prot · G609163 · 1982-12-31 00:00:00 — Det skall här klart sägas atf stårfast vid skattereformen och vid att den skall finansieras. De stora meningsmotsättningarna i detta betänkande gällerfinansieringen av de arbetsmarknadspolifiska åtgärder som regeringenföreslagit. har i sitt budgetalternativ föreslagit åtgärdersom skulle minska budgetunderskottet med mer än . Därmedskulle skapas utrymme för ökade insatser för atf motverka arbetslösheten. Mensocialdemokraterna har sagt bestämt nej fill dessa förslag. Det är då väl mycket begärt att vi nu utan vidare skulleacceptera skattehöjningar, när man infe ens har velat diskutera de alternafivsom framlagts från vår sida. Det är också väl mycket begärt att vi dessutomskulle acceptera en skattehöjning som vi anser medför ett direktotillfredsställande resultat. Vi har fortfarande samma inställning som vi hadei regeringsställning, nämligen atf vi inte klarar den ekonomiska krisen utanatt också tillgripa åtgärder för att begränsa utgifterna. Först när man inserdefta i regeringen finns utsikter atf driva utvecklingen i rätt riktning. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. föreslår socialdemokraterna iskatteutskottets betänkande, efter att man har träffat en överenskommelse medvpk, atf löneavgiften höjs - en åtgärd somhelt strider mot den politiska inriktning som finansministern rekommenderar ikompletteringspropositionen. Hur skall förtroende kunna skapas för en politikdär man handlar direkt i strid mot den målsättning som man själv har angivit?Man kan också fråga sig i vilken utsträckning en höjd arbetsgivaravgift kanstimulera till ökad sysselsättning. Snarare ger defta anledning fill oro ochovisshet om framtiden - ett resultat som kan bli det rakt motsatta. En anpassning av sjukförsäkringsavgiften till de verkligakostnaderna skulle för de mindre företagen däremot ha inneburit en betydandesänkning av dessa avgifter, och i sin fur skulle detta medföra en betydandestimulans på denna del av näringslivet. Inte minst har vikunnat konstatera den betydelsefulla roll som de mindre företagen spelar i vårtlands totala produktion. Det är en orättvisa att man infe här kan anpassasjukförsäkringsavgifterna något till de verkliga kostnaderna, när vi har en såklar statistik på att sjukfrekvensen är väsentligt lägre i de mindre företagen.Att nu höja löneavgiften är däremot ett steg i rakt motsatt riktning, ochgivetvis kan vi infe tillstyrka ett sådant förslag. Jag yrkar därför bifalltill vår reservation på den punkten. Låt mig bara framhålla, med anknytning fill vad jagtidigare sagt, att man blir ganska förvånad när man ser vilket resultatbeslutet om att höja löneavgiften, som vi förmodligen kommer att fatta, kommeratf få. Den kommer atf drabba också kommuner och landsting, och vi vet att deredan befinner sig i en besvärlig situation. Enligt de uppgifter som jag har fått från riksdagensupplysningstjänst kommer defta atf innebära merkostnader pä 208-210 miljoner förkommunerna och 110 miljoner för landsfingen under det halvår som löneavgiftenskall utgå. Det är ett märkligt sätt att här belägga näringsliv, kommuner ochlandsting med en avgift som kommer att skapa än större problem på detta område. Till utskottets betänkande har fogats en radreservationer. I reservation 2 berörs finansieringen av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Jag har redan berört våra motiv för den reservationen. Jag skalldärför infe säga mer pä denna punkt utan endast yrka bifall fill reservafionen. I reservafion 5 berörs förmögenhetsbeskattningen avföretag med bundet kapital. Vi anser nu liksom fidigare att defta kapital imindre företag skall undantas från förmögenhetsskatt. I reservation 6 upprepas kravet pä atf återinföra enskattereduktion för akfieufdelning. Skattereduktionen kom till för att hindradubbelbeskattning av aktieutdelning. Att dä ta bort denna i en situation närockså regeringen säger sig vilja förbättra förutsättningarna för denkonkurrensufsatta sektorn inom industrin, anser vi