prot · G609143 · 1982-12-31 00:00:00 — Det har gällt stålindustrin, där vi har pekat påmöjligheten och behovet av ökad inhemsk förädling och specialisering, satsningpå lättare verkstadsindustri, forskning och utveckling av nya produkter och nyteknik. Det har gällt inte minst energin, där vi har gått emot denohämmade rovdriften av vattenkraft. Jag skall inte ta upp någon debattom , men det är möjligt att andra gör det. Vi har visat påalternativ energiproduktion, effektivare utnyttjande av vattenkraften, bryt- ning av torv, tillvaratagande av skogsavfall m. m. Det har gällt skogsbruket och jordbruket, där vi harkunnat peka pä behovet av en förbättrad skogsvård, gallring och avverkning. Det har gällt inte minst den gemensamma sektorn ochsamhällsservicen, där vi har förordat en utbyggnad av barnomsorgen, sjuk- ochhälsovården, förbättrade kommunikationer, etablering av ny statligföretagsamhet osv. Det hargällt satsningar på turism och rekreation. Detta visar att som utarmningen avNorrbotten har skett, har det funnits alternativ till flyttlasspolitiken -alternativ som, om de hade genomförts, helt eller delvis hade inneburit enradikalt annorlunda situation än den vi befinner oss i . Men de borgerligapartierna och de tidigare socialdemokratiska regeringarna visade inget intresseför dessa förslag och avvisade dem i . I stället lade man fram Norrbottenspaket, som man påstodskulle ordna arbete och utveckling i . Men i praktiken fortsattetågen - kanske vissa tider med större mellanrum - att gå söderut, som förut,och länets problem förvärrades alltmer. som vi kritiserar både den nuvarande regeringenoch de tidigare regeringarna för denna politik, riktar vi ännu starkare kritikmot det privata näringslivet, de s. k. fria marknadskrafterna, som framför alltmoderaternas representanter har gått upp och talat sig varma för, densvenska storfinansen, som naturligtvis bär huvudansvaret för denna utveckling.Deras svek kan inte beskrivas i ord. har aldrig varit något problemför dessa krafter - det har knappt ens existerat i deras sinnevärld, mer än somen möjlighet att i vissa fall mjölka staten på stora lokaliseringsbidrag ochandra förmåner. Marknadskrafterna, det privata näringslivet och densvenska storfinansen har svikit och har inte brytt sig om . Det harvarit arbetarrörelsen, kommunerna, , och destatliga företagen som har fått ta ansvaret för och människornasrätt till arbete och välstånd - i vissa fall naturligtvis som städgummor efterkapitalismen. Exemplet med utvecklingen i understrykerbehovet av en helt ny politik, en politik med socialistiska förtecken, sominnebär att befolkningen i får ett ökat och avgörande inflytandeöver hela samhällsutvecklingen, som de kräver , så att de nödvändigasatsningarna på att skapa nya varaktiga arbeten görs, sä att alla människorgaranteras rätten till arbete och social trygghet, sä att utflyttningen frånoch utarmningen av upphör samt sä att och hela landet kandras ur krisen. Förväntningarna på en sådan ny politik har varit stora inomhela arbetarrörelsen och i synnerhet i - ett där deborgerliga partierna led ett stort nederlag, och där både socialdemokraternaoch vårt parti kunde öka på sitt redan tidigare starka väljarstöd. Men dessaväljare väntade sig att den nya regeringen skulle stödja sig på den nyaarbetarmajoriteten och sätta stopp för den borgerliga politiken och på bredfront börja bekämpa arbetslösheten med en långsiktig politik. Ingen kanrimligen begära att en ny regering från det ena året till det andra skall kunna klara alla problem. Men vad dessa människorsom röstade fram en ny regering begär är säkerligen att politiken läggs omefter bestämda riktlinjer och att konkreta och långsiktiga program för nyavaraktiga arbeten utformas. Vi menar att regeringen inte har kommit med någrasådana förslag. I stället återvänder man till politiken frän tiden förevalnederlaget , när de långsiktiga åtgärderna uteblev. utvecklade vältaligt att propositionen somdiskuterats här skapar förutsättningar för att vända