prot · G60933 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är ingen tillfällighet attInternationella arbetsorganisationen ansett sig ha anledning att råda sinamedlemsländer aft arbeta för en avgiftsfri offenflig arbetsförmedling. Deinternafionella erfarenheterna med privata arbetsförmedlingar är definitivtinget att ta efter. Arbetsförmedlingen är en mycket viktig del avarbetsmarknadspolifiken. Skulle lyckas med sina uttalade försöktill en privatisering, blir följden en försämrad arbetsmarknadspolitik. Att dei ett läge med större arbetslöshet än någonsin gör svulstigadeklarafioner som skulle ställa de arbetslösa i en åtskilligt sämresituation bör noteras. Jag yrkar bifall till utskottetshemställan. AnL 116 (m> replik: Jag skall inte göra denna debatt särskiltlång, , så jag nöjer mig med en replik. Det gör jag därför aft detinte går att resonera med socialdemokraterna om de här frågorna. Såväl iutskottet som i kammaren säger de bara: Ni vill bara privatisera, ni vill baraprivatisera. De bryr sig inte alls om vad vi tagit upp i vår parfimotion. Jag tycker att det är oansvarigt, , att inteens vara beredd att ge sig in och diskutera att ge arbetsmarknadsutredningenför översyn av AMSen möjlighet aft gå från grunden med sin uppgift. Detta är juexakt vad vi har föreslagit i vår motion: Qm det sedan visar sig att det finnsett utrymme för aft förbättra effekfiviteten i arbetsförmedlingsarbefet i Sverigesom skulle innebära ändrade organisationsformer och kanske t. o. m. någotprivat inslag, så får vi ju ta ställning till detta då, . Sluta meddenna monumentala argumentation mot motionsyrkandet! Sedan vill jag bära påminna öm att vi har enomfattande privat arbetsförmedling i Sverige-. Och fur är väl def. Har inteLars Ulander tänkt på att enskilda människor i mycket stor utsträckning sköterom förmedlandet av egna arbeten, att enskilda människor på basis av informationeri tidningarna, t. ex. annonser, och andra kontakter skaffar sig jobb? Det görde utan offentlig kontroll och insyn, och def fungerar bra. Hur skulle det seut om detta inte fungerade? Dä skulle arbetsuppgiften för arbetsförmedlingarnahär i landet bli dem ännu mer övermäktig. Det pågår en förtalskampanj mot de anställda, säger . Def är etf enkelt, svepande argument bara för att slippa diskutera degrundläggande sakfrågor som faktiskt måste diskuteras, om man är beredd att taupp vår partimotions yrkande till en seriös diskussion: Men det vill infe LarsUlander, och jag kan mycket väl förstå varför. Jag hoppas däremot att vi iutredningen kan komma till en något mer seriös diskussion än den vara beredd att ta här. AnL 117LARS-OVE,(vpk) replik; När blankt avvisar obligatoriskarbetsförmedling, gör han det med argumentet att de fackliga organisationernaskall ha ett ökat infiytande. Hur blir det med det ökade inflytandet, LarsUlander? Ända har det inte ökat, och jag har infe sett attsocialdemokratin aktivt har verkat för att inflytandet skall öka. Iutvecklingsavtalef pä den privata sidan finns inget som helst stöd för dettainflytande. När skall det komma och i vilka former? När man nu avvisar förslaget om obligatoriskarbetsförmedling, måste jag. fråga: Utesluter det ena det andra? Det kan välinte vara de lokala fackföreningarnas sak att avgöra vilka som skall få arbeteöver hela linjen? Den egenfiiga utsorteringen sker på arbetsförmedlingen. Denarbetssökande anvisas ett arbete, men arbetsgivaren kan totalt nonchaleradenna Vi vet ju vilka krav som ställs på den somsöker arbete. De är så pass hårda och omöjliga att en del sökande infe kan fåetf arbete. Fungerar då arbetsförmedlingen bra? Def måste man fråga sig. har socialdemokraterna regeringsmakfen. Jag vill frågaLars Ulander: bra, framför allt i etf lägemed stor arbetslöshet? Efter vad jag kan förstå sker ändå en form av offentligutsortering. Den skulle vara ännu mer omfattande, om vi infe hadearbetsförmedlingen. Men när vi ser svagheterna klarf framför oss, måste vi välvidta åtgärder: båda stärka den fackliga makfen lokalt och förbättraarbetsförmedlingen. talade