prot · G60917 · 1982-12-31 00:00:00 — Beredskapsarbetenages i all utsträckning en inriktning som gör det möjligt för dem som utförberedskapsarbetet att finna en varaktig väg bort från arbetslösheten.Arbetsmarknadsutbildningen har samma syfte och innebär att vi står bättrerustade - som enskilda, som företag och som nation - när efterfrågan påarbetskraft åter ökar. Arbetsmarknadspolitikensinriktning är således offensiv - den kan säkert göras bättre och än mereffektiv. Men den står inte i motsättning till andra vägar att skapa varaktigsysselsättning - den strävar åt samma håll. Ingen skall vara gladare än jag dendag vi kan dra ner på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, därför att deinte längre behövs. Men till dess skall vi vara glada att vi har dem, därföratt i det nödläge som vi befinner oss är arbetsmarknadspolitiken det endaverkligt effektiva medlet för att undvika det slöseri som den storaarbetslöshet innebär som vi annars får, ett slöseri både för de enskUda och församhället som helhet. Dettaär bakgrunden fill att den nya regeringen bestämt sig för att utnyttja alla demöjligheter som arbetsmarknadspolitiken ger. Det är därför som vi har sagt nejtill de tidigare borgerliga regeringarnas åtstramningspolitik på det härområdet, en åtstramningspolitik som har inneburit att den öppna arbetslöshetenvarit högre än den skulle behövt vara. Ett väsentligt inslag idet sysselsättningspaket som regeringen lade fram för knappt sedan ärden ökning av anslaget fill beredskapsarbeten med drygt 1,6 miljarder kronorsom vi föreslår. Detta innebär att 20 000 fler kan få beredskapsjobb än AMStidigare har beviljats medel för. Tilldetta kommer också att vi fidigarelägger statliga byggen och anläggningar fördrygt 1 miljard. De beräknas kunna ge omkring 1 400 arbetsfillfällen,huvudsakUgen för byggnadsarbetare. Men fill den siffran skall läggas deindirekta jobb som dessa projekt skapar, bl. a. för byggmateriaUndustrin menockså på andra områden av arbetsmarknaden. Idetta sysselsättningspaket ingår också en ökning av den s. k. 20-kronan till 35kr. Bidraget avser det stöd en arbetsgivare kan få, om han i ställetför att permittera eller säga upp personal låter den få utbildning i företaget.Detta stöd kan motiveras både mänskligt och statsfinansiellt. Jag vet att deborgerUga ledamöterna i håller med om detta. Det var ju så att vitillsammans, en enig riksdag, i två omgångar har krävt att denborgerliga regeringen skulle höja de här utbildningsbidragen. Den följde interiksdagens rekommendationer i det avseendet. När höjningen nu kommer tillstånd, räknar jag med att utbildningen skall kunna fylla sitt syfte. Jag väntaratt omfattningen av utbildningen under den återstående delen av det härbudgetåret skall öka till ungefär 4 000 personer eller mellan 20 000och 22 000 personer . Sysselsättningspaketetinnebär också en rad andra åtgärder, t. ex. förstärkning avarbetsförmedlingarnas personal för att klara den enorma arbetsbörda den just nuhar, förbättrad service genom fler platslistor i storstadsområdena, höjdaanslag för lönebidrag fill personer med nedsatt arbetsförmåga och höjtdriftbidrag till . Sistoch slutligen innebär paketet också stora ansträngningar för att komma tillrätta med ungdomsarbetslösheten. av de höjda anslagen förberedskapsarbeten räknar vi med skall användas till ungdomen. Dessutom innebärregeringens beslut att ytterligare 90 milj. kr. satsas på ungdomsplatserna.Det betyder enligt tillgängUga beräkningar att inrättandet av ungdomsplatserinte skall behöva bromsas av ekonomiska skäl. Många ungdomsplatser har hitfillsi höst stått tomma, och många ungdomar har gått sysslolösa helt i onödan därföratt den förra regeringen inte anslog tillräckUgt med pengar redan från början. Dessutomkan ungefär 2 000 nya gymnasieplatser skapas genom en extra vårintagning. Detär en satsning som gör för att medverka till attbekämpa ungdomsarbetslösheten. Man jobbar också vidare med nya och andraförslag. Ettviktigt led i kampen mot ungdomsarbetslösheten