prot · G609135 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:135 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Kompletteringsval till utskott 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant ikonstitutions-och näringsutskotten under ledighet anmält hennesersättare . kommunisternas partigrupp har som suppleanti socialförsäkringsutskottet under ledighet anmält hennesersättare . Förste vice talmannen förklarade valda till suppleant i () suppleant i socialförsäkringsutskottet Margö (vpk) suppleant i näringsutskottet () 2 § Justerades protokollet för den 22april. 3 § Förste vice talmannen meddeladeatt (vpk) återtagit sin plats i ,varigenom Margö uppdrag som ersättare för . Om följderna av indraget statsbidrag till kursplanebundnauniversitetscirklar 4 §Svar på fråga 1982/83:408 om följderna av indraget statsbidrag tillkursplanebundna universitetscirklar har frågat mig om det finnsplaner inom utbildningdepartementet på att ta fram alternativ som kankompensera glesbygdens människor för bortfallet av den studiemöjlighet som des. k. kursplanebundna universitetscirklarna f. n. ger. Min företrädare framhöll i propositionen om folkbildning1981 att det fanns klara principiella skäl för folkbildningsutredningensförslag att de kursplanebundna universitetscirklarna i fortsättningen inteskulle vara bidragsberättigade. Han sade att det viktigaste skälet är att dettaslag av cirklar bedrivs enligt planer som utarbetas av statliga organ och inteav studieförbund eller av deltagarna själva. Samma principiella syn ligger bakom regeringens förslag iårets budgetproposition att statsbidrag inte längre skall utgå till sådanacirklar. Konsekvensen av detta ställningstagande blir att detankommer på högskolan att bedriva kursplanebunden utbildning. Frågan i vad månhögskoleutbildning skall förläggas utanför högskoleorterna är i första hand enangelägenhet för högskoleenheter och regionstyrelser. De senare har enligtstatsmakternas beslut också huvudansvaret inom högskolan för utvecklingen avdistansundervisning, en undervisningsform som självfallet är av betydelse närdet gäller att nå människor i glesbygd. Några särskilda åtgärder frånregeringens sida anser jag därför f. n. inte påkallade. 3 (): behandlade riksdagenden del i budgetpropositionen som är upphovet till min fråga. Tyvärr gickriksdagens majoritet på samma linje som utbildningsministern och beslöt att dekursplanebundna universitetscirklarna inte längre skulle få statsbidrag. Vi ifolkpartiet reserverade oss i denna fråga, men vi blev nedröstade. Det svar jag fått på min fråga gör mig orolig. När jagställde frågan trodde jag nämligen att statsrådet delade minuppfattning om det värde denna studieform har för människorna i glesbygden ochatt skulle erbjuda något annat likvärdigt alternativtill de studerande det här gäller. Av svaret ser jag att jag hade fel. Statsrådet delar intemin uppfattning om värdet av dessa universitetscirklar. Statsrådet hänvisartill kurser som anordnas på högskoleorterna och genom högskolorna. Statsrådettycks inte förstå att man därmed stänger en dörr som tidigare stått öppen förden kategori studerande som inte haft råd och möjlighet att lämna sitt arbeteoch resa fill en högskoleort för att få denna typ av universitetsutbildning. Jämlikhet är ett honnörsord, och det har många gångeranvänts av i skrifter och debatter om det svenskautbildningsväsendet. Förslaget att nu dra in statsbidraget till dekursplanebundna universitetscirklarna drabbar de människor som av ekonomiskaskäl inte har råd att resa till enhögskoleort för studier, och det drabbar generellt dem som bor i glesbygden.Det är ett avsteg från jämlikheten. De ekonomiska skälen för att dra in anslaget är inte heller särskilt övertygande.Till volymen är cirklarna av så ringa omfattning att det inte innebär någonbesparing att tala om. Ur statens synpunkt kan det t. o. m. bli enkostnadsökning, om de som gått i universitetscirklar och betaltavgifter nu skall studera på högskola, där de inte