prot · G60993 · 1982-12-31 00:00:00 — SIL:s övriga uppgifterskulle enhgt riksdagsbeslutet överföras till . Motiven till ställningstagande för ett drygt årsedan kommer att närmare redovisa senare i debatten. Jag villhär bara fastslå att enligt moderata samlingspartiets uppfattning ingentingtillkommit som ger anledning till en omprövning av tidigare fattadebeslut. Jag yrkar därför bifall till reservafionerna 1 och 2. Jag vill emellertid, herr talman, ägna resten av mittinlägg till några synpunkter kring kommunisternas motion 1917,yrkandena 3 och 4, där man bl. a. föreslår åtgärder för ett överförande avläromedelsproduktionen i samhällelig ägo. Utskottet avstyrker visserligen motionen men gör det utanatt på något sätt ange skälen till att man säger nej till ett samhällsövertagandeav läromedelsproduktionen. Med hänsyn fill att socialdemokraterna ikongressamman-hang har ett minst sagt tvivelaktigt förflutet i frågan vill vifrån borgerlighetens sida klart markera varför vpk-motionens yrkande 4 omförstatligande måste avslås. Vi vill först slå fast att skolan för att kunnaupprätthålla en kvalitetsmässigt hög undervisning är beroende av godaläromedel. En total samhällskontroll över all läromedelsproduktion undanröjerenligt vår uppfattning förutsätt- ningarnaför en kvalitetsstärkande konkurrens och skulle alltså få en rakt motsatteffekt. Ännu allvarligare är emellertid att ett förstatligandeskulle komma att innebära en radikal centralisering av ett viktigt inslag iundervisningen. Lärarnas möjlighet att tillsammans med eleverna inom vida ramaroch utifrån elevernas bästa samt med kännedom om varje skolas speciellaförutsättningar välja lämpliga läromedel skulle bli illusorisk. En sådanutveckling motverkar direkt den mångsidighet som skolan enligt vår uppfattningskall präglas av. Därför,herr talman, yrkar jag bifall också till reservation 3. m. m. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 95LARZ (): I samband med ett regeringsskifte är detmånga gånger naturligt att en ny regering lägger fram nya förslag ellerförändringsförslag som berör tidigare beslut. Det är ju så man märker att manhar fått en ny regering, och ingen skall klandras för detta. Men ibland ter sigvissa förslag som både onödiga och klåfingriga. Så är det med den propositionsom vi nu behandlar i utbildningsutskottets betänkande 15. Som redan har sagt fattade förungefär beslut om att avveckla statens institut förläromedelsinformation och att genom ett avtal med läromedelsproducenternaförsäkra sig om att erforderlig information om befintliga läromedel kommer uttill avnämarna. Den övriga verksamheten vid SIL skulle återföras dit där denhör hemma, dvs. Därigenom skulle vi uppnå en rationellorganisation, en ökad effektivitet och dessutom, vilket inte är att förakta,kunna spara betydande belopp. Detta beslut vill nu socialdemokraterna riva upp, intehelt - eftersom avtalet med läromedelsproducenterna skall fortsätta att löpa -men i den del som gäller återförande till SÖ. Det kan då vara på sin plats attfråga majoritetens företrädare, , om det tidigare förslagetverkligen är ägnat att splittra våra resurser - det står nämligen så iregeringens proposition. Om svaret är ja, vore det bra om förklara varför. Enligt vår uppfattning, som den kommer till uttryck ireservafion 1, bör rimligen den verksamhet som vi nu diskuterar vara intimtförknippad med övrig pedagogisk utveckling, med läroplansarbetet och med denövergripande forskningen. Vi har fidigare varit överens om, och fattat beslutom här i , att vi skall ha en statlig skoladministration, och då ärdet helt fel att återskapa SIL som en fristående myndighet. Enligt propositionen var det tidigare beslutet ägnat attförsvaga samhällets inflytande, och det sägs vidare: "Statens övergripandeansvar för en tillfredsställande läromedelsförsörjning motiverar enligt minmening att det även fortsättningsvis finns en central myndighet som har somhuvudsaklig uppgiftatt bära och utveckla detta ansvar." Då måste man ju ställa sig