prot · G609150 · 1982-12-31 00:00:00 — Det har blivit en regel att vi hålleren debatt om tekopolitiken. hettar det till, ibland är det litetlugnare, och årets debatt är väl litet grand mittemellan. Men den här debatten skiljer sig från de tidigaredebatterna, som både jag och bl. har deltagit i, i det avseendetatt vi nu har ett förslag som ger hopp för framtiden för denna så hårt prövadenäringsgren. hanterar vi nu ett förslag somär framåtsyftande och ger chans till stabilitet i produktionen för årenframöver. Vi har först och främst fått en klar och förpliktandemålsättning inom tekopolitiken. Regering och riksdag tar ansvaret för att 30 %av det svenska Åtgärder för tekoindustrin, m. rn. folketsbehov av tekoprodukter skall komma från den svenska industrin. Under denborgerliga regeringsperioden talade man om dessa , men i den formen att detvar en diffus riktpunkt utan några egentliga förpliktelser. är måletfixerat, och hjälpmedlen för att nå det är angivna i utskottsbetänkandet. Förslagen innebär selektivt och generellt statsstöd tilltekoindustrin till förbättringar i fråga om rationaliseringen, mekaniseringenoch strukturåtgärderna samt stöd till förstärkt marknadsföring pä exportsidanoch på hemmamarknaden. Det är ett selektivt stöd för att stärka branschenskonkurrenskraft och därmed ett stöd med sikte på vad utvecklingen kräver. Detkompletteras också med äldrestödet. De medel som föreslås brukas för att uppnå målet stämmer iallt väsentligt med de förslag som socialdemokraterna under de år vi drogs medden borgerliga dominansen i och med den borgerliga regeringenförgäves försökte predika och fä anslutning till. Gränsskyddet mot lågprisländernas import spelar enligt minmening en alldeles avgörande roll. Att priskonkurrera med lågprisimport fränländer där daglönen för en arbetare motsvarar en halv timlön för motsvarandeanställd i vårt land, är självfallet i längden en omöjlig uppgift. Jag har lagtmärke till att både moderater och folkpartister i reservationen - sedan manfunderat över detta - för att försvara sin negativa inställning med avseende påatt skydda sig mot denna lågprisimport säger; Om man skärper kontrollen styrman över importen till EG- och EFTA-länderna, och då gäller frihandelsreglerna,varför import frän dessa länder inte kan förhindras. Jag vågar nog säga, fru talman, att läget faktisktär annorlunda. Genom att haft en betydligt lugnare löneutveckling änövriga , framför allt , har vi nu en lönekostnadper producerad enhet - och det är det avgörande - som passerats av en hel delav våra konkurrentländer i . Detta är räknat efter dagens kurs ochsåledes efter den svenska devalveringen, som även i det här avseendet får enför svensk tekoindustri och svensk industri i allmänhet mycket välgörandeverkan. De ekonomiska tidskrifterna har uppmärksammat detta. Jagläser dem av gammal vana, och jag har konstaterat att det finns ett mycketintressant problem som har präglat dessa tidskrifters kommentarer . Om man ser på utvecklingen för de reala timlönerna inomtillverkningsindustrin under det senaste , kan man bl. a. konstateraatt utvecklingen bland alla 14 nationer gått långsammast i -vihar den lägsta löneutvecklingstakten. Och vad jag tycker är ännu mer intressantär - när man avläser denna statistik - att de totala arbetskostnaderna pertimme och producerad enhet blev högre än i i , ,, , , , och . Det betyder- jag vill säga det med anledning av de moderata och folkpartistiska inläggensom vi har avlyssnat här - att situationen är annorlunda. Det är intelika lätt att skyffla över lågprisimporten på OECD-, EG- och EFTA-länder, utanvad vi har att räkna med som den svåra och besvärande konkurrensen är faktiskt alltjämt importen frånlågprisländerna. Det är den vi har att frukta. Vi har stått med mer öppna dörrar än någon annan nation ivästvärlden med påföljden att vi har en så låg självförsörjningsandel somhär har åberopats, dvs. av värt klädbehov, och vi harfått se en reduktion av antalet anställda till hälften . Jag menar att vi inte behöver känna