den hotandeutvecklingen i denna landsdel. Den hotande utvecklingen - det är en utveckling,, som har funnits under de mer än 40 är som ni har haft, helteller delvis, regeringsansvaret. säger att de förslag som väckts är ettuttryck för att drabbas hårdast. Det är väl ett s. k.understatement. Propositionen innebär att man skall stärkaförutsättningarna för en positiv utveckling för . Man skall tillsättaen särskild förhandlingsgrupp för att diskutera med näringslivet i syfte attförmå företag att lokalisera sig i malmfälten. Man skall göra särskildainsatser för dem som inte får ha kvar jobben i . Som toppen på det helaskall man få en handläggningsman -eller förhandlingsman, jag vet inte riktigtvad det var. Är detta slutsatserna som dagens socialdemokrater drar avårtiondens utveckling i ? Vi förringar inte de insatser som görs. Menär detta resultatet av den diskussion som har pågått och pågår inom dennorrbottniska arbetarrörelsen om framtid? Om det är på det sättetär det förståeligt att det höjs kritiska röster mot regeringens politik, fränLO och TCO - där man är kritisk mot de otillräckliga insatserna mot arbetslösheten. Störst är naturligtvis besvikelsen i och iSvappavaara. Om ni frän regeringens sida inte vill lyssna på vår kritik, om dettar emot, borde ni ändå lyssna pä den kritik som kommer från de fackligaorganisationerna och frän era egna medlemmar och väljare i , där defackliga organisationerna är besvikna över att regeringen inte har tagit merafasta på kritiken och de konstruktiva förslag som man har väckt, utan att nimera har lyssnat på LKAB-ledningen då det gäller gruvbrytningen, ochLKAB-ledningens ensidiga syn på sin roll i . Att lägga ned gruvan i är ett dråpslag mot enhel bygd, mot en hel by. Det är ett svek från en arbetarregering, säger enledamot från gruvfacket. Jag brukar inte missbruka ordet svek, men jag tror att hanhar helt rätt när han säger att ni sviker befolkningen i när detgäller den här frågan. Befolkningen är med all rätt besviken när ni frånregeringens sida försvarar er med att det inte finns pengar, när man samtidigtvet att ett enda J AS-plan skulle räcka för att fortsätta gruvdriften iSvappavaara . Det är fråga om prioritering. Vi har inte mer pengartotalt att röra oss med än vad ni har i regeringen, men vi prioriterar annorlunda.Det är det som är skillnaden. Regeringenanvänder i den här propositionen till att sänka och i vissa fall helt slopaarbetsgivaravgifterna i . Det finns inga motkrav om investeringarför nya arbeten och ökad sysselsättning. Det finns heller ingen storuppskattning av om denna frizon över huvud taget ger några nya arbeten. Vitycker att denna miljard kunde användas på ett bättre sätt. Vad behöver och vad människorna i Svappavaaraoch i över huvud taget kräver är att arbetslösheten minskar och attden först och främst inte får fortsätta att öka. Att lägga nerSvappavaaragruvan utan att veta vad man får i stället är ett märkligt sätt attbekämpa arbetslösheten. Därmed späder man ju pä den höga arbetslösheten. Detrimliga borde vara att man bestämde att arbetslösheten inte får fortsätta attöka och att man därför sade: Låt Svappavaaragruvan leva vidare tills läget harförbättrats eller till dess att nya arbeten har ordnats. Det är bra och nödvändigt med snabbaarbetsmarknadspolitiska insatser i form av kurser och beredskapsjobb. Viförringar inte dem, men de måste följas upp av konkreta insatser för att ordnanya varaktiga arbetsplatser och ökad sysselsättning i länet. I stället för att införa s. k, frizoner, där förhoppningenär att det privata näringslivet självmant skall komma efterförhandlingsgruppens och förhandlingsmannens arbete och investera iSvappavaara, borde regeringen mycket mer ta fasta pä de konstruktiva, konkretaförslag som hela arbetarrörelsen och fackföreningsrörelsen i harutarbetat. Vad de borgerliga partierna säger är fel, för arbetarrörelsen ochfackföreningsrörelsen i har inte bara protesterat mot arbetslöshetenoch utarmningen av sitt eget län. Nej, man har på ett mycket