prot · G609129 · 1982-12-31 00:00:00 — Är de kostnader som justitieministernredovisar de sammantagna kostnaderna, eller är det bara kostnader för de utkommenderadepolisernas aktiva tjänstetid? Man kan fråga vad en polis i aktiv tjänst kostari verkligheten. Det tillkommer ju betydande ^kringkostnader. Såsom svaret ärformulerat - det står; "kostnaderna för den personal som kommenderades inmed anledning av ^Yasser ^Arafats besök" - torde ^kringkostnaderna inteingå i beräkningen, såvitt jag kan förstå. I det här fallet krävdes troligensärskilt stora kostnader i form av planering och ledningsarbete. ^Därfillkommer utbildning, övertid, kompensationsledighet, semester etc. Är dessakostnader inräknade i justitieministerns siffror? Sedan kan man väl intebortse från att en så stark polisinsats som det här var fråga om drar resurserfrån andra områden, vilket kanske indirekt drabbar enskilda människor. Men detär ju inte ekonomiskt mätbart. Ingen kan vägrasocialdemokraternas partiledning att umgås med vem man vill, och jag skall integå in på frågan vilket värde ^Arafat-besöket eventuellt kunde ha. Men det ärmånga i vårt land som är intresserade av att få veta hur mycket ^Arafat-besöketverkligen kostar skattebetalarna -kostnader som den socialdemokratiskapartiledningen är ansvarig för. Om kostnaderna för polisbevakning ^m. Om kostnaderna för polisbe^vakning ^m. Jag tycker för min del attdet skulle vara högst otillfredsställande om förutsättningarna för ett enskiltinitiativ att inbjuda en utländsk gäst hit ^fill skulle påverkas avinbjudarens möjligheter att betala poliskostnaderna. Det gläder mig att RuneÅngström uppenbarligen delar den principiella grundsynen. Ett annat synsätt - som såvitt jagförstår företräds av de två andra ^frågeställarna - innebär att man skulle gåin på prövningar av angelägenheten och intresset av olika besök medutgångspunkt från en kostnadsbedömning som skall göras i förväg, ställd irelation till det värde som besöket kan ha för , inom och utom vårt landi olika sammanhang. Detta är en helt orimlig och omöjlig ståndpunkt - det villjag alldeles bestämt slå fast. När det sedan gäller storleken avkostnaderna kan man naturligtvis göra olika beräkningar. Men vad jag redovisatär en beräkning som jag anser att jag kan stå för. Man kan räkna in andrakostnader-vad det över huvud taget innebär i arbetstid för dem som arbetade medskyddet och med bevakningen - men vi brukar inte göra så, och det är väldigtsvårt att göra sådana beräkningar. Och när det gäller kostnaderna försäkerhetstjänstens arbete är jag förhindrad att över huvud taget beröra dem. 37 (): Jag anser att vårtinternationella umgänge och möjligheterna att bibehålla det på en bra nivåkräver att vi tar ansvaret för olika internationella besök i . Vi måstegarantera den besökandes säkerhet. Beträffande kostnaderna har jag låtitriksdagens upplysningstjänst göra en kortfattad utredning. Den visar attpolisen hade ca , och omkring 3 000 av dem kommer att tasut i pengar och ungefär 1 000 i kompensationsledighet. Det är kostnader somligger så att säga utanför den ordinarie ^arbetsfiden. Kostnader för bilar,helikoptrar ^m. ^ansesav samma skäl inte heller vara externa utgifter utangår in i den allmänna budgeten. Men det är självklart att skulle man räkna inden ordinarie arbetstiden och mobiliseringen av arbetskraften under den tidenskulle man komma till väldigt höga kostnader. Den tid och de kostnader somligger utanför vad som gäller ^arbetsfiden har av vissa utredare beräknats tillett värde av ca 1,5 miljoner, och då ^fillkommer således ytterligare kostnader.Jag kompletterar alltså ^jusfifieministerns svar till mina ^medfrågare just iden här delen. 