samvetskval för enbegränsning av lågprisimporten. Vi har en import av det här slaget som perinvånare är både två och större än vad motsvarande import är iövriga industrina-fioner i , i och i . Vår utrikeshandelsminister , som jag medglädje ser här i kammaren , besvarade en interpellation omimporten av tekoprodukter. konstaterade då, med hjälp av denstatistik som för honom var tillgänglig, att har en klädimport fränlågprisländerna pä per capita. Motsvarande import för EG-nationernaär per capita och för per capita. Vi har dessutom delägsta tullarna bland industrinationerna när det gäller tekoprodukterna. Detta är det faktiska statistiska innehållet i vårtförhällande gentemot dessa lågprisländer. Skall vi komma till rätta medproblemet måste vi stärka vårt gränsskydd. har vi inom multifiberavtaletsram träffat uppgörelse med 16 lågprisländer om en till kvantiteten bestämd import. Vi är medvetna om att nya lågprisländer under resans gångmåhända aktualiseras som exportörer. Villiga importörer finns det ju alltid.Dessa nya lågprisländer är inte bundna av begränsningsavtal. Det aktualiserarett speciellt problem. Eftersom flera av oppositionens deltagare i debatten harfrågat varför vi accepterar multifiberavtalet, varför vi inte går rakt päglobalkvoten, vill jag säga, vilket har framkommit i debatten, att dettamultifiberavtal träffades under den tidigare borgerliga regeringen. Det innebärnaturligtvis vissa svårigheter att göra rent bord med denna internationellaöverenskommelse och springa över till ett helt nytt system. Vi får acceptera deavtal ni har skrivit under, men det bör kanske vara en tankeställare för er närni börjar invända mot socialdemokratin att den sitter bunden av detmultifiberavtal som ni träffade innan densocialdemokratiska regeringen trädde till. Det uppstår alldeles speciella problem med de här nyanationerna som vi ännu inte har träffat några bilaterala avtal med. Problemenkan mötas med att vi importerar inom ramen för en pä förhand bestämdglobalkvot. En socialdemokratisk motion ställer detta krav, ochutskottet svarar att om det flyter in lågprisimport helt okontrollerat genom denhär öppna dörren till förfång för oss och med risk för att begränsningensgrundtanke spolieras, dä "förutsätter utskottet att regeringen tarinitiativ till erforderliga åtgärder". Jag skulle gärna ha sett en hårdare skrivning fränutskottets sida, och jag skall förklara det pä följande sätt: Enligt minmening bör ett lågprisland, där det inte finns ett bilateralt avtal Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. med , i sedvanlig ordning begära förhandling förfastställande av kvantiteten i ett sådant avtal. Först därefter bör importtillåtas. Då vi nu skall ha en ursprungsmärkning av importvarorna innan deskall ut i handeln, kan jag inte se några praktiska hinder för att kräva ettbilateralt avtal som villkor för det land frän vilket vi godtar import. Genomursprungsmärkningen har vi ju kontroll över exportländerna. Jag uttalar förhoppningen att regeringen utan dröjsmålstänger den här öppna dörren, som kan vara besvärande. Vi har gamla exempel pådet. Jag minns att jag har stått här i talarstolen och beskrivit den enormtsnabbt svällande importen från , där vi inte hadenågot bilateralt begränsningsavtal. Vi skall stå öppna för sådana avtal, ävenför nya nationer, men det är rimligt att de begär att få ett sådant avtal,innan de slussar ut sin lågprisimport över vårt land. Detta är också, menar jag,en fråga om moral gentemot de andra lågprisländerna, som vi redan har träffatavtal med. De bör följaktligen ha rätt att kräva att några nya konkurrenterinte kommer in utan vidare med mindre än att de i vanlig ordning seriöst harprövats. Som generellt stöd spelar äldrestödet den avgöranderollen, och när det infördes gavs det karaktären av ett övergångsstöd. Jag villunderstryka det, eftersom det inte har sagts tidigare i debatten.Utskottsmajoriteten har enat sig om en försiktig reduktion av stödet under entreårsperiod från nuvarande till . Utskottet räknar