prot · G60959 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag vill betona attfrågan ställdes och att jag då inte kunde ha kännedom om vad somskulle komma att stå i budgetpropositionen. Behovet av kartkonservering är stort. Hos länsstyrelsernafinns omfattande arkiv, som innehåller ca 2 miljoner kartor, varav många är ibehov av lagning. De här kartorna används i det fortlöpandefastighetsbildningsarbetet. Kartorna har även ett mycket stortkulturhistoriskt värde, eftersom de visar utvecklingen i vårt land från1600-talet och framåt. Är 1981 framlade en arbetsgrupp inom lantmäteriverketett förslag om inrättande av en för hela landet gemensamkartkonserveringscentral, som föreslogs bli lokaliserad till Ange. Dennaföreslagna central beräknades kunna sysselsätta 20 personer,vilket ju med hänsyn fill sysselsättningsläget i Ange skulle vara mycketvälkommet. I gladde vi oss särskilt mycket överarbetsgruppens förslag. Under fjolårets var jag en av de motionärersom begärde att skulle uppmana regeringen att genomföraarbetsgruppens förslag. , som uttalade sig i frågan,ställde sig positivt och framhöll att lantmäteriverkets rapport visade att detfinns ett behov av en centraliserad kartkonservering. Utskottet skrev att detär angeläget att åtgärder vidtas för att skapa en sådan här central, I fråga omlokaliseringen skulle regeringen göra regionalpolitiska bedömningar, varvid viutgick ifrån att Ange skulle vara en lämplig ort. Bostadsministern hänvisade till proposifionen, där detstår att man av ekonomiska skäl inte kan inrätta anstalten , men detta kändejag inte till när jag ställde frågan. På grund av sysselsättningsläget i Angefinns det emellertid skäl att förlägga olika statliga verksamheter dit. Enligtde uppgifter som föreligger skulle den ifrågavarande verksamheten inte krävasärskilt stora investeringskostnader med tanke på den sysselsättningseffekt somcentralen skulle medföra. Därför hoppas jag att det inom en inte alltföravlägsen framtid kommer att inrättas en central. Sysselsättning måste juskapas, och då det dessutom finns ett påtagligt behov av en fillfredsställandelagning och konservering av våra gamla kartor, vill jag uttrycka förhopp- Om låneunderlaget vid beräkning av statligt bostadslån ningen att bostadsministern senare kan återkomma med förslag om inrättande aven central i Ange. sade att det var ett fögapositivt svar. Jag vet inte vilka krav har när det gäller svarhär i kammaren. För min del tycker jag inte att svaret var så negativt somMartin gjorde gällande. Jag betonade att, mot bakgrund av det ekonomiskaläget, medel inte kan ställas till förfogande . I detta ligger väl både enönskan om att senare kunna ställa medel till förfogande och ett konstaterandeav att det vore bra om man kunde inrätta en kartkonserveringscentral. Jag trorockså att jag är något så när medveten om arbetsmarknadsläget i Ange och menaratt det vore bra, om det kunde ordnas mera sysselsättning där. kan man inte på ett förnuftigt sätt inrätta enkartkonserveringscentral med hjälp av arbetsmarknadspolitiska medel, eftersomdet då skulle bli för kort varaktighet. Skall vi inrätta enkartkonserveringscentral i Ange, bör vi göra det på ett sådant sätt att den haren chans att bli bestående, och då måste medel på traditionellt sätt redovisasöver budgeten. Därför har det inte varit angeläget att använda sig avarbetsmarknadspolitiska medel, eftersom det då alltså bara skulle ha blivit entemporär åtgärd. 22 (): Anledningen till att jag sade att svaret ärföga positivt var den att det inte nu skall inrättas någon central. Beträffande sysselsättningseffekten och betalningen försysselsättningen vill jag bara säga att det väl är så, att det är staten sombetalar oavsett om det blir fråga om det ena eller det andra anslaget.Kostnaderna blir lika stora för samhället. Därför hoppas jag att det skall visasig möjligt att inom ramen för de ifrågavarande anslagsposterna kunna skapa denhär sysselsättningen i Ange inom en inte alltför avlägsen framtid. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1982/83:172 om låneunderlaget vid beräkning av statligtbostadslån har frågat mig om jag anseratt redan skattefinansierade kostnader skall ingå i låneunderlaget vidberäkning av statligt bostadslån. Av motiveringen till frågan framgår att frågan avser ettfall av myndighets avgörande av enskilda ärenden. Enligt regeringsformen är jag förhindrad att besvarafrågor av sådan karaktär. Jag inriktar därför mitt svar på att redovisagällande bestämmelser. Enligt bestämmelserna i 2 § förordningen (1978:384) omberäkning av låneunderlag och pantvärde för bostadslån får kostnader för markoch för att ställa den i ordning för bebyggelse ingå i låneunderlaget med ettbelopp som länsbostadsnämnden bestämmer för en kommun eller en del av enkommun. Detta kallas belopp för tomt- och grundberedningskostnad. Beloppetskall motsvara sådana kostnader i områden utan samlad bebyggelse. Enligt föreskrifter skall belopp förtomt- och grundberedningskostnad fastställas eller ändras efter begäran avkommunen. Efter samråd med kommunen skall länsbostadsnämnden sänka detfastställda beloppet för tomt- och grundberedningskostnad om det är större änden kostnad som beloppet är avsett att täcka. Vidare skall beloppet normaltavse en hel kommun. En utjämning av kostnaderna mellan olika områden bör enligtstyrelsens föreskrifter göras för att motverka en från värdesynpunkt omotiveradvariation i produktionskostnaderna. Om kostnaderna vid nyexploatering inomolika tätorter eller delar av kommunen uppenbart avviker från varandra och omkommunen inte avser att utjämna kostnadsskillnaderna, kan olika beloppfastställas genom indelning i zoner. Som framgår av vad jag här har redovisat belånaskostnaderna för tomt och grundberedning enligt vissa av länsbostadsnämndenfastställda schabloner. Härigenom kan det självfallet ibland inträffa attlåneunderlaget för enskilda tomter blir större än motsvarande kostnader. Om låneunderlaget vid beräkning av statligt bostadslån 24MARGARETA (): Jag ber att få tacka bostadsministern försvaret på min fråga. Jag är väl medveten om att bostadsministern inte kan gå inpå ett enskilt fall, men anledningen till att jag har ställt min fråga tillbostadsministern är att jag anser att det i vissa fall råder oklarheter om hurlåneunderlaget skall beräknas. En kommun - och jäg hänvisar till detta fall - har vidförsäljning av tomter till egnahemsbyggare lämnat femåriga avskrivningslån, somvarit så konstruerade att förvärvarna inte behövt varken amortera eller betalaränta på lånen. Detta har skett inom ett begränsat område i kommunen, ochprojektet omfattar ca 40 stycken tomter. Avskrivningslån tillämpades förstagången . Då utgjorde lånesumman ca , men den har sedan desssuccessivt stigit, och högsta belopp är nu . Det förtjänar att nämnasatt schablonbeloppet för tomt och grundberedning 1982 var , f. ö.lika i hela kommunen. Kommunens förmedlingsorgan har beslutat attavskrivningslånen skall ingå i låneunderlaget vid beräkning av statligabostadslån. När lånen infördes biträdde dåvarande länsbostadsdirektörenkommunen i vad gällde principen att lånen skulle ingå i låneunderlaget, vilketockså har blivit praxis i den fortsatta bedömningen. Vid förfrågan hosbostadsstyrelsen om tillämpningen av 12 §, andra stycket, om minskning avlåneunderlag har inte något entydigt svar givits. Som bostadsministern förstårhar det väckt irritation bland allmänheten att statliga bostadslån beviljastill kostnader som redan betalats av allmänna medel. Om låneunderlaget vid beräkning av statligt bostadslån Det har i realiteten medfört att dessa egnahemsbyggarefått förmånliga statliga bostadslån att använda till något annat änbostadsändamål. I vissa fall har den årliga räntevinsten varit närmare 7 000kr. i jämförelse med banklån till gängse bankränta. Enligt min mening står inte kommunens och länsbostadsnämndensbedömning av låneunderlagsberäkningen i överensstämmelse medbostadsfinansieringsförordningens syfte. Det innebär dessutom en dubbelansträngning av offentliga medel, som