prot · G609134 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag kanockså påpeka att det i pressen har bekantgjorts fall där just sådana familjer,i dessa relativt dåligt utrustade småhus, förvägrats-detta skatteavdrag. 41 (): Låt mig bara säga att vår utgångspunkt är attalla som på grund av sjukdom har merkostnader för dyr kost bör kunna fåantingen en skattereduktion eller ett avdrag. Det i sammanhanget avgörande ärinte hur hög inkomst man har utan hur stora extrakostnader man har på grund avsin sjukdom eller sitt handikapp. sade att en sådan förändring skulle varaogynnsam för vissa låglönegrupper, på grund av utformningen av reglerna förbostadsbidrag. De reglerna kan i så fall lätt rättas till, så det tycker jaginte är något argument. Vår utgångspunkt har varit att närman ändå skall se över detta, vore det rimligt att se på utformningen avanvisningarna om extra avdrag för människor med sjukdomar som kräver särskiltkostsam kost. 42ANNA (): Jag har svårt att förstå invändningarna. För det första är anvisningar justanvisningar, dvs. varje enskilt fall skall bedömas för sig, och om det finnsspeciella skäl kan normalbeloppet höjas. För det andra: Barnfamiljernas ekonomiska situation ochreglerna om existensminimum ses för tillfället över, just därför att vi tyckeratt detta är ett viktigt område. Men det finns inte anledning att föregripaöversynen genom att bryta ut just de bitar som har tagits upp här. Om systemetmed existensminimum behålls oförändrat kan jag också glädja att familjeekonomiska kommittén lär komma med ett förslag att faktiska ochnödvändiga barntillsynskostnader får beaktas vid beräkning av existensminimum. För det tredje: Vi har enbred enighet om att skattesystemet bör Nr 134 förenklas. Det gör vi inte genom att ytterligare reglera de redan komplice- den rade reglerna om extra avdrag och existensminimum. 43KNUT (): Den familjeekonomiska kommitténs betänkandeföreligger fakfiskt redan, även om det inte är offentligt; att hänvisa till vadden kommittén eventuellt kommit fram till är litet grand att kasta in jästenefter degen. Kan garantera att hänsyn skall tas till styrktabarntillsynskostnader vid beräkning av existensminimum, är det ett steg pårätt väg. Ett ytterligare steg skulle vara att också komma med ett förslag omatt styrkta barntillsynskostnader över huvud taget skall vara avdragsgilla vidbeskattningen. A vdragsrätt för bidrag till regionala utvecklingsfonder Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (extra avdrag) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 1 avKjell , bifölls med acklamation. Mom. 2 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 3 (existensminimum för barnfamiljer) Utskottets hemställan bifölls med 214 röster mot 70 förreservation 2 av m. fl. Skatteutskottetsbetänkande /83:43 Mervärdeskatten Utskottets hemställan bifölls. 8 § Avdragsrätt för bidrag till regionalautvecklingsfonder Föredrogs skatteutskottets betänkande 1982/83:44 om ändraderegler för beskattning av näringsbidrag m. m. 1982/83:94). 44 BOLUNDGREN (m): I all korthet vill jag påpeka att vi i denmoderata reservationen kritiserar ett avdrag för bidrag tillsysselsättningsfrämjande åtgärder, som enligt skatteutskottets majoritet endastskall medges då bidraget går till de regionala utvecklingsfonderna.Bidragsskattekommittén föreslog för sin del att regeringen dessutom skullekunna medge dispens för avdrag även vid bidrag till andra mottagare. Fleraremissinstanser tillstyrkte också detta. Det är enligt vår mening rimligt attbidrag till sysselsättningsfrämjande åtgärder blir avdragsgilla oavsett om deförmedlas av en regional utveckhngsfond eller ej. Jag yrkar bifall till den reservation som är fogad tillskatteutskottets betänkande 44. 