med attreduceringstakten skall korrespondera med förväntade förbättringar isysselsättningsläget och effekten av devalveringen. Förhoppningsvis kanutskottet få rätt på den punkten, och även förstärkningen av det selektivastödet bör vägas in i bilden när vi bedömer takten i reduktionen och detta attvi över huvud taget har gett oss på att reducera det s. k. äldrestödet. Något som klart diskriminerar den svenska produktionen ijämförelse med importen är det procentuella påslaget i handeln. Man kan medstarka skäl fråga sig varför en handlare skall ha dubbelt så stor avans ikronor räknat för att lyfta en svensktillverkad vara över disken i jämförelsemed påslaget pä importvaran. Vi har under mänga är påtalat detta förhällandeutan att det har föranlett någon ändring. Det går inte att i längden fortsätta med det nuvarandeprissättningssystemet. De eventuella försök som har gjorts för att korrigeradetta, genom förhandlingar mellan handeln och priskontrollnämnden, harsorgligen misslyckats. Även om utskottet inte självt vidtar åtgärder pä området,utgår utskottet från att regeringen tar erforderliga initiativ sä det helaordnar upp sig inom rimlig tid. Enligt min mening blir det nog nödvändigt medett konkret ingripande, i sista hand baserat på ett författningsmässigtfastlagt åläggande, om vi skall få någon ändring. Jag hoppas att regeringenuppfattar utskottets försiktiga skrivning som en klar hemställan och rekommendationom att åtgärder här måste vidtas. Frågan om ett saneringsbolag med statlig auktorisation harav och till varit uppe i debatten . Det fanns med i våra gamlamotioner. får nu beskedom att ett sådant organ skall inrättas inom ramen för industriverketsadministration. Jag uttalar min tillfredsställelse därmed, men jag vill gärnaunderstryka att verksamheten måste utrustas med en sådan personalkompetens ochsådana ekonomiska medel att uppgiften verkligen kan fullgöras. För att vi skall uppnå den 30-procentigaförsörjningsgraden måste kontrollen vid gränserna med avseende pälågprisimporten upprätthållas. Jag har understrukit detta. Till detta hör enskärpning av licenskontrollen och hemtagningssystemet. Vi är underkunniga omatt här föreligger stora brister. Detta har påtalats och redovisats av SylviaPettersson, och jag har en känsla av att ytterligare talare i debatten kommeratt ägna sig åt dessa frågor, varför jag inte skall ta upp tiden med attnärmare utveckla dem. Jag skall sluta med att nämna vad som sägs om överträdelseav bestämmelserna, nämligen att regeringen överväger utformningen avsanktionsbestämmelser. Jag utgår från att dessa överväganden också omsätts ihandling. Det finns ingen ursäkt för och ingen förklaring till det ganskaogenerade fusk som har begåtts i det avseende som jag nu talar om. i är träder ju lagen om ursprungsmärkning ikraft, dock i den formen att märkningen skall vara verkställd dä varan säljstill kunden. Det hänger således helt pä kunden, om han eller hon är medveten omatt ursprungsnamnet bör kontrolleras före köpet. Bryr sig kunden om detta, dåär ursprungsmärkningen som den skall vara. Bryr sig kunden inte om det, har juursprungsmärkningen egentligen inte något större värde. Om kunden köper och ärlikgiltig för var varan har producerats, så är det mycket av ett slag i luften,och man ödelägger dä märkningstvänget just när varan möter kunden oeh viceversa. Vill man ha ursprungsmärkningen effektiv, måste den ske vid gränsen ochkontrolleras av tullmyndigheten. Jag utgår ifrån att det blir nödvändigt attgöra den omläggningen relativt snabbt - vi startar ju medursprungsmärkning enligt det system som införde. Vi får väl provadet , men jag har en bestämd känsla av att det blir nödvändigt atträtt snart göra om detta. Allra sist kanske ett ord om Eiser. Företaget är föremålför rekonstruktion och har fått en ny verksledning. Statsföretag har att leda arbetetmed sikte på att de olika enheterna blir självbärande och vinstgivande. Det ären riktig ambition, oeh det är möjligt att en större grad av eget ansvar ochsjälvständighet