38 ^(m): Jag vill understryka enpassus i min fråga: "på privat initiativ". Ja, om det är så attregeringen inbjuder statsmän eller andra personer, som det är nödvändigt attträffa, menar jag att vi kan gå in för att betala. Vidare; Personen ^Arafat är väl^någonfing alldeles ojämförligt. Det ^f^inns väl knappast någon person som ärså omstridd. Och i ett läge, där vi som ^demokrafi stöder som demokrativar det självklart att arrangemangen för hans säkerhet måste kosta oerhört mycket. Hadeföreträdare för det Nr 129 socialdemokratiska partiet behovav att tala med honom, skulle man ha ^Tis^dagenden 26 kunnatvälja en annan plats än storstaden här borde alltså Jag kan intelåta bli att tänka på att man i ^q^^^^ledamotskapet tydligen ansåg att det inte var möjligt att skydda det ^LO-folk frånIsrael som ^^^kommersiella Det kan alltså göras jämförelsersom visar att man här inte ^växtförädlingsfö- ^handlar på samma sätt när det gäller olikapersoner. 39 ALLANÅKERLIND ^(m): Herr talman!Såvitt jag förstår av ^jusfitieministerns senaste yttrande är min slutsats ^rikfig, nämligen att de angivnasummorna endast avser de direkta kostnadernaför den utkommenderade personalen och inga ^kringkostnader, vilka^naturhgtvis uppgår till betydande belopp. Ja,det är en riktig tolkning. De övriga kostnaderna är, som jag sade,mycket svåra att beräkna. Jag vill också slåfast att när ^Carter var här, och när ^Kissinger var här på enskilt initiativ, ställdes inte någon fråga avTore i det sammanhanget medutgångspunkt i att kostnaderna då borde betalas av den enskilde initiativtagaren. 41 ^(m): Herr talman^!^Justitieministern torde väl innerst inne dela min uppfattning, att allt som gäller PLO och allt som gällerterrorismen och förhållandena ute i världensäger oss att det är en avsevärd skillnad att ta emot en amerikansk ^f. Dessutom finns det ^ingenfingsom tyder på att det kostade så mycket den gången. Herr talman^!^Vad vi diskuterar nu är alltså själva principfrågan^,^ där jag har en heltannan uppfattning än . Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar påfråga 1982/83:310 om ^ledamotskapet i kommersiella växtförädlingsföretag ^Anf.43 Jordbruksminister : Herr talman! ^Munke har frågat mig omjag anser det lämpligt att rektorn för ingår som styrelseledamot i ett kommersiellt växtförädlingsföretag.Det företag ^Munke åsyftar är ^Svalöf AB, som bildades efterbeslut av . Företaget ägs ^fill hälften var av staten och . Om ^ledamotskapet i kommersiella växtförädlingsföretag består av åtta ledamöter. Av dessa utser statenhälften. Att statliga tjänstemän har uppdrag ibolag där staten är hel- eller delägare är inte ovanligt. Frånintegritetssynpunkt kan det rent allmänt vara problem med att forskare ellerandra statliga tjänstemän är engagerade i bolag. Detta har redan uppmärksammatsi , och frågan har bearbetats av en arbetsgrupp medföreträdare för statsrådsberedningen samt ^justitie-, utbildnings-, industri-och civildepartementen. Denna grupp kommer att avsluta sitt arbete. 44 ^MUNKE ^(m): Jag tackar statsrådet försvaret. Det har visserligen gått snart sedan frågan ställdes, meneftersom frågan berör ett känsligt ämnesområde har jag full förståelse för attsvaret har dröjt. Detta ärende handlar ju omanställningsförordningen, om den nu gäller för en universitetsrektor - det ärjag inte helt säker på. Det gäller ju förtroendeskadliga bisysslor, som enligtmångas uppfattning just statliga tjänstemän, speciellt sådana som harchefsbefattning, skall vara mycket försiktiga att engagera sig i. Det finnsstatliga förvaltningar där man har en särskild förordning i det här hänseendet. I sakfrågan bör manframhålla att en styrelseledamot enligt aktiebolagslagen skall främjaföretagets syften. Styrelsen är ett redskap för bolaget och skall följaktligenockså verka i den egenskapen. hävdas det ofta - jag vet att detkanske görs i det här fallet också, även om statsrådet inte har dragit fram detdenna gång - att vissa styrelseledamöter företräder enbart partsintressen. Mendet fritager inte vederbörande från att på alla sätt främja bolagets intressen.