prot · G609137 · 1982-12-31 00:00:00 — Men jag vill gärna ändå säga att jag ärganska övertygad om, mina damer och herrar kammarledamöter, att vi kan komma isituationer även då det kan bli nödvändigt att diskutera om sparademedel kan behöva räknas in även i kommande budgetramar, oberoende av vilkaparfier som kommer att ha majoritetsansvaret i . Centerparfiet vill vidare ändra inriktningen av u-hjälpen,och det är kanske den största skillnaden mellan ochsocialdemokratin. vill föra u-hjälpsresonemanget i den riktningenatt vi mer och mer skall gå ifrån de bilaterala insatserna inom landramarna ochföra över större resurser till de multilaterala insatserna, via bl. Jag vill gärna säga till centerpartisterna att det är klart att dennuvarande fördelningen inte för allfid kan vara bestående, utan att man frånfall till fall och måste avgöra om det finns skäl att görajusteringar. Men utskottsmajoriteten har bedömt den avvägning som görs som istort sett rimlig. Det ligger en stor fördel för vårt land i att ha enbetydande del av vår u-hjälp riktad genom bilaterala kontrakt ochöverenskommelser med de särskilda länder som vi utvecklar ett särskiltsamarbete med. Jag vill vidare till säga att vi nu anvisarkravet på en allmän översyn av vår u-hj älp, inte av principiella skäl utandärför att vi menar att det inte var särskilt länge sedan vi utredde u-hjälpen,och fattade beslut på grundval av utredningsarbetet. Det är förtidigt att nu utreda hela frågan på nytt. Det får gå . Därefter kan vikanske överväga om vi på nytt behöver se över de frågor som vi för några årsedan gick igenom i en samlad stor utredning. är det väsentligt att vi fullföljer den utvärdering avu-hjälpsinsatserna som har påbörjat, naturligtvis bl. a.för att det är angeläget att nå så stor effektivitet som möjligt med vårainsatser i tredje väriden. Här vill jag vända mig till ,som var något oklar i sitt anförande. Jag förstod inte riktigt vad hon menade.Hon deklarerade fullt riktigt att utvecklingen i flera av våra samarbetsländerger skäl till allvarlig oro. Hon talade om risk för överbyråkratiseradesamhällssystem och också betydande säkerhetsrisker i vissa länder för desvenska u-hjälpsarbe-tarna. Hon sade vidare att ökad effektivitet måsteeftersträvas, och att vi måste se till att våra insatser gör nytta. Jag vill fråga om hon har hört någonsom säger något annat. Är det någon som inte menar att våra u-hjälpsinsatserbör göra nytta? Ligger det i inlägg en kritik mot demyndigheter som handlägger biståndsmedlen att de inte har som mål att eftersträvastörsta möjliga nytta med de pengar som de har att förvalta? begås, ochomständigheterna kan ibland vara sådana att intentionerna inte kan genomföras.Men jag är för min del helt övertygad om att det ändå är med stor skickhghet,med krav på effektivitet och med en självklar strävan att göra nytta som desvenska biståndsarbetarna fungerar både här hemma och runt om i världen. Men det allvarligaste i anförande varden kritik som hon riktade mot socialdemokratin för att den inte tillräckligtfördömer och kritiserar angreppskrig och förtryck av mänskliga rättigheter. Jagnoterar att på den punkten är ensamma reservanter. Vi övriga iutskottet har kommit överens. neutralitetspolitik förutsätter en rätt attkritisera och fördöma varje form av angreppskrig. Och det har alltidgjort. har vår utrikespolifik utmärkts just av att vi frånneutral bas försöker tala med de makter som för en utrikespohtik som innebärangreppskrig eller på annat sätt hotar mänskligheten. Detsamma gäller kampenför mänskliga rättigheter. är ett av de länder i världen som allratydligast och mest envetet har fört kampen för mänskliga rättigheter. Under 19år i har jag vid sammanträde efter sammanträde deltagit i försökatt få länderna att acceptera allt längre gående åtgärder för att slå vakt omindividens rättigheter. I FN och i andra internationella organ gör svenskapolitiker på samma sätt. Vi arbetar just nu i utrikesutskottet på ettbetänkande om de mänskliga rättigheterna