vara felaktigt. I reservation 7 berörs uttaget av preliminär B-skatt. Detär förvånansvärt att utskottet infe har tagit någon hänsyn fill den väntadeinflationsutvecklingen. Vi reservanter anser det orimligt att höja uttagettill , när man beräknarinflationen till och det knappast finns några utsikter fill höjning avrealinkomsfen. Under sädana förhållanden finns det inga skäl aff kvarhålla denfidigare fastställda regeln. Jag vill i detta sammanhang säga till när detta behandlades förra gången framlade vi frän ettkompromissförslag där vi utgick från de som man hade räknat med när detgäller skattereformen. Eftersom det är tvä års eftersläpning skulle detinnebära en höjning med . När detta inte bifölls av sä stöddeockså majoriteten av centerparfiet reservation. Därför är det intenågot nytt ställningstagande. Därutöver kan man säga att den prognos som görsför 1984 innebär än mer atf motivet för denna höjning inte längre föreligger. Beträffande reservation 9 om mervärdeskatten hänvisar vifill det beslut som fattas om de besparingsförslag som framlagts icenterns partimotion. Genom atf den socialdemokrafiska majoriteten konsekventgått emot dessa förslag har också förutsättningarna för aff sänka mervärdeskaftenväsentligt förändrats. Mot denna bakgrund, och med hänsyn till det budgetmässigtbevärliga läge vi befinner oss i, har vi inte nu ansett oss kunna hålla fastvid kravet på en sänkning. Slutligen ett par ord om det sista av de särskildayttrandena. Det berör kravet på ett fribelopp för egenföretagare vid uttag avarbetsgivaravgift. Även om utskottet understrukit vikten av att denna fråga lösessom förutsagts i uppgörelsen mellan , och socialdemokraternai samband med skatteuppgörelsen, har vi centerledamöfer i utskottet i ettsärskilt yttrande understrukit vikten av atf denna fråga löses iår. Som framhålls i det särskilda yttrandet syftar defta kravdels på att skapa likställdhet med löntagarna, dels pä atf fa bort denorättvisa som finns, mot bakgrund av det faktum att egenföretagarna betalararbetsgivaravgift inte bara pä arbetsinkomsten utan också på avkastningen avdet egna kapitalet som är bundet i företaget. Det är orimligt attegenföretagarna skall betala högre arbetsgivaravgift än någon annan. Med hänsyntill den förståelse för frågans lösning som framskymtar i utskoftsbetänkandet,har vi inte reserverat oss utan förutsätter att frågan löses under kommandehöstriksdag. Det är mänga och betydelsefulla frågor sombehandlas i defta utskottsbetänkande. I den stora frågan om skatteomläggningenvill jag än en gång konstatera att står fast vid treparfiuppgörelsen.Beträffande finansieringen anvisas genom dagens beslut ca 2 250 miljoner föratt finansiera skattereformen. Utformningen av den sista tredjedelen harhänskjutits till hösfriksdagen. Olika finansieringsalternativ har framlagts, mennågon enighet har infe kunnat uppnäs. Enligt min uppfattning får detta inteäventyra skaftereformens förverkligande. Med vad jag nu har anfört yrkar jag bifall fill de reservationer Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. där ledamöter finns bland undertecknarna och iövrigt bifall till utskottets hemställan. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 20 (): står fast vid skattereformen ialla delar. Vi gör det därför att vi är övertygade om att den leder fill etträttvisare skattesystem, som stimulerar människor till ökade arbetsinsatser ochsom begränsar den svarta sektorn. Till skattereformen hörde också ett åtagandeatt finansiera det inkomstbortfall för staten som de sänkta marginalskatternamedförde. Vi har i vår motion nr 2432 redovisat hur en sådan finansiering skallske. Låt mig innan jag går in på detaljerna i fråga om finansieringen påminnaom atf ingenting vid uppgörelsens ingående sades om huruvida finansieringen avdet inkomstbortfall som de sänkta marginalskatterna medförde skulle ske genominkomstförstärkningar eller genom utgiftsnedskärningar. på finansutskottets förslag, aff de problem med hänsyntill budgetsaldot som kunde