prot · G609100 · 1982-12-31 00:00:00 — Då vill jag bara påpeka att tvåutredningskommittéer har aviserat att de kommer att redovisa material underdetta år. Socialministern kommer att tillsätta en arbetsgrupp för att bearbetadet materialet. Vi vill, , först se resultatet av det arbetet, innandet kan vara dags att på nytt ta ställning till denna fråga. Så gäller det näringspolitiska åtgärder. Det finns engemensam borgerlig reservation som motsätter sig en utvidgning av kompetensen ifråga om näringspolitiska åtgärder. I ett antal s- och vpk-motioner harnämligen föreslagits en sådan utvidgning av kompetensen att kommunerna meraktivt kan påverka närings- och sysselsättningspolitik inom sina områden. Frånsocialdemokraterna anser vi att de förutsättningar som gäller är alltförbegränsade. Det skall vara en uttalad sysselsättningskris eller bortfall avenskild service, som betraktas som särskilt viktig, innan kommunen kan ingripa.Vi vet att många kommuner har uppenbara svårigheter, kommuner medenföretagsorter som själva måste söka finna någonting konstruktivt. Derasproblem är inte lika andra kommuners. Vi anser att en översyn av kompetensen pådetta område är mycket viktig. Eftersom Hans Nyhage gjorde en så hårdbetygssättning av oss i ett tidigare avsnitt, ber jag att få återgälda det idet här avsnittet. Jag tycker att hans inställning är mycket trångsynt. Vi harnoterat regeringens löfte om en utredning i detta avsnitt, och denna anser vivara betydelsefull. ensamma har en reservation när det gällerbegränsat serviceansvar, i vilken man pläderar för kommunernas möjligheter atti den översiktliga kommunala planeringen avsätta områden för frifidsbebyggelse,där serviceansvaret skall kunna begränsas. Vi ser en rad kommunala bekymmer förenade med den lösningsom reservanterna önskar. Socialdemokraterna är dess bättre inte ensamma om Ettavsnitt i betänkandet rör kommunallagens särbestämmelser för . I dennu gällande kommunallagen finns det vissa särbestämmelser för Stockholmskommun. Utskottets majoritet har den uppfattningen att det inte är önskvärt attkommunallagen i så stor omfattning som f. n. innehåller sådana särbestämmelser.Det bör vara möjhgt att öka enhetligheten och överskådligheten ikommunallagen. och har en gemensam reservation ochtalar bl. a. om att särregleringen har lång hävd. Det kan ju ändå inte vara ettvägande skäl för att särregleringen skall bestå oförändrad även . Regeringenskall pröva olika möjligheter till ökad enhetlighet, lika väl som den skallpröva kommuns särskilda önskemål. Eftersomdet då är aktuellt med en prövning av den särreglering som gäller ,avstyrks också centermotionen om proportionella val av nämnder där. Det får bUföremål för prövning. Närdet gäller den kommunala demokrafin sägs det i en centermotion, 1982/83:1127,beträffande verksamheten med lokala organ i kommunerna att den måste fortsättamed kraft. Utskottsmajoritetenser i och för sig positivt på den omfattande försöksverksamheten. Detsocialdemokrafiskt styrda är ju ett bra exempel. Men utskottsmajoritetenmenar att man måste avvakta ytterligare erfarenheter innan man går längre. Närdet gäller kooperativ verksamhet vill utskottet avvakta det översynsarbete sompågår i och anser inte att det är någon mening med att pånytt gå till regeringen med en uppmaning i den här frågan. Beträffandedet kyrkokommunala partistödet finns det från och engemensam reservation om ett kyrkokommunalt partistöd. Utskottet pekar på detfaktum att de kyrkhga kommunerna inte är enhetliga på samma sätt som deborgerliga kommunerna. Partiförhållandena kan vara ganska annorlunda. I mångaförsamlingar finns inte ens kyrkofullmäktige inrättat. De här redovisade skälengör att vi avstyrker förslaget. Närdet gäller det kommunala partistödet anser och att detär otillfredsställande med det nuvarande sättet för beräkning. Man vill, somdet har angivits, ha ett grundstöd och därutöver ett stöd per mandat. Frånsocialdemokratiskt håll har vi - hksom tidigare - pekat på justsammankopplingen