betalar några avgifter. Statsrådets inställning till studieförbundens verksamhetgrundar sig på en princip: studieförbunden skall inte syssla med sådanverksamhet som är bunden till kursplaner och kompetenskrav. Nog är detegendomligt att regeringen skall rida på principer, när man i detta fall harhittat en praktisk möjlighet för glesbygdens människor att studera och få ett.värdefullt komplement till yrkesverksamheten. Här har principer fått övertagetöver jämlikheten och förnuftet. Jag hoppas att statsrådet skall omvärdera sininställning och finna ett alternafiv, så att det blir möjligt för människor attbedriva kursplanebundna universitetsstudier på hemorten. Om följderna av indraget statsbidrag till kursplanebundnauniversitetscirklar När kritiserar den princip somligger bakom vårt ställningstagande, kritiserar han det uttalande som denfolkpartistiske utbildningsministern gjorde. Det är nämligendet som vi grundar vårt beslut på. Det är här fråga om var man skall dra gränsen mellanstudieförbunden och det allmänna utbildningsväsendet. Kursplanebundna studierär en angelägenhet för det allmänna utbildningsväsendet. Det är det fria ochfrivilliga studiearbetet som skall äga rum i folkbildningsorganisationernasregi. Det finns också former för att till glesbygden nå ut medutbildning som högskolan anordnar. Beslut om detta fattas av regionstyrelseroch resp. högskoleenhet. Det skall vi inte fatta beslut om centralt. Men vi kanändå uppskatta dessa former för utbildning lokalt, som gör att utbildningen nårut också till glesbygden. 5 (): Jag kritiserar en princip som gör attglesbygdens människor då det gäller denna typ av studier kommer i ett avsevärtsämre läge än vad som varit fallet tidigare. Det är inte riktigt av att krypa bakom någon annan. Det är statsrådet själv som står fördetta förslag, och det bör hon ta det fulla ansvaret för. Det är inte realistiskt att räkna med utlokaliseradekurser i större utsträckning än i nuvarande läge. Till nästa läsår kommer delsantalet platser på enstaka kurser att minska, dels beräknas ett större antalungdomar komma ut från gymnasieskolan och söka till högskolan. Det förefallerunder sådana omständigheter inte genomtänkt att slopa studieförbundens kursplanebundnauniversitetscirklar. Om ökad utbildning av sjukgymnaster Jag upprepar än en gång: Detta förslag drabbar destuderande i glesbygden mycket svårt. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1982/83:452 om ökad utbildning avsjukgymnaster har frågat mig om jag är bereddatt medverka till en dimensionering av utbildningen av sjukgymnaster somlångsiktigt kan svara mot efterfrågan. Regeringen och har under en följd av årframhållit vikten av att sjukgymnastutbildningen byggs ut och de senaste årenockså beslutat om en sådan utbyggnad. redovisade universitets-och högskoleämbetet ett samlat förslag fill en fortsatt utbyggnad avutbildningen. Utgångspunkten var att man skulle uppnå en dimensioneringom 550 nybörjarplatser, fördelade mer jämnt över landet och lokaliserade äventill orter utanför storstadsområdena. I och med att nästa budgetårsjukgymnastutbildning startar också i och kommer antaletnybörjarplatser att vara uppe i nära nog 550. När denna utbyggnad får fulleffekt, bör efterfrågan på sjukgymnaster kunna tillgodoses väsentligt bättre änf. Givetvis kommer jag även fortsättningsvis att noga följa hur behovet avsjukgymnaster utvecklas. 7GUNILLA (): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga. Det har rått brist på sjukgymnaster. Eftersomderas insatser utgör en viktig del i vårdkedjan är situationen bekymmersam påmånga håll. De som i landstingen är ansvariga för vården har på olika sättförsökt få tillgång till sjukgymnaster. Jag kan ta exempel från mitt egethemlän, . Där har vi inte mindre än 28 vakanta sjukgymnasttjänster.Landstinget försöker nu rekrytera från , som har överskott påsjukgymnaster. Efter kompletterande utbildning kan de efter fåsvensk legifimation. Tillgänglig statistik visar att inte är det