uppkomma i samband med genomförandet av skattereformenmåste åtgärdas både genom inkomstförstärkningar och genom utgiftsnedskärningar.Moderata samlingspartiet, som ju står utanför denna överenskommelse, hävdadevid samma tillfälle, atf budgetförstärkningarna enbart skulle ske genomutgiftsnedskärningar. Från sida anser vi alltjämt atf man kanutnyttja såväl inkomstförstärkningar som besparingar - och atf valet dememellan i viss mån bör göras beroende av konjunkturutvecklingen och av detallmänna ekonomiska läget. I den nu aktuella frågan, om finansiering avmarginalskaftereformens andra steg , anvisar vi en finansiering som ihuvudsak består av höjda energiskaffer samt fill en mindre del av ytterligarebesparingar på statsbudgetens utgiftssida. Finansieringsbehovet uppgår till mellan2,8 och . I regeringspropositionen påståsvisserligen aff "kostnaderna" för skattereformens andra steg ärväsentligt högre, men defta tycks bero på atf regeringen i sinfinansieringskalkyl nu inkluderar den extra skattesänkning som gjorts förskattebetalare med inkomster mellan 8 och 12 basenheter. Denna förändring avskatteskalan var dock ingen del av den ursprungliga skatteuppgörelsen - dengenomdrevs av socialdemokraterna och bör inte ingå i en diskussion omfinansieringen av skattereformens andra steg. har självfallet också avvisat regeringensförsök atf tidigarelägga finansieringsdelen av skattereformen för att pä såsätt allmänt förbättra budgetläget. Den här diskussionen om specialdestineradebudgetförstärkningar blir ju alldeles poänglös, om den vidgas till att gälladiverse andra kostsamma budgefåtaganden, som t. ex. det nu aktuellaarbetsmarknadspa-ketet-syftet är ju atfvi skall täcka det inkomstbortfall somstaten får till följd av marginalskattesänkningarna. Däremot har vi som enengångsföreteelse godtagit att höjningen av oljeskatten tidigareläggs för attmöjliggöra en utökning av försvarsramen ) syfte att förstärkaubåtsskyddskapaciteten i enlighet med förslag - men det ären sak för sig. Vi har biträtt förslagen om att höja skatten pä el ocholja fr. o. m. just för aff möjliggöra en finansiering avmarginalskatfereformens andra steg. Återstående finansieringsbehov om ca 600milj. kan genom ytterligare besparingar på statsbudgetensutgiftssida. Vi har varit beredda att redan nu i vår ta-samfliga beslut som rörmarginalskattereformens andra steg, men socialdemokraterna har här inte velatvara med helt och hållet, och eftersom socialdemokraterna inte haft majoritetför sitt förslag atf höja bensinskaften måste beslutet om återståendefinansiering av skattereformens andra steg vila . Jag skulle vilja varna för atf dra alltför vidlyftigaslutsatser av defta. För det första kommer större delen avmarginalskatfereformens andra steg atf beslutas i och med aff dagens betänkandefrän skatteutskottet bifalles av kammaren. För det andra har de tre partier somstod bakom skattereformen klargjort atf de avser att stödja entotalfinansiering av marginalskattereformen - lät vara att socialdemokraternai samma veva försökte fä några andra utgiftsposter täckta. Det finns alltså inga skäl att ta vad som har hänt här iriksdagen och i skatteutskottet fill intäkt för att ändra, upphäva elleruppskjuta skaftereformen. Sädana planer kan inte vinna stöd i vad parfiernabakom skattereformen har gjort eller sagt i . När man från LO och vpk nu uppmanar regeringen atf gåifrån skattereformen är defta i själva verket en uppmaning till regeringen attbryta ett ingånget löfte - och dessa uppmaningar lär inte göras i första handav omtanke om regeringens anseende. Jag noterar i det sammanhanget atf HarryFjellsfröm i sitt anförande på Hotell- och Restaurangansfälldas kongressdessutom hävdade att och infe ställer upp på finansieringenav reformen. Detta är, som jag här har visat, helt felaktigt. LO:s aktuella krav på en förändring eller ensenareläggning av skattereformens andra steg bör ses mot den här bakgrunden.Låt mig, trots atf jag tror mig veta svaret, fråga socialdemokraternas talesmani