prot · G609160 · 1982-12-31 00:00:00 — Om defta är en bakläxa var hela denborgerliga regeringsperioden en enda bakläxa. Jag tillhörde näringsutskottet iflera är och där ändrade vi på punkt efter punkt i de borgerligapropositionerna. I flera fall tyckte vi dä att vi kunde göra det utanuppståndelse i kammaren, därför att vi i fullt samförstånd tyckte att vi ficken bättre proposition och en bättre polifik. Det är ändå det som är meningenmed regeringsmakten och riksdagsmakfen, att en sådan hantering av olika förslagäger rum och atf det sker en granskning utifrån sakliga utgångspunkter och intenågonfing annat. Den här debatten från och sidahar jagsvårt att förstå, t. o. m. svårt att acceptera. Jag tycker nästan attden är litet förödmjukande för . Sedan fog upp exemplet , och detvar bra att han gjorde det. Jag menar att den perioden då man åkte omkring ochdelade ut lokaliseringsprojekf bara för att man skulle glädja en bygd och enort måste vara slut. Det kunde vara roligt för en industriminister eller enannan ministeratf säga så här: kommer ett företag hit med si och så många anställda, detär klart att ni fär lokaliseringsstöd för det här. - Det är alltid lättare attsäga ja än att säga nej. Men har vi också fått ett stort antal s. k.lokaliseringsprojekt som kommer tillbaka till regeringen i en ny tappning.Vilken tappning det är fråga om kan nog räkna ut. Man kan ickelåta regionalpolitiska insatser eller lokaliseringspolitiska projekt leva etteget liv och tro att de företagen lever i en skyddad atmosfär och en skyddadtid bara för att de är lokaliseringsprojekt. Jag trodde inte att herrarna varså främmande för företagande att jag behövde möta sådana argument i . Det är klart att varje företagsprojekt som skall verka ien bygd också måste verka i sitt industripolifiska sammanhang. Ingen fabrik iArjeplog kan tillverka t. ex. lättklinker för bara eller baraNorrbotten. Fabriken måste ut och konkurrera med andra befintliga företag inombranschen. Dä måste man också göra industripolitiska bedömningar, och detgjorde jag i fallet . Jag kom då fram till atf det enda riktigabeslutet i ett sådant läge var ett nej. Det är ett exempel på vad jag menar närjag talar om atf industripolitiken och regionalpolifiken också mäste gå hand ihand. Detta är inget negativt. Jag vill säga atf detta är en positivutveckling. Bygder oeh regioner skall ju leva vidare med sina företag ochinsatser. Dä är det väl bra om man från början gör en rak och hederligbedömning i stället för atf säga: När det gäller näringspolitiken har vi allatänkbara granskningar, konkurrenshänsyn och överväganden, men beträffanderegionalpolitiken skall man säga ja, fördet innebär så och så många miljoneroch möjligheter fill sä och så många jobb. Men en vacker dag vaknar man med attinte debet och kredit går ihop, att infe produkterna går atf sälja, och dä stårman där med företaget och med den uteblivna granskningen och kopplingen tillett industripolitiskt sammanhang. Sä länge jag har ansvaret för de här frågorna kommer jagatt fortsätta på denna något härda linje. Det är ändå den som håller i detlänga loppet. Jag kan försäkra atf jag på mitt bord harfullt med ärenden som har kommit tillbaka. Det har ofta varit ärenden som gälltprojekt som det har varit skönt och trevligt aff få dela ut och sätta i gångföre eller under valrörelsen. Jag har inte sökt någon onödig diskussion medcenterpartiet eller i denna fråga. Jag har bara velat peka påcenterns agerande. Och jag säger i ren vänlighet atf jag av flera skäl harlitet svårt att förstå ert agerande. Det första jag framhöll var - tog litetilla vid sig av det - vad jag visste och själv kunde notera beträffande deintentioner som min företrädare hade i denna fråga och vad regeringenförberedde. Någonting måste ha hänt under utskottsbehandlingen. Det andra jag tog upp var de överläggningar som OlofJohansson inte kan förneka att han känner till ägde rum mellan regeringen ochhans partiledare i fråga om statens industriverk och den här utredningen. Viklarade därvid ut punkt efter punkt, och till slut fanns det inga sakliga skillnader i Verksamheten vid statens industriverk, m. m. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. uppfattningarnamellan regeringen och i denna fråga. Andra uppfattningar har i såfall tagit överhand. Detta har jag varit öppen nog att påminna , eftersom jag tyckte att det var litet pikant. Jag förstod att det lugna ochsympatiska inlägg som gjorde i början av debatten berodde på atthan helst av allt ville hålla sig i skymundan i denna fråga. Talmannen anmälde atf OlofJohansson och anhållit att till protokollet fä antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. 77ELVER (): Jag tänker begränsa mig till att anföra någrasynpunkter som berör den regionalpolitiska delen och kommentera en del av vadsom har sagts. Ett centralt mål för regionalpolitiken är att främjasysselsättningen i eftersatta och svaga regioner. Därför är anknytningen mellanregionalpolitik och arbetsmarknadspolitik självklar. Med den utgångspunkten kanvi inte acceptera att den väsentligaste delen av regionalpolitiken påmyndighetsnivå förs över fill industripolitiken. Vi använder härom frånreservanternas sida ett så hårt ord som oansvarigt. Vi har alltså så krifiska synpunkter att vi har yrkatavslag pä hela proposifionen när det gäller de slutsatser som regeringen drar.Men vi har också anledning att rikta skarp kritik mot det sätt pä vilketberedningen har gått till. Det är minst sagt uppseendeväckande att en så härstor förändring med djup principiell innebörd föreslås utan att det harförekommit en ordentlig remissbehandling. Det finns infe heller någon analys avhur de föreslagna förändringarna påverkar inte bara regionalpolitiken utanockså arbetsmarknads- och industripolitiken. Att förslaget frän regeringen har mötts med svalt intresseäven från utskottsmajorifefen framgår av vad man skriver. Att regionalpolitikenriskerar komma i kläm är också arbetsmarknadsutskottefs socialdemokrater heltpä det klara med. Därför konstaterar man att de målkonflikter som finns vid enökad anknytning mellan regionalpolitik och industripolitik blir, som socialdemokraternauttrycker det, annorlunda. Men så tröstar man sig med att med de ändringar somutskottet förordar skall de inte bli värre än att man kan acceptera dem. Ochnär majoriteten i arbetsmarknadsutskottet och näringsufskottet fillstyrker denregionalpolitiska förändringen framstår denna tveksamhet tydligt. Det är infeav övertygelse som majoriteten ställer upp utan det beror mer pä en långtgåendeförhoppning om atf den ändrade rollfördelning på central nivå som föresläs ibästa fall skall kunna fungera. Man skriver också i betänkandet att maninstämmer i vad motionärerna säger, att remissförfarandet har varit av välsummarisk natur. Som stöd för sina förhoppningar anför man att det har fungeratväl ute i länen trots atf tvä skilda organ har varit inblandade, dvs.länsarbetsnämnd och länsstyrelse. majoritet konstaterar pä s. 9 ibetänkandet att stödverksamheten har kommit atf bedrivas i alltmerdecentraliserade former. Man far t. o. m. fill sä högtidliga ord som att detta från demokratisksynpunkt är en fördel. Men efter den bekännelsen skriver man några rader längrened att näringsufskottet vill understryka att en ändrad rollfördelning påcentral nivå inte får innebära att förutsättningen för detta arbete på länsnivårubbas. Hur det skall fungera på länsnivå har varken regeringeneller utskottsmajorifefen något svar pä. Där sätts nu förhoppningarna fill attden särskilda utredningskommiffén skall föreslå en lämplig avvägning mellancentral och regional nivå när det gäller beslutsfattandet. säger som talesman förnäringsutskotfets socialdemokrater att utredningen redan är gjord;är avslutad. Men detta står dä i motsättning till vad manskriver på s. 11 i betänkandet, nämligen atf det nu är dags att se över denregionala hanteringen av det regionala stödet och föreslå en lämplig avvägningmellan central och regional nivå när det gäller beslutsfattandet. Man kan dåfråga; Hade