prot · G60952 · 1982-12-31 00:00:00 — Alternativet fill en devalveringhade varit - def sade jag - en kraftig räntehöjning, som då hade blivit knäckenför den svenska industrin. Vi hade bara det valet: antingen en kraftigdevalvering som klarar sysselsättningen eller en nedskärning och enräntehöjning som vore ett verkligt slag mot den svenska industrin. 1 just det exempel som jag nämnde refererade jag till debedömningar som man inom Sågverks- o. trävaruexporfföreningen själv gör, atfman tror aft läget kommer aft förbättras efter devalveringen ytterligare under1983 - som man säger - trots att man bedömer aft den allmännakonjunkturutvecklingen kommer att bli svag. I alla de inlägg som har gjorts av de borgerligarepresentanterna i den här replikvändan har det saknats etf element, ett svarpå min fråga. Def som var nödvändigt för er , nedskärningar i denoffentliga sektorn på 12 resp. 25 miljarder, skulle preciseras . ärdet december och den sista debatt som vi har här i innan vi slutarför . Var skall ni skära ner era 12 resp. 25 miljarder? Var finns denkonkreta borgerliga politiken? Det ni talar om är allmänna filosofier. Niredovisar i mofioner och reservationer inga konkreta medel för en alternafiv politiktill den som den socialdemokratiska regeringen för. Särskilt utpräglat är dettanär def gäller mittenpartierna, som t. o. m. hamnar på etf klarf högrebudgetunderskott än regeringen gör - och ändå kritiserar regeringen för att denskulle vara släpphänt när det gäller budgetunderskottet. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 62LARS () replik: påstod i sitt huvudanförande -och han återkom till det i sin replik - atf vi moderater skulle ha förordatutgiftsnedskärningar på 25 miljarder och att dessa skulle preciseras i oktober.Det är fel på båda punkterna. Det vi har sagt är aft vi för att uppnå våra målbeträffande bytesbalans och budgetunderskott behöver skära ner de offenfiigastatliga utgifterna med 25 miljarder till 1985. För /84 skullenedskärningen vara 12 miljarder, vilket vi, och folkparfiet var enigaom i sista beslut . Det har aldrig varit aktuellt attförelägga sådana förslag förrän , i budgetpropositioneneller - om vi olyckligtvis infe skulle sitta i regeringen - i anslutningdärfill. Det är ju då förslagen för /84 presenteras. Förinnevarande budgetår har vi sparat färdigt - infe så mycket som vi moderaterhade önskat, men det var så långt vi nådde före budgetårefs inledning . Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Möjligheternaaft göra de besparingarna har och socialdemokraterna nyssavskaffat. De har alltså försaft oss fillbaka i fiden. Jag skall kanske inte uppehålla mig vid de direkta misstagsom gjort , för han är ju rätt ny som debattör på detekonomisk-politiska området. Han är mer hemmastadd på det internationellaområdet. När det gäller def kan vi konstatera att han i svepande ordalagfördömde vad han kallade högerpolitik ute i världen. Jag läste något ganska intressant , nämligen enintervju med den nye socialdemokratiske finansministern i . Han bekändesig till monefarismen. Def kan inte gärna förklaras av att den polifiken skulleså grundligt ha misslyckats som vill göra gällande. berörde också krisen i det internationellabetalningssystemet, och def är ju bra att han intresserar sig för den sortenspåtagliga problem i Lafinamerika och på andra håll. Men det kan då vara värtatt begrunda det förhållandet, aft def går mycket dåligt i öststater, prägladeav socialistisk planhushållning. Def går dåligt i de som anammatsocialismen. Men det finns som det går bra för, sådana som bygger påmarknadsekonomin. AnL 63NILS ÅSLING (c) replik: säger atf vi var medansvarigaför kostnadsexplosionen 1975-1976, och def är klarf atf vi var det. Def var ensocialdemokratisk regering då. Jag var visserligen finansutskottets ordförande,och det är naturligtvis en mycket betydelsefull position, , mendef är ändå regeringen som har ansvaret. Den gången hade finansutskottet enmycket begränsad möjlighet att påverka