debatten och finansministern: ni här lugna svenska folket och geett klart och bindande besked, att ni infe har några som helst planer på attändra eller senarelägga marginalskattereformen? - För det är väl ändå infe säatt det är LO som har tagit över beslutanderätten i skattefrågan frän de idemokrafisk ordning valda politikerna i riksdag och regering? Glädjande nog har TCO:s ordförande visaten i det här sammanhanget mera logisk och rakryggad hållning. Han avvisarbestämt ändringar i skaftereformen och säger: "För TCO är det viktigt atfslå vakt om skatteomläggningen. De sänkningar av marginalskatten som reformeninnebär medför att de förhandlande parterna har möjligheter aff inom ramen förrimliga bmffolöneökningar få en rimlig löneutveckling efter skaft." - Jagtycker det är klokt sagt. Ett fullföljandeav skattereformen enligt intentionerna skulle naturligtvis 4 protokoll 1982/83:163-164 Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. också vara värdefullt för de enskilda människornadärigenom att de dä kan lång fid i förväg få besked om vilka skatteregler somgäller och planera sin ekonomi efter det. Låt mig säga några få ord omkapitalbeskattningen. Vi har i motioner och reservafioner anvisat metoder föratf klara företagens försörjning med riskvilligt kapital och i det sammanhangetvelat befria det i företagen arbetande kapitalet frän förmögenhetsbeskattning.Vi vill också återgå fill de fidigare väl avvägda reglerna för beskattning avaktieutdelningar. Ett skattesystem utan någon som helst anpassning tillinflationen är ett sysfem för skattehöjningar. Vid ett progressivt skatteuttagleder ju ett sådant system till att löntagarna efter lönehöjningar, som enbartavser att täcka inflationen, drabbas av ett högre skatteuttag än tidigare -utan att nägon reallönehöjning har ägt rum. Det är därför alldeles nödvändigtatf ha ett inflationsskydd i skattesystemet. I skatteöverenskommelsen fanns ettsådant skydd upp fill årlig inflation. När regeringen genom devalveringenövergav anti-inflationspolitiken, borde givetvis skatteöverenskommelsen hajusterats i motsvarande mån. De utlovade marginalskaftesänkningarna blir jueljest lägre än avsett. Regeringen vägrade emellerfid atf göra en sådananpassning och tog därmed på sig ett ansvar för en viss urholkning avskattereformen. Enligt folkpartiefs mening bör skattesystemet alltså innehållaett inflationsskydd. Ett sådant kan utformas på olika sätt. Enligt vår meningbör man dock återgå till ett automatiskt fungerande inflafionsskyddi skattesystemet. Den mest oroande delen av socialdemokraternas förslag iskatteutskottet gäller den föreslagna tillfälliga höjningen avarbetsgivaravgiften/löneavgiften. Efter att först ha avvisat en höjning avarbetsgivaravgiften som källa för finansiering av marginalskattereformens andrasteg och på ett ganska träffsäkert sätt ha argumenterat mot en ökning avkostnaderna för företagen i defta läge, tar socialdemokraterna nu iskatteutskottet ett utskoftsinifiativ och föreslår att löneavgiften höjs fr. o. m. . Mycket talar för att detta förslag kommer atf försvärasträvandena att öka sysselsättningen i vårt land; man stimulerar ju infeföretagen att nyanställa personal genom att öka personalkostnaderna. Då voredet bättre att ge företagen lättnader i de obligatoriska avgifterna, om denyanställer t. ex. arbetslösa ungdomar. Det är beklagligt atfsocialdemokraterna även fill sist valt aff luta sig motkommunisterna - det kommer att fä negativa effekter både för löntagarna och förföretagen. Dessutom finns naturligtvis alltid risken atf denna högrearbetsgivarav-giffsnivå blir bestående även . Det skall nogmycket fill för att finansministern frivilligt skall avstå från destatsinkomster som den högre löneavgiffsnivån ger för . Men självfalletskall frågan ställas till socialdemokraterna: ni lova atfarbefsgivaravgiftshöjningen bara blir fillfällig och bara skall gälla andrahalvåret ? har i sina motioner ochreservationer i finans- och skaffeustkoften anvisat en väg för atf