det inte varit skäl att avvakta ett sådant utredningsresultat? En av teser var ju atf det var sä storfördel atf ha hela handläggningen på ett ställe. Till det är bara att säga attdet här kommer att bli betydligt svårare. är det sä atf exempelvis ettutbyggnadsprojekt när det gäller markvärderingsfrägor hanteras avlänsarbetsmyndigheter, och sä kommer att ske också i fortsättningen, medanlokaliseringsstödet i den framtida organisationen skall överflyttas till SIND.Det blir alltså inte mycket kvar av fältrop om att handläggafrågorna på ett ställe. Det märkliga med det här förslaget är att det inte harfått den seriösa remissbehandling som är vanlig vid stora och principielltvikfiga förändringar - en sådan menar jag att det här är. Jag vill också påståatt det kan bli ödesdigert för regionalpolitikens möjligheter. Jag tycker attutskottsmajoriteten infe har haft kurage att dra slutsatserna av sinargumentering. Maximen synes i stället ha varit: Gärna en bra debatt, men förstett rejält beslut. Vpk:s talesman beskärmade sig över atfvi motsatte ossförslaget. Vpk har, precis som , yrkat avslag pä proposifionen. Vpkhar beställt ett nytt förslag enligt kommunisternas principer. Den fråga man dåskulle vilja ställa är: Vilka principer har socialdemokraterna nu övergivittill förmän för vpk:s? Det vore lämpligt att både vpk och densocialdemokratiska ufskottstalesmannen gav besked om det. Jag skall med spändaöron avlyssna det svaret. har industriministern försökt atf göra etttillrättaläggande och lämna lugnande besked när det gäller remissomgångensklantiga hantering. Det var inte så illa, menade han. Man hadeeff seminarium,och det var flera personer där-1, o. m. en norrbottning! Han kan ju skriva ellerkanske rent av ringa! -Ja, herr falman, jag tror att vi skall betacka oss fören sådan remisshantering. Jag vill gärna hoppas och tro att det här var ettolycksfall och att det fär vara ett undantag och inte bli en regel. Det allra märkligaste är att remissen gick till ett parlän - det är klart atf regeringen aktade sig väldigt noga för att låta remissengå fill län som hade en Verksamhetenvid statens industriverk, m. m. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. god ellerstor regionalpolitisk erfarenhet. Från sida yrkar vi bifall tillde reservafioner som är fogade till näringsutskotfets betänkande och undervilka namnen pä företrädare förekommer. Jag vill i det härsammanhanget särskilt påpeka det angelägna i att stöderreservationerna 1 och 9. 78 (vpk) replik: ställde mer eller mindre direkten fråga. Jag skall naturligtvis svara pä den. Han frågade vilka principer somvpk hade övergivit, eftersom vi först yrkat avslag på propositionen och sedankunnat komma överens med socialdemokraterna om en majoritefsskrivning ibetänkandet. Jag har i mitt inledningsanförande ganska utförligt uppehållit migvid det. Jag tänker inte upprepa det för . Han kan lämpligen tadel av det i protokollet. Jag skall bara mycket kort nämna fyra hållpunkter förhonom. Det som gjorde att vpk anslöt sig till utskottet var bl.a. atf vi pä följande punkter fick gehör för våra krav: Rätfen att istödärenden besvära sig hos regeringen behålls oförändrad. Detomorganiserade industriverket fär en parlamentarisk nämnd. Utredningsresurserskall ställas till förfogande för analys av den regionala utvecklingen så attverket kan följa upp de regionalpolitiska målen. Utskoffsmajoritefengör ett klart uttalande om atf länsorganens ställning inte får försvagas genomden nya verkskonstruktionen. Vpk har infe övergivit några principer. Vi tycker att detär bra att vi har kunnat resonera oss samman i utskottet på detta sätt ochönskar att det faktiskt kunde ske vid flera fillfällen än som är fallet. Enligtmin uppfattning är det förnuftiga och bra förändringar som har gjorts iförhållande till regeringens proposition, förändringar som faktiskt gagnarmajoriteten av det svenska folket samt industrin och regionalpolitikens framtidi defta land. 79ELVER () replik: Jag tackar för detta svar, ävenom jag