är det system med ungdomar somersättare för redan anställda som vidareutbildas. Detta system talade vi om ivalrörelsen och föreslog också . Regeringen ärberedd att på allt sätt stödja en sådan verksamhet. Förhandlingar om dettapågår just nu mellan LO, PTK och SAF. Inom regeringen hoppas vi att dessaförhandlingar snabbt skaU kunna leda tiU ett framgångsrikt resultat. i sitt inledande anförande ganska föraktfulltom den offentliga sektorn- "politikernas område", som han sade. Jagskulle vilja hävda att det för oss polifiker knappast finns någon vikfigareuppgift än att utnyttja all vår makt och all vår fantasi för att driva kampenmot arbetslösheten. Och det finns i det läge vi nu befinner oss i ingen bättrebundsförvant än arbetsmarknadspolitiken. Den är en del av den offentligasektorn, ja visst, men genom den kan arbetslösa ungdomar gå från sysslolöshet,från passivitet till ett aktivt deltagande i att bygga det här samhället. Denoffenfiiga sektorn kan för de här ungdomarna betyda räddningen undan ett Uv därde känner sig helt övergivna av samhället. Jaghoppas, herr talman, att vi socialdemokrater skall få stöd inte bara från våraegna ledamöter här i kammaren utan från hela när det gäller att föra enpoUtik som går ut på att bekämpa arbetslösheten. Vi måste göra allt vad vi kanför att förhindra att problemen blir onödigt stora för ungdomaroch för långtidsarbetslösa. AnL54 (): Årets allmänpolitiska debatt sker i en polifiskt ny situation. Detidigare opponenterna sitter nu i regeringsbänken och har att stå till svarsför utvecklingen i . Det är därför alldelesomöjligt att tänka sig en aUmänpoUtisk debatt utan att blicka tillbaka på vadsocialdemokraterna sagt som oppositionsparti och på de budskap som fördes framfrån socialdemokratin fill väljarna i valet. Resultatetav en historisk återblick bUr entydigt. Socialdemokrafin hadesysselsättningslöftena i högsätet och vann valet på att som andre man på planutnämna sig till världsmästare på arbetsmarknadspoUfik. Förväntningarna ute isamhället är nu mycket stora på att vi snabbt skall komma ur den högaarbetslösheten. Den21 oktober kom det första initiativet från sida för attförbättra läget på arbetsmarknaden. Ett sysselsättningspaket på 4 miljarderkronor ställdes till arbetsmarknadspolitikens förfogande. En lång lista påoffentliga investeringar över hela landet presenterades. Med detta paketfullföljer socialdemokraterna, enligt uttalanden från sida,löftet till de arbetslösa under valrörelsen. Sysselsättningspaketet innebär"att vi tagit tiU vara de möjligheter som finns att viaarbetsmarknadspolitiken hålla nere arbetslösheten". Allt enhgt vår nyaarbetsmarknadsminister . Detär, herr talman, ett dystert besked som lämnas, inbäddat bland alla dessamiljarder. Löftet att klara arbetslösheten bättre med socialdemokratiskpolitik än med borgerlig visar sig alltså vara mycket tunt. Det är enkapitulafion inför den ekonomiska verklighet som lever i och därmedockså ett indirekt erkännande av att arbetsmarknadspoHtiken helt enkelt intekan bära upp den höga arbetslöshet som den ekonomiska krisen skapar. Min frågatill arbetsmarknadsministern är enkel och borde vara lätt att besvara; Närkommer arbetsmarknadsministern att presentera åtgärder som snabbt och varaktigtpressar ner arbetslösheten under den nivå som den haft under de senasteborgerUga regeringsåren? Så tror jag nämligen att väljarna har uppfattat det socialdemokratiska budskapet undervalrörelsen. Men, herr talman, för de arbetslösa och för Sverigesekonomi gagnar det inte mycket till att tala om det förflutna. måste viblicka framåt. Vi skall ge oss i kast med att forma den politik som krävs föratt ta tag i de grundläggande orsakerna fill den höga arbetslösheten. Socialdemokraternas recept för att få fart påindustriutveckUngen och höja sysselsättningen är enligt min mening mycketmärkligt. Som första åtgärd ser man genom devalveringen fill att pressa nerhushållens köpkraft på ett chockartat sätt. Detta slår självfallet hårt mot denkonsumfionsvaruprodu-cerande