45 (): Till skatteutskottets betänkande har demoderata ledamöterna fogat en reservation. Enligt förslaget i proposition 94skall företag som lämnar bidrag till regionala utvecklingsfonder varaberättigade till avdrag för sådana bidrag vid beräkning av rörelseinkomst,förutsatt att bidragen lämnas utan villkor. Reservanterna vill utvidgaavdragsmöjligheterna, så att bidrag skall vara avdragsgilla oavsett om deförmedlas genom en regional utvecklingsfond eller ej. I likhet meddepartementschefen anser utskottsmajoriteten att avdragsrätten, dels avadministrativa skäl och dels för att undvika missbruk, bör begränsas tillsådana bidrag som lämnas till regionala utvecklingsfonder. Utskottetunderstryker dock att avdrag kan medges även i andra fall, t. ex. stöd tillsysselsättningsfrämjande åtgärder och kostnader för personal som är eller varitanställd i rörelsen. - Jag vill också nämna att bidragsskattekommittén, såvittjag har funnit, har varit enig i fråga om att begränsa avdragsrätten tillsådana bidrag som lämnas till regionala utvecklingsfonder. Förslaget har också fått ett positivt mottagande hos deflesta remissinstanser. anser att det bör införas möjlighet att gedispenser. Det finns remissinstanser som har avstyrkt detta, eftersom man villha så få undantagsregler och dispenser som möjligt - för att det skall varalätt att kontrollera det hela. Jag villmed detta, herr talman, yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (avdragsrätt för bidrag till främjande av ett länsnäringsliv) Utskottets hemställan bifölls med 212 röster mot 69 förreservationen av m. fl. Mom. 2 Utskottets hemställanbifölls. 9 § Meddelande om svar på interpellation 1982/83:113 Jag vill anmäla att interpellationen av IngaLantz om konstgjord befruktning m. m. på grund av min arbetsbelastning intekommer attbesvaras inom stipulerad tid. Jag har kommit överens med om Nr134 att interpellationen skall besvaras . 10§ Svar på interpellation 1982/83:105 om fritidspraktikernas verk- Omfritidsprak- samhet tikernas verksam- har ställt följande frågor fill mig. Ämnar regeringen vidta någon ändringav de nuvarande villkoren för fritidspraktikerna att bli anslutna tillsjukförsäkringen med anledning av att förutsättningarna för riksdagsbeslutet1977 inte längre uppfylls? Överväger regeringen att höja dendel av arvodet för läkarbesök hos fritidspraktiker som patienten själv betalar? Ämnar regeringen vidta någon åtgärdför att med hjälp av de uppgifter om utbetalade ersättningar m. m. som finnshos försäkringskassorna få en bättre kontroll av privatpraktiserandevårdutövares inkomster? Hur ser statsrådet påfritidspraktikernas verksamhet från planerings-och fillsynssynpunkt? Min utgångspunkt vid besvarande av frågorna är den nyahälso- och sjukvårdslagen. Enligt lagen har landstingen ansvar för att erbjudaen god hälso- och sjukvård. Landstingen har också ansvar för planering ochsamverkan med enskilda vårdgivare. Hälso- och sjukvårdslagen utgår från att primärvårdenskall ta ett förstahandsansvar för befolkningens hälsotillstånd. I detta ansvaringår både förebyggande insatser och sjukvård. Vårdcentralen förutsätts varaden fasta punkt där olika behov av vård och service tillgodoses. Grundläggandeprinciper för primärvården är bl. a. helhetssyn, konfinuitet och lättillgänglighet. När de nu gällande reglerna för rätt att bedriva fritidspraktikinom den allmänna försäkringens ram infördes , förutsattes att reglernaskulle omprövas om antalet besök hos fritidspraktiker blev större än beräknat,dvs. ca 300 000 besök. beräknar verksamhetens omfattningår 1982 till omkring 400 000 besök. Verkets nuvarande prognos tyder på attantalet kommer att stiga till drygt 600 000 besök . Frifidsprakfik innebär ofta att patienternas möjligheteratt få en kontinuerlig läkarkontakt begränsas. Ett stort antal fritidspraktikermed verksamhet av varierande omfattning gör det också svårt för landstingen attplanera för det totala hälso- och sjukvårdsutbudet på det sätt som lagenförutsätter. möjligheter att utöva fillsyn försvårasav att fritidspraktikernas verksamhet ofta är oregelbunden och förlagd tillkvällstid. Huvuddelen av de privatprakfiserande läkarnas arvodebetalas av den allmänna försäkringen. De starkt begränsade resurser som finnsför utbyggnad av hälso- och sjukvården måste styras till de mest angelägnabehoven. Det är av samhällsekonomiska skäl tveksamt om staten skall Nr 134 ekonomiskt underlätta en utbyggnadav privat praktik utan att en samordnad den planering föreligger. 