t. ex. avtalsrörelsen eller över huvudtaget den atmosfär i vilken kostnadsläget litvecklades. Men jag skall gärna erkänna att jag tycker atf denpolifiken var felakfig även i def avseende där vi medverkade till den.Historien visar aft överbryggningspolitiken var olycklig. Def erkännandet måsteman kunna göra, om man med allvar vill gripa sig an med dagens problem och intestanna vid def som har varit. säger också att mittenparfiernasbudgetunderskott är ännu större än regeringens. Detta är fel! måste faktisktfinansutskottets ordförande ställa upp fill bevis, för def argumentet har vihört ett otal gånger vid def här laget, både här i kammaren och vidfinansutskottets bord. På vad grundar defta? Han hänvisar bl. a.till föregivna utgifter i Stafsförefagsgruppen och i Svenska Varv, som vi integodkänner. Det finns ingen anledning aft driva en sä expansiv utgiffspolifiknär det gäller de statliga företagen som regeringen avser aft göra. Vi sägernej till de 8. 9 eller 10 miljarder som regeringen skall ösa över företagen.Def finns ingen anledning atf handskas på det sättet med statens pengar. Bevisa, , hur det står till medbudgetunderskotten! Vi kommer självfallet att presentera våra alternafiv, närregeringen har lagt fram sin budgetproposition. MatsHellström tog upp en fråga som jag även tidigare hört beröra.Han sade att utvecklingen i skogslänen - och då riktade han sig speciellt fillmig- har varit sämre än i landet i övrigt. Det är fel. Relafivt sett harminskningen av industrisysselsätfningen varit mindre i skogslänen än i landet iövrigt. Jag skulle t. o. m. kunna säga aft detta är ett bevis för attregionalpolitiken trots allt, trots besvärliga industrikonjunkfurer, varitrelativt framgångsrik . Men vi bedrev naturligtvis en aktivdecenfraliseringspolitik. Vi kan ju inte godkänna den koncentrafion som ni härbedriver och som , i de yttersta av , leder fill atf det omdiskuteradeenergiverket hamnar i . Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Under detta anförande övertog tredje vice falmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 64ROLF WIRTEN (fp) replik: Till vill jag säga, när hanefterlyser en kursomläggning i den ekonomiska politiken, att den faktiskt redanhar skett. Jag redovisade just hur allt pekade snett när vi startade . Nuhar vi fåft en anpassning av kostnaderna till vad intäkterna orkar bära. Det ärklarf bättre i defta hänseende än när vi startade def här mycket jobbigaåterställningsar-betef. är def fråga om att få fortsätta att både arbeta ochspara sig ur krisen. Det är i det sammanhanget som helt bortserfrån vad som har hänt . Jag påpekade i går att vi ändå, från deregeringar som har haft ansvar års val, har lagt fram förslag om20 miljarder kronor -och fåft igenom dessa förslag i . En 10-procentigmoms - eller mer än så - skulle till för att klara de större kostnaderKjell-Olof hade haft atf hantera i budgetarbetet här , om viinte hade vidtagit dessa åtgärder. Här har skett en klar kursomläggning, ochfrågan är om vill medverka fill att hålla fast vid den nyakursen, eller om vi återigen skall gå tillbaka till den lättsinnets politik somfördes fram fill 1976, då man bara lät utgifterna växa vidare trots att maninte hade tänkt igenom hur reformer skulle finansieras längre fram. har pekat på att septemberpakefet 1981 gaven viktig puff till sågverksindustrin. Det är naturligtvis alldeles fel aftpåstå atf det som har hänt har påverkat den sektorn. Vi har haftvalutaflödet under kontroll . Valutareserven har legat stabil, ochändå harvi kunnat sänka räntan . Får jag påminna om attsocialdemokraterna under det här skedet också har velat - i varje fallopinionsmässigt - sänka räntan ytterligare, med de konsekvenser det i så fallhade kunnat få på valutaflödet. Vi har med - det medger jag - vissa åtstramningar ändåhaft läget under kontroll och undvikit spekulation mot kronan. Spekulationernakom i och med de mycket generösa vallöftena från den socialdemokrafiskaoppositionen. När det började bli klart aft de kanske också skulle bli etfregeringsalternativ framöver - ja, då sprack alla fördämningar. 