i sista delen av sitt anförandeverkligen om vad han var ute efter, nämligen en ökad privatisering - sköt digsjälv, i likhet med Svenska arbetsgivareföreningens kampanj. AnL 118LARS ULANDER (s) replik: Jag har fått en del frågor som jag skallförsöka besvara. sade aft han bara ville ha en översyn. I sittförsta inlägg gick han fakfiskt rätt hårt in för att stötta de motioner somväckts från moderata samlingspartiet, dels parfimotionen, dels enskildamotioner. Dessa motioners inriktning är fullkomligt klar, nämligen en ökadprivatisering av arbetsförmedlingen. Def är ingenfing att resonera om. Skäletfill att vi har fått en skiljelinje inom utskottet är ju att utskottet harförklarat att det inte är med på en sådan privatisering. Därför är det lika braatt låter masken falla och säger vad han egenfiigen vill. Def ärinfe så uppseendeväckande i och för sig. Def skulle vara meruppseendeväckande, om moderata samlingspartiet inte skulle ha dennauppfattning. Min lilla anmärkning om att man kastar sig överarbetsförmedlingens personal håller jag fast vid. I reservationen vill man attutskottet skall förklara att effektiviteten i den nuvarande verksamheten inteär tillfredsställande enligt utskottets mening och att inte heller omorganisationenkommer aft bli tillfredsställande. Men för detta bör man anklaga sig själv ochinte den organisation det gäller, eftersom man infe har givit den tillräckligaresurser. Till vill jag säga att man givetvis kanpåstå att ingenting har hänt frän 1976 och tills . När def gäller en väldigmängd frågor har utvecklingen stått stilla, t. ex. beträffande demokratibifen.Men vi får väl hoppas att vi nu skall kunna få fart på den. bra som den är ? Jag villpåstå att vi har all anledning att ställa upp väldigt hårt för de människor påarbetsförmedlingen som jobbar intensivt med dem som har en besvärligarbetsmarknad. görs och stundligen insatser föratt ge människorna fillfredsställelsen av aft ha ett arbete. 1 ställetför att gä den väg som vpk talar om och som skulle vara rätt omöjlig på mångasätt - en obligatorisk arbetsförmedling - bör man verka för att få Def är naturligtvis grundförutsättningen. också setill att man ger arbetsförmedlingarna resurser, så att de. .7 protokoll 1982/83:33 det finnsfå eller många jobb, kan ge stöd åt de människor som är i behov av hjälp. Detär då väldigt viktigt aft vi förfar på det sättet. AnL 119 (vpk) replik: Jag vill gå litet längre än ochsäga: Jag ställer upp för dem som arbetar med arbetsförmedling, men jag villockså ge dem bättre villkor än vad vill - han vill bara ställa uppför dem. Och de får jobba på ganska hopplösa villkor , vad jag förstår.Den främsta orsaken finns kanske inte inom deras egen organisation utan liggeri att arbetsgivaren är sä omöjlig beträffande att ta emot, aft man sorterar ut.Det är just i fråga om det momentet som jag skulle vilja hjälpa arbetsförmedlingarnatill att göra ett bra och rejält arbete och inte bidra till utsorteringen, somde till viss del får vara med om - naturligtvis oförskyllt. Det är denfrågan som jag tycker att skall fundera litet över. Det är också dags att göra någonting beträffande denstärkta lokala fackliga makfen. Jag efterlyste socialdemokratiska initiativfrån 1976 och framåt. Jag har inte sett några. Ni har bara avslagit våra krav.Och så sent som lade ni ytterligare maktfrågor på is - det får vi senästkommande vecka. AnL 120ARNE (): har att fa ställning fillvissa motioner som berör formerna för arbetsförmedlingsverksamheten. Ifråncenterns sida har vi ingen annan uppfattning än den som redovisats i utskotfsbetänkandet. På en punkt beklagar vi emellerfid den nya regeringenshandlande, nämligen beslutet att lägga ner den statligaarbefsförmedlingsutredningen. Vi är av den uppfattningen att def hade varitvärdefullt om den hade fått fullfölja sitt arbete. Avsikten med utredningen varaft behandla frågan om arbetsförmedling för korttidsanställda påkontorsområdet. Därutöver skulle utredningen också fa upp frågan omarbetsförmedling på kulturområdet. I utredningsuppdraget