prot · G60973 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:73 Omförslag till rörande förbättrad svenskundervisning för vuxnainvandrare Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 1§ Upplästes följande inkomna skrivelser: Härmedavsäger jag mig uppdraget som ledamot av utrikesnämnden. Härmedber jag att få avsäga mig uppdraget som riksdagsrevisor. Härmedber jag att få avsäga mig uppdraget som ledamot i besvärsnämnd. Kammarengodkände dessa avsägelser. 2§Svar på fråga 1982/83:219 om förslag till rörande förbättradsvenskundervisning för vuxna invandrare har frågat mig dels vad anledningen är till dröjsmåletmed en proposition om förbättrad svenskundervisning för vuxna invandrare, delsnär regeringens proposition i frågan kommer. Den förra regeringensberedning av frågan om en proposition om Om förslag till rörande förbättrad svenskundervisningför vuxna invandrare svenskundervisningför vuxna invandrare inleddes sedan remisstiden för den s. k.SFI-kommitténs betänkande löpt ut. Såväl betänkandet som remissyttrandenadäröver uppvisade en mycket splittrad bild, inte minst i vad gäller huvudmanna-och finansieringsfrågorna. Det beredningsarbete som inleddes av den förraregeringen skapade inte klarhet i dessa grundläggande frågor, och en rad andrafrågor i detta sammanhang var olösta eller obehandlade när den borgerligaregeringen avgick. Den nya regeringen har därför tagit initiativ tillytterligare beredning av frågan om svenskundervisning för vuxna invandrare,framför allt av huvudmanna- och finansieringsfrågan. Denna beredning utförsskyndsamt av en särskild arbetsgrupp inom . Regeringen är medveten om behovet av att informerastudieanordnare, lärare och andra berörda om de förändringar i svenskundervisningensom bör göras. Regeringens avsikt är att sä snart det är möjligt redovisaresultatet av det särskilda beredningsarbetet. 2 (): Jag skall be att fä tacka för svaret, som jagdock inte är helt nöjd med - det måste jag erkänna från början. Jag blev ganska bestört när jag i samband med riksmötetsöppnande fick propositionsförteckningen i min hand och då upptäckte attpropositionen om undervisning i svenska för invandrare inte fanns med bland depropositioner som regeringen avsåg att lämna till . Kommittén angående undervisning i svenska för invandrare,, lämnade sitt betänkande . Eftersom den dåvaranderegeringen ansåg att det var en mycket angelägen fråga som det brådskade att fålöst, sändes betänkandet genast ut på remiss. Remisstiden gjordes också ganskakort, den gick ut , allt i syfte att man till höstsessionen1982 skulle kunna lägga fram en principproposition om ett nytt, bättre systemför undervisning i svenska för invandrare. pågick för fullt och början och hadevid regeringsskiftet kommit så långt att en höstproposition hade varit fulltmöjlig, även om inte alla frågor var lösta. Jag hade emellertid full förståelse för att den nyaregeringen behövde någon tid på sig innan den var beredd att ta ställning tillfrågan, särskilt som det i hade rätt delade uppfattningar på ettpar viktiga punkter. Jag fann därför inte anledning att ta uppfrågan här i . Det gjordes däremot av andra, och i ett frågesvar tillKenth Skårvik underströk att det var viktigt att manfick fram ett förslag sä fort som möjligt. Mot denna bakgrund är det mer än beklagligt att vi nutydligen fär vänta ytteriigåre ett är på att reformen skall träda i kraft. talar nu liksom i den tidigare nämndafrågestunden om den splittrade remissbilden. Jag tycker att detta är en någotöverdriven beskrivning. I utredningen fanns delade meningar på ett par punkter;det är riktigt. Som alla vet brukar remissinstanserna följa det partipolitiskamönster som finnsi en utredning, och så gjorde de denna gäng också. Det gällde framför allthuvudmannaskapet, där majoriteten förordade ett kommunalt huvudmannaskap mensocialdemokraterna reserverade sig, dock utan att ta ställning till hur deville lösa den frågan. Remissinstanserna var däremot rörande eniga om att enreformering av svenskundervisningen