prot · G609106 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:106 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 16 § Lönsparande, m. m. (forts,från prot. 105) Fortsattes överläggningen om finansutskottets betänkande1982/83:31. 116 (): och jag hade före middagspausenett meningsutbyte om orsakerna till de ekonomiska svårigheter som världensindustriländer och då i första hand har mött . Jagnoterade då att tycks mena att det egentligen fanns bara en orsak- det var de borgerliga regeringarna som hade ställt till det i . Jag hävdade då, herr talman, att detta ifrån Bo Söderstenssida är ett generande enkelt svar - och jag vidhåller att det är så. Då skulleju, enligt filosofi, och fram tillhösten alla världens irtdustriländer ha drabbats av eländigaregeringar. Det må gälla socialdemokratiska regeringar som i ,och . Det må gälla borgerligt styrda länder som ,och . Och det må gälla kommunistiskt styrda länder som ,och . Växande obalans i ekonomin, sjunkande industriproduktionoch förfärande arbetslöshet skulle alltså dessa lärtder liksom ha attsöka i de sittande regeringarnas svaghet eller oförmåga att hantera problemen. Var och en som hör detta måste inse attsocialdemokraternas förenklade debatt om ekonomiska svårigheter ärhelt omöjlig. Och jag tycker att borde vara tillräckligt hederligför att försöka redovisa att det inte är så enkelt som han före middagspausensade att det var. Faktum är ju att alla världens industriländer har drabbatsav den svåraste konjunktursvackan efter - för att inte tatill 1930-tälet. Och vi har strukturproblem speciellt inom svenskt näringsliv,. Lönsparande, m. m. Skulle man då, när vi möter en rad problem, bara hävda,som försöker göra, att allt beror på att vi hade borgerligaregeringar? Efter valet kom tydligert himmelriket till Sverige.Då gjorde man en devalvering som skall rädda situafionen och varaden spik som all välfärd i fortsättningen kommer att hängas upp på. Med förlov sagt, kammarkamrater, är också detta resonemangsom försöker föra alltför enkelt. Det är orimligt att tro att detförhåller sig på detta sätt. Visst har vi, som jag nämnde i en replik tidigare,nedåtgående oljepriser och en begynnande förbättring av konjunkturerna i varjefall i några länder. Men kom ihåg att den devalvering som genomfördehösten 1982 inte var den första devalveringen. Vi gjorde en samlad, kraftfullekonomisk åtgärdsinsats för svensk ekonomi också , BoSödersten. Och vi gjorde devalveringar tidigare än så. Det är detta tillsammans som gör att vi nu börjar få ettkonkurrensläge i svensk industri som gör att företagare inom flera brartscheroch sektorer artdas morgortluft och kan känrta att de rtu återigen kan fåexportorder. Detta tror j ag är en mycket mer ärlig beskrivning av situationen,.Kan vi inte sluta med denna pajkastning, sluta tro att den enasidan är förträfflig och att den andra inte kart klara problemen? Det förhållersig inte så, . Det firtns en internationell ekonomi, som påverkarden svenska ekonomin lika väl som andra utlandsberoende länders. Jag skall återvända till några punkter i denkonkreta fråga som vi har att diskutera, nämligen sparandet. Då finns detanledning att fundera över hur det skall bli 1983. har vi ju ensocialdemokratisk regering, så då måste det väl bli en alldeles fantastiskutvecklirtg av sparandet . hävdar ju att sparandet var sådåligt 1982. Jag har sagt att det irtte var bra, mert jag har också sagt att vi1980 hade en betydligt högre sparkvot än vad vi hade , om vijämför med snittalet under dessa år. Jag skulle gärna vilja fråga: Kommer det nu attske en så kraftig öknirtg av sparandet som talade om rtär hartförsökte göra en beskrivning av alla de förbättringar som vi skall få uppleva ioch med att det har blivit en socialdemokrafisk regering? Mitt tips är att detpå gruud av den