dethar vi infe funderat på. skall bli en myndighet som harmöjlighet att hjälpa industrin och ställa upp för industrin. Jag vet, som jagsade i mitt anförande, atf och de borgerliga över huvud taget haren helt annan inställning till industriverket än vad vi socialdemokrater har.Vi menar aff industriverket har en viktig uppgift. Under de borgerliga åren försvagades industriverket. Visäg också hur det gick för industrin . Inte blomstrade dendärför att den fria företagsamheten kände luft under vingarna. Vi behöver en övergripande myndighet, som kan hjälpa tillnär det blir besvärligt för industrin. Det har använts så mänga överord i dennadebatt, både allmänt om regeringens näringspolitik och om industriverket, attjag inte känner igen proposifionen eller intentionerna bakom den. Propositionen om statens industriverk är först och främstett uttryck för regeringens strävan att utveckla och förbättra industri- ochregionalpolitiken. En fungerande industripolitik innebär att det skapasresurser och investeringar som också kan främja den regionala balansen. Enframgångsrik regionalpolitik innebär aff vi i ökad grad kan utnyttja våraresurser och ta vara pä den produktionstillväxt som vi kan få genom atttidigare undersys-selsafta människor fullt ut kommer ut i produktiv verksamhet.