prot · G60962 · 1982-12-31 00:00:00 — I utlandet vet man att det i sådanahär viktiga frågor inte spelar så stor roll, om det är socialdemokrater ellerborgare som sitter i regeringen. Det är alltså en konsekvent utrikespolitik somförs. Vad bråkar då om? Den förda politiken måste ju varajättebra. Jag tycker dock att i debatten mer och merhar glidit över till att tala om principer och konsekvenser för olika enskildapartier -socialdemokrater, mittenpartier eller andra. Men vad som är intressantär att man nu kan se en tydlig skillnad i förhållande till anförande, där han spelade mycket på moralisk indignation och bl. a.minsann skulle se till att skulle stödjas. Därvidlag har han mer ochmer tystnat under debattens gång, och det tycker jag är än mer avslöjande förPär avsikter med denna debatt. 19 (): Jag skulle vilja rekommendera OswaldSöderqvist att än en gång läsa min interpellation. Då kanske han skulle förståvad den handlar om. Måhända borde också läsa mitt förstaanförande när det kommer i trycket. Jag skall inte göra några strykningar ianförandet. Han skulle i så fall märka att det som jag ägnade mig åtvar att visa hur socialdemokraterna har bytt fot i fråga efter fråga i och medregeringsskiftet. Det var den viktiga principiella iakttagelsen som jag villeslå fast. Jag tycker att detta handlingssätt är allvarligt också för svenskutrikespolitisk trovärdighet. 20 (vpk): Låt mig bara avslutningsvis konstatera attför är principerna i den svenska inrikespolitiken, spelet mellanolika partier och deras agerande viktigare än att stödja de förtryckta folkenoch att ta ställning i sakfrågan i detta viktiga sammanhang. Det är, som jagsade tidigare, oerhört avslöjande för agerande. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 §Svar på interpellation 1982/83:45 om åtgärder mot vissa utländska ingripandenmot svenska flskebåtar 21 Utrikesministern : Herr talman! har i en interpellation frågat mig om regeringen ämnar företanågot för att beivra övergrepp mot svenska fiskare och hjälpadem ekonomiskt och på annat sätt. har i sin interpellation hänvisat till enincident som inträffade i ekonomiska zon i ,då två svenska fisketrålare, "" och "Vingaborg",besköts av ett fartyg ur den norska och därefter fördes in tillKristiansand, anklagade för att inte ha stannat för inspektion på anmaning avden norska . Norska myndigheter utfärdade strafförelägganden förbefälhavaren på de två svenska fartygen, vilka dock inte godkändes avbefälhavarna. Målet kom upp vid by rett , då debåda fiskeskepparna dömdes till vardera i böter och attersätta rättegångskostnaderna. Domen har enligt uppgift överklagats av dedömda. Det slutliga rättsliga avgörandet föreligger alltså inte . Jag vill erinra om att utvecklingen mot allt vidsträcktarefiskezoner eller ekonomiska zoner har ställt fisket inför nyaproblem. Stater som har tillåtit utländskt fiske i sådana zoner har byggt uppkontrollsystem för att säkerställa att det utländska fisket bedrivs i enlighetmed gällande regler. Ofta har mycket kännbara påföljder föreskrivits ochutdömts vid konstaterade överträdelser, så bl. a. i . Då svenska fiskareuppehåller sig i andra länders fiskezoner eller ekonomiska zoner, är degivetvis skyldiga att följa där gällande regler på samma sätt som utländskafiskare i den svenska fiskezonen måste rätta sig efter svenska bestämmelser. Defiskare som i något hänseende bryter mot gällande föreskrifter riskerargivetvis ingripande och påföljd i enlighet med nafionell lagstiftning. I det aktuella fallet kan först konstateras att denrättsliga prövningen vid behöriga norska instanser ännu inte är avslutad.Omständigheterna kring ingripandet föranledde emellertid utrikesdepartementetatt endast efter händelsen instruera svenska ambassaden i attbe norska myndigheter om en redogörelse för de närmare omständigheterna kringuppbringandet samt om uppgift om tillämpliga bestämmelser, närmast då vilkainstruktioner som gällde för den norska i fråga omförfaringssättet vid ingripanden. Av sekretesskäl