kraftigaste reallönesänkning som har upplevt kommer attbli ännu svårare för hushållen att spara och att det tvärtom kommer att bli enkanske 20- eller 30-procentig försämring av sparkvoten. vill jag bara påpeka att våra skattesparfonderav olika slag har lyckats. Vi har tidigare rtämrtt vilka tal som har dragits ini nysparandet. Men säger att detta inte påverkar soliditeten iföretagen. Det är klart att en mycket större nyemission i ett företag ledertill en bättre soliditet, ett mycket större eget kapital som bas för denfortsatta verksamheten. Anf.117 (): Talman efterlyste för ett par dagarsedan en livligare debatt här i kammaren. När det plötsligt var litet liv här blev vi, till vår stora häpnad, avbrutna isex, trots att vi då hade tänkt oss ganska korta inlägg. Jag vet inte om dettaberodde på att talmannen ansåg att det var för litet substans i inläggen ochatt vi borde använda den långa pausen till att läsa på.Jag har i alla fall inte gjort det, utan jag har läst dagens tidningar. När jag före middagspausen begärde ordet för en repliktill var anledningen att han kom tillbaka till det älskade ämnetbudgetunderskott och hävdade att underskottet var nästart obefintligtmedan det när den senaste borgerliga regeringen lämnade regeringsmaktenvar uppe i 76 miljarder. Det är alldeles riktigt, men till detta brukar vi, somBo Södersten mycket väl vet, tillägga att socialdemokraterna trots detta varjebudgetår krävde mer utgifter än vad de borgerliga regeringarna lade framförslag om. Rimligtvis borde då underskottet ha ökat ännu mer om ni hade fåttbestämma. Jag vill bara upplysningsvis nämna att budgetunderskottetnär lämnade ekonomiministerposten uppgick till ca 41 miljarder.Jag kom att tänka på detta eftersom den utgiftsökning som vi nu kan konstaterai den socialdemokratiska budgeten /84 rör sig om ca 43 miljarder. Vaddet kommer att leda till i budgetunderskottsökning får vi se när det budgetåretär slut. Jag instämmer gärrta i uttalaude att det ärmycket dystert att hänger sig åt en sådan demagogiskframställning. Det är alldeles riktigt att man får det intrycket att , närsocialdemokraterna har fått makten, har himmelriket kommit till Sverige.Uppenbarligen sitter inne med himmelrikets nycklar. Men rollen somSankte Per klär ingalunda , utan han gör rollen som nafionalekonommycket bättre. vet mycket väl att man inte kan driva så ensidigaresonemang som han här gör. vet också att det inte finns någramöjligheter i världen att gå irt i en penetrerande diskussion. Dessutom var detmöjligheterna att öka det personliga sparandet som vi diskuterade. Riksgäldsdirektören säger mycket riktigt att vi måste ökahushållssparandet med 10-15 miljarder under detta kalenderår. Och hur skall vigöra det? Jo, naturligtvis genom att uppmuntra och locka fram det och få en såbred uppslutning som möjligt. Men vi är rädda för att de åtgärder somsocialdemokraterna planerar i stället är att försöka tvinga fram ett sparande.Det går dock inte att tvinga fram ett nettosparande, men väl kanske ettbruttbsparande. Nettosparande kan man bara få fram genom en posifiv inställningoch genom att locka spararna med att de skall få någon belöning för att deavstår från att konsumera. Lönsparande, m. m. 118ROLF RÄMGÅRD (c); har en viss teknik i debatten. Isitt anförande gav han och i sin första replikomgång återkom han till denhistoriska beskrivningen av hur bl. a. hushållens sparande har uppstått. Vi kanträta om det aldrig så , men faktum kvarstår att vi f. n. har ensparkvot på Lönsparande, m. m. , vilket i historiska perspekfiv är mycket lågt -sparandet har aldrig varit så lågt. från den utgångspunkten gäller det att ta sig andetta problem och verkligen försöka få fram ett sparande i det svenska samhälletsom vi klarar i den ekonomiska situation vi befinner oss i och som vi klararmed förutsättningen att behålla den startdard vi har vartt oss vid. Det är enfundamerttal förutsättuing inför 1980-talet. Sedan kan vi träta om allt som harvarit och om hur detta har uppkommit. 