29 april1983 Vidarebörpåpekasatt läkarvårdstaxanär konstruerad med utgångspunkt i de heltidsarbetande privatläkarnas verksamhet. Om fritidsprak- nåder är som regel lägre. I särskilt hög grad gäller detta förfritidspraktiker tikernas verksam- "" koncentrerat sinverksamhet till hembesök. Lj Mot bakgrund av den kraftigaökningen av antalet fritidspraktiker har regeringenden uppdragit åt och att isamråd med läkarvårdsdelegation analysera utvecklingeninom det här området. Analysen skall gälla omfattning, karaktär och inriktningav verksamheten bland privatpraktiserande läkare som är anslutna till denallmänna försäkringen. Därvid skall särskilt studeras utvecklingen beträffandefritidspraktik. Resultat av analysen skall redovisas till regeringen senast den1 . Den nuvarande läkarvårdstaxan gäller längst till utgångenav juni månad . Överläggningar om taxans nivå och utformning för deprivatpraktiserande läkarna pågår f. n. mellan representanter förriksförsäkringsverket och . Också patientens andel avläkararvodet kommer att prövas i samband med att regeringen tar ställning tillden nya läkarvårdstaxan. Försäkringskassorna har tidigare lämnat årliga uppgiftertill taxeringsmyndigheterna om bl. a. utbetald läkarvårdsersättning till varjeenskild läkare. Det rutinmässiga uppgiftslämnandet upphörde sedan värdet av attuppgifterna lämnades på detta sätt ifrågasatts. Försäkringskassorna håremellertid fortfarande uppgifterna fillgängliga. Rutinen kan alltså lättåterupptas. Frågan om fritidspraktik måste analyseras tillsammans medhela privat-praktikerfrågan. Jag kan försäkra att regeringen kommeratt vidta de åtgärder beträffande fritidspraktik som är lämpliga vid ensammanvägning av statens, sjukvårdshuvudmännens och patienternas intressen. 48 (): Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation. Det är värdefullt att statsrådet i sitt svar på frågorna iinterpellationen som utgångspunkt har den nya hälso- och sjukvårdslagen.Landstingen har, som sagt, enligt lagen ansvaret för en god hälso- ochsjukvård, likaså för planering och samverkan med enskilda vårdgivare. Denkraftiga ökningen av fritidspraktiker har oroat dem som har detta lagenligaansvar för såväl planering som tillsyn. Det är därför utomordentligt värdefulltatt regeringen uppdragit åt och att undermedverkan av läkarvårdsdelegationen närmare analysera utvecklingen under desenaste åren i fråga om omfattning, karaktär och inriktning av verksamhetenbland privatpraktiserande läkare som är anslutna till den allmännaförsäkringens ersättningssystem. Jag uppskattar att redovisningen av uppdragetskall göras . Det är angeläget att det sker såsnabbt. Jag finner anledning att gå tillbaka något i tiden för attlättare klargöra 70 varför jaghar tittat litet grand på dessa kontrolluppgifter till länsstyrelsernasskatteavdelningar. När systemet med ersättning till privatpraktiserandeläkare genomfördes infördes också möjlighet för offentliganställdaläkare att under vissa förutsättningar ansluta sig fill systemet somfritidspraktiker. var enligt statistik 262fritidspraktiker verksamma inom sjukförsäkringens ram och svarade för omkring209 000 läkarbesök. De nyaanslutningsreglerna skulle gälla under i första hand en tvåårsperiod. Omfritidspraktikverksamheten fick större omfattning än beräknat, dvs. omkring 300000 besök, skulle frågan omprövas av statsmakterna. En uppföljning som harredovisats i läkarvårdsdelegationen visade bl. a. att antaletfritidspraktiker ökade från 1975 till 1977 - en ganska måttligökning. Även antalet läkarbesök hade ökat men översteg inte 300 000. Därefter har något inträffat, som jag i detta sammanhangvill ge en bakgrund till. Jag vill gå , när vi diskuterade enallmän tandvårdsförsäkring. I propositionen 1973:45 påpekar dåvarande departementschefenatt betalningssystemet bör innefatta en