föredömligt sättgått in i olika organisationer och även i andra sammanhang tagit fram en mängdkonkreta projekt för att skapa nya varaktiga arbeten och vända på utvecklingen.Vårt parti har gjort det. Socialdemokraterna i har gjort det. Defackliga organisationerna har gjort det. Enskilda människor har gjort det, somjag sade tidigare. Men det är en överdrift att säga att de många konkretauppslag och förslag som tagits fram har avsatt några djupa spår i regeringensproposition. Mänga konkreta och viktiga förslag som de socialdemokratiskaorganisationerna har framställt har sorterats bort i olika bilagor. , titta i bilagorna! Ta fram debortsorterade förslagen! Där finns säkerligen tusentals nya arbeten. Låt mig också få påminna om de förslag som vi från vårtparti har framställt : För , som är den värst drabbade delen avNorrbotten och har den högsta arbetslösheten, har vi föreslagit utvinning avtorv och i anslutning till det tillverkning av torvpellets. Vi har föreslagit ett bättre tillvaratagande avskogsavfall och odling av energiskog i södra . Vi har föreslagit ökade satsningar på jordbruket - inteminst trädgårdsodlingen - och på bär- och konservindustrin. Försöksverksamhethar visat att detta är ett eftersatt område med stora utvecklingsmöjligheter. Vi har pekat pä möjligheten att bryta talk förhandelsgödseltillverkningen i Lautakoski. Inlandet, som är en annan hårtdrabbad del i och som i huvudsak är dominerat av Vattenfallsverksamhet, måste frigöras från detta ensidiga beroende. Vi tycker attinlandet har naturliga förutsättningar för en lättare verkstadsindustri ochsärskilda industrier för att vidareförädla olika träprodukter. Vi har pekat på att man i och har funnitvolfram och att man i funnit kvartsfyndigheter, som bl. a. behövs föraluminiumframställningen. Det här visar att det finns behov av ytterligaremalmprospektering i , något som kan skapa förutsättningar förutvinning av nya metaller. Vi har inte minst visat på vad en ökning avsågproduktionen skulle innebära för inlandet. Malmfälten, som diskussionen kanske mest koncentreraskring , är i stort sett helt beroende av och gruvbrytningen.Men där tycker jag att det är viktigt att slå fast att har en framtid ochen viktig roll att spela för sysselsättningen i den delen av länet, om man tartill vara de förslag som kommit från dem som jobbar i gruvan. Man kan väl inteutdöma människor som jobbat i gruvorna där uppe och enbart litatill att ledningen för har rätt i sina framtidsbedömningar. De som jobbar där har föreslagit nya huvudnivåer i bådeKiruna och . De har vidare föreslagit att man skall förlägga ettjärnsvampverk till . Men framför allt tror jag att det ärnödvändigt - och det vill jag säga till - att ta en diskussionmed LKAB-ledningen och bryta ned dess motstånd mot att differentiera och breddaLKAB:s verksamhet och att finna andra former för statsföretagens verksamhet imalmfälten. Jag har bara fört den här diskussionen i ,men man blir litet skrämd när man gång på gång får höra LKAB-ledning efterLKAB-ledning hävda att vi är här för att bryta järnmalm - punkt och slut.Accepterar ni det från regeringen, och hur länge tänker ni acceptera det? Vihar föreslagit en handelsgödselfabrik. Det var vi ensamma om -nu är det flera som tycker att det är bra. Det skulle kunna medföra flera nyajobb, inte bara i själva gödselfabriken utan också för utvinning av apatit ochfosforsyra. I stället för att dra upp långsiktiga riktlinjer och ramaroch ta ett övergripande ansvar för att styra utvecklingen låter sig regeringenfortfarande, hävdar jag, styras av det privata näringslivets strategi ochsedan underordna sig den strategin. Hur kan man annars förklara avsaknaden avdet långsiktiga perspektivet, de konkreta riktlinjerna och satsningarna? Hurkan man annars förklara att de många konstruktiva förslag som utarbetats blandorganisationer i i stort sett har försvunnit i regeringensproposition? För att säkra det här landets ställning som enindustrination, för att säkra en allsidig industristruktur