6 prolokoU 1982/83:52-53 Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 65HANS i (vpk) replik: Herr falman! Jodå, ,visst är det ett svenskt problem också i en internationell jämförelse. Mendelvis ligger förklaringen längre tillbaka i tiden. Vi hade ju guldår efterandra världskriget och stod färdiga med industrianläggningar. När andra byggerupp så blir anläggningarna modernare, och även i kapitalistisk tävlan har vialltså halkat efter. Men det beror också på aft svensk kapitalism i dagtenderar aft investera alltmer utomlands, företrädesvis i länder som liggerföre i denna internationella kapitalistiska tävlan. Det faktum att vihalkar efter kan ha ett samband med ökade utlandsinvesteringar från kapitalet idet här landet. Jag tror att def är farligt aft alltför mycket fastna ifilltron till en starkt exportledd tillväxt, aft tro att man skall kunna byggavägen ut ur krisen på en internationell konjunkturuppgång. Jag tror atf vi äröverens om att def kommer att dröja mycket länge innan vi får se någonkonjunkturuppgång av det gamla slaget, om ens . När def gäller atf styra om investeringarna tillhemmafronten, atf skapa produktion för social nytta, att skapa dearbetstillfällen som måste fill för aft lösa upp den ekonomiska kniptången ivårt land, är makten över investeringarna, över hur pengarna används, mycketvikfig. Allt detta har vi tagit upp i vår mofion i anledning av denna vad jagvill kalla minibudget, som regeringen har lagt fram. AnL 66MATS () replik: Jag vill börja med att ta upp . När det gäller skogslänen är def väl belagt i den offenfiigastatistiken att det förhåller sig så som jag har sagt - att andelen avbefolkningstillväxten ökade och att den minskat sedan dess.Också antalet industrisysselsatta har ökat och sedan gått ned. Men när det gäller den andra frågan, , omcenterns budgetunderskott, går def mycket väl att belägga - och är belagt iutskotfet - att resp. kommer fill ett minus på 7,2 resp.7,0 i förhållande till regeringens 6,2 miljarder. Def beror på att man infeställer upp med full finansiering, så som regeringen gör, fördearbetsmarknadspolifiska åtgärder och investeringsplaner som man yrkar bifalltill. Man kan infe i detta sammanhang dra in statliga företag,som tas upp i en annan motion som bl. a. handlar om att fördela kostnadernaolika över åren. Def framgår tydligt av folkpartimofionen, som ligger fillgrund för en med gemensam reservation, att man vad gäller avseratt ge pengar och sedan återkomma med mer pengar. Det är alltsåfråga omen omfördelning tidsmässigt, som inte kan ta ned ert budgetunderskott . Det är en helt ologisk beräkning, som inte håller. tog upp frågan om besparingarna på 12miljarder och 25 miljarder - och det är en kärnfråga.Thorbjörn sade i valrörelsen uttryckligen aft han skulle lämna besked ioktober, eftersom det ansågs vara en angelägen och viktig fråga. Något beskedom de 12 miljarderna har infe kommit. Och naturligtvis är det opposifionens rättighetatt återkomma , om man hellre då vill redovisa var de 12 miljardernaskall skäras bort. Det skall bli mycket intressant för oss atf få tadel av var , och tar dessa 12 miljarder. Men omman gör anspråk på rätten atf hårt döma ut regeringens väl redovisadeekonomiska politik - utan aft själv ha alternativ, utan att själv anvisa medeltill en annan politik - står man, det upprepar jag, utomordentligt tomhänt. hänvisar till den internationellafinanskrisen. Han säger att det går bra i med marknadsekonomi. Dettorde vara så att , och är utpräglade marknadsekonomier.Det torde också vara så att det är några av de länder som de internationellabankerna är mest oroade för när def gäller den ekonomiska utvecklingen. : Finanskrisen, de finansiella problemen, gällertyvärr inte bara -som sade - . är, jag upprepardet, näst störst i världen per capita som låntagare på obligationsmarknaden.Och det är den borgerliga regeringen som har utformat den polifik som har lettfram fill denna utveckling. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 67Ekonomi- och budgetministern : Def allt överskuggande problemet ivästvärldens ekonomier är bristen på arbete. Allt tal ombudgetunderskott, bytesbalansunderskott och utlandsskulder kan inte dölja detfaktum att det som skulle kunna kallas sysselsätfningsunderskotfef är det storaproblemet, det som kastar sin slagskugga över människornas framtid. Betydelsen och konsekvenserna av detta ser vi runt omkringoss . Häromkvällen visade t. ex. i ett reportage från detkonservativt styrda hur en stor del av den permanent arbetslösaungdomen i nu omformar sig till en hopplöshetens ochhusockupationernas armé. Som ett slags modernt trasproletariat håller de nu påatt hamna helt utanför samhället. Samma utveckling har vi kunnat studera ocksåi storstäderna i , i och i . Mitt i det moderna välfärdssamhället växer det alltså uppen generation där många redan från början känner sig utestängda från det civilasamhället, inte kan hoppas på något jobb, känner sig svikna och bedragna ochföljakfiigen kan komma att bli ett läftfångat byte för allsköns våldsamma ochextrema frälsningsläror bäde till höger och till vänster. Den här utvecklingen har vi ännu bara sett antydningartill i vårt land. Men vi skall infe blunda för risken att även kankomma atf drabbas. Den dramafiska uppgången av arbetslösheten - och då framförallt bland ungdomar - som ägt rum bäddar förutomordentligt starka sociala spänningar i framfiden, om vi inte lyckas brytautvecklingen. Def är mot den bakgrunden vi diskuterar den ekonomiskapolitiken här . Def är mot den bakgrunden vi skall bedöma de olikaalternativ som står mot varandra här i . Hur väl förmår de att brytaden långvariga nedgången i svensk ekonomi? Vissa ekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Regeringens alternativ har presenterats i den"krisproposition", som behandlas. Därmed läggs politiken om,bort från den arbetslöshetsskapande åtstramningspolifik som dominerat under desenaste åren, fill förmån för en politik som ger svängrum åt produktion,sysselsättning och investeringar. Huvudkomponenternai den politiken är följande; För def första gäller det att åstadkomma en vridning avefterfrågan bort från utländska produkter till varor som är tillverkade iSverige. Genom den devalvering på som genomfördes skapasförutsättningar för en så stor förstärkning av konkurrenskraften att detsvenska näringslivet, även vid den ytferiigt svaga fillväxt av världsmarknadensom kan befaras, kommer atf mötas av en ökad efterfrågan på sina produkter. Man kan uppnå två fördelar med en devalvering. Denförbättrar vår bytesbalans genom atf göra exporten billigare och importendyrare. Därigenom kan svenska varor återta en del av de marknadsandelar de harförlorat , såväl på exportmarknaderna som här hemma.Devalveringen gör def också möjligt att åstadkomma en sådan förbättring avbytesbalansen utan atf den totala efterfrågan som riktas mot svensk produkfiondämpas. Och detta är utomordentligt viktigt, eftersom det vikfigaste hindretför en invesferingsuppgång i def svenska näringslivet - enligt vad bl. a.statens industriverk redovisat i sin höstrapport - är den svaga ochinsfabila utvecklingen av efterfrågan. Men förutsättningen för att nedskrivningen av kronan skallge bestående positiva effekter på konkurrenskraften - och därmed på produktion,investeringar och sysselsättning - är att den infe åtföljs av en våg av kompensationskrav,som äter upp de positiva effekterna genom nya pris- och kostnadsökningar. Defär också nödvändigt att företagen använder devalveringsvinsterna till aftförstärka sin konkurrenskraft och inte till kortsiktiga vinstdispositioner sombara gynnar aktieägarna. För aft undvika detta innehåller regeringens krisplan somandra punkt en rad fördelningspolifiska åtgärder, som skall göra det möjligtatf fördela krispolitikens bördor efter bärkraft. Vi försöker både mildrabördorna för de grupper som har def svårast och säkerställa att de välbärgademedborgarna