för invandrare var ytterst angelägen, attden borde ske , att den borde ske under en enhetlig ledning och att denmåste omfatta alla. Och det beredningsarbete som pågått intensivt hade skapatfull klarhet när det gäller huvudmannaskapet. Det är riktigt attfinansieringsfrågan inte var helt löst, men det brukar den inte vara påberedningsstadiet, utan det sker . Vad jag inte har fått svar på, vilket gör att jag inte ärnöjd, det är att nu säger att regeringen har för avsikt att"så snart det är möjligt redovisa resultatet av det särskildaberedningsarbetet", om jag fattar det rätt, för studieanordnare, lärareoch andra berörda. säger ingenting om när regeringen tänker lämnaförslaget till . Därför återkommer jag med den frågan, som är denviktigaste för mig. Om förslag till rörande förbättrad svenskundervisningför vuxna invandrare och jag är sams om att det ärmycket väsentligt att en reformering av svenskundervisningen för vuxna invandraresker. säger att den förra regeringen hade förarbetatoch nästan färdigställt en proposition, och det låter som om det bara var någradetaljfrågor som återstod att lösa. förhåller det sig så, att en av mina första uppgiftersom invandrarmi-nister var att få en överblick av SFI-frågan. Då stod det heltklart både för mig och för de andra berörda statsråden att det mesta hadelämnats olöst eller outrett av den borgerliga regeringen. Det som fanns var enlös skiss. Den huvudmannalösning som förordades hade en rad tekniska svagheter.Lärarfrågorna var helt förbigångna, och någon budgetberedning hade intepåbörjats. Här rör det sig ändå om ett tjugotal anslag i statsbudgeten. Dethandlar också om arbetsgivaravgifter och om en rad andra ekonomiska frågor medmycket stor principiell räckvidd. Det beredningsarbete som vi nu har initierat syftar justtill att bringa klarhet i den här oredan och att finna en bred lösning. Jagmenar alltså att vi i den arbetsgrupp som finns i skallförsöka förankra det förslag som vi kan komma fram till på bredaste möjligasätt. 4 (): Jag har fortfarande inte fått svar på minfråga när regeringen avser att lägga fram en proposition för , sä jagenvisas med att ställa den en gång till. Det är faktiskt väsentligt att få detklarlagt. Jag har den s. k. lösa skissen på mitt bord, och jag kansjälv inte se att den är fullt så "lös" som vill göragällande. Vi hade kommit långt i beredningsarbetet. Som jag sade i mitt förstainlägg, pågick det för fullt i syfte att vi skulle kunna lägga fram enprincipproposition . Om undersökning av naturgasfyndighet i fanns detolösta frågor, det erkänner jag. Men frågorna är ju olösta somberedningsarbetet pågår, och det pågick i det här fallet. När kommerpropositionen till , ? Som jag sade har jag under de gångnamånaderna haft en rad överläggningar med både studieanordnare och andraintressenter just för att få ett underlag för en lösning som jag eftersträvar.Den uppgiften, herr talman, är inte lätt, eftersom det finns så många olikaåsikter i huvudmannafrågan och det i sin tur återverkar på lärarfrågorna. Somjag har sagt är det regeringens ambition att så snart det finns praktiskamöjligheter förelägga en proposition i frågan. För dagen kan jag intesäga det är möjligt att göra detta, men ett besked om denprincipiella inriktningen av beredningsarbetet bör kunna lämnas . 6 (): Jag bara konstaterar att det inte går att fåett besked om när får möjlighet att ta ställning till denna oerhörtviktiga fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1982/83:163 om undersökning avnaturgasfyndighet i har frågat mig omregeringen är positivt inställd i fråga om svenska gasfyndigheter och omregeringen kommer att tillstyrka det anslag som krävs för viss undersökning påområdet. Frågan är föranledd av att i Östergötlandslän har ansökt om . att användas av för forsknings- och utvecklingsarbete kring naturgas i sedimentärberggrund. Arbetet ingår som ett led i ett program för att undersökamöjligheterna att utvinna naturgas ur sedimentberggrund. De tvåandra delprojekten i programmet är utvinning av naturgas vid ochfortsatt prospektering efter naturgas inom två områden på . Vad beträffar dessa projekt har regeringen den 13 januarii år meddelat Tekniska Verken i koncession för den planeradegasutvinningen och beviljat bolaget bidrag till prospekteringen. Regeringen är alltså positiv till att gastillgångarna iÖstergötland utnyttjas. ansökan om medel till forsknings- ochutvecklingsarbete är nu på remiss hos berörda myndigheter. Jag kan därför intei dag säga något om möjligheterna för staten att lämna stöd till projektet. 