menar att det inte hade så mycket med tunga principer att göra. Yrkandetom besvärsräften ställdes ju från flera håll. menar att en analysskall göras. Men också övriga motionärer ansåg atf avsaknaden av en analys varett skäl för atf inte godta proposifionen. Analysen saknas alltså fortfarande. Det finns ingen garanti för att den länsdemokrafiska biteninte kommer att försvagas. Det finns en förhoppning - det har jag sagt. Detgäller både utskottsmajoriteten och vpk. Men det finns ingen regel eller någotverktyg för att hantera den biten. påstår att vpk inte har övergivit någraprinciper. Det skall bli intressant att se om det beskedet ges även av densocialdemokratiske talesmannen när det gäller det regionalpolitiska avsnittet. 80TORE (vpk) replik; Trots att man frän olika håll-exempelvis frånElver parti och mitt parti - i motioner till propositionen harframfört samma erinringar pä flera punkter, har parti ändå inteansett sig kunna nöja sig med att man i utskottet har fått igenom vad man harföreslagit. Det är det underliga, vilket jag också påtalade i mittinledningsanförande. Detta gör att reservationerna från borgerligt häll i stortsett faktiskt hänger i luften. Med en annan inställning i sak till frågan omatt ni skulle ha velat komma överens, hade det i själva verket inte funnitsnågonting kvar att reservera sig för, om vi utgår från a) propositionen och b)de olika motionerna och förslagen i dem. Verksamhetenvid statens industriverk, m. m. 81 () replik: Det är helt riktigt,, att vi inte har nöjt oss med defta. De krav i fråga om deprincipiella delarna och om väsentliga förändringar som har ställts av både vpkoch oss har inte fillgodosetts. Därför har vi inte någon garanfi för en godregionalpolitisk utveckling, vilket utskoftsmajorifeten tror och hoppas pä. 82KARIN (): har beretts tillfälleatt yttra sig till näringsufskottet om verksamheten vid statens industriverk. Av de förslag som förs fram i propositionen har detfunnits anledning för utskottet att beröra överföring av vissa uppgifter när det gäller handläggingav regionalpolitiskt stöd, investeringsfonder och rådrumsstöd från AMS ochregeringen till SIND, programindelningoch organisation vid nya SIND, ändrad handläggning av regionalpolitiskt stöd, bl. a.slopande av besvärsrätt, ändrad handläggning vid ianspråktagande av investeringsfondersamt lagförslag härom och, , anslag fill förvaltningskostnader för det nyaindustriverket och till statsbidrag till nedläggningshotade företag. majoritet framhåller attanknytningen mellan regionalpolitiken och arbetsmarknadspolifiken fortfarandeär viktig för en framgångsrik sysselsättningspolitik. Behovet av att samordnade arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska insatserna är särskiltbetydelsefullt på länsnivån, där huvudansvaret för genomförandet av de konkretaåtgärderna oftast ligger. Beslut av detta slag fattas i huvudsak avlänsstyrelse och länsarbetsnämnd, dvs. av två skilda organ. Trots det fungerarsamordningen väl, så långt utskottet kan bedöma, mellan dearbetsmarknadspolifiska och regionalpolitiska åtgärderna. Detta bör varamöjligt även vid en ändrad rollfördelning på central nivå. Utskottet konstaterar också att regionalpolitikenanslagsmässigt fär en dominerande ställning vid SIND och aff överföringen avett sextiotal Verksamheten vid statens industriverk, m. m. tjänstemänfrän AMS garanterar att omfattande erfarenheter av arbetsmarknads- ochregionalpolitik tillförs SIND. Av de fyra huvudprogrammen för nya SIND:s verksamhetkommenterar utskottet programmen Utredningsverksamhet och Regional utveckling.Utskottet pekar på behovet av att resurser avsätts, med ett självständigtansvar inom verket, för analyser av den regionala utvecklingen och föruppföljning av att de regionalpolitiska målen följs. Utskottet har alltså ingaerinringar mot aff utredningsverksamheten organisatoriskt förs samman fill enenhet inom nya SIND, men pekar på behovet av att den utredningsverksamhet somavser regionalpolitiska frågor bör ingå i programmet Regional