hemmaindustrin, mot handeln etc, och därmed ocksåmot sysselsättningen i dessa sektorer. Den driver också fram en inflation av enstorleksordning som den svenska ekonomin med stor säkerhet inte tål.Devalveringen genomfördes med motivet att förbättra konkurrenskraften i svenskindustri och därmed stoppa nedgången i industrisysselsättningen. Och detta är ioch för sig, herr talman, ett vällovligt syfte. Men kommer inom mångaområden skattehöjningar som innebär att man motverkar möjligheterna att nåbättre konkurrenskraft. Arbetsgivaravgifterna kommer att höjas i snabbt tempo,inflationen kommer med stor sannolikhet att driva upp lönekraven frånlöntagarorganisafionernas sida, och därmed kommer industrinskonkurrensförutsättningar snarare att försämras än attförbättras. Resultatet blir att vi också fortsättningsvis kommer att få se hursysselsättningen i svensk industri och inom det privata näringslivet minskar.Samfidigt med denna motsägelsefulla politik är man beredd att ge mer ellermindre carte för den offentliga sektorn att expandera. Resultatet bliren snabb sysselsättningsökning inom den offentUga sektorn, men den sker fillpriset av minskade förutsättningar för den enskilda sektorn att växa. Och detär ju ändå, - det vet jag att arbetsmarknadsministern är välmedveten om -, industrin och den privata sektorn som måste jobba ihop ochställa upp med de resurser som behövs för att betala den offentliga sektornsverksamhet, löntagarnas reallöner, ja, i stort sett hela det svenskavälfärdssarnhället. Att först satsa på förbättrad konkurrenskraft för svenskindustri för att sedan i snabb takt via arbetsgivaravgiftshöjningar, andraskattehöjningar och för stora lönekostnadsökningar försämra konkurrenskraftenär att gasa och bromsa på en gång. Ett tror jag att man med stor säkerhet kansäga: Inte kommer det att bidra tiU någon väsenfiig förbättring avindustrisysselsättningen. Nej, tvärtom! Det vore intressant att få höra på vilket sättarbetsmarknadsministern tror att höjda arbetsgivaravgifter med fram till1985 kommer att förbättra förutsättningarna för ökad sysselsättning. Hur månganya arbetstillfällen per procent höjda arbetsgivaravgifter blir det, Anna-GretaLeijon? Det är en rak och enkel fråga, och jag tror att vi måste få svar påden, om vi fortsättningsvis skall kunna driva någon sorts konstruktivarbetsmarknads- och sysselsätt-ningspolifisk debatt. kommer också ytterligare ettslag mot de riktiga jobben. Momsen skall höjas, och med den höjningen pressashushållens köpkraft i botten. Många jobb slås ut i de företag som berörs. moderater reagerar självfallet mot en momshöjning därföratt den är en skattehöjning av det slag som ensidigt drabbarlöntagarna och som förvärrar arbetslösheten. Därinstämmer man i vår uppfattning att en momshöjning är precis samma sak som attutfärda en beställning på ytterligare ökad arbetslöshet. Vad är detta, , annat änarbetslöshetsskapande politik? Hög inflafion och alla era skattehöjningar undertreårsperioden - vi känner väl till vilka de skall bli, för ni presenterade demvilligt före valet - kommer att medverka fill att ännu fler riktiga jobb slåsut, att den offenfiiga sektorn tillåts växa och att den tillväxten kommer attske på lånade pengar. Jag måste fråga: Vet ni inom regeringen egenfiigen vad nihåller på med? Hur många fler byggnadsarbetare kommer t. ex. att slås utberoende på delvalveringen och inflationen? Det är en fråga som är korrekt attställa, eftersom människornas minskade förmåga att betala boendekostnadernasjälvfallet kommer att påverka efterfrågan på bostäder, och ni sade ju förevalet att ni skulle bygga ur krisen. Hur många människor inom handelnkommer att förlora jobben? Vart skall de ta vägen? Blir AMS det enda alternativsom återstår också för dem? Devalveringen har också en annan och merlångsiktig effekt på sysselsättningsutvecklingen. I ett slag lyftersocialdemokraterna av arbetsmarknadens parter det ansvar dessa har för atthålla nere arbetslösheten. I en ekonomi så fylld av balansproblem som