frågan;Litar inte regeringen på ? Det är ju just den centralamyndighet som vi talar om! Det finns ytterligare en passus, som måste te sigförbryllande för den som har något hum om hur läromedelsgranskningen fungerar . Det står i propositionen att "läromedelsnämnden har i flera avseendenpåverkat utvecklingen av läromedel i samhällsorienterande ämnen. a. gjort sig gällande genom att nämnden utarbetat riktlinjer förgranskningen." Då måste man också fråga : Hur kanutarbetandet av riktlinjer för granskningen påverka utvecklingen av läromedel?Det vore intressant att få svar på den frågan. På annat ställe i propositionen står det: "Denutvärdering som gjorts av de statliga insatsernas kvalitet är övervägandepositiv." Kan kanske ge besked? En annan fråga som jag gärna vill ha svar på är om HelgeHagberg anser att det är anständigt att regeringen utser en ny chef för enverksamhet som har beslutat skall upphöra. Det är nämligen så att dentidigare chefen för har slutat och övergått till annan verksamhet.Riksdagsbeslutet oaktat har regeringen, innan frågan om SIL:s framtid avgjortsav , beslutat filisätta en ny chef för verksamheten. Att vederbörandesedan hämtats direkt från det socialdemokratiska partikansliet är ju heltstilenligt men berör inte sakfrågan. Min fråga till är: AnserHelge att regeringen på detta sätt visat vederbörlig respekt för det ivarje fall ännu så länge gällande riksdagsbeslutet? , herr talman, ber jag att få yrka avslag påregeringens proposition 1982/83:79 i dess helhet och bifall tillreservationerna 1, 2 och 3. 96 (): Regeringen har i proposition 1982/83:79 avden föreslagit att bestå som central myndighet även efter . Detta har ävenframförts av och talesmän här. fattade , på förslag av den dåvaranderegeringen, beslut om betydande förändringar beträffande register över ochinformation om utbudet av läromedel. Den verksamhet som bedrivs av SIL skallenligt detta beslut överföras på Föreningen inflytande på verksamheten skall säkras genom avtal. Skolöverstyrelsenskall utöva tillsyn över verksamheten. Vi i kan inte se någon nackdel i det beslutsom fattades av och som går ut på att låtabranschorganisationen under samhällets insyn utge en läromedelskatalog. Granskningen kommer ju även i fortsättningen att finnaskvar, men den ges en annan roll. Granskningen skall ej leda fram till beslut aven nämnd e. d. I stället skall kortfattade yttranden från olika granskarespridas till skolorna, där de skall ingå i underlaget för läromedelsvalet.Inriktningen mot en decentralisering och ett ökat lokalt ansvar förläromedelsbesluten var av storbetydelse för den förra regeringen vid beslutsfattandet. Men givetvis måste detäven finnas centrala bestämmelser. Staten har ett övergripandeansvar för ungdomsskolan. Detta inbegriper även ansvarstagande påläromedelsområdet. Strävan att renodla det organisatoriska systemet börsjälvfallet innefatta de statliga insatserna på läromedelsområdet. All statligverksamhet bör präglas av en rationell organisation. Remissinstanserna harpåtalat den starka ställning som producenterna har gentemot konsumenterna påläromedelsområdet. För att uppnå balans i detta avseende krävs någon form avsamhällsinsatser. Syftet här bör vara att underlätta för alla dem som skalldelta i läromedelsvalet. Kommunerna har alltså skyldighet att tillhandahållaläromedel både i och i gymnasieskolan. Eleverna har rätt till vadsom i propositionen kallas basläromedel. Även frågan om större frihet förkommunerna att avgöra vilka läromedel som eleverna i skall fåbehålla som gåva har aktualiserats. har enligt beslutet fåtti uppgift att fastställa vilka läromedel som kan betecknas som basläromedel. SÖhar fått i uppdrag att utse granskare och att ansvara för verksamheten samt attvara den myndighet som utövar tillsyn av verksamheten. Det bör borga för attsamhället har stark insyn och övervakning av arbetet. I detta sammanhang utgår vi från att SÖ kontinuerligtkommer att utvärdera verksamheten och att man efter hand, inom ramen för