^Svalöf AB är ett kommersiellt växtförädlingsföretag, som har att konkurreramed liknande företag på den öppna marknaden. Att en befattningshavare ichefsställning i ett statligt verk då sätter sig i styrelsen för detta företaguppfattas av många som stötande. Jag är tacksam för slutklämmen istatsrådets svar, där statsrådet meddelar att man i haruppmärksammat denna fråga och att den snart kan få sin lösning. I svaret sägsemellertid också: "Från integritetssynpunkt kan det rent allmänt varaproblem med att forskare eller andra statliga tjänstemän är engagerade ibolag." Det är nog så riktigt, men här är det någonting alldeles visst,för det gäller samma ämnesområde. En rektor för ett skallkunna bistå samtliga växtförädlingsföretag. Man kan ställa frågan om han idetta fall är neutral. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1982/83:423 omtrafikrätten på skogsbilvägar ^Lestander harfrågat mig om jag avser att vidta åtgärder som tillförsäkrar allmänheten trafikrätt på skogsbilvägar efter ihuvudsak allemansrättsliga principer. Skogsbilvägarna är enskilda vägar.Oavsett vilken typ av enskild väg det är fråga om gäller i princip samma regel för hur allmänheten får trafikeradem, nämligen den att ägaren till vägen får avgöra om trafik skall få ske med motordrivna fordon. Ett viktigt undantag är dockvissa skogsbilvägar till vilkastatligt byggnadsbidrag har lämnats efter den 1 januari 1980.1 fråga omskogsbilväg som är lämpad för allmän trafik måste sålunda den som tar emot byggnadsbidrag förbinda sig att inte utanlänsstyrelsens tillstånd stänga av vägenför sådan trafik. Härigenom ges allmänheten möjlighet att trafikera vägen i större utsträckning än vad som gäller förandra enskilda vägar. Ett annatundantag är om statligt underhållsbidrag har lämnats. Då är vägen i regelalltid öppen för allmänheten. Det är mot bakgrund härav ^f^.^ ^n.inte aktuellt att genomföra några särskilda åtgärder av det slag Paul^Lestander efterlyser. 46 PAUL^LESTANDER (vpk): Jag får tacka jordbruksminister för svaret. Samhällsstödet till skogsvägbyggandeär omfattande. Motivet för detta stödhar varit att underlätta virkestransport och arbetsresor i samband med avverkning och skogsvård. Men tillkomsten avdessa vägar har också gett allmänhetenmöjligheter att använda vägarna vid bärplockning och vid ^in-^och^utresor för friluftsliv och rekreation. Skogsvägarna används också i vissutsträckning som trafikleder mellan byaroch ensamgårdar. Det är närmast en självklarhet att^vägunderhållaren-^väghållaren har rätt att stänga vägarna undertjällossningsperiod och vid regnperiodersom uppluckrat vägbanan så mycket att den ^allvariigt kan skadas om trafiken får fortsätta. Men det finnsvägar som förblir stängda även då skaderisken ärförsumbar. Enligt ^vpk:s mening bör vägarnahållas öppna, så att de kan användas efter i stort samma principer somgäller för allemansrätten. får bidrag tillunderhåll, gäller bestämmelserna för enskildavägar - det är helt riktigt. Då är trafikmöjligheterna rätt goda. Omunderhållsbidrag inte utgår, betraktas vägen som enskild egendom. Vägen kan dåstängas även om den nästan helt finansierats med allmänna medel. Detförhållandet att folkets insatser inte skall garantera folkets användande måstefå ett slut. Det är, herr talman, intetillfredsställande att säger att några åtgärder ^f. inte är aktuella. Detundantag som åberopas i svaret gällerdem som har fått byggnadsbidrag . Det har byggts skogsvägar ävenföre denna tidpunkt. 13 protokoll 1982/83:126-129 Om handläggningen av ärenden om ^etableringsstöd Det är en viktig fråga att bärplockareoch människor som vill ge sig ut i skogen för rekreation får möjlighet attanvända dessa vägar. Jordbruksministerns svar utesluter inte senare åtgärder.Och om han menar att regeringen är beredd att starta sådana även om det intesker nu^,^ kan det i och för sig vara en positiv deklaration. Jag vet inte hurdetta skall uppfattas. Ett förtydligande vore önskvärt. Redan fr. o. ^m. 1965tillämpades liknande villkor som man nu har efter 1980 när det gäller vägar somhade fått särskilt höga bidrag. De undantag som man kan göra i den mån man integer tillstånd för trafik avser om vägen är av den karaktären att den heltenkelt inte är lämpad för trafik med