hos de skilda enheterna kan bidra till den målsättningen. Deolika uppfattningarna om s. k. privatisering av dotterföretagen, bl. a.framförda i en del borgerliga motioner med rätt stor entusiasm, ser jag för inga motiv för. Även om enligt utskottet denna väg också kan tänkas, menarjag att det bör ske som den sista utvägen. Blir det aktuellt, bör ettövertagande frän de anställdas sida ha företräde. Vi har i det här landet etttiotal löntagarägda företag inom tekobranschen som sysselsätter i runttal 600 anställda sammanlagt. Det är ett så pass intressant företagande att detbör uppmuntras, och jag hoppas gärna utvecklas. Ytterligare bara något ord till . Den däruppvisningen i att nu har socialdemokrafin sprungit ifrån sina löften iavseende på tekopolitiken Åtgärder för tekoindustrin, m. m. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. håller inte, om man läser regeringspropositionen med denobjektivitet och det lugn och den sans som man bör göra, även om man råkartillhöra ett annat politiskt parti. Dessutom är det ju så, att man inte gärnakan pä en gäng förändra förhållandena. Det här partiet må väl i Herrans namnges en möjlighet att i tidsperspektivet realisera sina synpunkter i olika politiskaavsnitt, bl. a. när det gäller tekopolitiken. Ni lyssnade väl, gissar jag, ärade kammarledamöter, medstort intresse på imponerande historiska forskningar rörandedamernas släp och flor och första hälften av1800-talet. Det var ett ganska ovanligt inslag i en i övrigt ganska sakligtbetonad tekodebatt, och jag vill gärna önska fortsatt framgång iforskningen pä detta tydligen för hans del så oerhört intressanta område. 46 () replik: Med anledning av kritik av vårskrivning i den moderata reservationen beträffande lågprisimporten kan vikonstatera att över halva importen kommer från EG och EFTA och att endast30 % är lågprisimport. Våra kostnadsnivåer har ju legat alldeles för högt i fleraär i rad, och vi har förlorat marknadsandelar. Det är lätt att förloramarknadsandelar men ytterligt svårt, , att ta tillbaka dem igen! villherr Sträng göra gällande att den utvecklingen skulle vända. Det tror jag inte alls på. Jag tror att fåranledning att ta tillbaka vad han har sagt här. Alla de åtgärder somsocialdemokraterna har bestämt sig för på skatteområdet kommer att innebära enkostnadsexplosion under den resterande delen av innevarande mandatperiod - dethar jag påpekat tidigare i debatten - med tanke på alla höjdaarbetsgivaravgifter, kapitalskatter, tillfälliga vinstskatter, restavgifter ochkanske också en proms . Inga konkurrentländer behöver laborera medett löntagarfondssystem. Allt detta kommer att innebära att det blir utomordentligtsvårt att kunna sänka det svenska kostnadsläget. Därför kommer dennaproblematik att kvarstå. Importen kommer i allt större utsträckning att styrasöver pä EG och EFTA. Nettoeffekten kommer då att bli att kvoteringarna skyddarEG och EFTA från lägpriskonkurrens pä den svenska marknaden. Vad kommer dåsvenska konsumenter och tekoföretag att vinna på detta? ville ju inte göranågra inskränkningar i handeln mellan och EG och EFTA. Den skulle varafri och tullfri som förut, om jag förstod honom rätt. 47BJÖRN () replik: Ett par korta kommentarer till berörde i mitt anförande inte frågorna om målen eller, som man iblandsäger, riktpunkterna för tekopolitiken, varken 30-procentsmålet ellerproduktionsmålet. bibehöll ju dessa mål vid sin behandling förraåret. Skillnaden är ju den att man från den socialdemokratiska regeringen inte säger någonting om när dessa mål skall vara uppnådda. Jagkan ställa frågan antingen till eller till regeringensföreträdare. Har man mål, beträffande vilka man inte säger någonting om när deskall uppnås, är det inte någon större mening med att föra en diskussion omdem. sade att han hade iakttagit attlönekostnaderna i sfiger långsammare än i flertalet västeuropeiskaländer. Han kopplade detta till devalveringen och ansåg att den hade gjortSveriges konkurrensläge bättre. Ja, det är bra. Om devalveringseffekten