är och i överskådlig framtid kommer attvara starkt begränsade. Jag vill också fråga bostadsministern om det inte finnsanledning att förenkla och i klarare ordalag beskriva principerna för denstatliga bostadslångivningen. Låt mig svara på den sista frågan först! Jagdelar uppfattning, och därför pågår i departementet en översynav bostadsfinansieringsförordningen som vi räknar med skall vara avslutad tilldén innevarande år. Syftet med översynen är just att åstadkomma klarhetdär det brister och möjligen göra vissa materiella förändringar av denuvarande finansieringsvillkoren. När man tillämpar schabloniserade metoder, som man gör häroch som nästan är det enda möjliga, uppkommer ibland ofullkomligheter. Detbrukar vara möjligt för länsbostadsnämnderna och kommunerna att diskutera sigfram fill en lösning av de frågorna. Såvitt jag förstår pågår sådanadiskussioner på sina håll. I övrigt kan jag som ledning för en bedömning av frågan idess helhet nämna att staten i motsvarande fall i enlighet medbostadsfinansieringsförordningen gör en avräkning; det står itillämpningsföreskrifterna att om myndighet beviljar bidrag till ettbyggnadsprojekt skall låneunderlaget minskas med bidragsbeloppet. Denanvisningen är ju inte självklart gällande för en kommun, men den visar vadstaten ansett vara lämpligt när det gäller dess egna åtgärder på det härområdet. 26 (): Jag hoppas bostadsministern delar min uppfattningom nödvändigheten av att de knappa ekonomiska resurser som samhället nu haranvänds för de ändamål de är avsedda för. I det här fallet har det, anser jag,inte blivit så. Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1982/83:183 om tillståndsprövningen för viss industriellverksamhet har frågat mig om vilkainsatser som f. n. görs för att bereda ett förslag till om definifivaregler för tillåtlighetsprövning av viss industriell verksamhet m. m. och omfrågan om tillstånd till anläggningar i uranhanteringens alla led kommer attingå i beredningen samt slutligen när ett förslag till en total saklig lösningkommer att föreläggas . Reglerna i 136 a § byggnadslagen om prövning avindustriell verksamhet ses f. n. över inom . Sambandet mellandessa regler och byggnadslagstiftningen i övrigt medför att ett förslag omframfida former för prövningen av industriell verksamhet måste arbetas fram såatt det kan prövas i anslutning till det förslag till en ny plan- ochbyggnadslagstiftning som avses att föreläggas . I samband med att lagstiftningen ses över är det naturligtatt man på nytt överväger vilka verksamheter som generellt skall omfattas avprövningen. Om tillståndsprövningen för viss industriell verksamhet 28ELVING (): Jag ber att få tacka bostadsministern försvaret på min fråga. Jag tycker det är positivt att en översyn av 136 a §byggnadslagen f. n. sker inom . Jag får väl anledning attåterkomma i sakfrågan när en proposifion presenteras. Låt mig ändå, herr talman, med en gång framföra någrasynpunkter angående nödvändigheten av att anläggningar i uranhanteringens olikaled kommer att omfattas av det kommunala vetot. I den listning som finns i 136 a § uppräknas bl. a. kärnkraftverkoch upparbetningsanläggningar. Enligt min mening är det rimligt att alla led iuranhanteringen, som t. ex. uranbrytning och slutförvaring av utbräntkärnbränsle, också omfattas av lagstiftningen. Om vi vill slå vakt om en fungerande demokratioch en reell självstyrelse är det nödvändigt att det s. k. kommunalavetot omfattar även denna typ av anläggningar. Låt mig ta ett för mig näraliggande exempel på vad jagmenar. Det gäller på gränsen mellan norra och ochde planer som finns för att där genomföra provborrningar i syfte att utröna,huruvida berggrunden är lämplig för att förvandla denna bygd till en sopstafionför utbränt kärnbränsle. Dessa planer har djupt upprört människorna inom ettstort område kring . har medlemmar ur "Akfionsgruppen " dygnet runt vaktat det aktuella området för att söka förhindraatt provborrningar kommer till stånd. Det finns anledning påpeka att det inteär några