endalandstingsområde som rekryterat från andra länder. I genomsnitt 70sjukgymnaster med utländsk utbildning har fått svensk legitimation under desenaste åtta åren. söker i upp till 7 500 flickor - dedominerar denna utbildning- till de vid varje ansökningstillfälle ca 240nybörjarplatserna. Det är således ingen brist på kvalificerade sökande. Fråganär då om det kan vara rimligt att importera arbetskraft som vi har enbesvärande arbetslöshet. Jag konstaterar att statsrådet har en försiktig skrivningi svaret. Det heter: "När denna utbyggnad får full effekt, bör efterfråganpå sjukgymnaster kunna tillgodoses väsentligt bättre än f. Menmåste vi inte, fru statsrådet, sträva efter att utbildningen skall svara motefterfrågan? 8 Utbildningsminister : Fru talman!Det är alldeles självklart att vi skall göra det. Man skall i alla dimensioneringssammanhangha den principen. är det inte alltid så enkelt att få antaletutbildningsplatser och behovet att stämma exakt, men med den utbyggnadsplan vinu nära nog har genomfört kommer behovet i stort sett att vara täckt. 9 (); Jag tackar för det kompletterande svaret, ävenom det inte innehöll något ytterligare positivt. Vi är överens om att det är tragiskt när människor intekan få den behandling av sjukgymnast som skulle kunna leda till förbättringeller kanske göra dem så friska att de kan återgå till arbetet eller till annatverksamt liv. Förutom det onödiga lidandet blir det andra konsekvenser. Det ärju ett resursslöseri, som jag ser det, att kanske ta i anspråk dyravårdplatser. Statsrådet har emellertid i sitt svar angett attstatsrådet ämnar noga följa utvecklingen av behovet av sjukgymnaster, och detär min förhoppning att det skall bli på det sättet och att vi som sagt får enbättre dimensionering av sjukgymnastutbildningen. Om indelningen i kronofogdedistrikt Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Meddelande om svar på interpellation 1982/83:128 Jag ber att få meddelaatt interpellafionen av om förslaget till löntagarfonder kommeratt besvaras . 7 §Svar på interpellation 1982/83:93 samt frågorna 1982/83:354, 357 och 361 omindelningen i kronofogdedistrikt har tillsatt en projektgruppmed uppgift att företa en översyn av indelningen i kronofogdedistrikt. Medanledning härav har i en interpellation frågat mig omprojektgruppens direktiv - som enligt uppfattning leder framtill slutsatsen att ett stort antal kronofogdedistrikt måste läggas samman - äri enlighet med regeringens intentioner. har frågat vilken principiell uppfattningjag har när det gäller kronofogdemyndigheternas framtida organisation och vaddetta konkret innebär för . Om indelningen i kronofogdedistrikt har frågat om jag ärberedd att ta hänsyn till den opinion som finns i de kommuner som kommer attberöras om ett förslag om sammanslagning av kronofogdedistrikt kommer upp påregeringsnivå. , slutligen, har frågat om jag är beredd attvidta åtgärder som innebär att en omorganisation av kronofogdemyndigheternainte medför ytterligare sysselsättningsminskning i vissa av arbetslöshet hårtdrabbade bygder. Jagbesvarar interpellationen och frågorna i ett sammanhang. Ett av huvudsyftena med kronofogdemyndigheternasverksamhet är att driva in det allmännas fordringar för skatter, böter ochallmänna avgifter m. m. Dessa ärenden - de s. k. allmänna målen - utgör näratvå tredjedelar av det totala antalet mål som kronofogdemyndigheternahandlägger. Det är självfallet angeläget att så snabbt som möjligt fåin så mycket som möjligt av statens fordringar till statskassan. Trots den viktjag således tillmäter kronofogdemyndigheternas verksamhet har jag ibudgetpropositionen för /84 föreslagit att dessa generelltskall tilldelas anslag enligt huvudalternativet, dvs. att anslaget minskas med2 %. Jag anser det nämligen nödvändigt att ställa ett krav som innebär ökadeffektivitet även på en prioriterad verksamhet som denna. har jagaviserat ett antal åtgärder som fillsammans med andra redan beslutade ellergenomförda, bl. a. införandet av ADB-stöd vid