fordon. Det kan ju vara så att vägensbeskaffenhet beträffande kurvor och annat gör att den inte är lämpad för dennatyp av trafik. Det är också så att den enskilde ^väghållaren i händelse av attdet inträffar någon olycka på vägen kan bli skadeståndsskyldig. Det är därförsom jag bedömer det så att de nuvarande förhållandena skapar en rätt godmöjlighet för oss att utnyttja denna typ av vägar. Jag kan också tilläggaatt i sin rådgivning rekommenderar skogsägarna att inormalfallet hålla sina vägar öppna för allmänheten. Skulle det bli på detsättet att vi får en utveckling där man mera allmänt inte följer dennarekommendation, kan det bli angeläget med någon diskussion om vad detta kanbetyda rent allmänt. 48 ^LESTANDER (vpk): Herr talman!Skogsvårdsstyrelsens rekommendationer i all ära, men att hänvisa ^fill dem ärinte detsamma som att man utlovar en regeringens åtgärd. Jag beklagar attjordbruksministern inte i sitt andra inlägg gick in på om regeringen avser attta initiativ. Jag tolkar detta svar på det sättet att man inte har för avsiktatt göra det. Överläggningenvar härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1982/83:425 om handläggningen av ärenden om ^etableringsstöd Herr talman^!^ ^Munke har frågat migom jag är beredd att medverka till att en snabbare handläggning av ^etableringsstödetkommer till stånd. Inom ramen för jordbruksprisregleringeninfördes ett särskilt stöd i syfte att underlätta ^etableringenför lantbrukare utan ett stort eget kapital. Stödet är avsett att reduceraräntekostnaderna i de aktuella företagen ^fill en nivå som ett lantbruk kanbära vid en rimlig egen kapitalinsats. ^Etableringsstöd kan den få som börjat ägna sig åtjordbruk efter den 30 och därvid förvärvat eller arrenderat ettjordbruksföretag. Enligt övergångsbestämmelser tillämpas bestämmelserna om^etableringsstöd även på den som startat jordbruk den 1 januari^1981-den 30 juni 1982, om ansökan kom in . Lantbruksnämnderna, som handläggerärendena om ^etableringsstöd, har således haft att beredaansökningar som avser av . Detta innebär alltså mångaansökningar koncentrerade på . Enligt vad jag har inhämtat tordesamtliga som har ansökt om ^etableringsstöd komma att få besked senastomkring . Någon särskild åtgärd från min sida anser jag därförinte behövlig. Jag vill också framhålla att dröjsmålet i sig inte innebär attjordbrukare går miste om stöd för . Stöd utgår nämligen räknat frånden tidpunkt då ^etableringen skedde. Om handläggningen av ärenden om ^etableringsstöd 50 ^MUNKE ^(m); Jag tackar jordbruksministern för svaret. Det finns ett gammalt ordspråk som sägeratt medan gräset gror, så dör kon. Risken för att denna sentens skall bli enrealitet för en del bönder med nystartade jordbruk är uppenbar, när de ser attdet tar i det närmaste innan de kan komma i åtnjutande av denräntesubvention för vilken medel är anslagna i jordbruksförhandlingarna.Förseningen kan också ses som ett typiskt exempel på byråkratins förlamandeinverkan på en, efter vad jag kan bedöma, ganska enkel handläggning. Jag har i min fråga nämnt att det i mitthemlän. , rör sig om 100 ansökningar. De har inlämnats av ungalantbrukare som har satsat allt och kanske litet till. De är i ett skriandebehov av stödet och borde åtminstone få ett besked om huruvida de kan^ifrågakomma för det. Det har rått en lika skriande tystnad i det fallet. Jag har så sent som i januari månadkontaktat av de sökandes räkning och fått beskedetatt man saknar instruktioner om hur ansökningarna skall handläggas. Efter vadjag kan förstå har handläggningen nu kommit i gång, men när ärenden drar ut sålångt tycker man att vederbörande institutioner - i detta falllantbruksnämnderna -åtminstone skulle kunna bekräfta till de sökande attansökan har inkommit och att besked kan väntas inom en angiven tid. Jag tyckerinte att det är för mycket begärt. har vi fått klart besked om attomkring skall samtliga ansökningar vara avklarade och attlantbruksnämnderna då skall kunna lämna besked. När man i svaret ser att detstår och med tanke på att det då är nytt budgetår, får manmisstanken att just detta är anledningen till att man skjutit påhandläggningen. Jag hoppas att så inte är fallet. Till det sista villjag bara säga att detta inte har varit något motiv för att handläggningen har dragit ut på ^fiden. Det som harinträffat är, som jag nämnde i mittsvar, att vi har fått ansökningar som avser av två åroch som skall behandlas under en betydligt än som är normalt för den här typen avverksamhet. Det är anledningen tillatt det har dragit ut . 