8MARIANNE (): Jag tackar statsrådet försvaret. Miljarder ton olja och gashar tagits upp ur jordens inre. Men hur denbildats är fortfarande ett olöst problem. Som torde vara bekant finns det påvissa håll i fyndigheter av naturgas, vilka i mindre omfattningredan är föremål för utnyttjande. har man trott att dessa gasfyndigheter bestod avmycket lokala gasfickor, men det faktum att de i vissa fall kunnat ge gas helatiden har numera och föranlett gissningar, att detskulle röra sig om mikrobiologiska processer i gamla fossila . Trots upprepade påstötningar därom från olika håll - inteminst här i - har fyndigheterna knappast gjorts till föremål förnågon omfattande forskning. Jag ber att för statsrådet få citera ur ett remissvar frånSGU till industriministern : "Trots detta harförekomsten av gas i berggrund betydande intresse. Det kan intebetraktas som uteslutet att ytterligare förekomster för lokalt utnyttjande kanpåträffas. Därutöver skulle en bättre kännedom beträffande gasens karaktär ochförekomstsätt vara av värde för kolväteprospekteringen i ,eftersom förekomster av gas och olja i detta område kan tänkas uppträda i motsvarandebergartslager och under liknande betingelser." Åren har gått. har vissaprovborrningar pågått, sedan den borgerliga regeringen gav koncession tilldetta. Men så helt plötsligt har naturgasen under östgötaslättenblivit högintressant. Från SGI:s sida gör man nu det väl underbyggda antagandetatt gasen produceras genom pågående biologisk effekt av metanjäsbakterier ialunskiffern. Om så inte vore fallet borde för länge sedan denna gas haströmmat ut genom befintliga borrhål och naturliga sprickbildningar, säger man. Det känns naturligtvis skönt att äntligen få bekräftat detsom vi som bor i dessa områden har vetat , men somtyvärr har nonchalerats av dem som trodde sig veta bättre. Jag är mycket glad över att regeringen redan hartillstyrkt medel till Tekniska Verken i för prospektering ochbearbetning av den gas som man har funnit där. i harnu ansökt om , som SGI behöver för att. Utnyttjandet av det som finns i jorden följer rättsligttre olika principer, nämligen inmutningens, koncessionens och den vanligamarkägarrättens princip. Jag hyser också oro för att den som använder gasfrän egna källor skall kunna fråntas denna rätt. För att få till stånd enlämplig avvägning mellan koncessioner och markägarrätt bör statsrådet tittaäven på denna sak. Jag är tacksam över regeringens positiva inställning. Jagvill bara fråga: Är statsrådet beredd att anvisa medel, om remissvaren ärpositiva? Är statsrådet beredd att se till att frågan om den enskildes rätttill gasfyndigheter kommer att beaktas ? Om undersökning av naturgasfyndighet i Om hanteringen utomlands av svenskt kärnkraftsavfall, m.m. , som har god erfarenhet avriksdagsarbetet, vet säkert att jag inte kan eller får uttala mig i ett ärendesom är under beredning. Men jag har alltså försäkrat att regeringen är positivi denna fråga. Det skall inte bli någon långbänk. 10 (): Jag tackar för dettaytterligare svar. Jag tror faktiskt att och regeringen kommer attvara positiva. Det är väldigt viktigt att vi tar vara på de fyndigheterav olika slag som finns i vårt land. Men jag ber att beakta ocksådet sista jag sade om den enskildes rätt att i fortsättningen få använda defyndigheter som utnyttjas. Det finns en viss risk för att man vidupptagning i stor skala skulle förstöra de gasfyndigheter som redan i daganvänds. Jag ber att regeringen beaktar även detta. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på frågorna 1982/83:174 och 235 om hanteringenutomlands av svenskt kärnkraftsavfall, m. m. har frågat mig hur regeringenavser att skapa fullständiga garantier mot att svenskt kärnkraftsavfall kankomma att missbrukas i utländskt kärnvapenprogram. har frågat utrikesministern om han är bereddmedverka till en omprövning av beslutet om utförsel av använt kärnbränsle.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på dennafråga. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Jag vill först slå fast att klyvbart material från Sverigeinte på några villkor får användas till kärnladdningar. Jag vill också erinra frågeställarna om att anledningentill att vi ställts inför dessa problem är de bindningar till upparbetning somblev följden av de borgerliga regeringarnas handlande, såsom 1976 årsregeringsdeklaration, där upparbetning utpekas som enda alternativ, samtvillkorslagen (1977:140) och de beslut som fattats med anledning av den, t. ex.att godkänna upparbetningsavtalen som grund för laddningstillstånd. Vidare haraffärsavtalen knutits till en av regeringen framförhandladmellanstatlig överenskommelse med . Jag vill också erinra om attsocialdemokraterna har motsatt sig såväl villkorslagen somupparbetningsavtalen. Regeringens handlande utgår från principen att det nugäller att trots dessa bindningar skapa garantier mot att ens riskeraratt bidra till kärnvapenspridning. Detplutonium som separeras vid upparbetning enligt avtalen kommer att Kraftföretagen måste ha tillstånd av regeringen eller i vissafall för att överlåta plutoniet. För plutonium somsepareras i upparbetningsanläggningen i i gäller dessutomatt den svenska och den franska regeringen båda måste ha godkänt plutonietsfortsatta hantering och användning, innan det får förflyttas från anläggningen.Regeringen har dessutom träffat en överenskommelse med den franska regeringenom att allt svenskt material i La Hague-anläggningen skall stå under kontrollav . Sådan kontroll gäller även materialetsom förts till . På detta sätt skapas en garanti mot varje användning avmaterialet i strid mot den intentioner. av de skäl jag anfört, någon omprövning avbeslutet inte aktuell. Om hanteringen utomlands av svenskt kärnkraftsavfall, m.m. 12 (): Jag vill tacka statsrådet för att honhar svarat på min fråga. Däremot kanske jag inte direkt vill tacka för svaretsom sådant, eftersom det dels är väldigt knapphändigt, dels till stora delar ärdirekt och, efter vad jag kan förstå, avsiktligt vilseledande. Det senaretycker jag är mycket anmärkningsvärt, när det gäller ett svar på en fråga iSveriges riksdag. Jag hoppas kunna återkomma till det. Låt mig först konstatera att detta naturligtvis egentligenär en för stor angelägenhet för att tas upp som en enkel fråga. Men anledningentill att jag ställde denna fråga var att jag ville ha ett snabbtsvar. Olika omständigheter har gjort att det inte blev något snabbt svar. Dethar nu gått ungefär , och under den tiden har det hänt väldigtmycket pä området. Önskemålet att förhindra att svenskt material under någrasom helst omständigheter skulle kunna användas för kärnvapenframställning ärnaturligtvis en oerhört viktigt fråga - kanske en av de allra viktigasttänkbara på det internationella området. Genom att föra ut klyvbart material frånSverige öppnar vi naturligtvis denna risk. har det funnits en föreställning om att det förelågnågot slags boskillnad mellan civil kärnkraftsproduktion och militärkärnkraftsproduktion. Jag har i min hand en rapport från LosAlamos-laboratoriet som effektivt tar död på den föreställningen. Därbeskrivs denna föreställning som en myt, och dessutom påpekas där att USAredan på prov har detonerat en kärnladdning som bygger på avfall direkt från encivil reaktor -alltså inte militärt producerat plutonium. Detta samband äralltså helt klart. I rapporten tas också upp det arbete som pågår för attkunna rena reaktorplutonium för kärnvapenändamål. Vad vi har gjort nu är att skicka