klarabalansproblemen i vår ekonomi. attförstärka vår internationella konkurrenskraft, atf få ner budgetunderskottet,att stimulera sysselsättningen och aff säkra genomförandet avmarginalskattereformen. Vi kommer att stå fast vid detta ekonomiskpolitiskaprogram för framtiden. Jag yrkar bifall till de reservationer i skatteutskottetsbetänkande som jag anslutit mig till. 21 (vpk): kommunisternas linje iskattefrågor har alltid varit entydig och konsekvent. Vi har alltid, så även idagsläget, agerat efter principen att skaft skall uttas och betalas efterbärkraft, dvs. att de som har en bättre ekonomisk ställning i form av högrelön, förmögenheter och andra ekonomiska fillgångar, skall också kunna bära ettstörre uttag av skatter. Vi har varit för en polifik som leder till enomfördelning mellan gynnade resp. missgynnade grupper i samhället. Denpolitiken bör också utformas sä, aff den innebär en omfördelning under deenskilda individernas livscykel med hänsyn fill atf man under skilda perioderav sitt liv har olika stor bärkraft när det gäller skatter. Man kan betala merskatt när man har kommit upp i åldrarna, när försörjningen för barnen haravtagit och man har fått högre lön. Skattemedlen skall då användas fill atthjälpa exempelvis barnfamiljerna, som har det svårt, eller pensionärerna som vialla är ansvariga för. Svaga och eftersatta grupper skall stödjas och skyddas avskattepolitiken. Det har varit hela arbetarrörelsens skaffepolitiska linje,åtminstone tidigare, och så har skaftepolitiken utformats under decennierna.Därför är det enkelt och naturligt för vpk att säga nej tillskafteuppgörelsen mellan SAP, och . Den har de direktmotsatta effekterna. Den drabbar de svaga och utsatta och gynnar dem som hardet bättre ekonomiskt. I den här frågan har vi kommunister ett mycket brettstöd bakom oss, inte minst från LO, som redan sagts här i kammaren. Den skatteuppgörelse som socialdemokraterna träffat medmittenpärtierna är ett brott mot alla tidigare principer inom den svenskaarbetarrörelsen. Det är att beklaga att socialdemokratins ledning lämnat degammla principerna bakom sig och är beredd att också inom skattepolitikensområde inta en borgerlig ståndpunkt. Vi ville från vpk:s sida än en gånguppmana socialdemokraterna; Riv upp skatteuppgörelsen och återgå till enskattepolitik i linje med arbefarrörelsens'gamla traditioner! Det är infe pä det sätt som från folkpartietsade här alldeles , att detta är någonfing som vi säger därför att vi inteär rädda om regeringens anseende. Det är precis tvärtom. Vi säger detta därföratt vi just är rädda om den socialdemokratiska regeringens anseende inför deväljare som står bakom denna socialdemokratiska regering, de svenska arbetarna,de svenska tjänstemännen i lägre lönegrader och de många människor i det härlandet som infe har något arbete. Att sedan regeringens anseende inför BjörnMolin och övriga borgare skulle minska i den händelse man avskaffade den härorättfärdiga uppgörelsen är ointressant i sammanhanget. Vi haralltså från vpk:s sida inget behov av att anvisa finansieringsvägar för Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. att genomföra denna skatteuppgörelse. Vi vill beteckna densom orättfärdig och dålig. Det har talats mycket om olika finansieringsvägarhär. Vi vet atf den första delen av uppgörelsen skulle betalas och kommer attbetalas med en höjning av löneskatten och arbetsgivaravgiften. Det talades isamband om uppgörelsen om produktionsfaktorsskaft, proms. Den har försvunnit ihantering. I jämförelse med produktionsfaktorsskatten, proms, är arbetsgivaravgiftenen dålig skatt. Vi skulle naturligtvis behöva beskatta produkfionen fränföretagen, belasta alla produktionsfaktorerna och inte bara faktornarbetskraft. Med den utveckling vi har inom industrin i allmänhet och somkommer att accelerera under 1980- och 1990-falen mot ökad automatisering, därman snart ersätter hela linjer för att inte säga hela fabriksenheter medrobotar och annan automatik, kommer det atf bli än mer nödvändigt atf