och för att vändautvecklingen i behövs en samhälleligt övergripande industripolitiskmålsättning och en industripolitik värd namnet. Det är vår uppfattning, ochäven om regeringen inte delar den, måste regeringen i varje fall ha enuppfattning om de statliga företagens framtid. I för - i dedelar som kommer.ut - kritiserar och planeringsdirektören iLuleå regeringens Norrbottensproposition just utifrån desynpunkter som jag här framfört. Vi delar deras inställning, och jag tycker attdet är nödvändigt att ställa de frågor som de riktar till regeringen: Hur skall morgondagens industristruktur se ut? Hur skalldet bli med statsföretagen? Vilket utvecklingsarbete pågår? Vilka styrmedelanvänder regeringen? av industrier är i statens händer. Jagsade tidigare att det privata näringslivet har svikit ,och det finns ingen anledning att tro på en ändring från dess sida. Eller vadär det som gör att tror på det privata näringslivet ? Regeringen och har ett ansvar för statsföretagenoch de anställdas framtid. har ett ansvar för framtid.Skall utarmningen av stoppas och utvecklingen vändas, måste det skegenom politiska beslut här i - och de besluten låter vänta pä sig. : En majoritet av det svenska folket röstade ivalet på socialdemokraterna och på vårt parti för att få ett slut på denborgerliga politiken. Man röstade för en politik mot arbetslösheten och krisen.Man röstade för rätten till arbete och social trygghet, och många undrarnaturligtvis hur mycket högre arbetslösheten måste bli och hur länge det skalldröja innan de beslutsamma insatserna mot arbetslösheten skall sättas in. Jag vet inte om tar emot råd. Omhan gör det, skulle jag vilja ge honom det alldeles bestämda rådet att inte senedsättande och förringande på det arbete som utförs för att skapa nya jobbi , i malmfälten och i . Hela det inlägg som gjorde, i de delar som det dömde ut Norrbottenpropositionen och regeringenspolitik och avsikter, kan jag inte tolka som något stöd för människorna iNorrbotten eller för dem som arbetar för en bättre framtid i . Istället var det närmast ett skall av den art som tidigarekommenterade från denna talarstol - att det i stället kommer att innebära någotnegativt för ansträngningarna att lyfta . Det stämmer f. ö. inteheller med de skrivningar som vpk har ställt sig bakom i de olika utskotten. Jag beklagar att gjorde sig rolig över attregeringen tillsätter förhandlare för att försöka förmå privata företagare attetablera sig i och över att förhandlare nu formellt skall utses föratt de löften som ställde ut skall infrias. Vad är det förroligt med det? Varför måste man göra sig lustig över detta arbetssätt somregeringen vill använda? Tonfallet i inlägg på denna punkt gavnärmast uttryck för ett förakt för hur man effektivast och snabbast skall kunnaarbeta för att lösa problem och få fler satsningar i . Om LarsWerner erkänner detta som ett övertramp eller ett olycksfall i talarstolen på denna punkt, är jag beredd att vara ömsintoch förlåta honom. För vad som behövs i dag-och det sade jag också i minatidigare inlägg-är en gemensam uppställning för . Jag manade därockså det privata kapitalet att ta ansvar och göra insatser. Jag har också iproposifionen uttryckt en besvikelse över att så få privata etableringar harkommit till stånd i . Jag har sagt att bortsett frånen del filialetableringar som kom till stånd medvillkorade frisläpp av investeringsfonder har några mer betydande privatasatsningar inte skett i under det senaste årtiondet. Och detbeklagade jag. Jag menar att det privata företagandet och det privata kapitaletdärmed inte har tagit ansvar för . vill regeringen ändra på detta. Som medel för att ändrapå det vill vi förmå ett antal människor att ägna sig åt den härarbetsuppgiften. Att samtala sig fram är väl bättre än att komma med dekreteller tvingas anta en speciell lagstiftning i . Jag har också behov av att ta upp två frågor i denexemplifiering som gjorde. Det kan bero på att han är dåligtinformerad i Norrbottensfrågorna. Först vill jag fråga: Känner inte till detmycket omfattande program som regeringen har framlagt för och somriksdagen också beslutat om - där jag kunde glädja mig åt att fä stöd från herrWerners parti -beträffande stora satsningar på ökad prospektering? Det är ettarbete som ägt rum i en expertgrupp för . Det gäller 100 milj. kr.Det har diskuterats om miljarder tidigare, och många har t. o. m. för miljarderblivit litet blinda i de större sammanhangen, men jag tycker att 100 milj. kr.