densvenska är det absolut nödvändigt att arbetsmarknadens parter tar ett stortansvar för utvecklingen. Dessa måste fås att inse att lönekostnadsutvecklingenär avgörande för läget på arbetsmarknaden. Men en sådan rak poUtik vågarsocialdemokraterna inte föra. I stället ger man, i efterhand, genomdevalveringen ett indirekt accepterande av den snabba lönekostnadsutvecklingenunder . Allt detta går tvärtemot moderat politik. En ansvarsfullsysselsättnings-polifik måste innehålla krav på arbetsmarknadens parter att tasin del av ansvaret. Staten har helt enkelt inte råd att i efterhand gång pågång korrigera effekterna av alltför kostsamma löneöverenskommelser. Risken är storatt kommande års lönerörelser på grund av devalveringen, den därmed högainflationen och skattehöjarpolifiken kommer att ytterligare förvärra balansproblemen,att öka företagens kostnader och därmed också arbetslösheten. Det ligger nära till hands att frågaarbetsmarknadsministern om och i så fall när hon räknar med att regeringenkommer att tvingas till ytterligare en devalvering för att korrigera resultatenav skattehöjningar, arbetsgivaravgiftshöjningar, en alltför snabbt växandeoffentlig sektor och alltför stora löneökningar. Under valrörelsen lade vi moderater fram enrapport. Full produktiv sysselsättning i . Den visade på riskerna medsocialdemokratisk ekonomisk politik. Den visade hur utslagningen avindustrijobb skulle fortsätta i accelererande tempo och hur balansproblemengenom ökad tillväxt i den offentliga sektorn skulle ytterligare förvärras.Slutsatserna av rapporten var och är fortfarande aktuella. sepoUtik - jag tror att vi måste göra den disfinkfionen -får vi efter 1985 en större öppen arbetslöshet och en mindre industrisektor änvi har . Arbetslösheten stiger med efter våra beräkningar ca 125 000personer. Allt detta redovisade vi i rapporten. , när vi fått kompletterandedelar av socialdemokrafisk politik som vi inte kände till före valet, ser detut att bU värre. Rapporten redovisade självfallet också en alternativ ochriktigare väg för att angripa de grundläggande orsakerna fiU arbetslösheten.Det måste stå klart att arbetslösheten inte beror på att AMS fått för litetpengar eller att den offentliga sektorn är för liten. Förklaringen är i ställetatt våra företag inte kan sälja sina produkter, att företagen inte tror påframtiden och att helhetsbilden av konkurrenssituationen för svenska företag påexportmarknaden och importkonkurrerande företag här hemma är alltför negativ.Nödvändiga investeringar uteblir och antalet produktiva, riktiga jobb minskar istället för att öka - det är ett enkelt konstaterande. Nyckeln tiU en bättre situation på arbetsmarknaden finnsute i våra hundratusentals svenska företag. För att nå full produktivsysselsättning måste vi lösgöra den tillväxtkraft som finns i näringsUvet.Svenska företag måste ges möjlighet att investera och växa. Utveckhngen av våralönekostnader i förhållande fill omvärlden har också, som jag sagt,avgörande betydelse. Statsmakternas viktigaste uppgift är att avhålla sig frånatt lägga beslag på eventuellt löneutrymme, inte att - som socialdemokrafin gör- lägga beslag på t. o. m. mer än det utrymme som finns. Växande offentUgautgifter och sfigande skatter minskar utrymmet för reallöneökningar. Vi imoderata samlingsparfiet förespråkar, som alla känner till, en frysning av deoffentUga utgifterna och en marginalskattesänkning med sikte på lägreskattetryck. Vi säger nej till höjda arbetsgivaravgifter. En sådan poUtik gerparterna på arbetsmarknaden möjlighet att ta det fulla ansvaret för sinaavtalsuppgörelser. Det är också nödvändigt att komma till rätta med tröghetenpå arbetsmarknaden. Om dessa tröghetsproblem inte undanröjs, kommer expanderandeföretag och branscher att få rekryteringsproblem. Arbetslösheten blir störreän nödvändigt. Det finns därför skäl att mjuka upp reglerna i bl. a. lagen omanstäUningsskydd och lagen om anställningsfrämjande åtgärder. En annan viktigförutsättning för ökad rörlighet på arbetsmarknaden är