ta itumed den frågan - att lägga skaft på produktionen också när den utförs avmaskiner. Det är ju den stora skillnaden mellan arbetsgivaravgift ochproduktionsfak-forsskaff eller proms. Vi har emellertid i det här läget ansett det viktigt atffä loss pengar till stärkande av sysselsättningen, att hjälpa dem som ärarbetslösa. Därför har vi, i avsaknad av ett förslag om enproduktionsfakforsskatt, i stället valt atf gå med på en enprocenfig höjning avarbetsgivaravgiften. Vi anser emellertid atf den gemensamma sektorn - landstingoch kommuner - inte skall drabbas av denna höjning. Vi har i ett särskiltyrkande, som delas ut i kammaren, begärt atf landsfing och kommuner skallundantas från den här höjningen av arbetsgivaravgiften, som vi i övrigt är medpå atf genomföra. har vi alltså ingen produktionsfaktorsskaft isikte. Vad gäller då nu? Jo, dä har man huggit tag i energiskatterna. skalldärifrån hämtas pengar till skatteuppgörelsen. Det var det första argumentet.Samtidigt klippte man fill och skulle använda energiskatterna för att skapa sysselsättning.Det var ett tredje argument. Slufligen, i dessa yttersta dagar, är man heltplötsligt framme med den militära utgiftsramen och skall plocka pengar frånenergiskatterna och lägga på den militära sektorn för att förstärka ochförbättra ubåtsskyddef. Det är ett hattande i den här skattepolitiken som ärganska märkligt. Det är en hållningslöshet som infe kan annat än förvåna närman följer förloppet dag från dag. Man träffar en skatteuppgörelse, orättfärdigmot låginkomsttagarna, utan atf man har gjort klart för sig hur finansieringenskall ordnas. Sedan, när man inte kan komma överens om den finansiering manförst talade om, dvs. framför allt produkfionsfaktorsskatfen, då klipper mantill med första bästa skatteobjekt som ligger inom räckhåll - energiskaften. Vänsferparfief kommunisternas syn på energiskatterna ärnaturligtvis posifiv. Vi anser att man bör använda skaffeinstmmenfet för attbefrämja eller hålla tillbaka användningen av de olika energislagen så atf vifår en så bra energipolitik som möjligt. Men då skall det vara insatt i detenergipolifiska sammanhanget och infe huggas till bara för att klara andrautgifter som man inte ser sig förmögen att fixa på något annat sätt. När detgäller energiskatterna måste som vanligt gälla huvudprincipen skatt efter bärkraft. De svaga och utsatta måste skyddas.Därför har vi gått emot höjningen av priset på eldningsolja. Det drabbar direktde svaga och utsatta genom ökade boendekostnader framför allt. Vi vetallesamman atf en oljeprishöjning direkt slår igenom på hyrorna ochboendekostnaderna i övrigt. Det gäller naturligtvis också bensinkostnaderna. Vihar fått en trafikstruktur i vårt land som ingen har bett att få och som ingenhar planerat men som har kommit på grund av att det har funnits intresse bakomatt driva fram ett behov av bilism inte bara i glesbygd utan också i landet iövrigt, t. o. m. i storstadsområden. Vi har en dåligt utbyggd kollektivtrafik,folk är tvungna aff använda bilar, och det är folk som är beroende av dem försitt arbete. Många av dem är inte särskilt välsituerade. En bensinskatfehöjningslår alltså väldigt starkt mot de här grupperna. Vi har sagt att vi är med på aff höja elskatfen. Och föraff nu ytterligare fala litet grand om energiskatten, som ju är vikfig: Det kanvara intressant att se fillbaka på vad som sades av parfierna som stod bakomlinje 2, socialdemokraterna och folkparfiet, i samband medkärnkraftsomrösfningen. Pä valsedeln finns det vissa intressanta påpekanden atfta upp här . Först och främst var det tvä led i folkomröstningsförslagefoch riksdagsbeslutet. Kärnkraften skulle avvecklas och oljeberoendet minskas.Vad som hänt är att man har minskat oljeberoendet kraftigt, t. o. m. snabbareän beräknat, men att kärnkraften inte har avvecklats utan utvecklats. Jag skall be atf få citera från valsedeln för linje 2:"Energihushållningen bedrivs kraftfullt och stimuleras ytterligare. Desvagaste grupperna i samhället skyddas.