prot · G609152 · 1982-12-31 00:00:00 — Men jag tror inte att vi skall ta uppkammarens fid med att jag gör tre eller fyra försök till att förklara detta.Det kan vi klara ut privat. Anf,53 (): Ja, det kan vi göra. Men det är viktigt att vi vet om villförbjuda landsfingen att differentiera avgifter på det ena eller andra sättet.Jag håller med om att oavsett vilket system man använder så skall man intediskriminera individerna. Arbetsfördelningenmellan och försäkringskassorna, m. m. Anf.54 (): Jag tror att i varje fall de närvarande kammarledamöterna med ettundantag, , vet detta. Som väl är hänger voteringsresultatennumera inte på en enda röst, så i värsta fall får väl voterautan att ha fått detta klart för sig. Överläggningenvar härmed avslutad. I kontrapropositionsvoteringen biträddes utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall till reservation 1 avGöte m. fl. med 78 röster mot 18 för utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall till reservation 2 av . 216ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 217 röster mot 77 förutskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall tillreservation 1 av m. fl. 18 ledamöter avstod från att rösta. 4§ Arbetsfördelningen mellan och försäkringskassorna, m.m. betänkande 1982/83:24 om vissa administrativafrågor inom den allmänna försäkringen, m. m. 1982/83:127) samt anslagtill och de allmänna försäkringskassorna (prop.1982/83:100 delvis). 55 (): betänkande 24 behandlar administrafivafrågor inom den allmänna försäkringen, dvs. roll ocharbetsuppgifter samt arbetsfördelningen mellan verket och försäkringskassorna. Någon samlad ochövergripande genomgång av 4Riksdagens protokoll 1982/83:152-153 Arbetsfördelningenmellan och försäkringskassorna, m.. m. organisation ocharbetsfördelningen mellan verket och kassorna har inte genomförts sedan dennaorganisation inrättades . haren mycket omfattande utbyggnad av socialförsäkringssystemet skett, vilketinneburit att såväl verket som kassorna fått väsentligt utvidgade ochförändrade arbetsuppgifter. Denutredning som fillsattes 1979 för en översyn av verket har presenterat förslagi två omgångar. Det är kommitténs slutbetänkande om riksförsäkringsverketsroll, uppgifter och organisation som tas upp i regeringens proposition 127och i betänkandet. Centernsprincipiella syn på försäkringsadministrafionen är att den ska betjäna och geen bra service till de försäkrade. I det inbegrips då att lagstiftningen ska geförutsättningar för en likartad behandling över hela landet. Besluten om denenskilde försäkrades förmåner bör fattas så nära den försäkrade som möjligt,och ansträngningar bör göras för att vidareutveckla kontakten mellan denförsäkrade och försäkringssystemet. Dennavår grundsyn leder fram till att det är viktigt att försäkringsadministrafionenges en sådan utformning att den får en genomgående decentraliserad struktur.En lokal förankring och en spridd kontorsorganisation är därvidlag av avgörandebetydelse. Förtroendemannamedverkan i försäkringskassornas verksamhet är enannan viktig faktor i en decentraliserad struktur. Det är därför angeläget attden översyn som f. n. pågår inom ochFörsäkringskasseförbundet utmynnar i förslag fill vidgade möjligheter tillmedverkan för de förtroendevalda i beslutsprocessen. Utskottsmajoritetendelar i stora drag den grundsyn som jag har redovisat. Men på ett par punktergår våra uppfattningar isär. menar att den översyn som skett frånriksförsäkringsverkets sida får ses som en första etapp i en fortsatt ochvidgad översyn av försäkringsadministrationen. Vi anser därför att regeringenbör utreda vilka ytterligare uppgifter som kan decentraliseras frånriksförsäkringsverket fill försäkringskassorna, och att man i det sammanhangetockså bör pröva om arbetsuppgifter kan flyttas frän försäkringskassornascentralkontor till lokalkontoren - allt i syfte att effekfiviseraadministrafionen och vidga kontakten mellan den försäkrade och försäkringssystemet. Påden punkten har vi inte fått stöd