och försöker skriva oss samman. Vi fårse om sluter upp bakom det betänkande som de andrapartiernas representanter i stort sett har enat sig om. ifrågasätta socialdemokratinspålitlighet i dessa avseenden? Vi anklagas för oförmåga att avbryta hjälp närländernas samhällssystem förändras. Här vill jag gärna instämma i RuneÅngströms anförande, som jag i allt väsentligt tyckte var bra. t. ex. när det gäller kravet på att avbryta biståndet till länder därsamhällssystemet har förändrats i negativ riktning: Det handlar inte om hjälptill statsmännen, det handlar om hjälp till människorna. I det ligger någotoerhört betydelsefullt. Det handlar om att de pengar som vi ger till Vietnameller eller något annat land inte är pengar till landets regim; dethandlar om barn som är hungriga eller sjuka, det handlar om människor iavlägsna byar som aldrig har hört talas om det polifiska livets ismer och förvilka det kanske är likgiltigt vilken regim som styr landet. Det är cyniskt att säga att bara för att vi inte gillarregimen skall biståndet avbrytas. Det är självklart att vårabiståndsmyndigheter, landets riksdag och regering, då vi förhandlar medbiståndsmottagare om nya regler och avtal skall säga att man måste eftersträvaett samhällssystem som är demokratiskt och att man måste slå vakt om demänskliga rättigheterna. Jag hävdade i utrikesdebatten att regeringen i samtalmed och t. ex. borde framföra de synpunkterna, ochutrikesutskottet slår också fast detta. Men låtmig i detta sammanhang säga att jag inte vill ställa upp på Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Måbrinks hyllning till enpartistaten - så tolkade jag det.Jag tror inte att hans beskrivning av att villkoren där skulle vara bättre än iandra stater är riktig. Det är självklart att i den mån vi kan påverkaländernas samhällssystem skall vi eftersträva att där utvecklas enflerpartidemokrati med respekt för alla människor. Man har också krifiserat att en särskild anslagspost förmiljö, markvård och energi tas bort. Jag vill bara kort säga att detförhållandet att budgetposten tas bort inte betyder att ärendeområdet fårmindre betydelse. Det är självklart att i varje biståndpolitiskt program och ide avtal vi träffar skall kampen för en bättre miljö, markvård och lösning avenergiproblemen etc. ha en framskjuten plats. Får jag sluta med att säga att det är riktigtsom det står i utskottets utlåtande - det står i budgetpropositionen och harframförts i flera anföranden i dag- att industriländernas hjälp till denfattiga världen minskar. Delvis minskar den dramatiskt. Det är i själva verket endast fyra länder i världen somhar nått upp till det av FN ganska blygsamt ställda målet på av BNI:Sverige, , och . I andra länder finns en tendens i tider av hårt ekonomiskt klimat drar ner sitt bistånd och minskar sininternationella solidaritet. Jag är angelägen om att betona att nu är främst ivärlden när det gäller kampen för bättre villkor i den tredje världen. Dettaförpliktar oss även att i alla de internationella organ där vi har en röstförsöka få också de andra länderna att i ökad utsträckning medverka till enutveckling i tredje världen. Om vi inte lyckas klara detta, kommer vi i tredjevärlden att få sociala kollisioner som kan leda till ett fruktansvärt kaos, ochdet inte bara där - det kan också leda till risk för krig och kaos i hela världen. I det här sammanhanget vill jag gärna ta upp sambandetmellan rustningskostnader och biståndskostnader och ställa dem vid varandrassida. Vi vet alla hur gigantiska rustningskostnaderna är, men vi vet också attdet bara behövs att man tar en liten del av en enda dags rustningskostnader ochanvänder dem till internationell solidaritet för att det skall få en mycketstor betydelse för dem som har det allra svårast i världen. Därför måste fråganom ökat bistånd och förbättrade biståndsinsatser för del ses i sambandméd vår kamp för nedrustning. Nedrustning i världen och ökade insatser för dentredje världens fattiga människor måste, herr talman, vara ett av deövergripande väsentliga målen för framtida svensk utrikespolitik. 