är mycket. Här har en särskild expertgrupp arbetat för att öka prospekteringenoch vidga malm- och mineralbasen i . Det jobbet har pågått, herrWerner. Den expertgruppens förslag får jag motta . Detta sker föratt komma utanför järnmalmshanteringen till nya och mineraler, för attöppna nya gruvor, för att skapa fler jobb i , för att förädla de resurseroch naturtillgångar som det finns gott om uppe i . Detta arbetehåller vi redan på med. Sedan nämnde någonting om konstgödsel. Ja, detär ett projekt som har diskuterats av och till. och det finns också angivet ipropositionen pä s. 9 i det avsnitt som jag står för. Där anges det att det harförts fram förslag om "konstgödseltillverkning och utvinning av sällsyntajordartsmetaller baserat på apatiten i järnmalmen. Dessa frågor utreds f. n. Det är en utredning som kommer att lägga fram sinaförslag . Jag tog upp dessa två frågor speciellt för att peka på detsom här tog upp. kommer senare att gä in beträffande destatliga företagen. Men jag vill säga en sak beträffande . enutgångspunkt för all diskussion. Jag tycker att vi inte får lura oss själva närvi tar ställning till olika industripolitiska satsningar; de måste ha medverkligheten att göra. Vi kan inte, , bryta mer järnmalm än vad vårastålverk behöver och vad vi kan sälja på världsmarknaderna. Det är avgörande. Mendet är klart att vi skall göra ansträngningar för att nå nya marknader. Det varen av de frågor som jag diskuterade med i den gemensammakommissionen när jag var där - om. de kunde köpa mer malm ifrånSverige så att vi kanske kunde ha igång Svappavaaragruvan. Det använde jag somett argument, om de ville inleda ett förhandlingssamarbete med om järnmalm.Vi har mycket malm att sälja till och , om de bara i såfall blir öppna för en sådan affärsförbindelse. Slutligen, herr talman, vill jag vända mig mot när mansäger att vi inte följer utvecklingsplanen. Jag blir möjligen litet överraskadöver att just måste gå in på de borgerliga argument som använtstidigare här . Det är litet förenklade argument, för att nå vissalättköpta poänger, och jag hade kanske inte väntat mig att skulleanvända knepet att säga att vi avviker från utvecklingsplanen, att vi svikerutvecklingsplanen - det gör vi inte alls. Utvecklingsplanen har arbetats framav arbetarrörelsen i , av LO- och TCO-distrikten, av olikaorganisationer. Propositionen följer utvecklingsplanen till punkt och pricka.Men det finns åtskilliga frågor i utvecklingsplanen som inte har kommit med idenna omgång. En del frågor ingår i malmfältsutredningen, vilket också finnsangivet i utvecklingsplanen, och en del frågor hoppas jag verkligen att viskall ha ekonomiska och andra möjligheter att lägga fram förslag om senare fillriksdagen. Jag hoppas att vi skall kunna göra ytterligare satsningar päNorrbotten för att kunna ta vara på den resurs för utveckling av somfinns samlad i . Utgångspunkten för våra förslag har varitdenna: Vi skall satsa på projekt som skall lösa problem, inte på projekt somskapar nya problem. Vi skall inte satsa pä investeringar som för väldigt mångamiljoner - för att inte säga miljarder - ger få jobb och egentligen i sigsjälva bara är beställningar på nya miljarder i årliga förlusttäckningar. Såkan aldrig nedgången brytas. Jag har sä mycket kontakt med människor - fackligaledare, politiker och näringslivsföreträdare - från , att jag vet vadde vill. De ber regeringen att vara mycket noggrann med prövningen avsatsningar, så att det inte blir satsningar som redan nästa är kräver attriksdagen fyller på med stora förlusttäckningar. Det