möjlighet för försäkringskassorna atttillhandahålla taxeringsmyndigheterna uppgifter om av privatpraktiserandetandläkare uppburna tandvårdsersättningar och patientavgifter. Fr. o. överlämnades uppgifter, till resp. länsstyrelsersskatteavdelning. I samband med att läkarvårdstaxan och behandlingstaxaninfördes överlämnades uppgifter också på den ersättning som utgår från denallmänna försäkringen till privatprakfiserande läkare och sjukgymnaster. Fr. o. m. överlämnas inte längre någrauppgifter. Vad har egentligen inträffat? Från vissa taxeringsmyndigheters sida har värdet avuppgiftslämnandet ifrågasatts. På begäran av har riksskatteverketinkommit med yttrande i ärendet. har stöd av inkomna uppgifterfrån de regionala skattecheferna i sitt yttrande och har tillstyrkt attförsäkringskassornas rutinmässiga överlämnande av inkomstuppgifter påfastställt formulär kan upphöra fr. o. m. . Jag vill framhålla att man i övervägande antaletremissyttranden från länsstyrelsernas skatteavdelningar ansåg att dessakontrolluppgifter inte var av sådant värde att de bör tas fram avförsäkringskassorna. Men det finns också ett yttrande, ur vilket jag villcitera. Det är insänt till från iGöteborgs och län. "Genom remiss , dnr 206/80-502, har RSVanhållit om synpunkter på rubricerade uppgifter. har följandesvar att lämna som talar för att uppgifterna även fortsättningsvis fyller enfunktion och således bör behållas. Skälenhärför är följande. Förifrågavarande kategorier skattskyldiga - läkare, tandläkare, tandtek- Nr 134 niker och sjukgymnaster - torde detvara värdefullt att för egen avstämning Fredagenden ha tillgång till uppgiften omerhållna ersättningar. 29 april1983 skattemyndighetens synpunkt fåruppgifterna också anses vara av Erfarenheterna av de senaste årens granskningsarbete i länet visar att Omfritidsprak- uppgifterna kommit till användning vid avstämning av denskattskyldiges tikernasverksam- redovisade bruttointäkter. Det är inte.ovanligt med misstämning idenna del. Ugf Detta har i sin tur resulterat iatt ett flertal utredningar påbörjats. konstateratsfelaktigheter som inte skulle ha kunnat åtgärdas vid deklara- fionsgranskningenutan dessa kontrolluppgifter. redovisatsi deklarationen är således vanligt. I länet finns en särskild avläkare inom . De tjänstemän som granskar ifrågavarandedeklarationer är av den åsikten att kontrolluppgifterna är en nödvändighet ideras arbete, som de inte gärna skulle vilja vara utan." fanns 699 fritidspraktiker, och vidårsslutet hade antalet ökat med ytteriigare 126. tillkom 1 036. Verksamhetens omfattning har för , som statsrådetSigurdsen nämnde, beräknats till 400 000 besök. Det är ungefär 100 000 fler änvad beslut innebar. Prognosen visar att de läkare somnyanslutit sig och bedriver privat verksamhet i samma omfattning somde fritidspraktiker som var anslutna kan komma att ta emot drygt600 000 besök. Jag har inte på något sätt i min interpellation sagt attdet förekommer felaktigheter. Det skulle vara mig fjärran att påstå någotsådant. Det saknar jag grund för. Jag har bara noterat att intresset förfrifidspraktik har ökat i en ganska stor omfattning somriksförsäkringsverket gick ut med ett meddelande till försäkringskassorna omatt man inte som tidigare skulle lämna årliga uppgifter tilltaxeringsmyndigheterna om vilken ersättning som utgått från försäkringen tillprivata vårdgivare. Jag noterar nu i svaret från statsrådet attförsäkringskassorna fortfarande har uppgifterna tillgänghga och att rutinenalltså lätt kan återupptas. Jag tror att denna rufin bör återupptas. Inte baraav de skäl som anfördes i remissvaret från och länsskatteenhet, utan också av rent psykologiska skäl. Här lämnas uppgifter om allamedborgare. Det gäller också bruttoavgifter, och den slutliga taxeringen kanbli högst varierande även om personerna i fråga har samma inkomster. Kan enkontrolluppgift avseende den del av försäkringsbeloppet som utgår fill privatavårdgivare tjäna till ledning vid bedömningen, så är den ur min synpunkterforderlig. Jag