ökat ekonomiskt utbytevid byte av arbete. Därför är bl. a. sänkta marginalskatter särskilt viktiga. Vårt moderata program för att stimulera fill ökadproduktiv sysselsättning är verkUghetsförankrat. Det gäller särskilt åtgärderför att komma fill rätta med ungdomsarbetslösheten. Det har följande innehåll: Anpassa lönekostnadsutveckUngentill omvärlden och justera ungdomslönerna! För en ansvarsfull skattepoHfik sominnebär en verklig marginalskattereform, lägre lönekrav och större rörlighetpå arbetsmarknaden! Säg nej till högre arbetsgivaravgifter, sank skattetrycketpå sikt! Frys de offentliga utgifterna! Driv på ensnabb strukturomvandling som ger förutsättningar för svenskt näringsliv attväxa och klara den stora efterfrågan på riktiga jobb! Driv eneffektiv regionalpolifik, inriktad på tillväxt och produkfiv sysselsättning! Reformera MBLoch Åmanlagarna! EffektiviseraAMS och bryt upp arbetsförmedlingsmonopolet! Ökalärlingsutbildningen och andra typer av utbildning ute i företagen! Inrättaungdomsplatser för ungdomar mellan ! Stoppa AMS-hysterin, så att vi får en arbetsmarknadsministeri stället för, som , en AMS-minister! Detta är, herr talman, en tuff politik. Men den kommer,när vi får tillfälle att genomföra den, att leda till fler riktiga jobb, bättreekonomisk balans och större framtidstro för de arbetande människorna i vårtland. inledde sitt anförande med attsäga att det var ett dystert besked som jag gav när jag konstaterade att detsysselsättningspaket som regeringen nu har antagit inte löser allaarbetslöshetsproblem . Det dystra beskedet gav vi redan ivalrörelsen. Och vad var det, , som vi ägnade en stor del av våreni åt, om inte att försöka övertyga er att då satsa mer påarbetsmarknadspolitik, att utnyttja de möjUgheter vi hade attförhindra en stor arbetslöshet ? Ni sade nej, och detär fmkterna av ert nej som vi kan skörda . Och tänk så mycket dystrare läget hade varit för alla dearbetslösa om vi hade haft en regering som inte hade satsat dessa ca 4miljarder kronor! Då hade arbetslösheten omfattat ytterligare tiotusentals människorunder vintern. talar sig varm för att industrin måste fåbättre möjligheter till produktion och investeringar, och jag håller helt medom det. Men det finns knappast något område som de borgerliga regeringarna såmisslyckats med som just detta. Vad vi har upplevt under de borgerliga åren är enminskning av industrisysselsättningen med 160 000 människor. Ökningen avnedgångstakten bleV större och större år . minskadesysselsättningen i industrin med över 40 000 människor . Jag nämnde några siffror i mitt inledningsanförande. Jagskulle vilja upprepa ett par av dem för att belysa hur allvarligt läget är förindustrin. var nästan 180 000 människor arbetslösa. PåarbetsförmedUngar-na, som får en anmälan om alla lediga platser som intebesätts inom företagen, fanns det 1 300 lediga platseranmälda inom tillverkningsindustrin. Det visar vad vi hade att ta över efter desex åren av borgerligt styre - en industrisektor på väg utför - och det ärbakgrunden till 10 protokoll 1982/83:16-17 vårt beslut om devalvering. Arbetslösheten är inte gratis. Det har vi socialdemokraterupprepat gång på gång från den här talarstolen och i andra sammanhang. Vigjorde en beräkning av vad staten får betala för arbetslösheten i form avutgifter för ersättningar och minskade intäkter därför att folk inte får jobba.Beräkningen slutade på 12 miljarder. De 4 miljarder som vi nu lägger ned påarbetsmarknadspolitiska insatser, på tidigareläggning av statUga anläggningar,på vägar och byggen tar vi inte från något annat expansionsutrymme, utan de tarvi från de här pengarna. Vi kan satsa på samhällsnyttiga beredskapsarbeten. Vikan satsa på kvalificerad utbildning av människor i stället för på den öppnaarbetslösheten. Det är den väg som den här regeringen bestämt sig för att gå. AnL 56 () replik: Ja, , jag förstår att ni iregeringen tror på att devalveringen skall lyckas och att ni efter er förmågakommer att inrikta er på att den skall lyckas. Låt oss anta