ställer upp efter förmåga. När det gäller stödet till de utsattagrupperna kan jag nämna höjningen av barnbidragen, speciellt då tillflerbarnsfamiljerna, höjningen av vissa studiebidrag, bostadsbidrag ochlivsmedelssubventioner, de fortsatta marginalskatfesänkningarna inomskatteomläggningens ram, den extra sänkningen av inkomstskaften för de bredalöntagargrupperna, def faktum atf fackföreningsavgiffen till viss del görsavdragsgill - och atf våra fyra vallöften om att bevara de socialatrygghetssystem som har byggts upp under arbetarrörelsens ledning nu infrias. Men fördelningspolitiken innehåller också en rad åtgärderför att få de resurssfarka atf ställa upp efter bärkraft. Begränsningen av avdragsrätfeni inkomstskaften fullföljs, förmögenhets-, arvs- och gåvoskaften skärps, vissaskattelättnader som har beviljats aktieägarna kommer att avskaffas,punktskatter tas ut på en del umbärliga varor och en utdelningsskatf skallhindra den nödvändiga vinsfuppgången från atf ytterligare förstärka koncentrationenav makt och ägande i näringslivet. Med hjälp av alla dessa åtgärder räknar vi med aft ha lagtgrunden för en snabb och återhållsam avtalsrörelse - och detta utanatt ha använt oss av hot och diktat, något som inte var helt främmande för våraföregångare i regeringen. Men även om devalveringen på def sättet leder fill enbestående förbättring av konkurrenskraften, kommer def att ta tid innan den gerutslag i ökad produkfion och stigande sysselsättning. vet vi att vistår inför ett svårt vinterhalvår med risk för kraftigt stigande arbetslöshet.Regeringen lägger därför också, för det tredje, fram etf mycket omfattandearbetsmarknadspolifiskt program för att lindra de akuta svårigheterna. Definnehåller nya anslag för arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeten ochsärskilt till ungdomen riktade insatser. AMS ges ökade resurser tillbrisfyrkesutbildning för aft förebygga flaskhalsproblem inom industrin vid enkommande uppgång. Dessutom sätts speciella åtgärder in för att lindra de mycketsvåra sysselsättningsproblemen i . Men vi lägger också, slutligen och för det fjärde, fram enräd förslag som syftar till atf direkt stimulera investeringarna både i detprivata näringslivet och inom den offentliga sektorn. Det kommer, som jagsade,att ta tid- minst ett är - innan devalveringen ger utslag i ökade investeringarinom den konkurrensutsafta sektorn. Kapacifetsutnyftjandef är så lågt ochosäkerheten om framtiden i många fall sä stor att företagen antagligen kommeratf vänta i det längsta med att satsa på aft öka sin kapacitet. För atf snabba på invesferingsuppgången förlänger vi nufrisläppen av investeringsfonderna och investeringsavdragen. Dessutom skall enobligatorisk avsättning av vinster göras fill särskildainvesteringsfonder. Vi startar också ett rejält offentligt investeringsprogramsom har etf fyrfaldigt syfte. För det första skall det bidra till att minskaoljeimporten, bl. a. genom en kraftig utbyggnad av fjärrvärmenätet och ensatsning på torveldning. För def andra skall def understödja industrinskommande expansion genom att bygga ut och modernisera def som kallas förinfrastrukturen, bl. a. via förbättrat vägunderhåll, upprustning av SJ ochmodernisering av telenätet. För det tredje skall programmet försöka hejdautslagningen av vissa vikfiga branscher, framför allt på byggnadsområdet. Fördet fjärde skall def bidra till atf klara de akuta sysselsättningsproblemen. Avsikten är infe aft investeringsstödet skall rinna i vägfill ett antal förlustföretag. Den industripolifiska akutmottagningen harstängts. Devalveringen.har skapat förutsättningar för atf detsvenska.näringslivet på egna ben skall kunna ta sig ur de rådandesvårigheterna. Regeringen tänker därför också minska inslaget avstatssubventioner i industripolitiken. Detta är alltså vår ekonomisk-polifiska plan. De fyrakomponenterna är, för att sammanfatta, en kraftig konkurrensförstärkning, enrättvis fördelningspolitik, kraftfulla investeringssfimulanser och enomfattande