samtliga kronofogdemyndigheteroch den nya utsökningsbalken, medför en effektivare verksamhet vid kronofogdemyndigheterna.Jag anser att det genom dessa åtgärder bör kunna frigöras resurser som kananvändas till utredning i mål av mera kvalificerad beskaffenhet utan attverksamheten i övrigt behöver bli lidande. Härutöver har jag i åretsbudgetproposition föreslagit att indrivningsväsendet skall tillföras nyaresurser, som skall användas för indrivningsarbete mot gäldenärer som har storarestförda skulder eller för arbete som kräver särskild ekonomisk eller exekutivkompetens. är centralmyndighet för administration avexekutionsväsendet och skall följa arbetet hos kronofogdemyndigheterna ochverka för en ändamålsenlig utformning av organisation och arbetsformer.Riksskatteverket har i sitt yttrande över länsstyrelsernasanslagsframställningar avseende kronofogdemyndigheterna uttalat sigprincipiellt om vissa tänkbara sparåtgärder, såsom sammanläggning av mindredistrikt, indragning av vissa distrikts lokala arbetsgrupper samt omfördelningav resurser mellan myndigheter. Ett arbete efter dessa riktlinjer bör, som jaganfört i budgetpropositionen, kunna leda till en ytterligare höjning aveffektiviteten hos exekutionsväsendet. har tillsatt enprojektgrupp med uppgift att utreda dessa frågor. Om kommertill slutsatsen att en ändring i distriktsindelningen bör ske, är detta enlagstiftningsfråga. konkreta förslag i frågan kommer attremitteras. Därefter kommer förslaget att beredas på sedvanligt sätt inomregeringskansliet. I sammanhanget bör också prövas organisationens servicerollgentemot allmänheten. 12LARZ (); Jag ber att få tacka finansministern försvaret på min interpellation. Tyvärr är svaret sådant att det fortfarande finnsutrymme för olika tolkningar och spekulationer om kronofogdemyndigheternasframtida organisation. Detta är att beklaga, eftersom verksamheten inte ärbetjänt av en sådan osäker arbetssituation. Kronofogdemyndigheterna har varitutsatta för ständiga organisationsöversyner och utredningar. De har bl. a.gällt verksamhetens organisation och indelning i distrikt, och alla har syftattill att skapa färre och därmed större distrikt. Dessa propåer har avvisats avriksdagen, och den berörda personalen borde med en viss rätt kunna förlita sigtill dessa entydiga besked. Men så är tydligen inte fallet, för nu är man igång och utreder igen! Den andra frågan som varit föremål för flera utredningarunder årens lopp gäller datorstöd för indrivningsverksamheten, Deri frågan ficken mer definitiv lösning i och med den s. k. , som jag självkänner en viss delaktighet i. Under den utredningens gång hade jag anledning att besökaett mycket stort antal kronofogdedistrikt i olika delar av landet, både sådanasom var inne i Rex-systemet och sådana som var baserade på verksamhet.Därav anser jag mig kunna dra vissa slutsatser: Personalen på myndigheterna utför ett mycketförtjänstfullt arbete under ofta mycket pressade arbetsförhållanden. Den ärvärd allt beröm för det och förtjänar att få en smula arbetsro i stället föratt som kastas in i ett nytt utredningsskede med omflyttningar ochfriställanden som troligt resultat. En annan slutsats som jag vågar mig på att dra både somett resultat av mina erfarenheter under utredningsarbetet och av vad som nuframkommit är att de små myndigheterna genomgående redovisar ett betydligtbättre indrivningsresultat än de större. Att då föreslå sammanläggningar föratt uppnå högre effektivitet är med förlov sagt litet långsökt. I sitt svar pekar finansministern på besparingskravetenligt huvudalternativet, dvs. Menrationaliseringskrav gällde ju även . I min interpellation har jagjust pekat på att även regleringsbrevet för /83 innehöll krav påbesparingar och ökad effektivitet. Skillnaden är att i årets budgetpropositionvisar finansministern själv vägen genom att tala om sammanläggning av distriktoch indragning av lokala stationeringar. Och det är just detta som föranlettriksskatteverket att dra i gång den stora