prot · G60919 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag har, måste jag säga, även påskogsägarsidan mött stor förståelse för att vi kan fortsätta atthålla de passiva skogsägarna om ryggen. När detsedan gäller miljöpolitiken har vi väl ändå alla gjort den erfarenheten att svårigheterna för oss att hävda miljökravökar, när den ekonomiska utvecklingen är ogynnsam och sysselsättningen gårbakåt. Vi sade ordentligt ifrån i valrörelsen att vi inte vill köpa oss engynnsammare ekonomisk utveckling till priset av förstörd miljö eller risker förmänniskors hälsa. Det står vi fast vid. frågar om han kan få en något fylligarebeskrivning av vad den socialdemokrafiska miljöpolitiken syftar fill. Ja, menlåt mig då säga till att vi varje åri den partimotion som vi gemensamt haft att diskutera i jordbruksutskottet hargett en mycket fyllig beskrivning av varthän vår miljöpolitik syftar. Vi harockså kunnat inkassera hur de förslag som vi där har rest haravstyrkts. kan jag till min glädje konstatera att i BörjeStenssons anförande förekom en rad av de krav som vi har framställt i vår partimotionoch som han nu uppenbarligen är välvilligt inställd till. Vi torde alltså kunnamotse hans stöd, när dessa krav nu kommer i form av regeringsproposifioner. Ett krav som vi har haft fid är att vi skall fåen gift- och kemikommission, som skulle ta på sig uppgiften att försöka få tillstånd en kraftsamling kring de faror som jag tror att vi alla anser varaförknippade med den ökade gift- och kemikalieanvändningen. Att tillsätta denkommissionen blir den första uppgiften för oss. Jag hoppas då att den negativainställning till uppläggningen av denna fråga som vi har mött fidigare från deborgerliga parfierna skall förbytas i en posifiv inställning och en medverkan isträvandena att inom ramen för denna kommission få ett konstruktivt grepp omdessa problem. AnL 102EINAR () repUk: Jag hyser mycket stor förståelse, när SvanteLundkvist säger att han vid kontakterna med berörda parter i olika sammanhanghar tyckt sig möta ett gensvar. Det får man genom ett mycket vänUgt tonfall ochUtet svepande formuleringar. Jag vill gärna säga att jag absolut inte har någotemot det vänliga tonfallet och den trivsamma atmosfär som man kan diskuterafrågor i. Det är helt givet att man kommer fill de finaste resultaten i ensådan atmosfär. Den sortens samförstånd har jag absolut ingenting emot. Men det finns anledning misstänka att det är bara i tonensom samförståndet ligger. Vi tycker nog att har en överdrivenfilltro till utredningar och kommissioner, och det är väl detta som varitskälet fill att vi spjärnat emot. Jag har visst inte i mitt första inlägg påstått attallfing skuUe vara problemfritt, men jag har påstått att det fastlagts någraviktiga grundprinciper som skulle kunna vidareutvecklas och kompletteras. Jaghar framfört en lång rad förslag fill kompletteringar som är lämpliga och somdelvis är på väg. Jag blir väldigt misstänksam om , i likhetmed vad socialdemokraterna gjort i opposition, ifrågasätter devikfiga principerna om det totala utnyttjandet av naturresursenjord till odling, om familjelantbruket som bas och som huvudsaklig grund försvenskt jordbruk, om inkomstmålet och rätten till likställighet ekonomiskt ochsocialt för de människor som arbetar i näringen. har aldrig givit riktigt besked om varhan står i fråga om dessa grundprinciper. Han har misstänkliggjort dem i opposition, och vi har dragit slutsatsen att dessa grundprinciperskulle äventyras i en ny utredning. kan jag med viss glädje notera att att han skall ta kontakt med alla berörda parter innan direktivenfastställs och att detta skulle gälla även skogen. Det är en väldigt viktigförändring i jämförelse med de uttalanden som gjorts tidigare. Exempelvis harRoine sagt att virkesbristen och de höga virkespriserna fortfarande ärvår industris gissel. Bägge sakerna är felakfiga, så fjärran från den bistraverkligheten. Men det är bra om man nu utgår från de faktiska förhållandena. Jag fick inget svar på