attden kommer att lyckas och att ni kommer att kunna behålla de posifivaeffekterna av devalveringen, att ni lyckas förmå löntagarna att stå tillbakaoch släppa till hela åtstramningen, som enligt beräkningar innebär en minskningpå av den privata konsumtionen. Vad händer då på arbetsmarknaden? Jo, arbetslöshetenstiger i alla fall kraffigt. Och vad beror det då på? Jo, det beror helt enkeltpå att i är drygt en halv miljon människor sysselsatta inom sektornvaruhandel. Ytterligare ca 700 000 är sysselsatta inom resterande del av densektor som producerar privata tjänster. När företagen i de här sektorerna fårkänna på effekterna av hushållens starkt minskade köpkraft kommer varsel,nedläggningar och uppsägningar som på beställning. Er politik, , slår direkt ut människor inämnda sektorer, som i alla fall under borgerligt regerande hade hyggligtrygghet när det gäller jobben. Ger man sig till att räkna - det kan man göramen då skall man räkna försiktigt, och det har vi gjort - visar det sig att dedirekta effekterna i form av ökad arbetslöshet blir, om av minskningenav den privata konsumfionen slår igenom, att ca 40 000 anställda inom de härsektorerna kommer att förlora sina jobb. Arbetslösheten stiger alltså med istort sett . Således är slutsatsernaförunderligt enkla, ! Oavsett om man tar fasta på den dystraförutsägelse beträffande effekterna av er devalveringspolitik som jag gavuttryck för i mitt anförande eller om man tror på era möjligheter att lyckas,så finns risken att blir landets första verkligaarbetslöshetsminister - oberoende av om regeringens politik lyckas ellermisslyckas. AnL 57Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Man blir ganskaförvånad när man hör tala om att det fanns sektorer inom densvenska arbetsmarknaden där man hade en hyggHg trygghet för jobben under den borgerligaregeringsperioden. Vi har i upplevt en mycketkraftig ökning av arbetslösheten. En så hög siffra harvi aldrig fidigare haft i det här landet så länge det funnits en motsvarandestatistik. Det fanns ingen trygghet för jobben med den borgerligapolitiken, och jag tror att både och jag fakfiskt känner tillmånga av de handelsanställda kvinnornas oro för vart den borgerliga politikenskulle bära hän. olika recept och resonemang om vad somskulle leda fram till en viktig sysselsättningsökning hänger inte ihop. Men hanhar rätt på en punkt, en viktig punkt. Det gäller att produktionen i industrinär något av en nyckelfråga inte bara för den sektorn utan för samhället somhelhet. Industriproduktionen skall ge oss den ekonomiska styrka som gör att vikan bära upp en offentlig sektor som kan ge omsorg om våra äldre, omsorg omvåra barn, bra skola osv. men som också kan ge sysselsättning i framfiden. Utanen stark industri klarar vi inte detta, och därför har regeringen också bestämtsig för att vända på den utveckling som vi har haft ochsom inneburit att den svenska industrin nu står svagare än i många andrajämförbara länder där sysselsättning och produkfion har minskat och därinvesteringsutvecklingen har varit helt katastrofal. Detta är bakgmnden filldevalveringen. Det kommer att ta tid för oss att vända den härutveckhngen. Men, , regeringens poHtik innebär ingen kapitulationför några obönhörliga ekonomiska lagar. Den innebär att vi skall vända det härlandets UtveckUng. Men vi är inga trollkonstnärer som kan göra det på kort tid.På kort fid återstår - för att minska den öppna arbetslösheten - inte så mycketannat än det som är arbetsmarknadspolitiska insatser, dvs. tidigareläggning-aroch satsning inom den sektor som vi i det här huset kan påverka genom våra egnabeslut. Det är där vi kan göra valet mellan att satsa på öppen arbetslösheteller på beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning. Det är i det här husetvi skall välja vart miljarderna skall gå. Och vi socialdemokrater säger: Detsämsta tänkbara är den öppna arbetslösheten. Det är den vi skall bekämpa. AnL 58BENGT WITTBOM (m) replik: Vi är åtminstone överens om två saker i denhär debatten.