8MARGARETHA AF () replik: ordförande ställde ett parfrågor till mig. Min kritik gällde effekterna av utvecklingssamarbetet och de svårigheter vi har att använda de svenska biståndsanslagen, så attde når de fattiga människorna verkligen kommer till nytta. Det var en kritikmot de riktlinjer som styrt utvecklingssamarbetet , dock inte idess helhet och inte när det gäller de fyra biståndspolitiska målen. en del avde inslag i biståndssamarbetet som knäsattes under socialdemokraternasregeringstid där det ingick kravlöshet och naivitet i fråga om hur samarbetetmed mottagarländerna skulle kunna utformas och där en allmän negativismbeträffande samarbetet med näringslivet kom att prägla hela vårtutvecklingssamarbete. Dessa riktlinjer ändrades i alltför liten utsträckningunder den borgerliga regeringsfiden. Det vill jag gärna medge. Jag tycker mig märka en ökad realism även inom parti. Det är en allvarlig anklagelse jag framför när det gällersocialdemokratisk biståndspolitik och mänskliga rättigheter och demokratiskutveckling. Den anklagelsen tycker jag att det är mycket tråkigt att behövagöra, men den måste göras. Det hela är desto mera anmärkningsvärt som man i denstora biståndspolitiska propositionen till över huvud taget inte tarupp frågan om mänskliga rättigheter och demokratisk samhällsutveckling. Jagvill gärna returnera den fråga jag fick: Är inte detta mycket viktigariktlinjer när det gäller svenskt utvecklingssamarbete, såväl beträffandehänsynen till de mänskliga fri- och rättigheterna som med tanke på att vårt utvecklingssamarbeteskall kunna nå de resultat vi önskar; mänsklig frigörelse, social och ekonomiskrättvisa? Det är ju dit vi strävar. Vi har gett flera miljarderkronor i bistånd till . Bara haranslaget till detta land uppgått till bortåt . Vi kan samtidigtkonstatera en utveckling i som inneburit att konsumtionsnivån harsjunkit . har undernäringen bland barnökat, och det inger stor oro. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 9STURE () replik; Efter att ha känt varandra , däravstörre delen som kolleger även utanför , så har den uppskattadeutskottsordföranden och jag rätt att missförstå varandra; detta sagt i allvänlighet, I mitt anförande sade jag att senare skallkommentera frågan om enprocentsmålet. Jag sade också att främst två markeringari regeringens budget är betänkliga. Då tänker jag inte på att en svenskregering, ledd av , är den första som sviker löftet om att nåenprocentsmålet. Det var min kommentar, men låt mig nu få göra en extrakommentar. Vi ville inte föreslå någon förändring i den totalabudgetramen för att inte splittra en dock sammanhållen budget från regeringen.Däremot har vi sagt -och jag upprepar det här - att vi betraktar tekniken attfylla på med reservationer som ytterst betänklig.Huvudsakligen handlar det om katastrofanslaget. Fortsätter man på den linjen,så ser jag framför mig en situation där regeringen "sätter sig" påkatastrof anslaget, vilka katastrofer som än kommer, för att använda pengarnanästa år. Så några ord om avvägningen av biståndsverksamhetensinriktning. Jag ser, som jag sade, framför mig ett behov av att probleminriktabiståndet. Jag kan inte finna att det är möjligt att lösa stora regionala ellerglobala problem på nationell nivå. Vi kan inte gå in i den totalaökenspridningsproblematiken Internationellt utvecklingssamarbete m. m. medbistånd till i ena ändan på och i den andra, utanvi måste gå in i större, samlade program, 10 () replik; Till vill jag säga att vi har enklar gemensam värdering, nämligen att vår hjälp skall lämnas till människor ochinte fill regimer. Det är enhgt min mening mycket viktigt att slå fast dennaprincip. Den är den klara grunden för hela vår biståndsverksamhet. Vi folkpartister har sedan en avvikande uppfattninggentemot socialdemokraterna vad gäller det totala anslaget. Vi tycker att detvar bedrövligt att socialdemokraterna blev tvungna att pruta ett