har man dock på norsk sidainte varit vilUg att lämna ut de instruktioner som gäller. Jag har givetvis full förståelse för den upprördhet somman känner inom fiskarkretsar dels över att beskjutning förekom i samband medingripandet, dels över de mycket höga böter som utdömts, låt vara att bådeingripandet och påföljden tycks ha stöd i de bestämmelser som gäller i . Norskamyndigheter har på flera vägar gjorts medvetna om de upprörda känslor somincidenten förorsakat i , bl. a. vid ett möte mellan de för fisketansvariga svenska och norska fackministrarna i augusfi 1982, och det förefallerdärför knappast meningsfullt att ytterligare understryka detta genom kontaktermed de norska myndigheterna. Det är min förhoppning att sådana bryska metodersom tillgripits i detta fall inte skall komma till användning vid liknandeingripanden . Väsenfiigt är emellertid att för framfiden söka få tillstånd en harmonise-ring på nordisk basis av reglerna för ingripande och avpåföljderna vid överträdelser av de regler som gäller i de olika fiskezonernaeller ekonomiska Om åtgärder mot vissa utländska ingripanden mot svenskafiskebåtar 7 protokoll 1982/83:61-62 Om åtgärder mot vissa utländska ingripanden mot svenskafiskebåtar zonerna.Diskussioner om detta har inletts inom ramen för Nordiska kontaktorganet förfiskefrågor. Att av statsmedel ersätta svenska medborgare för böter somde ådömts av domstol i annat land för brott mot det landets lagstiftning kan avprincipiella skäl inte komma i fråga. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 22 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag tycker att det var ett vänligt svar. Det uttryckerförståelse både för de problem som uppstått genom ockupationen av haven och förvår reaktion mot beskjutningen av fredliga fiskare som, utan att fiska, befannsig inom norsk ekonomisk zon. Efter det som inträffat kan man inte låta bli att ställasig frågan: Är det förbjudet att befinna sig i andra länders vattenområde?Gäller det endast fiskare, eller gäller det över huvud taget? Har man rätt attskjuta på en fiskebåt därför att de ombordvarande på ljusa dagen inte ser ljussom skjuts upp eller lyssnar på kanal 16 på radion? Tänk om radion intefungerar eller om det är en fiskebåt som saknar radio. Det finns många f. d.fiskebåtar som används som semesterbåtar och som inte har sådan utrustning.Även de båtarna kan komma in på norskt vatten. Vi känner osäkerhet . Ingen vet vad som kanhända, och jag hade väntat ett mera kraftfullt ingripande av den svenskaregeringen. Oron minskar inte när man läser noten från den norska regeringen,som jag citerar fritt översatt: "Fartyg som inte stannar på anrop måste räkna med attbli stoppat med bruk av kalla" - jag är inte på det klara med vad"kalla" står för i det här sammanhanget- "varningsskott. Dessablir skjutna av kvalificerad personal och i första omgången på betryggandeavstånd från berörda fiskefartyg. Om fartygen ändå inte stoppar måste de räkna med att blibeskjutna direkt, men också då på mesta möjliga betryggande sätt." Jag undrar vad det innebär att bli beskjuten på ettbetryggande sätt. Det låter inte särskilt lustigt. När man skjuter påbetryggande sätt, skjuter man då för att döda, för att sänka eller för attskada? Ja, den frågan står öppen, och instrukfionerna är sekretessbelagda. I sitt svar tar utrikesministern upp önskvärdheten avharmonisering på nordisk basis av reglerna för ingripande och av påföljdernavid överträdelse av de regler som gäller i de olika fiskezonerna eller deekonomiska zonerna. Jag delar helt utrikesministerns uppfattning på denpunkten. Jag har i min ägo en del domstolsutslag, bl. a. frånVarbergs tingsrätt. Två danska fiskelag hade blivit ertappade med olaga fiskeinnanför den svenska tremilsgränsen. Jag upprepar att det gåWde fiske. Den enabåten botade . och den andra . Jag har domar med böter på . från samma tingsrätt. Alla gäller olaga fiske, varierande från 900meter till innanför vår gräns, som går 3 nautiska mil utanför