sinabefogenheter, kommer att förändra denna med hänsyn fill de erfarenheter somgörs. Målsättningen bör vara att finna så praktiska, rationella och ekonomisktacceptabla lösningar som möjligt. Vi i anser mot den här bakgrunden attriksdagen bör avslå regeringens proposition 1982/83:79 om bibehållande avstatens . Jag yrkar bifall till reservafionerna 1, 2och 3 av , och . m. m. 97BJÖRN (vpk): Läromedelsbegreppet diskuterades i december1981 i anslutning till behandlingen av den proposition om vissaläromedelsfrågor som den dåvarande borgerliga regeringen lagt fram. Ipropositionen föreslogs att den nya termen basläromedel skulle avse"sådant tryckt material, som täcker väsentliga delar av ämne, ämnesgruppeller kursmoment, som är behövliga för att ge fasthet och sammanhang istudierna". Denna definition bygger på den beskrivning som återfinns i Lgr80. Också kommunisterna har instämt i fråga om den definifionen. I sammanhanget bör också nämnas den utvidgadeläromedelsdefinition som föreslogs av och som främst svarademot vissa pedagogiska överväganden. I vpk-motionen i anslutning till den nämnda propositionenpåpekades att denna vida läromedelsdefinition knappast kan ligga till grund föråtgärder och bestämmelser som avser registrering, granskning och antagande avläromedel. 6 protokoll 1982/83:93 I den borgerliga propositionen stod det: "Sombasläromedel bör styrelsen för skolan få anta endast sådana läromedel som av SÖfastställts som basläromedel." Vpk ansåg redan då att denna formulering ärotillräcklig, eftersom ordet "bör" inte medför att skolan som läromedel får anta"endast" sådanaläromedel vilka har fastställts som sådana. Vi menar att det måste vara frågaom ett ovillkorligt krav. Utskottet skrev att man /jjuppfattade proposifionens ordalydelse på så sätt att det av bestämmelsernaklart skall framgå att styrelsen för skolan får anta endast sådana läromedelsåsom basläromedel vilka central myndighet har fastställt som basläromedel. Detta kan ytligt tyckas vara en fråga om ordrytteri ochhårklyverier. Men kommunerna och därmed skolorna drabbas hårt av minskadestatsbidrag. Det är i den situationen som luddiga formuleringar kan användas -och också används - för att minska anslagen till läromedel i form av läroböckeroch annan direkt kostnadskrävande materiel. Det är mot denna högst materiella bakgrund som vpk i åretsskolmotion efterlyser en mer preciserad definition av läromedelsbegreppet. I den borgerliga propositionen 1981/82:51 om vissaläromedelsfrågor kunde man också läsa att "kravet på tillgång tillbasläromedel inte bör innebära krav på att undervisningen alltid skall grundaspå dem". Arbetsenhets- eller klasskonferens skulle få avgöra omundervisningen skall läggas upp på det i propositionen beskrivna sättet. Deelever som så önskar skall ges möjlighet att på egen hand kompletteraundervisningen. Därför skall basläromedel hållas tillgängliga för eleverna äveni sådana fall där det föreslagna arbetssättet tillämpas. Vpk menar att det är nödvändigt att undervisningen byggsupp med basläromedlen som grund. Annars går det inte att skapa den fasthet ochstadga i undervisningen som Lgr 80 talar om. Basläromedlen som grund förundervisningen skapar också en garanti för en likvärdig undervisning och gördet lättare för de elever som måste flytta under ett skolår - och det är en heldel, i dessa omflyttningens tider. Basläromedel och läroplan underlättarslutligen för föräldrar och andra att få insyn i vad som sker i skolan, attstödja barnens skolgång och inte minst att krifiskt granska vad som sker iskolan. Basläromedlen kan konkretisera läroplanens innebörd och göra undervisningen"offentlig". frågar sig tyvärr många med viss rätt vad i allsin dar våra barn lär sig i skolan. Detta har vanligt folk rätt att få klarheti, och vi menar att klarheten skulle kunna ökas om undervisningen överallt vargrundad på det vi är överens om att kalla basläromedel. Monopoliseringen av läromedelsmarknaden i harfortskridit och gått mycket långt. Den privata makten