av utskottsrnajoriteten. Den hänvisar tillden punkt i verksstadgan som rent allmänt talar om skyldighet att främjadecentrahsering av verksamheten. Vi anser att detta inte räcker för att uppnåde mål för verksamheten som jag har redovisat, utan här måste ettfortsatta målinriktat utredningsarbete utföras. Denandra punkten där våra uppfattningar går isär är inriktningen och utformningenav socialförsäkringens ADB-verksamhet. Vi har här i kammaren för en kort tidsedan debatterat denna fråga, när vi behandlade socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 15. Det finns ingen anledning att upprepa de argument som jag dåframförde i debatten. vidhåller sin uppfattning att en långsiktiggeneralplan skall utarbetas för socialförsäkringens ADB-system, och att planenska ange vägen till en decentraliserad Låt mig på denna punkt bara konstatera, att den framtidainriktningen av ADB-verksamheten kommer att ha stor betydelse för möjligheternaatt behålla en lokal förankring och spridd kontorsorganisation förförsäkringsadministrafionen. Jag vill med det anförda yrka bifall till centerreservationerna nr 1oeh 2 i betänkandet. Under detta anförande övertog talmannen ledningenav kammarens förhandlingar. Anf.56 (vpk): Vad vi nu debatterar är frågor som rör administrationen inomriksförsäkringsverket och inom försäkringskassorna samt dessutomanslagsfrågorna på detta område. Jagvill först gå in på den mofion som vi från vpk skrev med anledning avregeringens proposition om vissa administrativa frågor inom den allmännaförsäkringen. Vi godtar i den motionen regeringens konkreta förslag vad gällerarbetsfördelningen mellan försäkringskassorna och . Vårasynpunkter i motionen har gällt dels utbildnings- och informationsfrågorna,dels ansvarsfördelningen mellan verket och kassorna, liksom anslagsfrågor. Närdet gäller båda dessa frågor har förtydliganden gjorts i utskottet, och vi hardärför kunnat godta utskottets skrivningar. Jagvill ändå gärna säga några ord om utbildnings- och informationsfrågorna.Utskottet anför här att bör ha det centrala ansvaret,detta för att säkerställa de försäkrades berättigade krav på enhetliglagtillämpning och enhetlig information. Detta centrala ansvar inskränkeremellerfid inte, fortsätter utskottet, den enskilda uppgiftatt svara för genomförandet av den egna personalutbildningen och svara för denlokala informationsverksamheten. Utskottet understryker också vikten av att densamverkan som funnits mellan ochförsäkringskassorna fortlöpande utvecklas. Man skall därvid ta till varaerfarenheterna ute på kassorna och se till att lämpliga samarbetsformer medFörsäkringskasseförbundet utvecklas. Slutligen säger utskottet att decentraliseringenfortlöpande skall prövas också på detta område. Dessauttalanden är kanske så långt man kan komma i fråga om en viljeyttring frånriksdagens sida. Men vi kan knappast påstå att vi med dessa uttalanden hargjort det helt klart och tydligt hur utbildnings- och informationsfrågornaskall handläggas i fortsättningen. LO säger i sitt remissvar över denpromemoria som ligger till grund för propositionen att det är i just dessa tvåfrågor - utbildning och information - som ansvarsuppdelningen mellan verketoch kassorna beträffande centrala uppgifter varit minst klara och att dettaockså utgjort en källa till stark irritation oeh meningsmotsättningar. LOansluter sig i princip till den reservation i betänkandet där man anser attansvaret för utbildning och information skall ligga på kassorna. Liknandetankegångar framförs från och . Arbetsfördelningenmellari och försäkringskassorna, m. m. Arbetsfördelningenmellan och försäkringskassorna, m. m. Detär viktigt att vi får en enhetlighet i lagtillämpning och information, somutskottet säger. Därför kan inte utbildning och informafion helt decentraliserastill kassorna. Men jag är inte övertygad om att propositionens och utskottetsskrivningar kommer att innebära den klarhet i uppdelningen som behövs för attundvika framtida meningsmotsättningar mellan