ingick bl. a. att sökafå fill stånd en klarare gränsdragning mellan lagUg och olaglig verksamhet.Def betonades också i utredningsdirektiven att eventuella förslag skullesammanfalla med ILO-konvenfioner-nas intentioner. Utredaren kom så långt i sitt arbete att ett delbetänkandeavlämnades med en kartläggning av verksamheten inom kontorsservicebranschen.Vad jag har förstått har utredaren ytterligare material sammanställt som hadevarit värdefullt att få publicerat. Men så tycks nu inte bli fallet, och det äratt beklaga. Utskottet säger att regeringen i annat sammanhang skalllåta göra den översyn av arbetsförmedlingslagen som kan anses mofiverad. Jagvill därför fråga utskottets talesman : På vilket sätt skall deftaöversynsarbete bedrivas? Och när förväntas arbetet påbörjas? Jag tror att detvore värdefullt om vi kunde få etf svar, eftersom den statligaarbetsförmedlingsutredningen nu tycks vara ett minne blott. Vi skall inte diskutera de arbetsrättsliga frågorna. Men de har ändå aktualiseratstidigare i debatten, och det riktades viss kritik mot att det infe har hänt såmycket som def varit icke-socialistiska regeringar. Låt migdärför säga till'att jag infe tycker att starten för hans partihar varit så speciellt lysande, eftersom han har yrkat avslag påsin egen partimotion där just dessa frågor tas upp - till den debattenåterkommer vi ju . För dagen.har jag inget annat yrkande änyrkande om bifall fill utskottets hemställan i samtliga delar. AnL 121GUSTAV (): konstaterar i sinskrivning att utvecklingen på arbetsmarknaden under 1980-falet har starktförsämrats. Vi har en arbetslöshet av en omfattning som vi infe har upplevtsedan 1930-falet. Framför allt ungdomsarbetslösheten inger stark oro. Antaletlediga platser är rekordlågf. Sysselsättningen inom industrin har sjunkitkraftigt, samfidigt som sysselsättningsökningen i den offentliga sektorn haravstannat. Defta är något nytt. har vi vant oss vid att även om sysselsättningeninom industrin har gått ner, så har nya arbeten skapats i den offenfiigasektorn. Den tekniska utvecklingen med ökad robotisering ochdatorisering kommer att öka inte bara inom industrin, utansträngt taget på hela arbetsmarknaden. Defta kommer aft kräva storaomställningar på arbetsmarknaden. Vi har fidigare upplevt denna utveckling ifekobranschen och inom varven. är def våra stora basnäringar - gruvorna,skogen och StåUndustrin - som står inför stora förändringar. Även om enkonjunkturuppgång skulle förbättra arbetsmarknadssituationen, får vi räkna medstora omställningar på arbetsmarknaden.. Erfarenheten visar att en sådan utveckling drabbarsärskilt de svagare grupperna på arbetsmarknaden. Det gäller framför allt dehandikappade, de gamla och de nyfillträdande på arbetsmarknaden, såsom ungdomaroch kvinnor, men även de som saknar utbildning eller som infe har en gångbarutbildning drabbas. Den här situationen kan prakfiskt taget alla människorhamna i. Även om man är ung och välutbildad i ett skede av livet, kan man underlivefs gång drabbas av sjukdom, def yrke man arbetar i kan rationaliseras bort,företaget kan läggas ner eller man blir äldre och orkar kanske infe med etftungt och hårt arbete. - För aftmöta en sådan situafion på arbetsmarknaden krävs stor beredskap. Vi måste föraen ekonomisk politik som skapar nya jobb när de gamla försvinner. Det krävssamtidigt stora arbetsmarknadspolitiska insatser. Regeringen har nyligenpresenterat en rad åtgärder i detta syfte, och fler förslag kommer. Etf viktigt instrument i arbetet för aftarbetsmarknadspolitiken skall bli framgångsrik är en väl fungerandearbetsförmedling. Arbetsförmedlingen har därför under en följd av år byggts utför att man skall underlätta för alla arbetssökande att få ett arbete. Ju högreambition vi har när det gäller aft ge människormöjlighet att delta i arbetsgemenskapen, desto större krav måste vi ställa påarbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen har här två viktiga funktioner: dels attpåverka arbetsgivarnas rekrytering, dels aft ge de arbetssökande en korrektbild av arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen konfronteras ständigt med de konfliktersom finns meUan arbetslivets krav och individens fysiska, psykiska och socialasituation. Arbetsförmedlingen har därför fått en rad resurser vid sidan omsjälva förmedlingsarbetet för att kunna häva dessa hinder och sammanjämka deoUka kraven. Det gäller arbetsmarknadsutbildning, olika hjälpmedel för attanpassa arbetsplatserna, flytfningsersäftning, lönebidrag för nyanställningeller fortsatt anställning av personer med nedsatt arbetsförmåga, etc. Justörre dessa resurser blir, desto vikfigare är def med en väl fungerandearbetsförmedling som alla har tillgång till. Arbetsförmedlingen har därför en central uppgift i helavår sysselsättningspolitik. Försämrar vi arbetsförmedlingens möjligheter attarbeta drabbar det hela arbetsmarknadspolifiken. Def är därför socialdemokratin och fackföreningsrörelsenslår vakt om den offentliga arbetsförmedlingen och avvisar kraven på privatarbetsförmedling, som framförs i flera moderata motioner. har valt att gå fram med flera mofioner med olikalydelse -förmodligen i syfte att de lättare skulle vinna bifall. Dengemensamma nämnaren är dock densamma, man vill införa privat arbetsförmedling. Erfarenheter från de länder där man tillåter privataarbetsförmedlingar visar att arbetsmarknaden blir segregerad. De privataarbetsförmedlingarna är bara intresserade av att betjäna den mest attraktivaarbetskraften, som ger mest utbyte till lägsta kostnad. Den offentligaarbetsförmedlingens uppgift bUr då att ta hand om de mest svårplacerade, somhar svårt att konkurrera på arbetsmarknaden. Detta kommer att medföra enförsvagning av den offentliga arbetsförmedlingen. Eftersom arbetsförmedlingen har en central roll i helaarbetsmarknadspolitiken, kommer också effekten av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna att försämras. Det är en utveckling som inte bara drabbar dearbetssökande, utan på litet även arbetsgivarna och företagen. En uppdelning av arbetsmarknaden i A- och B-lag stridermot våra grundläggande sysselsäftningspolitiska mål om allas rätt fill arbete,liksom mot idéerna bakom arbefsförmedlingslagen. Det var bl. a. för att stoppasegregeringen på arbetsmarknaden som mot privatarbetsförmedling kom fill. Den grundläggande tanken lag om arbetsförmedlingär att arbetsförmedlingen skall vara avgiftsfri och öppen för alla grupper påarbetsmarknaden. 1 detta ingick också att förhindra att de arbetssökandeotillbörligt utnyttjas av enskilda personer. Den som utfört ett arbete skallsjälv få hela ersättningen för arbetet och infe behöva avstå en del av lönenfill någon som förmedlar arbetet. Om ett ekonomiskt beroendeförhållande uppstårmellan den arbetssökande och förmedlaren finns risk för missbruk av olika slag. Etf viktigt tillägg fill arbefsförmedlingslagen gjordesockså 1942, där man uttryckligen angav att uthyrning av arbetstagare var attanse som arbetsförmedling om def huvudsakliga syftet var aft förmedla arbete. Arbefsförmedlingslagen avser således också aft förhindraskentransaktioner som ges karaktären av entreprenadförhållanden, när def iverkligheten är fråga om förmedling av arbetskraft. Def är därför viktigt attframhålla att uthyrning av arbetskraft står i strid med arbefsförmedlingslagen,vilket bl. a. har bekräftats av högsta domstolen 1973. Def står också i stridmed den som arbetsförmedlingslagen bygger på. Med den utveckling vi kan skönja på arbetsmarknaden kommerarbetsförmedlingen att ställas inför ökade krav både kvantitativt ochkvalitafivt. Det finns, som jag redan har antytt, klara tendenser fillökad utslagning och utesfängning från arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen måstedå med olika medel hjälpa arbetstagarna att ta de arbeten som finns, påverkaarbetsgivarnas utbud av arbetsplatser och påverka atfityder hos bådearbetsgivare och arbetstagare. av hög arbetslöshet ställerarbetsgivarna stora krav på arbetskraften och undviker att anställa handikappadeeller människor med andra arbetshinder. Nya