överläromedelsproduktionen utgör ett allvarligt hot mot de krav påläromedlens kvalitet och innehåll som formuleras i en fortlöpande demokratiskgranskning och debatt om skolans mål och vardag. Det är därför tillfredsställande att den nya regeringen nugendriver de fidigare borgerliga attackerna mot samhällets insyn överläromedelsområdet -försöken att avskaffa registrering och information och ryckaundan grunden Det är ett självklart framsteg att besluten nurivs upp. Det kallades decentralisering, från visst borgerligt håll,när man ville ta bort den centrala, statliga läromedelsgranskningen. Men dencentralisering av ekonomisk och ideologisk makt som har uppstått genommonopoliseringen av den privatägda läromedelsproduktionen vill inte deborgerliga decentraliseringsivrarna röra. Mot en hårt centraliserad privatmaktkan tyvärr inte en decentraliserad samhällelig organisation förläromedelsgranskning göra sig gällande. Det torde vara många bekant. Vi kommunister tror inte att den statligaläromedelsgranskningen ens räcker till för att hävda demokratiska, samhälleligaintressen gentemot den starka privatstyrda makten i monopolföretagen. Vi hållerdärför fast vid kravet att hela produktionen av läromedel skall föras över isamhällets ägo och underordnas en demokratisk beslutsprocess. Det är bara endemokratisk beslutsprocess som kan decentraliseras - aldrig den makt som utövasav ett privatägt monopolföretag. Jag yrkar bifall till reservation 4. m. m. 98HELGE (): beslutade , på regeringensinitiativ, att inrätta en särskild myndighet med ett övergripande ansvar församhällets läromedelsinsatser. Läromedel skall vara hjälpmedel i skolorna föratt de skall nå överensstämmelse och kunna leva upp till beslutade läroplaner.Det fanns en obalans mellan konsument- och producentintressen, och samhälletmåste stödja de förstnämnda. Den obalans som låg till grund för besluten ominrättandet av () kvarståralltjämt. Propositionen 1982/83:79 anger t. ex. att läroboksutgivarna är många.Ett fåtal dominerar stort, några har t. o. m. Många småförlag har ofta en intressant bokutgivning, vilken måste bevakas för de mångabokinköparna. Det finns dessutom s. k. smal litteratur, vilken också måste fåkomma fram i skolan. Slutligen föreligger ett stort behov av ämnesinformationtill minoritetsgrupper. Den är inte lönsam för bokutgivning, men måste ändåfinnas. Om allt det här kan vi säkerligen få stor samstämmighetfrån företrädare för de olika partierna. Varför har vi då ärendet om SIL ochden befintliga läromedelsnämnden uppe till beslut? Som vi har hört tidigarefrån reservanternas i utskottet sida hade den föregående regeringen lagt enproposition om väsentliga ändringar i den hittillsvarande organisationen. I detriksdagsbeslut som följde på den angivna propositionen avsågs den verksamhetsom SIL svarat för att övergå till läromedelsproducenternasbranschorganisation. Statens upprätthållna direktansvar skulle ersättasav en överenskommelse - avtal - med denna organisation. SÖ skulle också utövatillsyn över verksamheten och i övrigt överta SIL:s roll i sammanhanget. När detta förslag behandlades här i kammaren kunde viendast motions-ledes och genom reservationer i utskottets betänkande anföravåra betänk- hgheter mot den utveckling som föreslogs. Den nyaorganisationen var tänkt att ta sin början fr. o. m. juli detta år. Genom dennu framlagda propositionen och behandlingen i utbildningsutskottet föreslås detföregående förslaget upphävt. På en punkt har dock avtal med läromedelsproducenternaredan träffats, varför register och viss informationsskyldighet övergår tillden organisationen. Tecknade avtal löper räknat . Men i övrigt är det möjligt att låta myndigheten, , få fortsätta sitt arbete. Den tillSÖ knutna läromedelsnämnden övergår då också fill SIL. Sammanfattningsvis blirarbetsuppgifterna följande för myndigheten: Fastställa basläromedel och genom läromedelsnämnden överhuvud taget granska läromedel. Bedriva information till skolorna om läromedeloch även vara organ för rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel åthandikappade. Ansvara för statsbidragsbeslut för produktion av läromedel, därbrist på läromedel förekommer. Dessutom skall också stimuleras framställning avläromedel till skilda minoritets- och invandrargrupper. Naturligtvis är det enuppgift för myndigheten att förbättra tillgången på läromedel där inga sådanafinns eller där de är undermåliga. Regeringen kan också ge vidare uppdrag, sombör handläggas där, och som helhet bör myndigheten stå för förhandsgranskningenav vissa läromedel i övrigt. Såsom framgår av betänkandet och de tidigare anförandenaföreligger skilda bedömningar av hur målen - att samhället skall kunnaupprätthålla inflytandet och insynen över läromdelsframställningen - skalluppnås. De borgerliga partierna vill naturligtvis ha det som mittenregeringenföreslog organisafionen. Det är logiskt att de därför fortsätter att hävda dethär . , uppbackade av mittenpartierna, gör också ett uttalande omförstatligandet av läromdelsproduktionen. Detta har vpk, som vi hörde, lagtfram förslag om i samband med behandlingen av frågan. För vår del tar vi inteupp denna fråga eftersom vi, när vi lämnade regeringsansvaret , villekartlägga hela branschen. Dessutom kan det vara klokt att se om det går att medandra metoder uppnå de mål som vi har för läromedel. Det har ställts en del frågor, och speciellt hela sitt anförande mynna ut i frågeställningar till mig. Han frågar om den splittring som vi talar om innebär attförslaget blir sådant som det lades fram från mittenregeringens sida. Det bliren splittring enligt det förslaget genom att dels branschorganisationen skallhålla i vissa rutiner, dels SÖ skall hålla i andra. Vi vill få en enhetligmyndighet, som håller i hela läromedelsgranskningen och också godkänner debasläromedel som kan komma i fråga. Utvärderingar då, frågar . De som ärintresserade av frågan - kommuner, landsting, organisationer, de som direkt harvarit berörda av den här verksamheten - var mycket kritiska i sina remissvartill den utredning som föregick regeringsförslaget. De var mycket reserveradeoch hade stora betänkligheter till det förslag som den förra regeringen ladefram - trots att tunga remissinstanser var betänksamma. Sedan säger att det är respektlöst motriksdagen att tillsätta en ny chef. Jag tror inte att man skall ta det så. Dennya regeringen har lagt fram ett nytt förslag, och denna nya regering har ocksåriksdagens majoritet bakom sig. Därför är det logiskt att man vill ha en chefutsedd när det är nödvändigt. Jag vill med det anförda yrka avslag på samtliga dereservationer som är fogade till utskottets betänkande och bifall tillutskottets hemställan på alla punkter. m. m. 99 (): Jag tar den sista frågan först. Man kannotera att det är socialdemokraternas uppfattning att bara man har majoritet iriksdagen och är ganska säker på att de förslag man väcker skallgå igenom, kan man handla mot ett gällande riksdagsbeslut. Man behöver inteinvänta den tidpunkt då man har ett nytt riksdagsbeslut. Sedan fick jag inte något svar ajls på frågan om inteHelge tyckte att var att lita på, om inteskolöverstyrelsen skall kunna vara den centrala myndighet som det talas om ipropositionen, som skulle kunna ha ansvaret för läromedelsförsörjningen och dettotala ansvaret som åberopas. Jag skulle vilja ge ett par citat till i dethär sammanhanget och höra om han tar avstånd också från dem. Det sägs i det här citatet, som är hämtat frånläromedelsutredningen, bl. "för en anknytning till SÖ talar å andrasidan - förutom vinster på resurssidan - riskerna för att objektivitetsbedömningenisoleras från den pedagogiska utvecklingen och från den läroplansexpertis somSÖ har tillgång till. Principiella skäl talar vidare för att den myndighet somhar ansvaret för utveckling och tillsyn över skolväsendet också handläggersamtliga läromedelsfrågor." Det andracitatet lyder så här: "Jag delar för egen del utredningens uppfattning atten läromedelsnämnd bör knytas fill SÖ och på SÖ:s vägnar besluta i frågorrörande granskning av läromedlens objektivitet och granskning av attläromedlens innehåll inte strider mot mål och riktlinjer i läroplanerna. Mittförslag innebär således att läromedelsnämnden får mer begränsade uppgifter änutredningen föreslagit. Jag vill särskilt understryka att det är nödvändigt attha tillgång till pedagogisk expertis vid läromedelsgranskningen. En sådan finnsföreträdd inom SÖ." För att hjälpa påtraven när han svarar på den här frågan, skall jag berätta att det var dendåvarande utbildningsministern som anförde detta ipropositionen . 