mellan partistödet på statlig och nivå som gjordes i1972 års partistödsbeslut. Vi anser att en allmän översyn bör föregås avöverläggningar mellan de politiska partierna. Vi vet att civildepartementetägnar uppmärksamhet åt den frågan och att en kartläggning pågår. Detta var,kort sammanfattat, våra synpunkter på reservationerna. Alla borgerliga motionerhar inte lett till reservation, utan några är enhälligt avstyrkta av utskottet,t. ex. förslaget om generalklausul till skydd för medborgarna och förslaget somrör budgetering och revision innefattande valbarhetsvillkor. Dessaenhälliga avstyrkanden noterar jag med tillfredsställelse. 3 protokoll 1982/83:100-101 Meddet anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställani betänkandet 1982/83:21. Anf.45 HANS NYHAGE (m) rephk: Jag vill gärna vidhålla att jag tycker det är trångsynt att inte kunnalåta kommunerna och deras invånare i vanlig demokratisk ordning själva beslutaom vårdform för de egna barnen. Den kommunala barnomsorgen finns ju där. Menvad det gäller här är att skapa alternativ inom barnomsorgen. Jag är övertygadom att denna skulle få mycket vidare omfattning om vi fick fram det alternativsom ligger i en vårdnadsersättning. En sådan skulle vara till nyttaoch glädje för kommunens invånare och enkannerhgen för barnfamiljerna. Närdet gäller den kommunala kompetensen i näringspolifiska frågor föreligger deten redogörelse för kommunernas befogenheter på området. Av den framgår att detär statens och inte kommunernas uppgift att tillgodose näringslivets behov avdirekt stöd från samhällets sida. Kommunerna har andra möjligheter attmedverka, på sådant sätt som jag redovisat i mitt anförande. Möjligheternaför kommunerna att verka på detta område är alltså stora , och eftersomdet gjordes en översyn så sent som föregående år kan det väl nu knappast föreliggaskäl för att göra en ny översyn, som socialdemokraterna begär. Beträffandeen begränsning av det kommunala serviceansvaret visar verkligheten att detfinns betydande bekymmer på detta område. Åtskilliga fritidshus omvandlas tillpermanenta bostäder, och så kommer motsvarande krav på service som beträffandepermanentbebyggelsen. Att detta har skapat problem för kommunerna är uppenbart,och det har inte gått att komma fram till en tillfredsställande lösning. Kravetbeträffande en begränsad bebyggelse fungerar inte bra utan skapar orättvisa ochger inte den enskilde invånaren möjlighet att ordna sina bostadsförhållandensom han själv vill - och det är vad vi är ute efter. Vi tycker ändå att manborde kunna pröva det här för att se om inte bättre förhållanden kan skapas. Vadgäller parfistödet är det väl ändå uppenbart att partierna har gemensammagrundkostnader som är lika för alla. Då förstår jag inte varför man inte skullekunna utforma parfistödet på det sättet att det utgick med ett grundbidrag ochdärutöver ett mandatbidrag. Då åstadkommer man ju rättvisa partierna emellan -så är det inte . 46 () rephk: Jag vill göra några kommentarer i fråga om den kommunala vårdnadsersättningen.Ganska uppenbart är detta något som naturligt faller inom den kommunalaverksamheten, eftersom kommunerna redan är så hårt engagerade i barnomsorgen. Somjag ser det innebar det utslag som kom från de rättsliga instanserna -om jag nuskall våga kritisera dem - en insnävning i vad som borde kunna betraktas som enrätt självklar kompetens. Men finns detta ställningstagande, och för attbryta upp det krävs det lagstiftning. Jaglade märke till att , som annars brukar tala sig varm för likhetoch rättvisa, mycket snabbt gick förbi frågan om vårdnadsersättning. Jaglade också märke till att var mycket mjuk och undvikande i sinaformuleringar. Jag tänker inte trappa upp själva ordvalet -det finns ingenanledning. Men när han hänvisar till att dessa frågor är under utredning, ärdet väl inte korrekt. Den familjeekonomiska kommittén kommer, så som den nu serut och med de direktiv som den har, inte att ta upp den här frågan. Om det hadevarit