verket och kassorna. Som jag sadetidigare anser vi det emellertid svårt att gå längre i reglering frånriksdagens sida, och det är min förhoppning att man ufifrån dessa skrivningar isamverkan skall komma fram till en fungerande ordning när det gäller utbildningoch information. Propositionens förslag innebär att vissa arbetsuppgifter som hittillshar handlagts av nu decentraliseras till försäkringskassorna.Det är bra, anser vi. Vad vi däremot inte kan acceptera är att detta inte följsupp när det gäller anslagen. Det blir mer arbetsuppgifter men inte mer personal- detta i en situation då man dels får nya arbetsuppgifter, dels hela fidenbrottas med en ökande ärendemängd. Förraåret minskade försäkringskassornas personalstyrka med 450 personer. Dennanedskärning skall nu fortsätta, som nya arbetsuppgifter skalltillföras kassorna. På detta sätt går det inte att fullfölja de synpunkterregeringen hade när man lade propositionen. Man sade ju att en viktigutgångspunkt är att försäkringsadministrationen skall betjäna de försäkrade ochatt alla ansträngningar skall göras för att ytterligare utveckla kontaktenmellan allmänheten och myndigheten. Jag har svårt att förstå hur detta skall gåtill om kassorna successivt tappas på personal genom nedskärningar i budgeten. Utskottetär också medvetet om att dessa besparingar vållar problem förförsäkringskassorna, men man vill inte göra några förändringar i regeringensbudgetförslag. Man litar på att det skall gå att finna lösningar ändå och utgårfrån att regeringen skall bevaka effekterna av medelsberäkningen. Härvill jag fråga utskottet vad det egentligen betyder. Om nu pengarna inte räckerfill en fungerande kassaverksamhet, är det då utskottets mening att regeringenoch skall skjuta till ytterligare medel under löpande budgetår? Ellerskall man få lov att överskrida anslagen? Eller skall man i sådana fall låtaverksamheten bli lidande? Det vore bra att få ett klart besked av utskottet pådenna punkt i dagens debatt. De anställda vid försäkringskassorna skullesäkerligen välkomna ett klarläggande på den punkten. Allra mest skulle manförstås ha välkomnat ett beslut här som inneburit en uppräkning avanslagen. demonstrerade anställda vid försäkringskassorna iStockholms län här utanför på . Jag vill gärna citera ett avsnittur det uttalande som antogs vid demonstrationen, där de anställda pekar på dekonsekvenser en nedskärning kommer att få: "Regeringensförslag till budgetnedskärningar i Försäkringskassorna kan få stora konsekvenserför allmänheten och hela socialförsäkringen. Fortsatta personalinskränkningaromöjliggör att verksamheten kan upprätthällas enligt de anvisningar som finns ilagar och förordningar. En besparing av förvaltningskostnaderna innebär en klarrisk för kvalitetsförsämring och minskad rättssäkerhet inom försäkringen,som de totala kostna- derna församhället därigenom befaras öka. Försäkringskassorna borde i stället fåresurser till att förbättra socialförsäkringen och till att förkortasjukskrivningsfiderna. På grund av budgetnedskärningar kan även några av kassanslokalkontor dras in . Detta är en försämring av servicentill allmänheten." Det finns alltså en stor oro hos de anställda vidförsäkringskassorna. Man befarar med all rätt att den kvalitet i arbetet somman vill ha inte skall kunna upprätthållas och ser som konsekvens bl. a. enminskad rättssäkerhet inom försäkringen. Jag tror inte att de anställda harblivit lugnade med utskottets skrivningar om att det inte är omöjligt att hittalösningar. Det är en mycket svag skrivning. Vpk föreslår i reservation 3 en uppräkning av anslagentill allmänna försäkringskassor. Vi anser att det är nödvändigt att reformenman beslutar sig för också betalas. Jag villyrka bifall till reservation 3. Slutligen, herr talman, några ord om vår motion 1091 frånallmänna motionstiden, som också behandlas i detta betänkande. Vi föreslår imotionen att försäkringsinstanserna ges resurser och direktiv att skyndsamtbehandla arbetsskadeanmälningarna så att beslut