antal miljonerpå biståndsanslaget, vilket gjorde att hamnade under enprocentsmålet.Stig Alemyr frågade om socialdemokraterna hade anledning att varaupprörda över vad hans och mitt parti säger. Ja, jag tycker att ni har det. Nikunde ha haft kurage att satsa på ett oförändrat bistånd. Då hade ni markeratatt vi svenskar är ett privilegierat folk och att vi, trots dagens ekonomiskasvårigheter, har råd att ge u-hjälp i samma omfattning som . Sedan vill jag beträffande mark- och miljövårdenkonstatera att anslaget till detta ändamål har försvunnit. Jag har frågatvarför regeringen har tagit bort detta särskilda anslag. Vi uppfattar dennaverksamhet såsom ytterligt viktig och har velat att anslaget skulle få enpåplussning med 87,6 milj. kr. Summan skulle vi ha kunnat justera vid enframgångsrik överläggning med de andra partierna i utskottet. Men vi vann integehör för detta. Därför har vi måst avge denna reservation. Vi beklagar attregeringen inte ställde upp på en höjning i detta hänseende. De reserverade medlen har haft ett syfte. De har intekunnat användas tidigare. Då tycker jag inte att det är rätt att man gör densifferleken att man än en gång plockar in dem i en budget . Imånga fall har naturliga fördröjningar gjort att dessa medel inte har kommittill användning. Det tar tid och är svårt ibland att klara de olika projekten.Då skall man ha tålamod. Då skall de reserverade medlen också kunna varareserverade för framtiden. 11BERTIL MÅBRINK (vpk) replik: Jag gillar faktiskt inte enpartisystem. Det är litet fula debattmetoder att påstå något annat. Man bör lyssnapå vad jag säger. Jag framhöll faktiskt att demokratin inte gäller fullt ut ochatt man inte kan tala om demokrati i vår mening i något av de 20programländerna. Jag förklarade också orsaken härtill. Jag sade att enförutsättning för att nå demokrati är att man avskaffar analfabefism och hungeroch att människorna kan tillgodogöra sig kultur. Det var vad jag sade. Det primära måste vara att avskaffa de nämnda bristerna.Därefter kan man börja diskutera flerpartisystem. Bland de länder som visamarbetar med är situationen värst i de länder som har flerpartisystem. Det ärvad jag har sagt. Jag är för flerpartisystem - självklart. Sedan några ord om enprocentsmålet. Ni socialdemokrater.Stig Alemyr, brännmärkte med all rätt de borgerliga regeringarna för att de medolika beräkningsknep urholkade enprocentsmålet. U-landskrediterna är ju en formav kommersiella transaktioner med som inte skall räknas in ibiståndet. För detta gick ni hårt åt den borgerliga regeringen för ett årsedan. har ni accepterat detta. Dessutom ökar ni på dessaposter, som inte har med bistånd att göra. Det krävs en förklaring. Vad äranledningen till att ni helt plötsligt har fallit platta till marken för deborgerliga regeringar som införde dessa fula inslag i vår biståndsbudget?Varför befinner ni er nu själva i samma situation? Man borde få en förklaringfrån er. Jag tycker fakfiskt, herr talman, att det käbblande som pågårmellan socialdemokraterna och de borgerliga med olika beskyllningar är litetovärdigt. Erkänn att ni av vissa anledningar håller på att urholkaenprocentsmålet. Säg det i stället för att hålla på så här. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 12 () replik; Jag har respekt, , för att niinte gillar att vi räknar in reserverade medel i ramen. Jag har inte förnekater rätt att kritisera detta. Men jag har vänt mig mot , som säger attsocialdemokraterna sviker enprocentsmålet, som företrädarehamnar på samma lösning i utskottsbetänkandet. De är då lika mycket svikare somsocialdemokraterna, och där fick jag instämmande från . säger att det är betänkligt att man räknar inreservationerna. Ja, jag är inte heller glad åt det. Det är väl ingen. Men detfinns ett skäl till detta, och det är ekonomiska situafion. Det sitter ganska många här i salen just nu som har störreansvar för den ekonomiska utvecklingen i än jaghar. är en av dem som har ett sådant ansvar. ekonomi harförsämrats så starkt