frågan om devalveringens effekter.Får jag tolka formulering så att han - både förkonsumenternas skull och med tanke på inflationsutvecklingen - är beredd atthålla jordbruket skadeslöst för den våldsamma prishöjningen via devalveringenför importerad olja, maskiner, kraftfoder osv. AnL 103ARNE i () replik: Jag nämnde fyra punkter såsom varandealldeles utomordentligt viktiga i det 1977 fattade jordbrukspolitiskabeslutet. Jag nämnde dem därför att jag betraktar det så att de inte skullevara ifrågasatta av något parti. Jag tog det som intäkt för att en ny och, somdet brukar bli, långsamt arbetande utredning om den framtida jordbrukspolifikenegenfiigen inte var behövlig. Med tanke på de problem vi har inom jordbruket är enutredning en för långsam process. Vi har ju lärt oss att en jordbruksutredningtar fem, sex eller på sig. Menar att de nystartadejordbrukens problem skulle må väl av att vara med i en utredning som tar sålång tid? Skulle vi inte här kunna enas om att sådana problem behöverlösas fortare än i en stor utredning? Det betyder inte att jag har någon negativ inställning,grundad på något annat skäl, mot en stor utredning. Men om de grundläggandelinjerna skall ligga fast, behövs den helt enkelt inte. Följaktligen kan viägna oss åt separata lösningar på mindre problem, lösningar som kan komma framsnabbare. Det är vad som bäst gagnar jordbruket. Det gagnar bäst denmålsättning som alldeles gav uttryck för, nämligen att viskall få i gång och skapa framtidstro inom svenskt jordbruk. Det gagnaren säker och trygg livsmedelsförsörjning, vars betydelse vi ju alla är överensom. konstaterade att skogspolitiken harmisslyckats. Oavsett vilken målsättning man har för svenskt skogsbruk är detett starkt ord, om man inte närmare preciserar vad man vill åstadkomma. att om man har inställningen att utbyggnaden av svenskförädlingsindustri för trävaror är tillkommen av andra skäl än för att varaavpassad fill svenskt skogsbruks åriiga tillväxt, är det inte möjligt attuttrycka sig så som gjorde. Han sade nämligen att det är braför svenskt skogsbruk om vi, oberoende av att det finns en anpassning mellansvensk tillväxt och produkfionskapacitet, förser denna förädlingsindustri medråvaror från svenskt skogsbruk. Är förädlingskapaciteten, ,till äventyrs för stor inom svensk förädlingsindustri så skadar och förtär manju virkeskapitalet. Och det är säkerligen inte det som jordbruksministernåslundar. För den skull kunde vi väl vara överens om att försökahitta på metoder som gör att vi kan ta ut så mycket som möjligt av den årligafillväxten. Om det råder inga delade meningar. Men det är inte detsamma som attmed nödvändighet förse svensk förädUngsindustri med råvara upp till denförädlingskapacitet vi har. Det är egentligen det som vi har olika meningar om.Dessutom står jag kvar vid att vi sätter högt värde på den skogsvårdsavgiftsom har aviserats, om den får en annan mofivering än uttaget tidigare fick. AnL 104BÖRJE () replik: Det är riktigt, som jordbruksministernpåpekar, att vi har avslagit mofionsanspråk på en kemikommission åtskilligagånger under de här sex åren. Däremot har det gjorts framstötar från de olikariksdagsgrupperna fiU regeringen eller motionsvägen om förbättrad miljö påområde efter område. Det har också gjorts väldigt mycket som har räknats upphär förut och som jag kan räkna upp igen. Kampen mot försurningen har intensifierats. Ett programför säkrare sjötransporter har utarbetats. Principförbud mot kemisklövslybekämpning har införts. Ett miljöprogram för övervakning av miljökvalitethar startats. Det blev stränga miljökrav för flygtrafiken på Bromma.Miljöskyddslagen har skärpts. Vi tog upp fenoxisyrorna. Freonen i drivgas harförbjudits. Renhållningslagen har ändrats. Höga krav på återvinning har ställtspå aluminiumburken. Jordbruksforskningen har miljöinriktats. Kraven påavgasrening för' bilar har skärpts, och blyhalten i bensin har sänkts.Utredningar har filisatts, bl. a. om naturresurs- och miljöpolitik. Vi hararbetat med