så, kunde vi självfallet ha nöjt oss med en hänvisning till denutredningen. Jagskulle vilja avsluta med att ställa en principiell fråga fill både NilsBerndtson och . Tycker ni verkligen att den nuvarande fördelningenav förmåner och kostnader på barnomsorgens område inom kommunerna är rättvisoch väl förenlig med likställighetsprincipen? Det tycker inte jag, och dettycker inte alla de barnfamiljer runt om i landet som så gravt missgynnas medden nuvarande ordningen. Anf.47 () replik: Jag skulle vilja fråga , i anslutning till vad som sadesom den kommunala kompetensen på näringslivsområdet: Är det verkligen rimligtatt öka den kommunala kompetensen på näringslivsområdet, när staten skallminska sina insatser i så betydande utsträckning på detta område? Är det inteså att detta kommer att innebära en övervältring av ansvar från stat tillkommun - i frågor där de kommunalt förtroendevalda måste få mycket, mycketsvårare att stå emot lokala opinioner? Anf.48 () replik: Jag tror inte att det är fråga omen övervältring av kostnader, och änmindre av något annat. Detär ju på det sättet att våra kommuner har mycket skiftande problem i dagensläge när det gäller den ungdomsarbetslöshet som vi tyvärr har. Om kommunernasjälva får möjhghet att ta initiativ och pröva nya vägar, tror jag att det vorevälbetänkt. Jag tror inte att de ungdomar som är arbetslösa är nöjda med resonemanget att det är staten som skall svara för detta ochatt kommunerna inte skall göra någonting. De kan ju själva se uppslagsändar somborde tas till vara i kommunerna. Att låta kommunerna ge dem denna vidgademöjlighet tror jag därför bara är bra. 49 (): 1969 var ett olyckligt år för de svenska kommunerna, för självstyrelsenoch för den kommunala demokratin. Det var det år då beslut fattades om dentvångsvisa sammanläggning av våra kommuner som sedan ägde rum och 1974.Dessförinnan hade nödvändiga sammanläggningar ägt rum, främst påfrivillighetens väg och under medverkan från medborgarna i de flesta fall. Denvåldsamma urbaniseringsprocessen hade tvingat fram enförändring, vars nödvändighet insågs av flertalet medborgare. Just den tvångsvisa sammanläggningen , sombåde och motsatte sig, anförs av somexempel på den olycksaliga "tidsanda" som kommit att sätta sin prägelpå de närmast föregående decennierna. Det är särskilt intressant att ta del avGunnar synpunkter i hans publicerade arbete Hur styrs landet,eftersom det väl inte torde vara oriktigt att betrakta honom både som ensocialdemokratins "grand old man" och som en av dess ideologer.Därtill kommer hans anseende som vetenskapsman och det perspektiv som hananlägger, såväl tidsmässigt som internationellt. är kritisk mot mycket som drivits fram avsocialdemokraterna . Han är kritisk mot den tidsanda som enligthans korrekta bedömning karakteriseras av storskalighet och centralisering påområde efter område. Särskilt var det nästan som om man här ilandet angripits av någon sorts elefantiasis. Ju större, desto bättre, - jaghöll på att säga desto vackrare - var en tyvärr alltför ofta omfattad bedömning. Den tvångsvisa kommunsammanläggningen på 1970-taletmotiverades, som riktigt anmärker, i allt större utsträckning av s. k.effektivitetsskäl, allt medan de mänskliga värdena mer och mer sköts åt sidan. "Men", konstaterar , "när lagstiftarna så löpt linan ut,har de tydligen fått kalla fötter. Flera nya utredningskommittéer har börjat geutrymme åt en obestämd oro för vad man kommit att sammanfattande, fastänoklart, kalla 'den kommunala demokratin'". fortsätter: "Det trängande behovet av enutvärdering vittnar om hur slarvigt förberedda sammanslagningsbesluten och enhel del efterföljande beslut varit." Men hur skulle då socialdemokraterha handlat i samma situation? svarar: "En sak är jag säker på: attvi inte som sista gången skulle ha gått till väga tvångsvis utan att frågabefolkningen. Vi hade ett annat demokratibegrepp än 'beslutsfattarna'i vårt nu korporativt styrda samhälle." Mot den här bakgrunden var det inte