normalt kan fattas inom tremånader från anmälningsdagen. Anledningen till att vi tar upp frågan är förståsde alltför länga handläggningstiderna. Utskottet har - skriver man - uppmärksammat dessa problemoch föreslagit en översyn av försäkringen. Regeringen kommer atttillsätta en utredning med uppgift att göra en sådan översyn. Det är bra. Detframgår inte av utskottsbetänkandet vilket mål denna utredning kommer att hanär det gäller handläggningstiden. Det räcker ju inte med en översyn - denmåste också få resultera i rejäla förkortningar av handläggningstiderna till,som vi anser, i normalfallet. Vi anser dessutom att utredningen måste arbeta snabbt ochförslag läggas under början av nästa . Det får inte bli så att enutredning ytterligare kommer att fördröja åtgärder i dessa frågor. Jag yrkarmed detta också bifall till vpk-reservationen nr 4. Arbetsfördelningen mellan riksförsäkrings verket ochförsäkringskassorna, m. m. 57BÖRJE (): I betänkande 24 behandlarsocialförsäkringsutskottet först proposition 127, som syftar till att närmareklarlägga gällande bestämmelser om roll och uppgiftersamt arbetsfördelningen mellan verket och försäkringskassorna. Frågorna som tasupp har förberetts i den s. k. RFV-översynen. En vikfig utgångspunkt för proposifionens ställningstagandenär att försäkringsadministrafionen skall betjäna de försäkrade, och att deolika frågorna därför skall lösas utifrån vad som ger det bästa totalaresultatet för de försäkrade och samhället. I detta ligger bl. a. attförsäkringslagstiftningen skall gälla lika över hela landet, som detär angeläget att besluten om förmånerna fattas så nära den försäkrade sommöjligt. Arbetsfördelningenmellan riksförsäkrings verket och försäkringskassorna, m. m. punkter leder fram fill enmarkering av försäkringskassornas betydelsefulla roll som beslutande organ iflertalet försäkringsärenden. Proposifionensuttalanden om att verksamhet bör inriktas på enytterligare markering av dess centrala lednings- och fillsynsfunktion skallalltså ses mot statsmakternas krav om en enhetlig tillämpning aversättningsregler och en rationell och effektiv resursanvändning. Utskottetkan inte finna att det behöver ligga någon större motsättning mellansträvandena mot en decentralisering av verksamheten och samtidiga strävandenmot enhetlighet och samordning. Propositionen ger enligt utskottets meningklart uttryck för att det är i arbetet med att säkerställa en enhetligrättstillämpning genom föreskrifter till lagar och förordningar, genominformation om rättsområdet och uppföljning och bevakning av rättsutvecklingensom skall intensifiera sin tillsynsverksamhet. I sammasyfte skall ha ansvaret för de centrala utbildnings- ochinformationsinsatserna. Inomde områden av verksamheten där rättssäkerhetsaspekterna inte står i förgrundeninnebär propositionen en markering såväl av försäkringskassornas självständigaekonomiska ansvar inom de givna budgetramarna som av att detaljregleringen börminskas genom att verket utfärdar rekommendationer och riktlinjer i ställetför anvisningar. Några ändringar i lagens grundläggande bestämmelser omkompetensfördelning och försäkringskassornas verksamhet har inte hellerföreslagits i propositionen, med undantag för vissa inskränkningar i verketsbefogenhet när det gäller revisionen. Meddet anförda anser utskottet att det inte föreligger några större skillnader iuppfattningar mellan motionärerna och utskottet om den principiella ansvars-och befogenhetsfördelningen mellan ochförsäkringskassorna. Närdet gäller,förtroendemännens medverkan i kassornas arbete, som tas upp i motion731 av m. fl., ställer utskottet sig bakom statsrådetsuppfattning att det kan finnas skäl att utvidga de ärendeområden därförtroendemän medverkar i besluten. Såsom framhållits i propositionen pågårinom en särskild arbetsgrupp, som är gemensam för verket ochFörsäkringskasseförbundet, en översyn i detta hänseende, och statsrådet har föravsikt att senare återkomma i frågan. Därmed tillgodoses syftet med motion 