s. k. yrkesdemonstranter som sysslar med denna vakthållning, utan detär bygdens folk - pensionärer, hemmafruar, arbetare och småjordbrukare - Om tillståndsprövningen för viss industriell verksamhet somgenomför denna drastiska aktion för att slå vakt om sin hembygd och den miljösom finns där. De tre kommuner som är berörda. , ochDals-Ed, har samtliga klart uttalat att de inte kommer att acceptera att Kynnefjällförvandlas till en atomsopstation. Trots det är oron alltså mycket stark blandbygdens folk, eftersom man inte har några som helst garantier för attcentralmakten i det här landet kommer att respektera kommunernas inställning. Jag vill därför ställa ytterligare en fråga fillbostadsministern: bostadsministern beredd att lugna dessa människor genomatt deklarera att det kommunala vetot skall gälla alla led inomuranhanteringen? Med anledning av de synpunkter som ElvingAndersson framförde angående uranhanteringen vill jag framhålla att regeringenredan enligt den nuvarande 136 a § byggnadslagen kan förbehålla sig rätten attgöra en tillståndsprövning beträffande alla led i uranhanteringen. Denna möjlighethar också genomgående utnyttjats av regeringen när det gällt olika anläggningarför hantering av uran. Om en sådan anläggning har väsentlig betydelse förhushållningen med mark och vatten eller för energi är regeringen dessutomenligt bestämmelserna skyldig att pröva den, oberoende av om den är uppräknadi lagtexten eller inte. Det finns alltså goda skäl att lugna invånarna i dekommuner som nämnde med att önskemålet redan är tillgodosett.Har uranhanteringen betydelse för hushållningen med mark och vatten ärregeringen skyldig att pröva frågan. Regeringen kan ändå förbehålla sig rättenatt pröva frågan. Jag nämnde i förbigående att vi f. n. ser över den härfrågan. Den har anknytning till lagen om riksintresse som kanske, när vi hararbetat vidare med den, skall utvecklas till en lag i syfte att svara förnaturresurser över huvud taget. Det får vi se när vi har kommit tillräckligtlångt i arbetet med - översynen görs i nära anslutning tillutarbetandet av den lagen. Det finns emellertid ingenanledning till oro medan man väntar på en ny lagstiftning. Det skydd som begärsfinns redan i den nuvarande 136 a §. 30ELVING (): Som bostadsministern säger kan regeringenenligt 136 a § förbehålla sig rätten att pröva denna typ av anläggningar. Detär i och för sig bra, men i en del fall finns det alltså ingen skyldighet förregeringen att göra det, och det är den skyldigheten jag efterlyser. Fälldinregeringarna prövade några ärenden som handlade omolika led inom uranhanteringen enligt den här lagparagrafen utan att detförelåg lagstadgad skyldighet för dem att göra det. Jag tolkarbostadsministerns uttalande nu så, att den nuvarande regeringen i avvaktan påen förändrad lagstiftning kommer att pröva denna typ av ärenden enligt 136 a §,även om lagstadgadskyldighet inte föreligger. Jag förutsätter att regeringen då prövar ävenfrågan om . Rent upplysningsvis vill jag tala om förElving att det inte förhåller sig så att regeringen bara kanförbehålla sig rätten till prövning. Om åtgärderna har någon inverkan påhushållningen med mark och vatten, har regeringen skyldighet att pröva frågan.Därför tycker jag nog att kan åka hem till kommunerna iBohuslän och lugna dem om de är oroliga. Om de kommunala subventionerna till hyreshus Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1982/83:191 om de kommunalasubventionerna till hyreshus har frågat mig om jag anser attdet är rimligt att bruksvärdessystemet leder till att kommunala subventionerpåverkar hyresnivån också i det övriga fastighetsbeståndet. Med en lägenhets bruksvärde avses vad den kan anses varavärd ur konsumentens synpunkt i förhållande till likvärdiga lägenheter på sammaort. Den hyra som hyresvärden begär för prövningslägenheten skall godtas om deninte är påtagligt högre än den konstaterade hyresnivån förjämförelselägenheterna. Vid jämförelseprövningen skall främst beaktas hyran förlägenheter i hus som ägs och