insats i arbetsmarknadspolitiken. Det kan kallas för etfproduktionsexpansivt alternativ. Vi väljer att stimulera industriproduktion ochinvesteringar Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) samtidigtsom vi strävar efter att så rättvist som möjligt fördela de bördor i form avsänkt privat konsumtion som detta i det första skedet måste medföra. Jag vill betona att det är fråga om en helhetspolitik, därde olika inslagen hänger ihop, stödjer och förutsätter varandra. Därför kan viockså säga att vår politik utgör en "tredje väg" mellan de bådaalternativ som annars har dominerat debatten och polifiken, både i ochutomlands. Med viss förenkling kan de båda alternativen kallas"åtstramningsalter-nafivet" resp. "expansionsalfernativet". Den renodlade expansionspolitiken syftar fill att genomstimulanser till inhemsk efterfrågan, och då framför allt till den stora delenav denna efterfrågan, dvs. den privata konsumtionen, åstadkomma ökat kapacitetsutnyttjandeoch full sysselsättning. Problemet är att den för med sig risk förökad inflafion och med stor säkerhet försämrad bytesbalans - i synnerhet omkonkurrenskraften i utgångsläget är svag. Får vi en högre prissfegringstakt,försvagar det konkurrenskraften ytterligare, och därmed kommer på siktproduktion och sysselsättningsläge tvärtom att försämras. Den prioritering avkampen mot arbetslösheten som ligger i denna strategi, där man expanderar påalla områden, gäller således i själva verket bara på kort sikt. 1 åfstramningsalternafivet, å andra sidan, eftersätter mansysselsättningen också pä kort sikt. Genom en politik som beskär efterfrågantvingar man fram en nedpressning av reallönerna. Praktiken visar att def oftasttar vägen över en ökad arbetslöshet. I teorin skall det medföra en strukturellanpassning av industrin och konkurrenskraftiga lönekostnader - vilket på siktfillåfer en ökad sysselsättning igen. Men alla erfarenheter visar att denna strategi är behäftadmed en rad svära problem. Framför allt gäller aft den arbetslöshet och denutslagning av kapital som blir nödvändig leder filletf stort slöseri med resurser. Erfarenheterna visar också att detta slöserimed resurser både måste vara mycket omfattande och måste pågå under lång fidför aft ge den avsedda nedåtpressande effekten på löner och priser. Menallvarligast är atf det inte finns några som helst garantier för att arbetslösheten,då den eventuellt fill sist har lyckats pressa ned inflationstakten, på nyftkan fås aft återvända till sin ursprungliga, lägre nivå. Risken är stor atfarbetslösheten permanentas på en högre nivå. Det är precis vad som harinträffat i en rad länder i och i , där denna politik harbedrivits. ser vi den i form av ungdomsufslagning och sociala spänningar,som jag talade om i början. Def vi nu presenterar är enligt vår mening en väl avvägdblandning av offensiva och strama inslag i politiken. Defta syftar till attavhjälpa obalanserna i ekonomin, som vi håller uppe sysselsättningenoch skyddar välfärdsstaten. Vad kan man då säga om de alternativ till detta somoppositionspartierna till äventyrs nu lägger fram? Skulle de klara aft brytadenna utveckling? det någonväg mellan den sterila åtstramningen och den ansvarslösakonsumtionsstimulansen? Tyvärr måste man svara nej på båda punkterna. Och detgäller både för och för mittpartierna och även för kommunisterna. står, som vanligt, i en klass för sig. De harlyckats atf säga nej fill samtliga förslag som regeringen lägger fram - utomdet utökade stödet fill flerbarnsfamiljerna. Någon devalvering var tydligeninte nödvändig. sade även nu att kronan i själva verket baravara mycket litet övervärderad, , och aft det därför infe varnågra som helst problem att gå vidare utan att göra några justeringar avkronans yttre värde. Först och främst måste man fråga sig: Qm nu kronan var istort sett rätt värderad, varför hade inte någon återhämtning skett iindustrin? Varför låg bytesbalansunderskoftef kvar på sin höga nivå? Varförfortsatte indusfrisysselsättningen aft minska?