klyvbart material tillFranrike. Vi vet att har stora upprustningsplaner på kärnvapenområdetoch att har stort behov av plutonium för det ändamålet. Vi vet attdet pågår en sammanvävning av den civila och den militära kärnkraftsindustrin i Om hanteringen utomlands av svenskt kärnkraftsavfall, m.m. Frankrikeochatt spelar en roll i detta sammanhang. Vi vet också att Frankrikeinte har skrivit på icke-spridningsavtalet. Mot denna bakgrund vill jag påståatt det är direkt oansvarigt att föra ut svenskt klyvbart material någonstans -och också till . De garantier som anförs här kan inte ansestillräckliga - i synnerhet inte som avtalen innebär att detta material kommeratt finnas i . Vi vet också att det var onödigt att skicka i väg detsvenska kärnkraftsavfallet. De påståenden som kommit från regeringen om attden skulle ha varit i en tvångssituation överensstämmer inte med det somansvariga myndigheter säger. 13GUNNEL JONÄNG (c): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga.Jag måste tyvärr konstatera att den allmänna förvirring som kännetecknat dennya regeringens utrikespolitik, inte minst när det gällernedrustningspolitiken, består. Jag har alltså ställt en fråga tillutrikesministern och får svar av energiministern. Frågan är f. ö. inte riktigtredovisad i energiministerns svar. Jag skall därför läsa upp frågan som den ärställd: "Är utrikesministern beredd medverka till enomprövning av beslutet om utförsel av använt kärnbränsle, och därmed medverkatill en fortsättning av den svenska nedrustningspolitiken, sådan den hittillsbedrivits och därmed hindra att bidrar till kärnvapenspridningen ivärlden?" Frågan handlar framför allt om den svenskanedrustningspolitiken, och därför är det märkligt att det är energiministernsom svarar. I den svenska nedrustningsdelegationen och i hela detsvenska nedrustningsarbetet har en av de bärande grundsatserna varit attförhindra spridning av kärnvapen. Om detta har det rått total enighet i vårtland, och det har känts som en stor styrka. har vi också fått ettbrett engagemang inom folkrörelser och organisationer för fred och nedrustning.Vi har Svenska folkriksdagen för nedrustning, och vi har Folkkampanjen motkärnkraft, vi har alla de hundratusentals kvinnor som inom och utomorganisationerna har engagerat sig för fredens sak, inte minst mot spridning avkärnvapen. Alla har vi stått enade i den gemensamma kampen. Detta har gettmånga oroliga och ängsliga människor i vårt land en viss tillförsikt införframtiden och lett till en förnyad och starkare kampvilja. Så beslutade den socialdemokratiska regeringen att utföraanvänt kärnbränsle för upparbetning till . Detta kan leda till attSverige blir medansvarigt för tillverkning av nya kärnvapen. Hur mångamänniskors död, hur mycket förstörelse av natur och miljö blir vi svenskarskyldiga till, om de här vapnen kommer till användning? Det är en fruktansvärdtanke, och det är fruktansvärt att regeringen skall sätta oss i dennasituation. Jag ser beslutet som ett svek mot varje fredsarbetare i detta land.Det är att rasera en av grunderna för det svenska nedrustningsarbetet. Hurskall vi kunna vara trovärdiga i det arbetet, om vi inte själva i praktiskhandling fullföljer vår målsättning? Energiministernanser att regeringen befunnit sig i en tvångssituation genomtidigare regeringars handlande. måste som statsråd känna fill enregerings befogenheter. Regeringen är suverän, regeringen har fullhandlingsfrihet att besluta, och beslutat har man alltså gjort på ett förfredsarbetet utomordentligt olyckligt sätt. och vet mycketväl att vi med utomordentligt allvar ser pä nedrustningsfrågorna och påkärnvapenspridningsfrågorna och att den svenska arbetarrörelsen i självaverket intar en ledande roll i det arbetet. Det var just därför, som vimotsatte oss villkorslagen och upparbetningsavtalet. Jag vill erinra om att det är regeringen och OlofJohansson som i det sista beslut som fattades innan den förstaFälldinregeringen avgick uttalade att det upparbetningsavtal som åberopas iansökan