produktkontroll och bestrålning av livsmedel. Det är en rad saker som har blivit åtgärdade, även om viinte har kunnat bifalla förslaget om kemikommissionen. I mitt anförande nämndejag en del saker som vi ämnade driva , bl. a. förslagom skärpt miljöskyddslag, miljöavgifter samt naturresurs- och miljödepartement.Det är åtskilUga saker som vi har att arbeta med tillsammans framöver,förhoppningsvis i bästa samförstånd, med hänsyn till att vi alla har ett stortintresse av en förbättrad miljö. AnL 105 Jordbruksministern : Jag skall inte trötta kammaren med att räknaupp alla de förslag inom ramen för våra partimotioner som har avslagits underåren. Självfallet är det en del saker som har hänt, och de har redovisatsutförligt här av både och . Och såvitt jag kan erinramig har det mesta skett i gott samförstånd här i kammaren. gav BörjeStensson bara ett exempel på vad skulle föra fram under dennärmaste perioden. Han nämnde skärpt miljölagsfiftning. Jag vill bara erinraBörje om att när miljölagen diskuterades ville vi ha en mera skärptmiljölagstiftning än den regeringen lade fram. Då avvisades vårt krav. När det gäller beslut om miljön vill jag ännuen gång slå fast att den redovisning som gjorts av den socialdemokratiskaståndpunkten i fråga om kolet inte är riktig. Man vill göra gällande attsocialdemokraterna inte ville vara med om mera skärpta krav på utsläppet. Menvi har kritiserat de som vi tyckte för slappa kraven. Vi menar att det behövs en gemensam planering för hurkolintroduktionen skall gå till, så att vi garderar oss mot att utnyttja merkol än vad som ligger inom ramen för vad vi uttalat oss för. Till en sådanplanering behövs skärpta bestämmelser. Men vi har sagt att intill dess pågåendeutredningar är färdiga och remissbehandlade skall vi utnyttja den ordning förtillståndsprövning som fillämpats av koncessionsnämnden års beslut.Det är allom bekant att den ordningen ligger i närheten av de krav somnaturvårdsverket ställt och som sålunda inte är lägre än de krav som regeringenställde, utan hårdare i dessa avseenden. Den ståndpunkten vidhåller vi. Efterden ståndpunkten kommer denna regering att låta pröva de eventuella fillståndsom kommer att sökas intill dess att vi får slutgiltigt och definifivtfastslaget vilka bestämmelser som skall gälla. sade att han uppskattade, som han uttrycktesaken, det vänliga tonfallet, men han var inte rikfigt säker på vad de svepandeformuleringarna skulle komma att innebära. Jag kan försäkra att det kommer konkretaförslag till direktiv för den utredning om vår livsmedelsförsörjning som vitalat om. De kommer inte att bygga på svepande formuleringar utan varaytterligt konkreta. Men innan vi lägger fram de direktiven skall vi ha en ordentligdiskussion med berörda parter för att i mesta möjliga mån undvika att vistartar i onödiga motsättningar mellan dem som gemensamt har ett intresse avhur vår livsmedelsförsörjning skall kunna hanteras på bästa möjliga vis. i säger att det är svårt att anläggaett mått på huruvida skogspolitiken misslyckats eller inte. Han gör i varjefall indirekt gällande att vi skulle ha intresse av att överavverka skog ochanpassa vår skogspolitik till en överdimensionerad skogsindustri. Vi är naturligtvis som andra intresserade av att ha ettuthålligt skogsbruk i detta land. Men vi vill inte ha en situation där vi inteutnyttjar en kapacitet inom skogsindustrin som vi kan utnyttja med denvirkestillgång som vi har i skogen. Vi har konstaterat att man inte fått denavverkning som varit möjlig 11 protokoll 1982/83:18-19 och somman siktat på. Den borgerliga regeringen har insett detsamma och tiUsatt enspeciell virkesförsörjningsutredning för att komma till rätta med. Men sedan har den inte följt utredningens förslag. Därför tycker viatt det nu är dags att handla mer akfivt och aktualisera de förslag som denborgerliga regeringen lade åt sidan. Annars kommer vi på nytt att mötasituafionen med en hygglig konjunktur inom skogsindustrin utan att vi får framdet virke vi behöver. Och förlorar