731. finns det en stor enighet bakom de grundläggande linjerna iproposition 127. Endast har funnit anledning att reservera sig påtvå punkter, som också närmare har utvecklat här. Någonny utredning för att klarlägga vilka ytterligare uppgifter som kan handläggasav försäkringskassorna, vilket man föreslår i reservation 1, anser utskottetinte behövs. Propositionen betonar på flera ställen att alla möjligheter filldecentralisering skall tas fill vara. Här finns alltså en klar viljeinriktningom att föra ut frågor på lokal nivå. Utskottsmajoriteten förutsätter attriksförsäkringsverket, som enligt verkstadgan har skyldighet att främjadecentralisering av verksamheten fill såväl de regionala som de lokalaorganen, fortlöpande verkar för att en decentralisering också sker så långt detär möjligt. Jagkan inte heller i reservation 2 finna någon större motsättning mellanutskottsmajoriteten och ledamöter som står för reservafionen.Riksdagen har för sedan avstyrkt en centerparfimotion medsamma syfte som den nu aktuella. Utskottet hänvisade då fill pågående beredninginom regeringen när det gäller upphandling av ADB-utrustning för 1980-talet ochplaneringen av verksamheten för 1990-talet. Eftersom beslutsunderlaget behöverkomplettera skall få i uppdrag att i samråd medstatskontoret och i nära samarbete med försäkringskassorna genomföra ettutrednings- och utvecklingsarbete samt en försöksverksamhet. Syftet med dettaskall vara att bl. a. belysa möjligheterna att på lägga en ökad delav ADB-verksamheten närmare användarna ute i försäkringskassorna. Detfinns alltså i betänkandet en klar markering av att man bör sträva efter endecentraliserad struktur i ADB-verksamheten. Jag tycker att centerpartietborde kunna sluta upp bakom det uttalandet och den verksamhet som kommer attstarta. 1betänkandet behandlas också anslag till och de allmännaförsäkringskassorna för kommande budgetår. Den ekonomiska situationen gör också på det här området måste hålla igen när det gällerkostnadsutvecklingen. Utskottet är naturligtvis mycket väl medvetet om attbesparingarna inom administrationen kan vålla problem för försäkringskassorna.Det bör dock, som utskottet säger, vara möjligt att finna lösningar somtillgodoser intresset av såväl en fungerande försäkringsadministration somanställningstrygghet för personalen. Utskottet förutsätter att regeringen nogabevakar effekterna av medelsberäkningen i de olika försäkringskassorna. Dethär kan naturligtvis inte innebära ett högre totalanslag, utan det är fråga omen fördelning av anslaget totalt på försäkringsområdet. Finner man att någonkassa har svårt att klara sina uppgifter får man naturligtvis göra korrigeringar. Riksförsäkringsverkethar för det kommande budgetåret innehållit av totalanslaget - det innebär20 miljoner. Med de här medlen skall man sedan hjälpa kassor som får problemmed uppgifterna. Därmedhar jag besvarat den fråga som ställde. Ytterligare medel,som vpk i reservation föreslår, kan vi i dagens läge inte tillstyrka. Vi måstepå det här området liksom på många andra ta hänsyn till den ekonomiskasituationen. Det är naturligt, och jag tror att det finns en stor förståelseför det. Tillsist några ord om reservafion 4, som berör handläggningen avarbetsskadeförsäkringsfall. Utskottet har i ett betänkande uppmärksammatde problem som tas upp i vpk-motionen, och utskottet har också ansett attproblemen ger anledning till en översyn av försäkringen. Vi har alltsåuppmärksammat de mycket långa handläggningstiderna. De angrips på det sättetatt man nu tillsätter en utredning som skall göra en ordentlig Arbetsfördelningenmellan och försäkringskassorna, m. m. Arbetsfördelningenmellan riks fö rsäkrings verket och försäkringskassorna, m. m. Syftet är naturligtvis att få nedhandläggningstiderna. I utskottets betänkande fanns det också synpunkterpå hur det utredningsarbetet skall läggas upp och genomföras. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. Anf.58 (); sade i sitt anförande att han inte kunde se några störreskillnader mellan utskottsmajoritetens ställningstagande och vårareservationer. På de två punkter där vi har reserverat oss har vi gjort två markeringarav hur vi ser på den framtida verksamheten inom försäkringsadministrationen. Omvi ser på hur man argumenterar i såväl propositionen som utskottsbetänkandetfinner vi att det där förs ett allmänt resonemang om behovet avdecentralisering. Man återkommer på fler punkter till att det är önskvärt ochsäger att man skall utnyttja de möjhgheter som finns. Man ställer också upp påde mål som finns om en organisation som innebär att vi har enförsäkringsadministration med lokal förankring och en spridd kontorsorganisation. Menför att nå det målet krävs det att man går från ord till handling. Precis påsamma sätt som man utreder förtroendemannamedverkan i försäkringskassornasarbete är det lämpligt att man får fill stånd en andra etapp i en utvärderingav försäkringsadministrationen, så att man också utreder vilka möjligheter somfinns till fortsatt decentralisering. Vi har en känsla av att det här arbetetinte går av sig självt utan kräver en målmedveten politisk viljeinriktning. Närdet gäller ADB-verksamheten kan jag bara notera att föredragande statsrådet ipropositionen konstaterar att det nu varken är möjligt eller nödvändigt attbinda sig för en viss utformning av ADB-verksamheten på 1990-talet.Nyansskillnaden mellan utskottsmajoriteten och oss är att vi nu vill binda ossför en struktur som ger en decentraliserad ADB-verksamhet, när det uttjäntasystemet skall ersättas. Den skillnaden framgår av vår reservation. Anf.59 (vpk): , Herr talman! Redan när budgetpropositionenframlades ansåg vpk att det behövdes mer pengar till försäkringskassorna. Dettavårt intryck förstärktes när vi i propositionen kunde läsa att flerarbetsuppgifter hade förts över till kassorna. Utskottethar nu svarat på min fråga hur man skall bete sig om verksamheten inte kangenomföras och om det inte går att finna de lösningar inom gällande budget somutskottet pekar på. Då skall man, säger utskottet, göra en omfördelning avpengarna inom hela försäkringsområdet. Jag tolkar utskottet så att dennaomfördelning i så fall sker och att regeringen ser till att kassomas verksamhetinte blir lidande, utan att den nuvarande servicen till Jagsätter emellertid ut ett litet frågetecken för detta.Om en omfördelning är möjlig, varför gör man den då inte redan nu?. Jag tvivlarpå att det finns så mycket pengar att omfördela i dessa besparingstider. Detsäkraste sättet att se fill att kassorna kan sköta sin verksamhet åstadkommervi nog genom att bifalla reservation 3, i vilken föreslås en uppräkning avanslagen . 60 (): Jag finner ingen anledning att ta upp enlängre debatt med eller . Skillnaderna mellanutskottsmajoriteten och i varje fall tre av reservafionerna tycker jag ärganska små. I reservation 1 vill att man ytterligareskall penetrera en decentralisering av ärenden från verket till kassorna. I såväl propositionen som betänkandet står på flera ställen att alla möjlighetertill decentralisering skall tas till vara. Vi anser att det är en viktiguppgift för verket som central myndighet att följa upp detta. Här finns ocksåen anvisning till verket att göra så. På samma sätt är det i fråga om ADB-verksamheten. Ibetänkandet står att man skall starta en utrednings- och försöksverksamhettillsammans med kassorna för att belysa möjligheterna att lägga ut verksamhetenpå kassorna ute i landet. Det tycker jag är en riktig väg att gå. Vi harsåledes samma målsättning, nämligen att decentralisera verksamhet ut tillförsäkringskassorna. Jag kan inte finna någon större skillnad iuppfattningarna på den punkten. Det är naturligtvis underbart av vpk att kunna beviljaalla de medel som myndigheterna begär och därmed bortse från ekonomiskarealiteter. Vi måste emellertid ta ett ansvar och se till den ekonomiskasituationen. Det är vikfigt för hela verksamheten att ta hänsyn till denrådande ekonomiska situationen och försöka hålla nere kostnaderna.