blirdenna, minskar ju behovet av stödåtgärder till industrin i allmänhet. Dä harman uppnått syftet med devalveringen. Jag kan kosta på mig att säga att jaghoppas att det blir så. Att såsom ta detta till intäkt för att manskulle kunna vidta ytterligare handelsrestriktioner mot lågprisländerna innebäratt man bortser frän effekten på konsumenterna. Lågprisimporten ger jukonsumenterna möjlighet att välja mellan billigare alternativ i fråga omkläder, medan vår egen produktion och i relativt hög grad även importen från EGoch EFTA inte har inneburit ett lågprisalternativ. Min andra invändning mot resonemang är atthan helt bortser från dels risken för motåtgärder riktade mot svensk export,dels risken för en mer allmän övergång i protektionistisk riktning. Sedan vill jag bara säga till jag har studerat vad socialdemokratin sade lugnt och sansat. Dethar jag gjort ganska grundligt, eftersom rätt mycket av socialdemokraternastekokritik riktades mot mig. Jag konstaterar att ganska mänga av de punktersom man kritiserade den tidigare regeringen för har man nu övertagit ochförsvarar. Som jag sade i det tidigare replikskiftet med är detnaturligtvis ett resultat av den ekonomiska verklighet som alla regeringar haratt arbeta mot bakgrund av. Den sista delen av mitt inlägg var ett försök att visa attregleringsivrarna har en lång tradition. Kampen mot regleringar och förfrihandel måste föras på samma sätt som den behövde föras . Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 48GUNNAR STRÄNG (s) replik: Jag har väl knappast någon anledning attbemöta . Vill han ha en skattepolitisk debatt eller en allmänekonomisk debatt, står jag gärna fill förfogande när de punkterna kommer pådagordningen. diskuterar vi de exklusiva tekoproblemen, och det vore fel avmig att ge mig ut i en allmän debatt om skattepolitiken och den ekonomiskapolitiken. Jag vill emellertid säga till att när manskall nä det uppsatta målet är det alltid en strävan att man skall göra detutan alltför stort dröjsmål. Visar det sig att dröjsmålet blir för stort,försäkrar jag att det finns tillräckligt många intressen inom tekobranschen- företagare, anställda och andra - som kommer att påminna regeringen om detmål som satts upp och att tendensen mycket märkbart måste gä i riktning motmålet. Sedantycker jag inte att man kan se de här frågorna på det enkla sätt som Åtgärder för tekoindustrin, m. rn. gav uttryck för i sitt senaste inlägg. Det ärju frågan om, säger , att vi skall bereda konsumenten tillgång tillbilligaste möjliga produkt, dvs. att man sätter konsumenten i förgrunden. Vi har gjort vissa speciella undantag från detta. Det voreenormt mycket billigare för konsumenterna med sådana viktiga ting somlivsmedlen är, om vi hade gränserna öppna för en billig livsmedelsimport. Viskyddar jordbruket till , och vi är alla överens om detta, för vi villinte ha ett tomt skafferi om vi blir avspärrade igen. Vi har fört in även tekoindustrin blandberedskapsnäringarna, inte till men till . Vi lever i ett klimat därvi måste ha skor på fötterna och kläder pä kroppen, även om vi har en del ivåra garderober. Det är från den utgångspunkten konsumenten får underkasta sigvissa begränsningar i sina ambitioner att köpa så billigt som möjligt. Vi har inationellt försvarsintresse sagt att vissa ting skall vi ha kvar genom en egenproduktion. Allra sist vill jag säga till att jag hadenöjet att sitta på när var där för att försvarasitt fögderi. Jag skall gärna ge honom ett erkännande för att han var vänligoch gick dit, för han visste ju att han gav sig in i ett möte med en gruppmänniskor som inte applåderade vad han gjorde. Det hedrar honom att han kom,men han hade svårt att värja sig i den diskussion som jag hade möjlighet attavlyssna. Däremot kan jag säga att det förslag som föreligger hararbetats fram i samråd med . Den fackligaorganisationen betraktar förslaget ungefär så som jag försökte förklara att jagser på det, nämligen som ett framåtsyftande, positivt förslag i trygghetensintresse. 