sammanläggningsutredningen. I sitt svar säger finansministern att direktiven enligtinterpellantens, dvs. min, uppfattning skulle leda till sammanläggningar av ettstort antal distrikt. Tyvärr vet vi att förslaget från RSV sträcker sigbetydligt längre än vad någon kunde befara då interpellationen väcktes. Mot den bakgrunden är det viktigt att finansministern häroch ger ett entydigt svar. Om det är så att RSV genom det här förslagetsträckt sig längre än vad skrivningen i budgetpropositionen avser, så är detbra att få detta klarlagt , så att åtminstone en del av oron kan stillas. Om indelningen i kronofogdedistrikt Om indelningen i kronofogdedistrikt Jag upprepar således min fråga till finansministern: och det förslag som de nu lett till i enlighet medregeringens intentioner? 13 (); Jag vill tacka finansministern för svaret påmin fråga. vill jag instämma i de principiella synpunkter som minpartibroder här har framfört. Det förslag som lagt fram omcentralisering av kronofogdemyndigheten har väckt mycket stark irritation utei distrikten. Avsikten sägs vara besparingar, men om förslaget genomförs kommerdet att medföra förluster för statskassan. Jag vill säga rakt ut att detta ärmissriktad sparsamhet. Av uppgifter att döma synes avsiktvara att strunta i att infordra remissyttranden från kommuner ochlänsstyrelser. Jag skall inte närmare gå in på den frågan, för det har ju LarzJohansson redan gjort. Men jag vill säga att om den opinion som väckts ute ilandet och har följts upp här i leder till ett brett remissförfarandeär det bra. Att tanken på ett remissförfarande knappast varit aktuellframgår enligt min uppfattning av ett förslag till personalorganisationerna,där det sägs att fr. o. m. skallsammanslås med Skövdedistriktet, och med . Det visar att man intetänkt sig något remissförfarande, och det rimmar inte med finansministerns svarpå frågorna här . Han säger att innan någonting kan genomföras skalllagstiftning ske. Om vi nu lämnar frågan om remissförfarande, så är fråganändå inte på något sätt utagerad. Vi skall ha klart för oss att en god serviceför människorna är nödvändig på olika sätt. är av centralbetydelse i det ekonomiska livet och för betalningsmoralen i samhället i stort.Det gäller inte bara i fråga om skatteindrivning, utan det gäller också övrigaindrivningar som utförs av kronofogdemyndigheten. Det beslut som hotar innebär förutom en sämre effektiviteten centralisering och minskade sysselsättningsmöjligheter ute i bygderna fören viss kategori människor. Finansministern svarade inte på min fråga om hans principiellauppfattning om förslagets inverkan för del. För vidkommandeinnebär förslaget att nuvarande stationeringar i , , ,och dras in. Kronofogdetjänsterna som sådana dras in iArvika, och , och då blir många människor arbetslösa på dessaplatser. Hur blir det då med effektiviteten? Tillgängliga siffrorvisar att indrivningsresultatet per handläggare är nära 2 milj. kr. Totaltsett kan man säga att varje anställd i kronofogdemyndigheten ger 1 milj. kr.som indrivningsresultat. Ingen skall tro att effektiviteten i större distriktskulle bli större. Finansministern säger att avsikten med det lagda förslagetär att få in mera pengar snabbt. Dettaanser jag varaen felaktig bedömning-förslagetfår inte den effekten. Sanningen är ju den att effektiviteten blir mycketsämre. har idetta sammanhang åberopat datan som ett argument för centralisering. Jag äringen dataman, men de som kan detta säger att datan kan användas lika väl i smådistrikt som i stora. Detta är alltså inget skäl för en centralisering. Denomständigheten att ADB skall ställas till förfogande bör alltså inte leda tillden centralisering och de nedläggningar som här är föreslagna. De distrikt somredan fått ADB till hjälp har inte kunnat visa bättre indrivningsresultat. Det föreliggande förslaget om centralisering avkronofogdemyndigheten står i strid med de regionalpolitiska ställningstagandensom gjort. Detta har och länsavdelningen avKommunförbundet i framhållit