har också ställt frågan om man skall höjapatientavgiften för dem som söker fritidspraktiker eller andra privata vårdgivare. Man tror gärna från patientens sida att denna vård inte kostar mera. Privatvården är ju lika billig som den vård jag får när jag går till sjukhuset, och därför kan jag välja privatvården, säger man. Men huvuddelen av kostnaden, i de flesta fall , betalas av försäkringen - alltså av oss alla skattebetalare och genom 72 socialförsäkringsavgifter. Det är viktigt att beakta att de som inte har möjligheteratt söka dessa privatläkare, därför att de bor på platser där det inte framstårsom lika intressant och angeläget att etablera någon city-akut, ändock måstevara med och betala för dem som får möjlighet att anlita en sådan. Det kan väl också tänkas att man ur rättvisesynpunkt inomregeringen, när man nu prövar den nya läkarvårdstaxan som skall träda i kraftden , överväger också dessa synpunkter. Jag är speciellt tacksam för den del av svaret där statsrådetså starkt understryker att det av samhällsekonomiska skäl är tvivelaktigt omstaten ekonomiskt skall underlätta en utbyggnad av privatpraktiker utan att ensamordnad planering föreligger. Det är ytterst värdefullt att detta har blivitsagt. Vad det handlar om är ju att man tar ifrån dem som har huvudansvaret deinstrument som behövs för att man skall kunna genomföra den planering som vialla medborgare har rätt att kräva för att vi skall kunna få en vård därhelhetssyn, kontinuitet och lätfillgänglighet inryms. Jag skulle gärna vilja att statsrådet om möjligt angavnågra synpunkter, mot bakgrund av vad jag har sagt om dessa kontrolluppgifter,om det på något sätt kan stärka skälen för att man skall införa detrutinmässiga överlämnandet från försäkringskassorna. Tack för svaret. 49IRENE VESTLUND (s): När och jag väckte vårmotion om privatpraktiserande läkare baserade vi den på de siffror som här harredovisats och på de reaktioner som har kommit från sjukvårdshuvudmännen.Tendensen hos läkarna att öppna fritidspraktik ökade markant under 1982samtidigt som förhandlingsläget när det gällde läkarnas schemalagda arbetstidblev mycket ansträngd. Man skall självfallet inte dra för långt gåendeparalleller mellan dessa två faktorer, men siffrorna talar för sig själva. Dehar redan redovisats av . Dessa uppgifter har, kanske med en vissrätt, kritiserats av . Det kan vara fler, men det kan också varafärre läkare som har dessa planer - en del av dem hade kanske anmält sig utanverklig avsikt att öppna praktik. Trots allt visar det här att det nu är dags att göra denöversyn eller omprövning av den punkt som ingick i det ursprungliga beslutetoch som innebar en kontrollstation vid 300 000 besök. Sjukvårdshuvudmännensmöjligheter att planera sin verksamhet är beroende av vilka personella resursersom finns tillgängliga, och allmänhetens krav på en god hälso- och sjukvård medett effektivt utnyttjande av resurserna måste tillgodoses. I det avseendetinstämmer jag helt med . Med det här inlägget vill jag tacka statsrådet för deklarläggande synpunkterna och för den mycket snabba reaktion som har kommit påhuvudmännens propoer när det gäller privatpraktiserande läkare. I övrigt harjag för avsikt att eventuellt återkomma när motionen kommer upp till behandlingi kammaren. 50MARGO (vpk); Jag tycker att de regler som gällde, frustatsråd, för offentliganställda läkares rätt att bedrivaprivatpraktik var bra. Det är inget särskilt märkligt med att man har enklausul som säger att läkaren skall fråga sin arbetsgivare om denne ärintresserad av ens tjänster, om man har tid över, innan man erbjuder denprivata sektorn sina tjänster. Det skulle inte vara något märkligt i det inomdet privata näringslivet, och jag tror också att det fungerar på det sättet.Det skulle väl närmast betraktas som illojal konkurrens, om någon anställd iett företag utnyttjade företagets register, t. ex. kundregister, för användningi privat verksamhet . Det skulle också anses märkligt, om man inomdet privata näringslivet var anställd hos