baslinjen. Utrikesministern säger vidare att frågan tagits upp iNordiska kontaktorganet för fiskefrågor. Jag deltog i det möte som ägde rum iReykjavik där frågan togs upp från svensk sida. Vi hade intesärskilt stor framgång. eller var beredda att diskuterafrågan. Jag uppfattade det så att de ansåg att det inte angick andra ländervare sig hur man skötte bevakning eller hur man dömde. Det var min uppfattning- jag vet inte vilken uppfattning de övriga deltagarna fick. Jag har senarehört att norrmännen under hand meddelat att de skulle tänka över saken. Det äratt hoppas att man kommer på bättre tankar. "Att av statsmedel ersätta svenska medborgare förböter som de ådömts av domstol i annat land för brott mot det landetslagstiftning kan av principiella skäl inte komma i fråga." Utrikesministern har missuppfattat min fråga, och det kanbero på att den är oklart formulerad. Den hjälp - ekonomisk och annan - som jag efterlyste varatt kunna driva .målet upp i högsta instans, eventuellt till Haagdomstolen. Jagförstår att svenska staten inte kan betala utländska böter för sina medborgare.Vad jag efterfrågar är hjälp att vinna sin rätt. Böterna kan de, om de så vill,sitta av i norskt fängelse och därigenom tjäna . skattefritt på enmånad. Jag rådde den ene av skepparna som jag talade med att göra så. Men detberor givetvis på hur man värderar friheten, och jag har förståelse för om manförsöker lösa detta på ett annat sätt. Jag vill erinra om att danska staten lovat skepparen , som är välkänd vid det här laget, juridisk hjälp att driva frågan tillEuropadomstolen när han för sedan dömdes för olaga fiske av en engelskdomstol. Jag tolkar utrikesministerns svar så att man frånregeringens sida inte är beredd att företa sig något för att beivra övergreppmot svenska fiskare. Jag upprepar min fråga, vilken jag hoppas nu är rättformulerad: Är utrikesministern beredd att i likhet med danska regeringenhjälpa till att få saken prövad i högsta instans? Om åtgärder mot vissa utländska ingripanden mot svenskafiskebåtar Jag har i mitt interpellationssvar klargjortvilka åtgärder som vidtagits från regeringens sida och från olika myndigheterssida. Vi har att konstatera att den händelse som blivit föremål för åtal harinträffat på område som ligger inom den norska fiskezonen, att norsk lag hartillämpats och kommer att tillämpas samt att det är med en hårdhänt metod maningriper mot fiskare. Men allt detta är i överensstämmelse med norsk lag, ochdet kan vi inte ändra på. Däremot kan vi genom olika kontakter försöka få enfortsättningsvis mildare form för umgänge mellan myndigheter och fredligafiskare. Även om jag inte har använt just de ord som här i debatten hoppas jag att han inte tvivlar på att även jag kännerstor olust över att man har öppnat eld mot fiskebåtar. Om åtgärder mot vissa utländska ingripanden mot svenskafiskebåtar Det är riktigt att vi önskar en harmonisering av bådelagstiftning och uppträdande; det har vi ju på så många andra områden i Norden.Men det är också klart att här skiljer sig norsk lag och rättspraxis mycketstarkt från vad som gäller i . De penningstraff som utdöms i ärju inte avsedda att egentligen tillfoga den dömde en mycket hård ekonomiskförlust, kanske rent av förlust av en årsinkomst eller något liknande, utan deär snarare en markering från samhällets sida av det ogillande man känner överden begångna gärningen. Därför utdömes penningstraffen vid svenska domstolar påett sådant sätt som själv gett exempel på och där jag skullekunna ge många andra exempel. Vi har inte alls begravt den här frågan, och jag tror attden debatt som förts här i kammaren blir observerad av vederbörande norskamyndigheter. Även om man inte anser sig kunna offentliggöra vilka instruktionerman meddelar sina bevakningsfartyg, därför att dessa tillhör den militäraorganisationen, kan jag ändå uttrycka den förhoppningen att man, i allhemlighet i så fall, anmodar sina bevakningsfartyg att med större försiktighetanvända eldvapen än vad som förekommit i det aktuella fallet. 