100GÖRAN (): sade att man frånsocialdemokraternas sida i utskottet inte tog ställning till och inte villesäga någonting om vpk:s förslag till förstatligande av läromedlen. Jag måstenaturligtvis ställa mig frågan varför maninte gör det, utan nöjer sig med att enbart föreslå ett avslag påmotionsyrkandet. nämnde någonting om att när man senast satt i regeringsställning hade man en kartläggning på gång. Jag förstår att det här ibland kanvara knepigt att reda ut riktigt. Det är väl ganska ofta ett förekommande kravpå partikongresserna att man skall förstatliga lärome-ffi delshanteringen ilandet. Om jag inte minns alldeles fel - får välrätta mig - var det skälet till att 1976 tillsatte enenmansutredning - inom parentes sagt var det chefen för som hade att utredasin egen verksamhet, vilket kan vara litet underligt - som hon. om jag inte harläst era kongressprotokoll alldeles felaktigt, använde som argument till skulle kunna lämna det här med socialiseringen åt sidan. Vi har tillsatt en utredning som kommer att klara utsaken. Jag förstår också socialdemokraternas besvär när det gäller att snabbtåterinföra SIL, eftersom detta var avsikten med den utredning som så småningomfick en parlamentarisk sammansättning och som kom fram till att man skulleavskaffa SIL i stället för att ge SIL möjligheter till socialisering, vilketman hade hoppats. Men varför kan man inte tala om vad som är orsaken tilldetta? 101HELGE (): Beträffande fråga omförstatligandet, sade jag i mitt anförande att vi nu inte tar ställning tillfrågan om socialisering eller icke socialisering av läromedelsframställningen.Det kan ju finnas skäl att avvakta en sådan prövning, därför att man kan ordnabasläromedel på många olika sätt - lokalt och i den enskilda skolan, t. o. m. iklassen. Det viktigaste är att man får ett basläromedel som i huvudsak täckerämnesområdet. Man kan t. ex. gå till för att få läromedlet, som dåtäcker det ifrågavarande ämnesområdet. Men det är möjligt att det inte ärnödvändigt med ett förstatligande av läromedelsindustrin. Därom vet jag f. n.ingenting. Jag vill icke säga nej till den utvägen, om den visar sig nödvändig.Nu skall vi pröva det här och se om vi på detta sätt kan klara problemen.Oavsett hur partikongresser och andra organ har beslutat tar vi frågorna efterhand och löser dem när det är nödvändigt. Därmed får och andralåta sig nöja. citerade och frågade varförskolöverstyrelsen inte kan få sköta det här. Det är väl helt enkelt så, attriksdagens majoritet och minoritet nu bedömer saken olika. För vår del tyckervi att en särskild myndighet skall ha hela ansvaret för läromedelsgranskningenoch godkännandet av läromedel. Då spelar rationalisering och förbilligandeinte någon roll. är det viktigt att vi får ett organ som fungerar, och detblir kanske inte mycket dyrare. Det är samma förslag som för ungefär tio årsedan, men med den skillnaden att också läromedelsnämnden förs över . 102GÖRAN (): Jagskall fatta mig mycket kort. Tydligen kanman konstatera att risken för ett förstatligande av läromedelsproduktionenfortfarande är överhängande. 103 (): Jag noterade att sade att vihar olika sätt att se pä behovet av pedagogisk expertis och av att kunna knytaverksamheten till läroplansarbete, osv. Men då skiljer sig inte bara från riksdagsminoritetens utan också från partikamratenIngvar . När var utbildningsminister hyste hannämligen exakt den här uppfattningen om läromedelsnämnden.