förvaltas av allmännyttiga bostadsföretag.Hyresnivån inom den allmännyttiga sektorn är alltså prisledande vidhyressättningen i hela det övriga beståndet av hyreslägenheter. Hyran förlägenheter som tillhör allmännyttiga bostadsföretag skall i princip bestämmasså att den skall täcka företagets självkostnader. tar i sin fråga uppett fall som, enligt vad jag har erfarit, gäller ett allmännyttigtbostadsföretag som har fått vidkännas ett driftunderskott för en centrumanlägghing,som företaget äger. Underskottet täcks i priricip med bostadshyrorna.Kommunen har beslutat att tillskjuta medel för att täcka dettaunderskott för . Stödet kommer att ges som ränte- och amorteringsfrialån som återbetalas när anläggningen ger överskott. Enligt uppgift harkommunens beslut överklagats till kammarrätten i . Jag skallsjälvfallet inte här göra något uttalande som föregriper den prövningen. 33KNUT (): Jag tackar bostadsministern för svaret på min fråga. Bakgrunden till min fråga är ett beslut avkommunfullmäktige i att bevilja det allmännyttiga bostadsföretagetSvenska Bostäder ett ränte-och amorteringsfritt lån på 15 milj. kr. Om de kommtma-la subventionerna till hyreshus ocksåbeslutat att , AB och AB Botkyrkabyggen inteskall behöva lämna utdelning på kommunens aktieinnehav verksamhet. Subventioner av detta slag, alltså inte enbart lånet utanäven detta att man inte skall behöva lämna utdelning på aktieinnehav, ärbeklagligtvis inte en enstaka företeelse utan förekommer då och då i olikakommuner i . Genom bruksvärdessystemet är de allmännyttigabostadsföretagen hyres-ledande. Deras hyror bestäms efter förhandlingar ochbaseras på företagens självkostnader. I självkostnadsbegreppet ingår drift- ochförvaltningskostnader, underhållskostnader, kapitalkostnader, eventuellaskatter och ränta på eget kapital. 1 12 kap. 48 § andra stycket jordabalken framgår att manvid en bruksvärdesprövning av hyrorna i andra hus än i de som ägs avallmännyttiga företag främst skall beakta hyrorna i de hus som ägs ochförvaltas av allmännyttiga bostadsföretag. Det betyder att om en kommun genomatt utnyttja skattemedel subventionerar allmännyttigt bostadsföretag så attdetta kan sänka sitt hyresuttag, påverkas även andra företags hyresuttag imotsvarande grad - trots att deras kostnader är oförändrade. uppger själv att stödet i fallet SvenskaBostäder motsvarar ett i genomsnitt minskat hyreshöjningsbehov på . per m-.Man anför vidare: "Med hänsyn till de effekter som via bruksvärdetuppkommer i privata fastigheter, torde värdet av reducerade hyreskrav för demsom bor i sådana hus inom komniunen uppgå till ca 45 milj. Bostadsministern säger i sitt svar ingenting i sak. Det ärett svar utan innehåll. Men bostadsministern kan väl inte vara omedveten om detgenerella problem som frågan rymmer. Det enskilda fastighetsbeståndets faktiskakostnadsläge är helt oförändrat, dvs. det påverkas inte ifall exempelvisSvenska Bostäder eller något annat kommunalt bostadsföretag får kommunalasubventioner eller ej. Blir den hyra dessa fastighetsägare kan ta utorättmätigt hög om kommunala subventioner inte utgår, måste detta tolkas så attallmännyttiga bostadsföretag sköts mycket dåligt. Det är beklagligt om så är fallet. Men det borde leda omprövning av verksamheten inom allmännyttan och inte till att man försämrarmöjligheterna för det enskilda bostadsföretaget att få täckning för sinakostnader. Enligt den officiella statistiken går en betydandedel av det enskilda beståndet med underskott - och det innan effekterna av denav socialdemokrater och kommunister beslutade hyreshusavgiften slagitigenom. Jag vill slutligen fråga : Hur trorbostadsministern att de enskilda fastighetsägarna kan täcka in den kostnad somde drabbas av om kommunala subventioner får den effekt jag redovisat, såledesdet generella problemet? Kan jag få svar på den frågan är jag tacksam. tyckte inte att svaret vartillfredsställande, men det beror i så fall på frågan. tar i sinfråga upp ett enskilt ärende i , och det är mycket tveksamt omjag över