24JENS (): Det är riktigt som utrikesministern säger attingripandet och påföljden överensstämmer med norsk lag, men jag ifrågasätter omdessa åtgärder är förenliga med de mänskliga rättigheterna. Jag menar att manborde ha rätt att uppehålla sig inom andra länders ekonomiska zoner, så längeman själv vet med sig att man inte begår något brott. Som brott räknar jag bedriver olaga fiske eller att man på något annat sätt bryter mot gällanderegler. När det gäller straffsatsen är det klart att man kan se påden på olika sätt. Jag menar inte att man i skall tillgripa samma slagsstraff som andra länder för att man skall komma på samma nivå. Kanske bordestraffsatsen ligga någonstans mitt emellan den som tillämpas i och densom tillämpas i andra länder. Penningstraffet får inte vara så lågt att detblir lönsamt att bedriva tjuvfiske i svensk ekonomisk zon, men den saken kanskevi får återkomma till vid något annat tillfälle. Att jag ställt dessa frågor till utrikesministern berortill stor del på att jag betraktar det inträffade som ett särfall. Det har migveterligt hänt att någon har dömts - och därtill blivitbeskjuten, visserligen av kvalificerad personal, men ändå - för att hanuppehållit sig i något annat lands ekonomiska zon utan att fiska eller för atthan inte lyssnat på radion. Det borde ligga i och därmed iutrikesministerns intresse att få veta om detta är ett brott och om det utdömdastraffet står i proportion till den s. k. förbrytelsen. Man frågar sig också med oro: Skall detta bli det sätt påvilket de nordiska broderländerna skall tala med varandra , när deskall bedriva fiske i varandras ekonomiska zoner och kämpa för sitt bröd? Det uppgivna brottet har bestått i attfiskebåtarna enligt den norska domstolens uppfattning inte hörsammatbevakningsfartygens uppmaning att stanna och låta sig undersökas. Målet ärdock inte slutligt avgjort i högre rätt. Vad jag har för uppfattning om brottetoch den reaktion som förekommit i första instans bör ha framgått av vår debatthär. Jag vill också framhålla att man inte kan påstå att saken inte är påtaladfrån svensk sida, när så har skett dels genom ambassadens hänvändelser, delsgenom våra ministrar som är ansvariga för fisket, och när det inträffade harföranlett debatt i pressen naturligtvis och i er organisation, men också iSveriges riksdag. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1982/83:187 om lärarnas arbetstider har frågat mig om jag delarskolstyrelseordförandens i uppfattning om lärarnas arbetstider. Den tidsmässiga omfattningen av lärarnas undervisningsskyldighet- och för del även omfattningen av det kollektiva lärararbetet -är reglerad i kollektivavtal. Lärarnas skyldigheter är därjämte reglerade iskolförordningen och andra författningar. Undervisningsskyldigheten utgörendast en del av lärarnas totala arbetstid, och kollektivavtalet grundas på denförutsättningen. Arbetstiden för lärarna omfattar - förutom lektioner,förberedelser och efterarbete - deltagande i konferenser, studiedagar ochföräldramöten m. m. Lärarna skall också vaka över elevernas ordning ochuppförande och medverka i skolans friluftsverksamhet. Det förhållandet attelevernas verksamhet inte kräver lärarledning kan i princip inte befria lärarenfrån skyldigheten att tjänstgöra. Oenigheten i , dvs. om lärarna är skyldiga atttjänstgöra på sportlovet eller inte, kan bli föremål för en rättslig prövning.Med hänsyn härtill är det olämpligt att jag ger uttryck för någon uppfattning iden frågan. Skolstyrelseordföranden har, enligtmassmedia, sagt att lärarna, enligt hans uppfattning, har en betydligt kortareårsarbetstid än andra anställda. Den uppfattningen delar jag inte. 27LARZ (): Jag ber att få tacka skolministern för svaretpå min fråga. Svaret innehöll ju ganska många ord, men det gav få konkretabesked. Men där fanns två, och jag skall börja med att kommentera det sista. Skolministern säger att skolstyrelseordföranden i Åstorpenligt massmedia har sagt att lärarna enligt hans uppfattning