49 () replik: beter sig på samma sätt somThage gjorde . Här har man efterlyst i hela debatten vad våraalternativ är när vi förordar en nedtrappning av den selektiva subventionspolitiken.Jo, det är kraftfulla åtgärder pä skattepolitikens område som lägger grundentill ett väsentligt bättre konkurrensläge både här hemma och utomlands. Men när vi påpekar detta och påpekar vadsocialdemokratins skattepolitik, som vi vill rätta till, leder till, då inte längre föra en debatt. Då ställer man irrelevanta frågor ellerundviker att svara. Det är uppenbart, fru talman, attsocialdemokratins skattepolitik är utomordentligt pinsam, framför allt påtekoområdet. 50BJÖRN () replik: Låt mig först säga att jag har aldrig hävdatatt målsättningen för tekopolitiken enbart skall vara att tillhandahålla såbilliga varor som möjligt. Vad jag har sagt är att det skall finnas ettlågprisalternativ. De konsumenter som vill köpa tekoprodukter - ofta av litetlägre kvalitet - till lägre pris, skall ha den möjligheten. Jag menar att maninom ramen för multifiberavtalet har möjligheter att komma fram till sådana härbilaterala begränsningsavtal. Men jag tycker inte man skall gå längre i frågaom handelsrestriktioner och införa t. ex. globalkontingenter.Då begränsar man vanliga människors möjligheter att handla billiga kläder. Detborde vara en relevant synpunkt också för socialdemokratin, eftersom det ärbetydelsefullt inte minst för låglönegrupperna i samhället. påminde om Beklädnadsarbetareförbundetskongress. Jag vill bara säga att jag tror att det var nödvändigt att den gångensäga sanningen om förutsättningarna för svensk tekoindustri. Den sanningen varatt vi icke kan lösa tekos problem genom vare sig ytterligare subventioner viastatsbudgeten eller ökade handelsrestriktioner. Det är säkert som sade, att detta inte varett budskap som blev populärt på Beklädnadsarbetareförbundetskongress. uppträdde ju senare på samma kongress oeh gav ett heltannat besked, nämligen att man, om socialdemokratin fick bestämma, kunde räknamed en mycket ljusare framtid för den här industrigrenen. Det är inte minst mot den bakgrunden som jag fråndemokratiska utgångspunkter påvisade att det var vilseledande både i kammarenden , under valrörelsen och av under Beklädnadsarbetareförbundetskongress att ge människor ett intryck av att man skulle kunna föra en politiksom på väsentliga punkter avvek frän den vi förde och som gav teko så mycketstörre möjligheter. Vad som hänt sedan valet och sedan den nyasocialdemokratiska regeringen tillträtt har ju visat att konfrontationen medverkligheten gjorde det nödvändigt för den socialdemokratiska regeringen att ihuvudsak föra samma tekopolitik som den tidigare regeringen. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 51GUNNAR STRÄNG (s) replik: Om jag skall kosta på ettargument till skulle det vara att vi för dagen lever med en skattepolitik därsocialdemokratin inte står alldeles isolerad. Det föreligger enskatteöverenskommelse endosserad av socialdemokraterna, ochfolkpartiet som gäller fram t. o. m. 1985 i de väsenfliga skattefrågorna. StenSvenssons parti har ställt sig utanför. Det känner vi alla till. Nog sagt omdet. Sedan vill jag till säga att en globalkvot,som ändå både regering och utskott har funnit som ett alternativ ifall ingetannat står oss åter, inte innebär att man förhindrar konsumenten att köpabilliga produkter. Globalkvoten kommer ju att inkludera en rad lågprisländersexport till . Men det finns en på förhand bestämd uppfattning om vilkenkvot av denna lågprisimport man skall ta in. Jag kan helt lugna med att även om det blir englobalkvot kommer de svenska konsumenterna att ha tillgång till de billigakläderna. Vi har ju inte den uppfattningen att det via globalkvot skall blinågot totalförbud för importen från lågprisländerna. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 52 i (c): Vår svenska tekoindustri har ända sedan1950-talet haft betydande svårigheter, med omfattandesysselsättningsminskningar som följd. fanns det 95 000 anställda, år1970 67 000 och ca 40 000.