vi på nytt både exportinkomster ochvärdefulla arbetstillfällen. Skall vi ta oss ur de ekonomiska problem som dethär landet har, kommer skogsnäringen och det sätt på vilket vi hanterar den attvara av avgörande betydelse. Då har vi inte råd att se så passivt på dessaproblem som vi menar att den borgerliga regeringen har gjort. Det är många frågor som anmäler sig i detta sammanhang.Också dem skall vi diskutera med alla berörda parter, för att om möjligt kommafram till vad jag har upplevt vara ett gemensamt intresse - att vi skall göraskogsnäringen till en bra näring i detta land. AnL 106ARNE i () replik: Det är tillfredsställande att SvanteLundkvist har förklarat sig vara anhängare av ett uttag ur skogen som, såvittjag förstod, var anpassat till tillväxten. Däremot har jag svårt att förståhans tolkning att det skulle vara en grad av passivitet över det förhållandetatt man anpassar förädlingen till skogsbrukets årliga fillväxt. SvanteLundkvist har faktiskt inte belägg för påståendet att skogsbruket producerarmer än vad vi tar ut. Kan t. ex. ange en enda siffra somberättar vad som under det senaste eller näst har gått fill vedråvara,till vanlig uppvärmning av bostäder? Jag vet att det är svårt att få fram ensådan siffra, men erfarenhetsmässigt är den utomordentligt hög. Jag vill gärna ge det erkännandet att vihar ett ojämnt uttag i förhållande till olika ägarkategorier. Således vet viatt bolagsskogsbruket och domänverket har tagit ut betydligt över sin årligafillväxt - det är ingen hemlighet. Vi vet också att bondeskogsbruket troligenligger Htet under sin årliga tillväxt. Det beror kanske mer på en slump att detär på det sättet, men likväl skall vi vara utomordentligt tacksamma motbondeskogsbruket, för det är den skogstillgången som skall klara oss över denvirkessvacka som ligger framför oss. Hur ser t. ex. på en ökad intensitet i skogsbruket-mera dikning och användning av handelsgödsel? Det senaste är kanske det allraeffekfivaste medlet för att under tio, femton eller faktiskt kunnastimulera, så att vi kan göra ett större uttag. Hur ställer sig SvanteLundkvist till de frågorna? I dessa sammanhang ställer vi oss inte passiva utanaktiva, för att kunna uppnå just vad frågade efter, en högreförädlingsintensitet inom den kapacitetsram som vi har. AnL 107 () replik: Jordbruksministern gav här en lång förklaringtill vad som hände när skulle ta ställning till regeringsförslaget omskärpta krav för kolavgasrening- och det kan jag förstå. Det måste vara litetgenant att det beslutet blev som det blev. Oavsett hur man förklarar det, valdeSvante och socialdemokraterna den gången att hindra lagförslaget. Detpassade att rösta på samma sätt. Det blev alltså inte någonskärpning, utan det beslutet kom att uppskjutas och försenas. Det går inte attbortförklara. I övrigt har jag inte riktat någon kritik mot denmiljöpolitik som socialdemokraterna har fört i oppositionsställning. säger att vi har avslagit mångapartimotioner från socialdemokraterna, och det har vi gjort. Jag kan passa påatt här poängtera att det inte har förekommit några voteringsmissar i kammarenvid omröstningarna med anledning av jordbruksutskottets betänkanden. Men jagvill på samma gång säga att det egenfiigen var tur att vi avslog motionerna,för många av dessa partimotioner hade ett innehåll som innebar att man villeklämma åt jordbrukarna. När därför nu , vilket vi så varmtvälkomnar, har anslagit en vänlig ton mot det svenska jordbruket, vill jag sägaatt det är bra att vi inte har klämt åt det mer än vad som skett under de årsom har gått. Det har varit fråga om ökade avgifter och pålagor i mångasammanhang, förslag till åtgärder som inte var välkomna hos jordbrukarna ochinte heller hos konsumenterna. Eftersom jag inte nu får möjUgheter fill ytterligareinlägg i detta replikskifte, vill jag än en gång vädja till jordbruksministernatt svara på frågan om sockernäringen. Den frågan är mycket angelägen.Sockerbetsodlarna, som f. n. både bildligt och bokstavligt talat Ugger ute