52 ^MUNKE ^(m): Men man visste juvilken tid ansökningarna skulle omfatta när man satte upp villkoren. Som jag sade skall lantbruksnämnden i mittlän handlägga 100 ansökningar, och det är alltså inte fråga om någon stridström av ansökningar. Jag är faktiskt förvånad över att handläggningenskall behöva ta närmare . Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1982/83:426 om ökadefärjekostnader i 53 Kommunikationsminister : Herrtalman! ^Granstedt har frågat mig vilket råd jag vill ge en skärgårdslantbrukare som på grund av regeringensoch riksdagsmajoritetens åtgärder drabbas av en ökad färjekostnad pånärmare . Det bästa råd jagkan ge en skärgårdslantbrukare är att inte lyssna på ^Granstedt. Statsbidraget till enskilda färjelederkommer inte att ändras. Riksdagenbeslöt nämligen i enlighet med regeringens förslag att statsbidraget till enskilda färjelederäven fortsättningsvis skall kunna uppgå till högst 85 ^%. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 54 PÄR^GRANSTEDT (c): Jag ber att få tacka för svaret, som i och för sig måste bedömas som mycket positivt, även om statsrådetgör sig skyldig till en liten ^snorkighet, som kanske inte var så välmotiverad.Jag tycker också att det sätt påvilket kommunikationsministern hanterar frågan ger intryck av en viss nonchalans inför den genuina oro som har uppståttmed anledning av regeringens förslag och beslut. Iutskottsbetänkandet står det inte så som det står i svaret. I betänkandet står det att"bidragen till enskild väghållning fr. o. ^m. utgår av de beräknade kostnaderna.Härutöver bör enligt nuvarande ordning, när det är särskilt motiverat, ett förhöjt bidrag kunna utgå. För t. ex. drift avenskilda färjeleder bör med hänsyn till de speciellaförutsättningarna i varje enskilt fall kunna besluta om ännu högre bidrag.Bidraget bör dock inte i något fall ^översfiga nuvarande högsta bidragsprocent- 85 ^%. Det förutsätts få ankomma på regeringen att utfärda de författningarsom erfordras." Detta innebär inte någon garanti för får behålla de ^85-procentiga bidragen. Grundregeln är att bidrag utgår med50 ^%. Sedan finns det påbyggnadsmöjlighet och dessutom möjlighet attgå därutöver, men det skall i så fall regeringen utfärda föreskrift om. Detråder således oklarhet om vilka bidrag färjelederna kommer att få. I värstafall kan det slå på det sätt som jag visat i min fråga. säger statsrådet att de nyabestämmelserna inte skall innebära någon ändring. Det tar jag som en reträtt iförhållande till propositionen och riksdagsbeslutet men en mycket värdefullsådan, som jag naturligtvis vill uttrycka min stora uppskattning av. Såvitt jagförstår ^utfäster sig kommunikationsministern nu att se till att tillämpningenav riksdagsbeslutet blir sådan att det inte sker några försämringar avstatsbidragen till färjelederna. Det vill jag, herr talman, uttrycka min storauppskattning av. Om ökade färjekostnader i 55 Kommunikationsminister : Herrtalman! Det som kan göra dem som har enskilda färjeleder oroliga. Pär^Granstedt, är naturligtvis när man går ut och förklarar för vederbörande attde nya bestämmelserna beträffande statsbidrag ^fill enskilda färjor innebär enförsämring. Om ^Granstedt hade läst propositionen, hade han kunnatkonstatera att oförändrade bestämmelser skall gälla beträffande enskildafärjeleder. Det är alltså ingalunda fråga om någon reträtt från min sida utanbara om att återge vad som står skrivet i propositionen och i utskottsbetänkandeti samband med behandling av den. Där står det att statsbidragetskall vara oförändrat. Jag kan som exempel nämna att man från sidaär ute och diskuterar med innehavare av enskilda färjor. För en ^fid sedan varman i , där flertalet sådana färjeleder finns, och då förklarade manatt det är fråga om en oförändrad bestämmelse beträffande bidrag till enskildafärjeleder. 