förvånande, attmänniskorna på många håll runt om i landet hälsade den första borgerligatrepartiregeringens deklaration med stor tillfredsställelse. Iregeringsförklaringen slogs det fast, att regeringen var beredd att seriöstpröva ansökningar om kommundelningar för att rätta till hafsverket från 1969.Jag hade själv förmånen att i en av dessa pionjärkommuner, , få varamed om både att leda rebellrörelsen och att sedan bygga upp den nya kommunen.Sällan har jag i poUtiska sammanhang mött en sådan entusiasm från människornasom . I årets budgetproposition hävdarcivilministern, i bil. 15, att önskemål om ändringar i den gällandekommunindelningen bara framförts från ett fåtal kommuner. Och endast sjukommuner har delats under de borgerliga regeringarnas tid. Detta är i och försig riktigt. Nästan aningslöst ger civilministern förklaringen i nästa mening;"I flertalet fall fattades beslutetmot kommunfullmäktiges, och kammarkollegiets uppfattning." Detta är förvisso inte hedrande, varken förkommunfullmäktige, länsstyrelser eller kammarkollegium. I samtUga faU har detfunnits en klar folkmajoritet för en delning, men de beslutande instanserna harså dåligt stått i samklang med folkopinionen att de gått emot det av flertaleti de berörda kommundelarna omfattade kravet på frihet och självständighet.Detta är ett vittnesbörd så gott som något om hur svårt det är för enfolkopinion i en del av en kommun att göra sig gällande. För att lyckas drivaigenom en kommundelning fordrås såväl kunskap om hur man bör gå fill väga, hurolika instanser skall matchas som mycket av energi och andra resurser. I vårt storebrorssamhälle - det korporativa ochstorskaliga samhälle som talar om - är det inte så lätt för medborgarnaatt komma till tals, och särskilt inte om de inte har erfarnakommunalpolitiker, som är beredda att stå upp för dem, utan i stället i all sinensamhet tvingas att kämpa mot bristande förståelse i såväl kommunfullmäktige somlänsstyrelse och kammarkollegium. Jag är helt övertygad om att det runt om i landet, i mångakommundelar, finns en opinion för en förändring av den kommunala indelningen -inte bara i de fyra kommuner där ansökningar om delning konkretiserats ochinlämnats. Men människorna vet inte hur de skall gå tUl väga i vårtgenombyråkratiserade samhälle. Centermotionerna beträffande den kommunalademokratin är av stort intresse. Särskilt gäller detta partimotionen 1127. Detär lätt för oss moderater att instämma i flertalet av de synpunkter som anförs.Det finns inte minst anledning att fästa avseende vid tanken på en vidgadanvändning av kommunala folkomröstningar som en lämplig form för att utrönamedborgarnas intresse i vad gäller större kommunala investeringar och deskattemässiga konsekvenserna av dessa. Kanske är detta en bättre form änomröstningar om kommunalskattens höjd. gäller det dock naturligtvis att se till attinte folkomröstningsinstitutet missbrukas, så att kommunerna tvingas genomförafolkomröstningar i ärenden som i ekonomiska eller andra avseenden ärbagatellar-tade. Som en vikfig punkt tar centermofionen upp fortsattkommunaldemokra-tisk forskning. Ja, självfallet måste vi fortsätta forska. Avbudgetpropositionen framgår dock att även regeringen är inne på denna linje.Nya utredningsdirektiv aviseras för kommunaldemokratiska kommittén. I Ukhet med centermotionen anser vi att det ärillavarslande, då det i budgetpropositionen av föredraganden talas om störstarestriktivitet i vad gäller indelningsändringar mot en berörd kommuns vilja.Det är på nytt storskalighetens och centraliseringens företrädare som talar. Vivill klart deklarera, så som också sker i vår reservation, attkommunaldemokratiska skäl mycket väl kan motivera att en kommun delas. Vi villalltså inte nöja oss med att som center- och folkpartireservanterna bara säga,att kommundelning i sådana fall inte bör uteslutas som en möjlig metod. Imotionen, Uksom i center- och folkpartireservationen, efterlyses förslag tilllagstiftning om direkta val till lokala organ. Det är