iregnet på betfälten, skulle känna sig i hög grad lugnade om de redan nu kundefå ett besked om en framtida trygghet i sin näring. Jag vill avsluta denna debatt med att sägaatt jag sätter värde på den vänliga tonen. Den kan vara en hygglig grund förresultatbringande överenskommelser och beslut. Jag vill dock med bestämdhetsäga: Låt det inte stanna vid långa utredningar, där problemen fördröjs ochbegravs! Det behövs i långa stycken kraftfulla insatser, inte minst för attavvärja de regeringsförslag som bekantgjorts . i säger att det harförekommit att domänverket har överavverkat och att man därför skall vara gladöver att vi har fått underawerkningen inom bondeskogsbruket. Det är väl ändåatt göra en dygd av en underlåtenhet. är naturligtvis medvetenom de konstateranden som gjorts av den virkesförsörjningsutredning somgenomförts. är också medveten om att det inte är så helt välbeställt hos alla privata skogsägare som han här givit sken av. Jag harsagt i många sammanhang och upprepar det gärna: Jag vet att många skogsägare sköter sin skog bra, och det är inte deskogsägarna som det här gäller. De avverkar i rimUg omfattning. Jag har helatiden föreställt mig att vi skulle ha ett gemensamt intresse av att försöka fåen medverkan från de passiva skogsägarna när det gäller att trygga vårvirkesförsörjning. Jag har tidigare här sagt att jag har mött en allt störreförståelse bland de akfiva skogsbrukarna för att detta måste vara angeläget. Omvissa av de passiva skogsägarna underawerkar, på det sätt som de har gjort,drabbar det ytterst hela samhället, oss alla. När det sedan gäller kolet vill jag fill slut slå fastföljande för . Om vi fortsätter att tillämpa en ordning sominnebär den skärpta prövning som koncessionsnämnden har använt årsriksdagsbeslut - jag har f. ö. också en känsla av att den har fortsatt med denäven i de fillståndsfaU som har förekommit - kan det inte vara ägnatatt försvaga miljöskyddet i detta sammanhang. Miljöskyddet får ju därmed inteen svagare posifion än om vi skulle ha fastställt de som regeringenföreslog. Vi menar att man först skall ta fram alltutredningsmaterial, få det remissbehandlat och bedömt i förhållande till vadsom sker exempelvis på internationell nivå. Vi har kunnat konstatera att dekrav som den västtyska socialdemokratisk-Uberala regeringen lade fram i vissaavseenden gick längre än de som regeringen här hemma förde fram. Det varytterligare ett belägg för att det kunde ha varit dumt av oss att fastställa ennivå som hade inneburit att vi skulle hamna på efterkälken. Dess bättreförefaller det också vara så, att döma av uttalanden från den nyavästtyska regeringen, att den tänker hålla fast vid den föregående regeringenskrav. Vi får väl se hur det går på den punkten. Men man kan känna sigfuUständigt lugn då det gäller den ambitionsnivå som den socialdemokratiskaregeringen har, och vi slår till yttermera visso fast att den totala reduceringav svavelutsläppen som vi skulle ha fått enligt den borgerliga regeringensförslag är ett minimikrav från miljösynpunkt. När det gäller sockernäringen vill jag bara redovisa förEinar , att jag fick en uppvaktning från län, därman på grund av den oro man kände för Karpalund undrade hur det skulle bli. Vivalde att gå den rakare vägen, direkt med ett förhandlingsuppdrag till jordbruksnämnden.Det skall baseras på den sockerbetsareal som har tillämpatsunder senare år och som skall innebära att de i gång varande bruken skall kunnavara i verksamhet också i fortsättningen. Detta var alltså detförhandlingsuppdrag som vi gav jordbruksnämnden på den här punkten. Sedan har det sagts av både i ochEinar att man känner oro för, att om vi tillsätterlivsmedelsförsörjningsutredningen så kommer det att bli en utredning som skallarbeta väldigt länge, och det kommer att innebära att en rad av de problem somär akuta redan nu kommer att vara olösta. Vi är medvetna om att det finns enrad akuta problem som måste hanteras fortlöpande och under hand. Det ärangeläget att det inte blir en