haren betydligtkortare arbetstid än andra anställda. Detta är försiktigt uttryckt. Det är intebara enligt massmediautan också / massmedia. Televisionen har ju den egenheten att man både sermänniskor och hör vad de säger. I radio hör man vad de säger. Den härskolstyrelseordföranden har uttryckt saken mer burdust än vad skolministernanger. Han har sagt - vilket jag och många med mig har hört - att lärarna baraarbetar men har betalt för heltid. Nåväl, skolministern har sagt ifrån att han inte delardessa uppfattningar, och det tycker jag är bra. Möjligen kan det föranledanämnde skolstyrelseordförande att ompröva sin ställning och eventuella lämplighetför sin uppgift. Det andra besked som jag får är att skolministern medhänsyn till att detta möjligen kan bli föremål för rättslig prövning tycker attdet är olämpligt att göra något bestämt uttalande i frågan om arbetstidensförläggning. Det är naturligtvis ett mycket försiktigt konstaterande, och detger självfallet inte mycken ledning för andra som har råkat ut för sammaproblem och som med anledning av den publicitet som varit, på olika håll ilandet har börjat diskutera dessa frågor. Försiktighet är som sagt en dygd och skall uppmuntras. Menlika försiktig har skolministern inte varit i årets budgetproposition. Han hardär på tal om de eventuellt möjliga besparingarna inom prao-verksamheten, dvs.de veckor som eleverna är ute på s. k. prao, sagt att eftersom staten här ämnarhålla inne pengar, så är det avsikten att kommunerna skall kompensera sig fördenna minskning genom att utnyttja den möjlighet som avtal och skolförordningger dem att lägga undervisning, som skulle ha utförts elevernahar prao, på läsåret. Det är klart att detta ger utrymme förspekulationer. Skolministern ger först beskedet att han inte är beredd attuttala sig i frågor om när lärarna har skyldighet att tjänstgöra eller inte,men han säger i nästa sammanhang att det här finns möjlighet förskolstyrelserna att lägga ut denna undervisningsskyldighet avläsåret. Jag vill bara konstatera att svaret på min fråga möjligen bidragittill att göra det hela än oklarare. beklagar att mitt svar inte ärkonkret nog. Jag ber att få upprepa fråga: Delar skolministernsin partikamrats uppfattning om lärarnas arbetstider? Jag tycker att jagniycket klart har svarat på just den fråga han ställt. Därutöver, för att något fullständiga resonemanget, harjag redovisat synpunkter när det gäller utnyttjandet av lärarnastjänstgöringsskyldigheter. I ett alldeles speciellt och aktuellt fall i ,där man förutsatt att vissa bestämda dagar skulle kunna användas, har jag sagtatt jag inte kan uttala mig om det, eftersom frågan kan bli föremål förprövning. Den diskussion som förs i budgetpropositionen ombesparingen i samband med den s. k. praon berör i själva verket förläggningenav sådan undervisningsskyldighet som lärarna faktiskt har, när den ena ellerden andra timmen skall tas ut. Den diskussionen hör inte hemma i det härsammanhanget. 29 (): Såvitt jag förstår handlar det både i detaktuella fallet i och i det senare fallet, som aviserats ibudgetpropositionen, om den möjlighet som kommunen har att lokalt fatta beslutom och att, med hänvisning till de avtal och förordningar som gäller, bestämmaom när och hur lärarnas undervisningsskyldighet skall utnyttjas, hurarbetstiden skall förläggas. Jag konstaterar att skolministern inte hargett något konkret svar på de frågorna. Låt mig bara konstatera att jag i mitt svaricke har tagit upp prao-frågan, bl. a. av det skälet att inteaktualiserat den frågan. Han har framställt en mycket kort fråga, och på denhar han fått ett mycket klart och rent besked. 