utveckling. Utskottet ansluter sig till förslaget om breddning avverksamheten inom expertgruppen för forskning om regional utveckling, ERU, fillatf också omfatta vissa industripolifiska problemsfällningar, men stryker underatt detta inte får innebära en nedprioritering av forskningsinsatserna pä detregionalpolitiska området. I proposifionen föreslås att en samrådsgrupp av det slagsom nu finns vid AMS för behandling av regionalpolifiskt stöd skall inrättasvid det nya verket. I motionerna 2230 av m. fl. och 2231 av LarsWerner m. fl. föresläs atf en parlamentarisk nämnd skall knytas fill SIND föratf stärka regionalpolitiken. Utskottsmajoriteten har förståelse för dessasynpunkter och tillstyrker därför att den nämnda samrådsgruppen utvidgas parlamentarisk nämnd, tillika med företrädare för parterna påarbetsmarknaden. Nämnden bör tillsättas av regeringen. Det ankommer påregeringen att närmare ange ansvarsfördelningen mellan verkefs styrelse och denföreslagna nämnden. Beträffande handläggningen av regionalpolitiskt stödinnebär förslaget i propositionen aff besvärsrätten över den centralamyndighetens beslut slopas. I samfliga motioner från m, c, fp och vpk förs framinvändningar mot att besvärsräften i här aktuella fall slopas. I motion 2230 avArne m. fl. framhålls atf bibehållande av besvärsräften innebär engaranti för att en samlad, översiktlig bedömning av de regionalpolitiskainsatserna i en region sker och att denna besvärsrätt är särskilt viktig om enomfattande omorganisation skall ske och nya rutiner skapas. Utskottet stöderyrkandena i nämnda motioner om atf rätten att anföra besvär över dencentrala myndighetens beslut om regionalpolitiskt stöd bör bibehållas. Förslaget i propositionen att ansvaret för flyftningsstödtill arbetskraft som flyttar fill stödområdet skall ligga kvar på AMS möteringen erinran från utskottets sida. Förslaget om att ianspråktagande av investeringsfonderflyttas från AMS till nya SIND samt att SIND skall fä ta vissa beslut som nuankommer på regeringen tillstyrks av utskottet. Beträffande bidrag till nedläggningshotade företag delarutskottet industriministerns uppfattning att med hänsyn till det sammanhang ivilket detta stöd nu används är det atf befrakta som ett industripolitisktsnarare än ett arbetsmarknadspolitiskt medel. Utskottet vill emellertid strykaunder vikfen av att ettnära samarbete sker mellan nya SIND och AMS vid beslut om stöd av detta slag.Defta kan lämpligen ske inom ramen för den parlamentariskt förankrade nämnd somutskottet tidigare förordat. Avslutningsvis framhåller utskottet att regionalpolitikenpå grund av dess nära anknytning till sysselsättningspolitiken, som är enhuvudfråga för arbetsmarknadsutskottet, även bör beredas av dettautskott. Det är därför angeläget att övergång till programbudgetering sker vidSIND och aff alla de frågor som rör regionalpolitikensamlas i ett program, så atf utskottet utan administrativt krångel, i ettsammanhang, kan behandla regionalpolitiken på ett samlat sätt. Näringsutskoftets majoritet har - som vi hört tidigare häri dag - på samfliga punkter tagit hänsyn till arbetsmarknadsutskottets yttrandeoch gjort ändringar beträffande programindelning, tillsättande av en parlamentarisknämnd och bibehållande av besvärsrätten som majoriteten i arbetsmarknadsutskottetföreslagit. Det är fillfredsställande. Trots atf utskoffsmajoriteten tagit betydande hänsyn tillkrav som framförts i motionerna frän oppositionen har tvä avvikande meningar,dels från och dels från och , avgivits. Noterbart är speciellt i den avvikande meningen fråncentern och att man gör ett stort nummer av den slopadebesvärsrätten - sä stort att man efteråt i ett särskilt yttrande måste påpekaatf bibehållandet av besvärsrätten och införandet av en parlamentarisk nämndinnebär förbättringar. Det får väl fatfas så, att det är andra motiv än renasakskäl som ligger bakom ställningstagandet från och . frågade alldeles vilka principer vi harövergivit. Men vi har inte övergivit några principer, . Däremothar såväl vi socialdemokrater i arbetsmarknadsutskottet som socialdemokraternai näringsufskottet tagit allvarligt på behandlingen av såväl regeringensförslag som de motioner som har inlämnats och gjort vissa förändringar och,enligt vårt sätt atf se, förbättringar av propositionen. Med defta vill jag yrka bifall tillhemställan i näringsutskotfets betänkande. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. 83OLOF (): Jag måste tillstå att jag är litet irriteradöver detta ständigt upprepade budskap från socialdemokratiskt håll att viskulle ha annat än sakskäl för vårt ställningstagande till denna proposition.Karin Flodsfröm kom tillbaka till det budskapet här. Jag skall inte onödigtvis förlänga debatten, men jagtycker vi skall vara tillräckligt tydliga och klara så att den sortens argumentinte skall behöva användas. Jag har utförligt redogjort för att förberedelsearbetetmed proposifionen varotillräckligt i två avseenden: remissbehandlingen, som istort sett uteblev, och samordning med övriga utredningar. De sakskälen tyckerjag borde respekteras. Det talasmycket om samordning och om samordningens vinster. 7 protokoll 1982/83:160 Verksamheten vid statens industriverk, m. m. det liggavinster i samordning av regionalpolitik och industripolitik. Men samordningenhar funnits redan fidigare. Det kan också uppstå en berättigad oro, precis somjag illustrerade med uttalande. Samordning kan ju ske pämänga olika sätt. Jag kan ta extremfallet. 80, som exempel på enregionalpolitisk och industripolitisk satsning, sä att förstårvad jag menar. Det kan inte vara det allra roligaste att bli påmind om densortens exempel. Naturligtvis är det tråkigt att debatten skall behöva föras pådetta sätt, när nu regeringen enligt sina talesmän velat sä väl men hamnat såfel. 84ELVER (): började med att betona attdet nära sambandet var särskilt viktigt pä den regionala nivån. Det är heltO.K.. men det borde rimligtvis ha lett till en annan slutsats än den somutskotfsmajo-riteten har dragit. Jag vill bara fastslå det jag sade i mitt tidigare inlägg,atf det kommer att ligga försämringar pä lur genom det här förslaget KarinFlodström varnade ju också för detta i sitt anförande. Hon säger atf det börvara möjligt att klara en rad svårigheter. Men det som lyser med sin frånvaroär de stora fördelar som skulle kunna vinnas. Den samordning som det talas omvisar sig vara på kollisionskurs när man kommer på det regionala planet - detsom var så vikfigt och som började sitt inlägg med. Jag har alltså inte låtit mig övertygas ens efter detsenaste socialdemokrafiska inlägget, utan jag vidhåller atf vi bör rösta päreservationerna. Risken är uppenbar aff regionalpolitiken den här vägenrealiseras ut. 85 (): frågade hur jag kunde kommamed påståendet att det är annat än sakskäl som anförs. Jag har läst förslagetväldigt noga och finner det anmärkningsvärt att man - liksom det sagts tidigarei debatten - på den ena punkten efter den andra, även om man fått sinamotionskrav tillgodosedda, ger uttryck åt en avvikande mening och fortsätteratf tala om att vi vill slopa besvärsrätten. Sedan måste man rätffärdiggöra siggenom ett särskilt yttrande och säga: Visserligen innebär detta förbättringar,men det förändrar ingenfing i sak. Det tycker jag är konstigt, eftersom det förmig är sakskälsförändringar som ägt rum. har tidigare med industriministern ochandra haft debatter om de olika utredningarna, sä det finns ingen anledning attupprepa argumenten. säger att jag varnade för problem pålänsnivån. Tvärtom sade jag, , att det hela fungerar hyggligt pälänsnivån genom att det är två skilda organ, länsarbetsnämnden ochlänsstyrelsen, som fattar besluten. Vad är det som säger att det skall bliändringar därför att vi får en förändrad roll på central nivå? Vi måste välkunna ställa vissa krav på länsmyndigheterna i fortsättningen också. 86 (): Helt kort: Jag tycker aU lita på vad jag har sagt. Det är det enda jag begär. Jag har utvecklatargumentafionen när det gäller våra sakskäl för avslag på propositionen.