långrotande utredning, utan att vi kan sätta entidslimit som gör att vi får framett resultat av livsmedelsförsörjningsutredningen inom rimlig tid. Vi ärmedvetna om att en av svårigheterna kommer att vara att avgränsa utredningensomfattning, men vi förutsätter att det skall vara möjligt att prioritera vissafrågor, som vi alltså tar fram före andra frågor. På det sättet skall vi såsnart som möjligt kunna få till stånd en påverkan på utveckUngen, somförhoppningsvis blir fill gagn för det hela. Jagtror alltså, om jag får avsluta med att säga det, att ifall de borgerligalägger åt sidan en del av de skrämselargument som har anförts i diskussionenfram till valet och intresserar sig mera för vad som skall hända framöver, samtkonstruktivt försöker hjälpa till att tackla problemen, så kan vi göra eninsats som blir till gagn för jordbruksnäringen men också för livsmedelsförsörjningeni stort och för konsumenterna. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. AnL109 (): I mitt anförande kommer jag att ta upp situationen för jordbmkare iskogslänen. Närde gällande rikfiinjerna för jordbrukspolifiken fastställdes betonades denstora betydelse som den geografiska utbredningen ger jordbmket urregionalpolitisk synpunkt. Det angavs att ett huvudsyfte med jordbrukspolifikenär att tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket i alla delar avlandet en ekonomisk och social standard, som är likvärdig med den som andrajämförbara grupper uppnår. Det betonades också att detta syfte inte kan uppnåsmed enbart generella jordbrukspoUfiska medel med hänsyn fill de skiftandeförutsättningar för jordbruksproduktionen som råder i vårt land. Jordbrukareär ju en yrkesgrupp som lever och verkar under väldigt olika betingelser. Detär stora skillnader mellan norr och söder beträffande såväl arealer sominkomster och förmögenheter. Att vara jordbrukare i skogslänen kräver hårt,idogt arbete. Genom en mycket stor arbetsinsats kunde man tidigare ha ennågorlunda försörjning, men i dagens läge ser många sin försörjning hotad. Manfick i valrörelsen och åren innan en föreställning om att en gyllene tidskulle randas för dem som bedrev jordbruk. Bara ett regeringsbyte kom tillstånd så skulle allt bli så mycket bättre. Hur blev då verkligheten? Denekonomiska poUtik som de borgerliga partierna bedrivit i regeringsställninghar inneburit en katastrof för många av jordbrukarna i skogslänen. De högaräntorna har bl. a. inneburit att många gått i konkurs, med i många fallsociala missförhållanden som följd, och fler står på tur om man inte frånstatsmakternas sida är beredd att sätta in nödvändiga åtgärder. hade jordbrukarna i skogslänen en positivinkomstutveckling, men har utvecklingen gått i motsattriktning. 12Riksdagens protokoll 1982/83:18-19 Jordbruksnäringen ger mångavärdefulla sysselsättningstillfällen i våra skogslän, där det är mycket svårtatt skaffa arbete och där dessutom alternativ saknas. Många glesbygdskommunerhar sett jordbruket så angeläget ur sysselsättningssynpunkt, och som ett led iatt upprätthålla service ute i glesbygden, att man trots ett i övrigt ansträngtekonomiskt läge gått in med bidrag i ohka former. Jag kan i detta sammanhangnämna kommun, som gjort betydande insatser för att stöttajordbruksnäringen inom kommunen. Jag vill också i detta sammanhang understryka att denöverproduktion som finns inte härrör sig från skogslänen. Som exempel kan jagnämna att det i endast produceras av det kött som konsumeras ilänet och av fläsket. Det vore förödande ur många synpunkter omproduktionen skulle minska ytterligare. Då vore också förädlingsindustrin ifara. Jordbrukspolitiken måste också ha ett inslag avsolidaritet i sig, dvs. man måste ha en regionalpolitisk syn påjordbrukspolitiken, som man hade när den dåvarandesocialdemokratiska regeringen införde stöd fill jordbruken i norra -ett system som tyvärr är på väg att urholkas på grund av den fördaekonomiska polifiken. Ägosplittringen är också ett stort hinder iskogslänen för rationellt jordbruk.