huvud taget skulle ha svarat på den frågan med hänsyn tillregeringsformen. Jag har försökt göra det genom att redovisa de bestämmelsersom gäller på området. Det är dessutom inte bara så att ärendet gäller enspeciell fråga i , utan ärendet är överklagat hos kammarrätten. Detvore direkt olämpligt av mig att försöka att kommentera det. När nu i sitt andra inlägg gör det till enmer principiell fråga, skall jag gärna redovisa mina synpunkter påfrågeställningen litet närmare. Jag kan enklast göra det genom att fråga KnutBilling: Tycker att det är riktigt att när ett kommunaltbostadsföretag på grund av ett stort antal lediga lägenheter tvingas höja sinahyror, detta skall få till följd att de privata fastighetsägarna kan höja sinahyror utan att ha några motsvarande kostnader? Vi vet båda att bruksvärdessystemet har vissa brister, mendet är enligt samstämmiga remissyttranden över hyresrättsutredningen av allavitsordat att det trots allt är det bästa system som vi f. n. känner. Om de kommunala subventionerna till hyreshus 35 (): Bostadsministern säger nu att jag har vidgatfrågan. Det har jag inte alls, . Min fråga lyder: Anserbostadsministern att det är rimligt att bruksvärdessystemet leder till attkommunala subventioner påverkar hyresnivån också i det övrigafastighetsbeståndet? Det är en generell fråga. Bakgrunden var ett av flera falldär det har givits subvenfioner, men frågan var till sin natur generell. säger att eftersom jag har vidgatfrågan skall han svara, och då svarar han genom att ställa en fråga till mig.Nu är det väl så att frågeinstitutet är till för att statsråden skall svara påfrågor, inte för att statsråden skall ställa frågor till ledamöterna. Jag har inte fått något som helst svar på vad statsrådetanser om rimligheten av att kommunala subventioner påverkar bruksvärdessystemetför företag som inte får dessa subventioner. Det intressanta är om man på detsättet skall kunna påverka hyresuttaget i andra bostäder än de som fårsubventioner. Det är detta frågan gäller. Återigen vore jag tacksam om HansGustafsson ville ge en antydan om sin uppfattning i denna fråga. läste bara sista delen av sinfråga, men den inleds ju med att kommunfullmäktige i har beslutat geSvenska Bostäder ett ränte- och amorteringsfritt lån. Nog är det väl atthänvisa till i diskussionen enskilt ärende, som dessutom är föremål föröverklagning i kammarrätten. Om de kommunala subventionerna till hyreshus I det aktuella fallet förhåller det sig på det sättet attkommunen har lämnat ett räntefritt lån till ett allmännyttigt bostadsföretagsom åtagit sig eller närmast blivit ålagt att bygga en centrumanläggning, förvilken man inte kunnat ta ut hyror som täcker kostnaderna. Det vore ganskaorimligt om ägare till fastigheter med samma jämförelseområde skulle få höjasina hyror på grund av den omständigheten eller på grund av att kommunensbostadsföretag har gjort ett åtagande i form av servicebostäder för äldre, förvilket kostnaderna inte kunnat täckas med inkommande hyror. Om en kommun har ett stort antal lediga lägenheter därföratt den har åtagit sig att svara för bostadsförsörjningen och detta leder tillatt man tvingas att kraftigt höja hyran, är det lika orimligt att detta skalltas till intäkt för att de privata fastighetsägarna med tillämpning avbruksvärdessystemet skall kraftigt få höja sina hyror. Inget system täcker in alla förekommande situationer, meni det här fallet finns det goda motiv för de åtgärder som är vidtagna, på sammasätt som det finns när kommunerna lämnar stöd till allmännyttiga bostadsföretagför ett stort antal lediga lägenheter. Det är inte här fråga om en allmänsubventionering av den allmännyttiga bostadssektorn, utan det är enkostnadstäckning i ett specifikt fall som ligger till grund för frågan ochsvaret. 37 (): Det är inte bara fråga om ett sådant här lån.Det finns, som jag redovisade, andra subventionsinslag. Flera av deallmännyttiga bostadsföretagen i - inte alla men en del - är i årbefriade från att lämna utdelning pä kommunens aktieinnehav.