att vi har tvingats till ett sådant här sätt att räkna. Sedan, herr talman, vill jag sägaett par ord till . Hon upprepade att hon misstrorsocialdemokratin när det gäller kampen mot angreppskrig och kampen för demänskliga rättigheterna. Det är en skymf mot socialdemokratin, och jag skallinte tala mera om den. Jag bara noterar att detta torde vara ett uttryck förmoderaternas nya ansikte i utrikespolifi-ken. 13MARGARETHA AF () replik: Jag vet inte om det är så mycket ett nyttansikte att ifrågasätta om det kan vara rimligt att fortsätta med miljardanslagfill ett land som i strid med ockuperar ett grannland som ingenfinghellre vill än sitt eget oberoende. Jag meriar, och jag upprepar detta, att svenskt biståndfill är en skandal. Det är en skandal i båda de hänseenden som jagnämnde i mitt huvudanförandé. Jag förstår inte att utrikesutskottetsordförande, med sin Internationellt utvecklingssamarbete m. m. gedignabakgrund från och andra internationella sammanhang, inte inser attdet är en mycket märklig politik att t. o. m. öka anslagen till i densituation som råder, när fortsätter sin ockupation av ocht. o. m. angriper flyktingläger. Sedan skulle jag gärna önskat att utrikesutskottetsordförande hade tagit tillfället i akt att förklara sin attityd tilltvångsarbete i samband med svenska biståndsprojekt. 14 () replik: Herr talman! Faktiskt menar jag att den viktigastedebatten nu inte gäller biståndets totala storlek utan kvaliteten på biståndet och biståndets inriktning. I den mån jag har angripit socialdemokraterna är det intedärför att de inte har nått enprocentsmålet utan därför att de påstår att de hargjort det. Senast påstod utrikesministern detta i sitt anförande . Vi menar att man inte har nått målet, och det har inte viheller, eftersom vi inte föreslår något annat i vår partimotion. 15 () replik; I debatten om reservationsmedlen tycker jagatt det finns anledning att göra ytterligare några påpekanden. Många har en begränsad planeringsförmåga, ochhellre än att sätta in pengar i dåligt förberedda projekt bör vi vänta, hjälpatill med förberedelser och därefter genomföra projekten. Det saknas alltså intebiståndsprojekt, och det är ingen risk att medlen inte kommer att användas försitt avsedda ändamål. I vissa länder, t. ex. och , sker just nuen omläggning av biståndet. Man går från importstöd till ett merändamålsbestämt stöd. Det medför vissa övergångsproblem och ibland ocksåoutnyttjade resurser. I kommer mer att satsas på att följa upp redangjorda insatser. Det kräver också en förberedelsetid. Jag anser att debatten om de reserverade medlen mera är endebatt om kvaliteten på vårt u-landsbistånd, och jag anser att det är riktigtatt dessa medel får kvarstå utan att räknas in i en kommande budget. 16 (vpk) replik: sade att vpk:s anslagssumma varväldigt hög jämfört med regeringens. Det är inte sant - den är något högre. Attså är fallet beror på att vi har plussat på till , eftersom deborgerliga urholkade biståndet till under de år som de haderegeringsmakten. Avvikelserna i vår anslagssumma till landramarna ligger heltinom det bilaterala biståndet. Vi har föreslagit att skall återupptas somett programland. Det vill inte regeringen. Men jag vill också i det fallet påminnaom att socialdemokraterna talade om att man skulle återupptaoch utvidga förbindelserna med och nämnde då, om jag inte minns fel, enförsta summa på 20 milj. kr. Det finns emellertid ingenting sådant iden budget som föreligger. Det är beklagligt att socialdemokraterna inte nu iregeringsställning fullföljer vad de talade om . Jag hoppas till kommande år kan förverkliga detta mål att utöka och fördjupaförbindelserna med på biståndssamarbetets område. Sedan vill jag upprepa det som jag frågade om i mitt förrainlägg och som gällde diskussionen om enprocentsmålet och om vad som skallplockas in där och alltså räknas som bistånd. U-krediterna på 500 milj. kr. ärju kommersiella transaktioner och har inte med bistånd att göra. Hur kan detvara möjligt att ni nu