grupper har tillkommit som arbetssökande. Grupper sominte har någon bestämd yrkesinriktning eller yrkeserfarenhet dominerar. Detgäller många kvinnor, invandrare och ungdomar. Arbetsmarknaden förändrar därmed arbetsförmedlingens sättatt arbeta. Förändringen går i riktning mot allt större krav på att direktmedverka till aft hjälpa individen till etf arbete som passar hans eller hennesförutsättningar. Arbetsförmedlingen har också fill uppgift att med olikamedel försöka påverka arbetsgivare och fackliga organisafioner att driva enanställnings-politik som är förenlig med de sysselsäftningspolitiska målen. Detgäller inte minst i jämsfälldhetsfrågorna. För att kunna uppfylla dessa målmåste arbetsförmedlingen kunna arbeta med hela arbetssökandesfrömmen. En privat arbetsförmedling har av naturliga skäl ingamöjligheter aft uppfylla dessa krav. Den kommer i stället att motverka deangivna målen i fråga om allas rätt till arbete. står därför i konflikt med dearbetsmarknadspolitiska målen. Med def anförda, herr falman, yrkar jag bifall fillutskottets hemställan. AnL 122BENGT WITTBOM (m): Jag hade egentligen infe tänkt begära någonreplik, men jag ser mig ändå efter inlägg föranledd att göradef. Jag vill göra uppmärksam på attbudgetunderskottet enligt regeringens senast framlagda finansplan är 90miljarder. Tidningsuppgifter kring budgetarbetet för kommande budgetår pekar påetf budgetunderskott 8 protokoll 1982/83:33 Nr 33 på 100-105 miljarder. Upplåningenför att täcka dessa underskott går Onsdagenden lavinartat snabbt. Räntekostnadernaser ut aft bli oss övermäktiga. 24november 1982 varje partis ansvar i riksdag, , att peka på möjligheter till besparingar och mer rationella sätt att arbeta inom statsförvaltningenoch den offentliga verksamheten. Vi måste redan nu sätta i gång ett omfattandebesparingsarbete, så att inte hamnar i samma situation som en del andraländer i världen, som står inför statsbankrutt. I det läget måste vi fråga oss:På vilket sätt kan vi inom arbetsmarknadspolitiken hjälpa till att spara? - sades def - väcker olika typer av motionerbara för att försöka åstadkomma privat arbetsförmedling i slutändan. Nej,, det gör vi inte. Vi lägger fram förslag för att försöka få igäng en grundlig och seriös diskussion om hur vi skall kunna finna nya formerför att klara en effektiv arbetsförmedling som kostar mindre pengar än vaddagens kostar. Pengar är nämligen något som har ont om, och det måsteäven en socialdemokrat ta hänsyn fill. AnL 123 (): Jag beklagar att socialdemokraterna stårtomhänta och inte kan ge något besked om hur det fortsatta arbetet med översynav arbefsförmedlingslagen skall bedrivas. Därför torde vi få aktualisera frågani annat sammanhang. Jag hade hoppats få ett svar från de socialdemokratiskaföreträdarna här i , men så tycks icke bli fallet. AnL 124 (): säger här att vi bör sparagenom aft satsa på privat arbetsförmedling. Låt mig bara erinra om hur man harförbättrat arbetsförmedlingen . Vi har fått , vi har fått obligatorisk platsanmälan och man har nyligeninom arbetsmarknadsverket avslutat en pilotufredning, vars syfte är attförbättra arbetsförmedlingen. Jag menar att man nu måste pröva de möjligheterna först.Låt personalen inom arbetsförmedlingen arbeta i lugn och ro, så tror jag att vihar möjligheter att verkligen förbättra arbetsförmedlingen, något som jagknappast tror blir fallet om vi satsar på ytterligare privat arbefsförmed-Ung. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (översyn av arbetsmarknadsmonopolet) Utskottets hemsfällan bifölls med229 röster mot 73 för reservafion 1 av m. fl. Mom. 2 och 3 (privatavgiftskrävande arbetsförmedling m. Utskottets hemsfällan med godkännandeav utskottets motivering bifölls med 229röster mot 73 för bifall till utskottets hemställan med godkännande av den ireservation 2 av m. fl. 4 (obligatorisk arbetsförmedling m. Utskoftets hemställan bifölls med 283 röster mot 17 förreservation 3 av . 