möjligt att detta är enutväg . Men frågan är ytterligt komplicerad, och vi är inte bereddaatt gå så långt. Först bör en utvärdering ske av den försöksverksamhetsom nu pågår, och där , och är av särskilt intresse.Erfarenheterna är dock ännu ganska små. startade sitt försök medkommundelsnämnder i hela kommunen, alltså i full skala, så sent som den 1januari . Dekommunaldemokratiska frågorna, herr talman, är av största betydelse. Vi villslå vakt om möjhgheterna för människorna i olika kommundelar att återvinna sinfrihet och självständighet, om de så önskar. Vi kommer också att med störstaintresse följa den försöksverksamhet med lokala organ som pågår på olikahåll. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservation 8 av AndersBjörck m. fl. Underdetta anförande hade ledningen av kammarens förhandlingar för en stundövertagits av andre vice talmannen. 50 (): Det har gått ganska exakt fattade beslut omen ny kommunallag och riktiinjer för demokrati. 1977års kommunallag hade som motiv att stärka medborgarnas inflytande. Ett exempelpå detta är kommunallagens bestämmelser att alla kommunala styrelser ochnämnder skall kunna väljas proportionellt. Det minoritetsskydd som därmedinfördes skulle vara den yttersta garantin för att majoriteten inte skullemissbruka sin makt. Kommunaldemokrati skaU ju inte vara ett vackert slagord blott - den skall vara enlevande realitet. Men den nya kommunallagen rymde redan vid tillkomsten enbetydande skönhetsfläck - ja, inte bara det utan också en betydande demokratiskorättvisa. Genom att behålla särbestämmelserna för , särskiltdå med avseende på borgarrädsinstitutionen, stoppade man möjligheterna attbegära proportionella val av ledamöter i alla styrelser och nämnder i Stockholmutom de specialreglerade. Härkan man inskjuta frågan varför inte under den långabehandlingen av prop. 1975/76:187 inte gjorde rent hus medundantaget för . Intresset fanns förvisso, i all synnerhet somgrundtanken i lagförslaget var att uppnå en enhetiig kommunallag för bådelandsting och primärkommuner utan några undantag. Men som bekant hadekommunaldemokratiutredningen inte berett denna detalj, och utskottet fick nöjasig med att begära en särskild utredning av problemen i Stockholm.Utredningsarbetet är nu avslutat, och enligt min mening är tiden inne attstifta en kommunallag gällande för hela landet. måste få samma rättigheter somminoriteterna i övriga kommuner har. Kan jag få ett svar från utskottsmajoriteten, t. ex. från YngveNyquist, på frågan varför demokratin är mindre viktig i ? Jag noterar vidare att och i sinreservation anser att drätselnämnden och borgarrådsberedningen har haft ensärskild betydelse för en kraftfull politisk ledning i . Detär möjligt, men det har skett på bekostnad av minoritetens rätt. Så ser denkommunala demokratin ut i konservativ tappning. Att kunna begäraproportionella val är en grundläggande demokratisk rättighet. Jag yrkar därförbifall till reservation nr 6. Vad sedan gäUer frågan om kommundelningar kan man noteraatt det tydligen går en ideologisk skiljeUnje meUan de socialistiska partiernaoch de icke-socialistiska partierna. Enligt de socialistiska partierna var dentvångs-mässigt genomförda storkommunreformen bra för den kommunala demokratin.På annat sätt kan man inte tolka den nonchalans som har visats delokala opinionerna. Vi har fått åtskilliga bevis på detta. ville ju de socialistiska partierna t. o. m. riktadechargeanmärkning mot Fälldinregeringen för att den tillgodosett lokala kravpå delning av storkommuner. Regeringen fullföljer nu den socialistiskarestriktivi-teten beträffande demokrati genom att avisera en skärpningav praxisen när det gäller att tillmötesgå lokala krav på kommundelning. Enligtcenterns mening måste man vara öppen för att hitta de bästa lösningarna i detenskilda fallet. Delningar av kommuner är en metod. I de flesta fallen blir detnaturligtvis tal om andra metoder för främjandet av demokrati,exempelvis inrättande av lokala organ i kommunerna. Här