bara klassar ner detnorrbottniska näringslivet. Det norrbottniska näringslivet och människorna iNorrbotten har rätt att kräva att vi i våra satsningar också gör denbedömningen att de skall ha framtiden för sig. har ställt några frågor till migunder den här debatten. Låt mig börja med att något besvara hans funderingar omvad som händer med de statliga företagen och hur de skall utvecklas iframtiden. Det torde inte vara obekant för att när denhär regeringen tog över var det illa ställt i rätt många delar av den statligaföretagsamheten. Det har gällt att under rätt intensiva månader få de härföretagen på marsch igen och se till att de kan fullfölja sina funktioner. Nuär de inne i ett skede där de 7 protokoll 1982/83:143-144 aktivt går in i rekonstruktionsarbetet. Det är viktigt attframhålla - vilket har gjorts i statsföretagspropositionen - att det f. n. inteär fråga om någon expansion av verksamheten, utan man skall se till att de härföretagen nu får utveckla sig, och att de kan arbeta i lugn och ro. När det sedan gäller vill jag säga följande till herrWerner: Jag tror att det är viktigt att än en gång framhålla i den här kammarenatt när vi började granska situationen för närmare fann vi företaget i enmycket svår situation. Det kanske inte finns någonting som malmfältskommunernaär så beroende av som ett friskt , och tyvärr har under flera är varitsjukt och haft svårigheter att hävda sin position på marknaden. Utvecklingen imalmfältskommunerna är i mycket hög grad beroende av att är friskt och kanfullfölja sina åtaganden. Men som man gör det konstaterandet får man intebara koncentrera intresset till malmbrytningen, utan man måste också försöka fåreda på hur mycket av den malm man bryter som kan säljas; säljas med framgångoch konkurrera framgångsrikt med de konkurrenter som dyker upp på bl. Det är i det perspektivet som regeringen har tagit kontakt medLKAB för att få ett underlag för sin bedömning. Då lade ledning fram ettgediget utredningsmaterial, där man bl. a. redovisade marknadsdata för tidigareår och leveransutvecklingen för bolagets produkter. Av material framgår,att företaget haft vikande marknadsandelar på en marknad som karakteriseras aven kraftig nedgång. har tre typer av produkter: högfosformalm,lågfosformalm och pellets. Högfosformalmen har varit en av företagets storaprodukter men används numera främst i äldre produktionsanläggningar, vilketrimligen kommer att medföra en risk för att kommer att fortsätta fåleveransbortfall på högfosformalmen. När det gäller lågfosformalm har haft svårt att hävdasig av kvalitetsskäl. Produktutvecklingsätgärder har emellertid satts in, ochLKAB:s bedörhning är att det finns förutsättningar att återta marknadsandelarinom . Det totala marknadsutrymmet vad gäller pellets är f. n. begränsat. En fortsatt omstrukturering av den internationellaståhndustrin synes oundviklig. Vidare bör beaktas den malm som kommer attsäljas på från nyöppnade fyndigheter i bl, a. . När det gäller den framtida utvecklingen på stålmarknadenmed de följder denna får för finns inte några skäl att ifrågasättaföretagets bedömningar. har omfattande marknadskontakter och prövarkontinuerligt möjligheterna att avyttra olika typer av produkter. Jag känner fill LKAB-ledningens kompetens och vilja attleda företaget och att sälja så mycket som det någonsin är möjligt. Vi får dockinte glömma bort att opererar pä en internationell marknad. 83 (vpk) replik: säger att det gäller att fåden statliga företagsamheten på marsch igen. Det är vi helt överens om. Denmåste få utvecklas i lugn och ro, säger han. Men det får inte vara sådant lugnoch sådan ro att man försitter möjligheter och inte har några perspektiv. Om nu känner till LKAB-ledningensmöjligheter och kompetens, känner han väl också till kompetensen hos dem somjobbar i företaget och jobbat där . Skall man inte diskutera med demockså? De har visserligen fått komma till tals, men det är inte derassynpunkter som präglar utvecklingen och förslagen i propositionen.