56 ^GRANSTEDT (c): Det jagnyss läste upp var ett referat av propositionen som görs i trafikutskottetsbetänkande. Jag förmodar att kommunikationsministern inte vill hävda attbetänkandet på den punkten är felaktigt. Det går väl till precis så som jagbeskrivit, att grundregeln är bidrag, ^påslagsmöj-^lighetmed 15 ^%ochytterligare en möjlighet till förhöjt bidrag till färjelägen, där det alltså skallgöras en prövning i varje enskilt fall. Det viktiga är ju hur bestämmelserna kommer att^fillämpas i praktiken. Om den ^prakfiska tillämpningen kommer att bli sådanatt färjelederna får oförändrade bidrag, vill jag än en gång notera detta medtacksamhet. Jag tycker det är värdefullt att det har kunnat klargöras på dethär sättet. Överläggningen var härmedavslutad. Om postverkets service i glesbygd 11§ Svar på fråga 1982/83:429 om postverkets service i glesbygd 57 Kommunikationsminister : Herrtalman! ^Granstedt har frågat mig vilken hänsyn till effekterna på annanglesbygdsservice som jag anser att postverket bör ta när man övervägernedläggning av postställen i glesbygd. Man bör i glesbygden försöka åstadkommaett gemensamt utnyttjande av lokaler och personal för service. harför sin del en positiv inställning ^fill samarbete med glesbygdshandlandena.Ett sådant samarbete kan möjliggöra en bättre service i glesbygder i fråga ombåde post- och ^varudistribution. måste postverket ta hänsyn till dekrav som finns på verket att täcka sina kostnader med intäkter och förränta detkapital som staten lagt ned i verksamheten. Det är därför nödvändigt att postengör avvägningar mellan service och kostnader som hänsyn tas tilleffekterna på annan glesbygdsservice. 58 ^GRANSTEDT (c); Jag villtacka så mycket för svaret också på den här frågan. Även det svaret tycker jagär hållet i en positiv ton. Den här frågan byggerpå ett ^konkretfall^.som jag har sett på nära håll. Det gäller postställetOaxen i kommun, på en ^ö^ i södra delen av kommunen. Posten har därett postställe, som är lanthandel. Postverksamheten är en del avlanthandlarens försörjningsunderlag. har nubeslutat att dra in detta postställe. Det innebär förmodligen att försörjningsunderlagetför lanthandlaren försämras så mycket att verksamheten inte kan upprätthållaslängre - lanthandeln kommer alltså att läggas ned som en följd av attpostservicen förändras. När man från kommunens ochlokalbefolkningens sida klagat över hanteringen av detta ärende har postenhänvisat till att detta inte innebär någon försämrad postservice; posten har t.o. hävdat att det kan innebära en förbättrad postservice. Vi kan diskuterafram och tillbaka vilket som är bäst - ^lantbrevbärare eller ett fastpostställe. Men problemet har varit att posten i de diskussioner som förekommitenbart hävdat sitt ansvar för postservicen och inte visat något intresse av attta ansvar för övrig glesbygdsservice. Också här tycker jag attkommunikationsministerns svar är en värdefull markering, om man får tolkasvaret som ett direktiv till postverket eller i varje fall som ett uttalande -vi skall ju inte ha något ministerstyre - som vi kan hoppas påverkar postverketoch som möjligen vid behov kan följas upp av något regeringsbeslut som innebäratt postverket också skall ta hänsyn till effekterna för allmänglesbygdsservice och alltså skall vara berett att upprätthålla sådana härpostställen, även om det kanske inte är motiverat ur rent postal synvinkel. Jag tolkar svaret så att postverket ivarje fall enligt kommunikationsministerns bedömning bör agera på ett sådantsätt att man försöker backa upp den övriga glesbygdsservicen. Det svar jag gett ompostverkets hantering av denna fråga överensstämmer med verkligheten.