noterar jag att detfinns en ljumhet hos . De talar varmt för de här tankarna, men deyrkar på de här punkterna avslag på vår motion om den kommunala demokratin ochom den försöksverksamhet som vi anser bör vidareutvecklas. Lokala organ med beslutsbefogenheter har kunnat inrättatssedan 1980. Denna försöksverksamhet bör, enligt vår mening, drivas vidare framtill ett slutsteg. Detta slutsteg bör omfatta möjligheter till direkta val avde lokala organen. Svårigheter med dessa direkta val finns, men de skall inteöverdrivas. Enligt min mening kan man inte lägga in dessa val på den nuvarandegemensamma valdagen. Det finns gränser för vad valförrättare hinner klara av!Men om vi får skilda valdagar för riksdags- och kommunalval kanfrågan lösas. Det finns också andra lösningar. Man kan förlägga valet av lokalaorgan till som kyrkofullmäktigevalen, särskilt om denna valdagförläggs till ett annat år än då de allmänna valen hålls. Herr talman!Jag ber att få yrka bifall till reservation nr 9. Jag viU också passa på att yrka bifall tillreservationerna nr 10 och nr 11, som jag inte skall gå närmare in på. Låt migdock få understryka betydelsen av att man också i den kommunala verksamheten utnyttjarmöjhgheterna att låta den enskilda människan få uppleva ett personligtengagemang. utvecklarbåde människorna och kommungemenskapen. Pensionärskooperativ, som vi harskrivit om i vår motion, är ett bra exempel på detta. Vadslutligen gäller frågan om partistöd möter vi här ett årligt återkommandedebattämne. Det tog som bekant rundlig tid, innan vi över huvud taget fick ettpartistöd. Sedan kom debatten om konstruktionen. Partiöverenskommelsen år 1971om konstruktionen av partistödet var en kompromiss, men även om den kankritiseras, som alla andra kompromisser, har den i stort sett fungerat bra. Ivissa fall ger den förstås besynnerliga utslag. Med erfarenheter somgrund är det därför att en översyn kommer till stånd. Centernhävdar för sin del bestämt att frågan måste bringas till en snar lösning. Vi äröppna för en diskussion om konstruktionen. Proportionerna mellan grundbidragoch mandatbidrag kan självfallet diskuteras. är det ofrånkomligt attdet finns ett samband mellan statligt partistöd och kommunalt partistöd. Ett sambandi så måtto att den svenska demokratin och vårt parlamentariska system sedanlång tid är grundade på förekomsten av rikspartier, som täcker hela landet ochsom svarar för betydelsefulla informationsinsatser ända ned till den kommunalanivån. En ny konstruktion av det kommunala partistödet får inte heller ledatill att partier genom fraktionsuppdelningar tillskansar sig orättmätigt högakommunala bidrag. Problemfinns alltså, men de är ju till för att lösas. Låt oss få en lösning så snabbtsom möjligt. Centernhar till detta återkommit med förslag om att möjligheter öppnas för dekyrkliga kommuner som så vill att utge stöd till de partier som ärrepresenterade i kyrkofuUmäktige. Motiven är parallella med motiven för detkommunala partistödet. Det behövs information också om kyrkliga frågor. Detbehövs stimulans till valdeltagande också när det gäller kyrkofullmäktigevalen. Utskottetavstyrker vår motion, men vi har stöd. På vilka argument stöder dåutskottet sitt avslagsyrkande? Jo, man säger att de kyrkUga kommunerna är långtmindre enhetliga än borgerliga kommuner. Det är inget starkt argument. Just pågrund av den mindre enhetliga partistrukturen kan det vara befogat med ettsärskilt kyrkokommunalt partistöd. TiUhör det kyrkokommunala partiet inte ettriksparti, får det ju ingen hjälp från riksorganisation och distrikt i sammautsträckning som andra partier. Iett stort antal församlingar har man inte kykrofullmäktige, säger utskottet.Men det kan väl inte vara utskottet obekant att det i fortsättningen blir etttvång att införa kyrkofullmäktige i fler församlingar än . Det beslutetfattade vi . Slutligen:Vi föreslår ju inte något tvång att införa kyrkokommunalt partistöd. Vi villbara att man överväger att öppna möjligheten att ge denna rätt.