31 (): Jag är medveten om att skolministern inte haraktualiserat prao-frågan. Däremot har skolministern aktualiserat frågan om näroch hur undervisningsskyldigheten skall gälla, lärarnas arbetstider. Det står isvaret: "Det förhållandet att elevernas verksamhet inte" kräverlärarledning kan i princip inte befria läraren från skyldigheten atttjänstgöra." Om det gäller i det ena fallet, gäller det uppenbarligenockså i det andra. Om det inte gäller i det andra fallet, lär vi få anledningatt återkomma fill detta när vi skall diskutera besparingar ibudgetpropositionen. Jag skall fatta mig mycket kort. Detförhållandet att en lärare inte har sina elever därför att eleverna inte åläggsatt vara i skolan kan i princip inte befria läraren från att fullgöra dentjänst som han har åtagit sig. Det är vad som sägs. När det sedan gäller uttag av tjänstgöring på enfriluftsdag som förläggs till ett sportlov och hur den saken skall bedömas, såkan den frågan självfallet bli föremål för en tolkningstvist. Av det skälet harjag inte kommenterat den frågan. 33 (): Skolministern görnaturligtvis ett alldeles riktigt konstaterande när han säger att den härfrågan kan bli föremål för tolkningstvister. Men är det så att skolfolk runtom i landet har följt frågan med mycket stor uppmärksamhet. Man tror naturligtvis att om en fråga av detta slag aktualiserasi riksdag, skall man kunna få ett klarläggande besked av landetsskolminister och inte bara få beskedet att det här möjligen kan bli föremål fören tvist och att man får se hur det går. Överläggningen var härmed avslutad. Om regionaliseringen av kulturverksamheten 6 § Svar på fråga 1982/83:196 om regionaliseringen avkulturverksamheten har frågat mig om jag anser attsystemet med grundbelopp har medfört den ökade regionalisering som avsågs iriksdagsbeslutet . Införandet av grundbeloppssystemet för teater-,dans- och musikinstitutioner innebär en stimulans för landsting och kommuneratt starta regionala och lokala institutioner. Att öka fillgången till goda teater-, dans- ochmusikföreställningar över hela landet var ett viktigt inslag i 1974 årskulturpolitiska riktlinjer. har regionala stödsystem inrättats också påmusei- och biblioteksområdena. På teater-, dans- och musikområdet fanns redan vidtidpunkten beslut ett statligt stöd till ett visst antal teatraroch orkestrar. Det statliga stödet uppgick totalt till ett värde motsvarande1,994 grundbelopp för /75. har stödet till regionalateater-, dans- och musikinstitutioner ökat med totalt ca 630 grundbelopp. Dåräknar jag också in den ökning som föreslås i årets budgetproposifion. Totalthar teatersidan ökat med ca 361 grundbelopp och musiksidan med 269. Vidare harsedan budgetåret 1978/79 62 grundbelopp införts för regionala skådebanor. Genom dessa ökningar av grundbelopp har nio nya teatraroch två nya musikinstitufioner samt sju regionala skådebanor förklaratsberättigade till statsbidrag . De teatrar som tillkommit är Gävlefolkteater, teatern i , länsteatrarna i och ,läns barn- och ungdomsteater, regionteatern i , Stockholmsläns- och skärgårdsteater. länsteater och länsteatern iDalarna. I årets budgetproposition föreslås ytterligare en teater bli statsbidragsberättigad.Sålunda föreslås även få en länsteater fr. o. m. 1983/84. Demusikinstitutioner som förts in i bidragssystemet är Upplands musikstiftelseoch läns kammarorkester. Vidare finns ett motsvarande statsbidrag förregionala museer. F. n. är 26 museer berättigade till sådant statligt stöd.Antalet grundbelopp är för /84 totalt 457. Dessutom har detstatliga stödet till länsbibhotek byggts ut så att antaletgrundbelopp till länsbibliotek nu är 150. Initiativet till startandet av nya regionala institutionerskall komma från kommuner och landsfing. Varje gång en ny institutionföreslagits från regionalt håll har staten beviljat statsbidrag. Den ekonomiskasituafionen i kommunerna har naturligtvis dämpat utbyggnadstakten. Men man kanutan vidare påstå att det statliga stödet när det gäller nyetableringar, isynnerhet på teaterområdet, har haft. en starkt stimulerande effekt. 35LARS (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. När fattade beslut i fråga om en nykulturpolitik var just regionaliseringen ett viktigt inslag. Man räknade välmed att det skulle finnas länsinstitutioner när det gäller bibliotek,museer och teatrar samt beträffande musik.