efteråt helt har anammat de borgerligaregeringarnas beräkningssätt och dessutom plussat på? Vilken är förklaringen,Sfig Alemyr, till detta enorma lappkast från till ett annat? InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 17 () replik: Svar på denna fråga kommer strax att lämnasav en annan talare. frågade migvilken atfityd jag intar till tvångsarbete. Jag vill svara; Om man kan bevisatvångsarbete någonstans, tar jag - var det än förekommer - bestämt avstånd fråndet och upplever det som en djup tragedi. Efter att ha lyssnat till de inlägg som hargjorts av utskottets talesman och av reservanterna kan jag medtillfredsställelse konstatera att utskottet har en med regeringen överensstämmandeuppfattning när det gäller biståndets inriktning och omfattning. Eftersom regeringens åtgärder och planer har åberopats iflera av de inlägg som har gjorts skall jag be att få fälla några kommentarer ianslutning till dessa inlägg. Jag har inte möjlighet att vid det här fillfälletkommentera alla men räknar med att senare under debatten kunna återkomma. Jag vill också konstatera att ett par av talarna frånutskottet tillika är ledamöter i och där varit i fillfälle attutveckla just de ståndpunkter som de framfört här. De har inte rönt någonframgång i och inte heller i utskottet. Däremot konstaterar jagatt på de områden som vi nu diskuterar går regeringen fram efter i huvudsak delinjer som ämbetsverket i fråga, SIDA, har dragit upp. Regeringen går ocksåfram på ett sådant sätt att det uppenbarligen har gillande. Vad så gäller några av de enskilda inläggen så har fru afUgglas här påstått att det svenska biståndet fill Vietnamär en skandal med hänsyn till landets militära engagemang i ochdessutom till följd av att våra biståndsprojekt skulle vara misslyckade. Jagvet inte i vilken utsträckning man kan gradera skandaler, men om man kan göradet skulle jag vilja påstå att skälet till att vi över huvud taget hjälperVietnam och är att vi vill hjälpa dessa länder att komma över följderna aven ännu större skandal. , än den skandal som fru af Ugglasåberopar. och har på intet sätt kunnat bygga upp vad som raseradesunder kriget. Det är ett viktigt skäl för oss att kunna fortsätta biståndettill InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. följd avden enorma förödelse som skapades genom kriget och den fattigdom som blivitkvar. Men vi konstaterar att det i görs stora och målmedvetnaansträngningar för att förbättra läget. Jordbruk och konsum-tionsvaruindustriges prioritet. Man får väl också anse att utvecklingen går i demokratiskriktning, när man ser att i många viktiga ekonomiska frågor beslut fattas merdecentraliserat. Privat företagsamhet har fått ett ökat utrymme. Allt dettavisar att försöker bredda sina ekonomiska kontakter med omvärlden. Jagvill påpeka att , den gamla kolonialmakten, har återupptagit sittbistånd till och att den nya har uttalat sig ipositiva ordalag om bistånd till . När fortsätter sitt bistånd innebär det inte på någotsätt att vi skulle godkänna militära intåg i . Vi har tvärtomfördömt både den och andra konfliktlösningar med militära medel. Jag harframfört det också personligen till utrikesminister och betonat vilkasvårigheter det militära engagemanget leder till i den svenska folkopinionen. Jag vill i detta sammanhang också beröra vad fru af Ugglassäger om det s. k. tvångsarbete som skulle pågå i . Jag är förvånad överatt sådana uttalanden återkommer gång på gång, eftersom vi skaffat in uppgifterfrån den svenska ambassaden i landet och de uppgifterna har redovisats både ikonstitutionsutskottet, som intresserat sig för frågan, och naturligtvis iutrikesutskottet. De utredningar som är gjorda anger att de anställda har tagitjobbet frivilligt - så långt man kan tala om frivillighet i en ekonomi med storarbetslöshet. Det är också klart att den som är verksam i det här arbetet kanlämna sin anställning - och också gör det - utan att riskera rättshg påföljd,internering eller liknande som sagts skulle kunna hända.