och krävt en remissbehandling avförslaget. Jag har ställt mig bakom ett sådant rättmätigt krav. En förutsättning för ett bra resultat är en godpersonkännedom och goda kontakter. Den erfarenheten har kronofogdarna.Personalen i kronofogdemyndigheten måste känna arbetsområdet och dess invånareför att kunna utföra ett gott arbete och nå ett bra resultat. De som bedriverekonomisk brottslighet och inte vill betala skatt har ofta en utstuderadmetodik. Därför bör de som skall driva in pengarna väl känna dessa personersförehavanden. I mindre distrikt med utlokaliserade kontor är detta möjligt. decentraliserade distriktsorganisation som råder finns denna lokal- ochpersonkännedom. Allmänheten kan också lämna upplysningar och tips till denkronofogdepersonal som de väl känner. belägg för dessa påståenden kanhämtas ur statistik över indrivningsresultat i landet. Jag kan exemplifiera med siffror från mitt eget län,. , som är det ojämförligt största distriktet i länet, harlevererat till statsverket av totalt debiterat belopp. , somär ett något mindre distrikt, har levererat . , som är det minstadistriktet, har levererat . Karlstadsdistriktet har avskrivit samma andelsom det levererat in, 17,. distrikt, som drivit in nära nog , haravskrivit skattefordringar på . Där ser man effektiviteten. , som är det största i landet och somhar datastöd, har lägre indrivningstal, , än exempelvis som ärsämst i . Kontentan av detta är att smådistrikten är mest effektivaoch lönsamma för statsverket. När direktiven talar om indragning av huvuddelen avdistrikten är man inne på fel väg ur effektivitetssynpunkt. Siffrorna över effektiviteten visar att de tjänstemän harrätt som hellre ser att de stora distrikten slås isär till miridre sådana. Närfinansministern såväl i budgetpropositionen som i svaret här tror påstörre effektivitet genom indragningar av distrikt har han således fel. Jag vill då fråga finansministern om han har observeratatt personalen ute på myndigheterna är samstämmig i sin kritik motriksskatteverkets illa genomtänkta förslag. Större distrikt ger förutom sämreindrivningsresultat också sämre arbetsmiljö och försämrad service. Dessutom fårman minskad sysselsättning ute i landet. Här iriksdagen och även i övrigt har många ondgjort sig över den Om indelningen i kronofogdedistrikt Om indelningen i kronofogdedistrikt ekonomiska brottsligheten och ofta talat sig varma förökad indrivningsef-fekfivitet. Och så kommer ett förslag som, såsom jag serdet, verkar i motsatt riktning. Då vill jag, herr finansminister, säga att de somförsvarar centraliseringsförslag aldrig skall tala mer omökade åtgärder mot ekonomisk brottslighet. Det är i högsta grad inkonsekvent -det går helt enkelt inte ihop. Här måste finansministern och andra tänka om. Det skullevara bra om vi kunde få ett klarläggande på denna punkt. motsätter sigen centralisering av den typ som har presenterats från . Att påstå att förslag är en besparingför statskassan är fel. Det blir en dålig affär. Inser inte finansministerndetta, då är det faktiskt illa. 14GUNNAR (): Jag ber också att få ansluta mig till dem somtackar för svaret. Svaret är bra. Det är bra så till vida att finansministernslår fast att en eventuell förändring av distriktindelningen är enlagstiftningsfråga. Därmed får vi en garanti för att den lagstiftandeförsamlingen - i detta fall -skall fatta det avgörande beslutet. Vi har också fått en garanti för att ett konkret förslagfrån kommer att bli föremål för en remissbehandling. Med tanke på den reaktion som på nuvarande stadium finnsute i landet på projektgruppens förslag har jag för min del mycket svårt atttro ätt det finns en majoritet här i för en organisationsförändringenligt gruppens riktlinjer. har nämligen en rapport från en utredningsgruppframkallat ett så bestämt nej ute i olika berörda instanser som just det härförslaget. Varför har då den här frågan väckt en sådan uppmärksamhetredan innan det slutliga förslaget föreligger och ännu mindre underställtsriksdagen?