en arbetsgivare och på fritidenerbjöd ett konkurrerande företag sina tjänster. Jag undrar om statsrådet delar min mening att de gamlareglerna fyllde en funktion och faktiskt var bra. akutsjukvård har utsatts för berättigadkritik . Enligt min mening finns det skäl som talar föratt offentliganställda läkare visar mindre intresse för sina patienter pålandstingets mottagningar än vad de gör på sina privatpraktiker. Också frånpatienthåll har betonats att man blir sämre bemött på våra sjukhus än vad manblir på privatmottagningarna. Det kan ju inte vara något fult i att kräva attvåra läkare som är anställda med skattemedel skall uppträda hyfsat och vänligtmot sina patienter. Jagskullet, o. m. vilja påstå att det finns läkare inom denoffentliga vården som rent ut sagt saboterar verksamhet. Jag kan ta exempel från landsting.Patienter kan där få beskedet av läkare att de måste vänta för att få enortopedisk operation utförd vid sjukhus. Men, kan läkaren säga, omdu vill betala det här privat, kan du få hos mig påSophiahemmet, så skall jag operera dig där. Detta kan inte vara en riktigordning. Den som anser att den akutsjukvård som samhället svararför skall prioriteras kan verka för det på olika sätt. Man kan t. ex. gå framvia den allmänna försäkringen. Vi vet att privatmottagningar av typen CityAkuten arbetar efter löpandebandsprincipen, utan någon förebyggande och utannågon uppföljande verksamhet. Den snabbaste vägen att tjäna pengar är att ta inpatienter, snabbt skriva ut ett recept och sedan dra sig tillbaka. Om man viaden allmänna försäkringen prioriterar den förebyggande verksamheten och denuppföljande verksamheten, utan att låta patienterna betala så stora avgifter iden direkt behandlande verksamheten som de gör , skulle man komma åt deakutmottagningar som arbetar på ett felaktigt sätt. Jag tror inte att det är en bra väg att låta patientenbetala en större del av läkararvodet på de privata mottagningarna. Då kommerdet i än högre grad än att vara den privata plånboken som avgör vilkentyp av läkarvård som patienterna har råd att efterfråga. Statsrådet hänvisade i sitt svar till den nya hälso- ochsjukvårdslagen. Där utsågs att vi skall prioritera den förebyggande vården. Dåvore det också rimligt, tycker jag, om man genom utarbetadeett system som också ersättningsvis prioriterade den förebyggande ochden uppföljande Nr 134 vården. Vi i vpk avser att återkomma till de här förslagen när ersättningentill den sjukvårdshuvudmännen skall behandlas här i . 51GUNNAR i (m): Jag har med intresse lyssnat till dennadebatt, men blivit något oroad av att ömsevis laborerar medbegreppen fritidspraktiker och privatpraktiserande läkare. Jag finner också hosstatsrådet en glidning när det gäller begreppet primärvård, eftersomdet förefaller som om statsrådet därmed endast avser den offentliga vården vidvårdcentraler. Med mitt sätt att se kan primärvård också bestridas avprivatpraktiserande läkare. I går diskuterade vi dimensioneringen avläkarutbildningen. Såvitt jag förstår är en överproduktion av läkare i Sverigeunder ofrånkomlig, och jag skulle - med min erfarenhet under desenaste 25-30 åren - också vilja tillägga avsiktlig från statens ochLandstingsförbundets sida. Begränsningen av den kommunala expansionen underöverskådlig framtid måste, såvitt jag förstår, för läkarnas del framtvingaarbetslöshet och/eller emigration eller möjligen arbetsdelning inom denoffentliga sjukvården. Man måste nog räkna med att många läkare kommer attförsöka fylla ut en begränsad arbétsfid i offentlig anställning med verksamheti egen regi utanför den reglerade arbetstiden, precis som fritidspraktikerutanför sjukhusen är en direkt följd av den sjukronorsreform som och som framtvang någonfing som inte fanns för läkarna påsjukhusen, nämligen reglerad arbetstid. De tongångar som man tycker sig höra från ochMargö sida - och kanske också från statsrådet - väckernaturligtvis oro för att socialdemokratin är på väg mot något slags yrkesförbudför läkare utanför landstingens planering.