31 § Gemensam nordisk arbetsmarknad Föredrogs arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /83:5 om gemensam nordisk arbetsmarknad. AnL 125RUNE (): Om man skall döma efterarbetsmarknadsutskottets betänkande är detta ärende infe så omfattande. Därförhar jag begärt ordet för att anföra några synpunkter på denna fråga. I de nordiska diskussionerna talar man ofta om frehörnpelare som grundval för nordiskt samarbete, nämligen 1955 årstrygghetskonvention, passöverenskommelse och 1954 årsarbefsmarknadsöverenskom-melse. Def är den senare överenskommelsen som vi nuskall besluta oss för att ersätta med en ny som föreligger i reviderad form. Jag har infe för avsikt att anföra några synpunkter påutskottets uttalande i betänkandet. Däremot önskar jag mot bakgrund av densynnerligen ingående behandling som frågan om revision av överenskommelsen harfått i och dess social- och miljöutskott framföra någrasynpunkter på den nordiska behandlingen. Först kort om bakgrunden fill överenskommelsens fillkomst.Genom en kungörelse frifogs danska, finska, isländska och norskamedborgare från tvånget aft söka tillstånd för arbete i . Vid andravärldskrigets slut hade ca 40 000 icke-svenska medborgare - de flesta nordbor -fått arbete utan krav på arbetstillstånd i . I prakfiken innebar dettaatt en "nordisk" arbetsmarknad hade etablerats i . Försökgjordes att utvidga befrielsen från arbetstillstånd till aft också gälla iDanmark och . Den överenskommelsen, som undertecknades ,kom dock bara att omfatta och . Så fortsatte arbetet. Nordiska parlamentariska kommitténför friare sariifärdsel m. m., tillsatt , förordade att passtvångetavskaffades för nordbor vid resa inom . Defta skedde , då en s. k.personell passunion infördes i . För icke-nordbor upprätthölls underytterligare kravet på passkontroll vid passering av nordiska gränser.Eftersom ingen passtämpel längre kunde berätta om fidpunkten för inresan tillett nordiskt grannland, blev det i praktiken omöjligt att upprätthålla kravet påarbetstillstånd. Nordiska parlamentariska kommittén föreslog därför aft engemensam nordisk arbetsmarknad skulle upprättas. antog enrekommendafion i saken vid den första sessionen . I början av juli 1954trädde överenskommelse om gemensam arbetsmarknad mellan Dan- mark,, och i kraft. anslöt sig ej då tillöverenskommelsen. Två begränsningar fanns i överenskommelsen; den gälldeinte för fria yrkesutövare och infe heller för yrkesgrupper för vilka särskildakrav på aukforisafion eller legitimation uppställdes. Främst inom sjukvårdenkom en rad yrkesutövare att gå miste om den fria arbetsmarknadens fördelar.Dessa olägenheter har avlägsnats genom att separata överenskommelser träffatsgrupp för gmpp. 1966 trädde överenskommelsen om arbetsmarknad för läkare ikraft, 1967 för tandläkare, 1970 för sjuksköterskor, 1971 för farmaceuter och1978 för sjukgymnaster. Därefter har arbetsmarknaden genom beslut utökatsfill 13 ytterligare yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården. Det har vi här iriksdagen tidigare ratificerat. Under de som överenskommelsen varit i krafthar den inte -före den nu aktuella revisionen - reviderats på någon punkt.Kompletterande bilaterala avtal har dock ingåtts mellan och . Denordiska länderna har också antagit riktlinjer för arbetsförmedlingssamarbefeti . Sedan överenskommelsen ingicks har snart över en miljonmänniskor flyttat mellan de nordiska länderna. Av den totala nordiskaflyffningsrörel-sen har bestått av finländarnas flyttning mellanFinland och . och andel av den totala nordiska flyftningsrörel-senhar varit rätt blygsam. Frågan om en revision av överenskommelsen aktualiseradesredan 1974 inom Nordiska arbetsmarknadsutskottet. Någon revision kom då intetill stånd, men frågan fogs på nytt upp vid rådets session 1979. Från finländsksida önskades en ajournering av arbefsmarknadsöverenskommelse. Detunderströks särskilt att någon uppsägning av avtalet inte var aktuell. Frånfinländsk sida var man däremot av den uppfattningen att infogandet av ensocial- och flyftningssäkerhetsklausul skulle kunna minska olägenheterna avutvandring och flyffningsrörelser på det individuella planet.