enligt regeringens bedömandestår i överensstämmelse med villkorslagenskrav, och därigenom godkände man avtalet. Vidare har under följandeFälldinregering sammanlagt utbränt bränsle skickats i väg till Englandför upparbetning. Man kan kritisera och regeringarna Fälldinför mycket, men jag vill inte gå så långt som ni gör gentemot oss och påstå attni godkände avtal och utförde handlingar som ni var medvetna om skulle medverkatill kärnvapenspridning. Vi har ställts i en mycket allvarlig situation pä grund aven rad underlåtenheter under de tidigare regeringarnas tid, t. ex. att man inteförsäkrade sig om lAEA-kontroll, som vi har gjort, eller, som vi har tagitinitiativet till. Vi kommer att anstränga ossatt på ett ansvarsfullt sätt lösa de här frågorna. Jag hoppas att villställa upp och medverka i det arbetet i stället för att bedriva en kampanj påså osakliga grunder som ni nu gör. Om hanteringen utomlands av svenskt kärnkraftsavfall, m.m. 15PAR (): Historia är något som det kanske inte ärsärskilt fruktbart att ägna sig åt här i talarstol, men eftersomBirgitta envisasmed att försöka komma ifrån ansvaret för det mycketallvarliga beslut som regeringen har fattat på hennes förslag, tvingas jag göradet. Jag börjar med det svar som har lämnat ochsom jag sade uppenbarligen var avsiktligt vilseledande. Där sägs att man anseratt detta på något sätt skulle vara en följd av villkorslagen, attvillkorslagen framtvingade upparbetning. Med vad jag vill kalla en mycketglidande formulering refererar först till 1976 årsregeringsdeklaration och säger att den angav upparbetning som enda alternativ,och sedan nämns villkorslagen osv. Men vad som då inte framgår och somuppenbarligen avsiktligt utelämnas i svaret, det är att villkorslagen varformulerad så att den inte band någon vid upparbetning. Vad som krävdes var skulle visa hur en helt säker förvaring kunde ske, med eller utanupparbetning. Låt oss slå hål på myten att villkorslagen framtvingadeupparbetning, för så är det inte! En annanmyt, som socialdemokraterna gärna omhuldar och som också Om hanteringen utomlands av svenskt kärnkrafts-avfall, m.m. återkommeri svaret, är påståendet att socialdemokraterna har motsatt sig såvälvillkorslagen som upparbetningsavtal och att de alltså skulle vara motståndaretill upparbetning. Det är den bild man vill skapa. Men då är det viktigt attkomma ihåg att det första upparbetningsavtal som slöts i det här landet slöts1969, dä vi hade en socialdemokratisk r"egering. De första utskeppningarnaav högaktivt avfall skedde 1974. Då hade vi också en socialdemokratiskregering. Vad socialdemokraterna var motståndare till, det var att man avkrävdekärnkraftsproducenterna att de skulle visa hur de löste avfallsfrågan innan defick starta. Socialdemokraterna ville att man skulle få starta kärnkraftverkhär i landet utan att veta vad man gjorde av avfallet. Det är inte någonsärskilt ansvarsfull socialdemokratisk profil. 16 (): beskyllde oss för att bedrivaen kampanj på osakliga grunder. Jag vill då fråga vem som harbörjat denna kampanj. Läs och begrunda det pressmeddelande som energiministernlämnade på i är! Det är verkligen ett exempel pä en kampanjsom bedrivs på osakliga grunder. Vidare säger att arbetarrörelsen har varitledande när det gällt att arbeta mot upparbetning. Jag tycker att skall försöka undandra sig det ansvar som socialdemokraterna har. Taansvar för den kärnkraftspolitik som det socialdemokratiska partiet harbedrivit, och lägg inte över skulden på andra, t. ex. ! lika väl som alla andra i denna kammare vilken inställning har tillkärnkraften över huvud taget. Hon vet hur vi arbetade mot kärnkraften, även omvi inte helt fick den utveckling vi önskade. Med den socialdemokratiskakärnkraftspolitiken blev avfallet tio gånger större än det skulle ha blivit,om vi hade följt linje 3 i folkomröstningen, dvs. den linje som stodför. Man kan fråga sig: Hur var det med ?Dä var det tal om att skulle upparbeta hemma. Då var det tal om attprojektera en anläggning i för upparbetning.