1 det korta perspektivet är naturligtvis denna lågasparkvot en följd av den senaste kraftiga devalveringen och momshöjningen,därför att folk har köpt kapitalvaror osv. Men det är egentligen ointressant,för nu gäller det att gripa sig an sparandet. Ni socialdemokrater ifinansutskottet har haft en vana att vilja räcka ut händerna. Varför inte räckaut dessa händer , till ett så vikfigt grepp som när det gäller att spara, såatt vi kommer fram till en gemensam lösnirtg för hushållssparandet, både för deenskilda människorna och för de större kollektiven. Det är en viktig fråga somvi står inför. Därför har vi föreslagit att man tillsätter enparlamentarisk kommitté som tar sig an detta problem, så att vi får ettlångsiktigt sparande, inte bara . Det håller inte inför1980-talet. Vi tycker att det förslag som vi har fört fram icentermotionen och som reservationert bygger på, dvs. att radikalt försökastimulera sparandet i det svenska samhället, är en viktig del som vi måstegripa oss an. En fråga till är då: Kommer den kommitté ifinartsdeparte-mentet som sysslar med förslagen om ett sparande att införa etttvångssparande? Tvångssparande är ju en tanke som har dykt upp i debatten, ochden måste komma någonstans ifrån. Ett kollektivt tvångssparande skulle varadetsamma som att höja skattetrycket, även om man kallar det för något anrtat.Men skattetrycket bör inte öka - det har vi varit överens om i den debatt somvi har fört tidigare - eftersom det redan är för högt. Vad som behövs i första hand är ett sätt att gynnasmåspararna, helt enkelt därför att de flesta hushåll är småsparare. Om ettstort antal av dessa ökar sitt sparande får det stor betydelse för landet.Närmast till hands är att höja det s. k. sparavdraget. Där behöver man intelaborera med några räntehöjningar, som dessutom mest skulle gynna dem somsparar stora belopp, vilket tidigare sade var förslag.Men det gynrtar småspararna att få ett reellt sparande genom en radikalförändring i stimulansen. står inför en gigantisk uppgift denärmaste åren. Det gäller att öka upplånirtgen från hushållen med tiotalsmiljarder kronor. Därför är det vikfigt att den nya sparutrednirtgert kommermed konstruktiva förslag. Vi menar att denna utredning bör ha en parlamentariskförankring, så att vi kan få ert politisk enighet om detta. 119BO (): vill inte gärna tala om detförflutna, och han beskyller mig för att vara demagog. Låt oss då se på någraenkla grundläggande fakta. Låt oss ta det stora aggregatetbruttonationalproduk- ten och se hur den utvecklats här hemma under denborgerliga tiden och hur den har utvecklats utomlands. Hos oss ökade bruttonationalprodukten med 4 %- mindre än vad den gjorde . Utvecklingen iOECD-länderna var betydligt bättre. Där steg bruttonationalprodukten med igenomsnitt 2,, dvs. Hade vi haftsamma utvecklirtg i som i genomsnitt i industriländerna, hade vi i fjolhaft mer att röra oss med här hemma än vad vi i själva verkethar haft. Det är klart att det hade gett oss förutsättningar att lösa våraproblem på ett helt annat sätt än vad vi nu har. försöker påstå att industriproduktionen föllutomlands på samma sätt som denföll här hemma. Det är återigen fel. Genomsnittligti OECD-länderrta steg irtdustriproduktionen , underdet att den legat ungefär här hemma. Det är det som gör att vibefinner oss i ett så dåligt läge. Jag har naturligtvis ingalunda påstått att vi genom höstensdevalvering har kommit över i något himmelrike, men jag har sagt att mångatecken tyder på att vi är på rätt väg, att vi äntligen börjar att få pårätt köl igen. Det är möjligt att sparkvoten inte går upp . Men detär i så fall ganska enkelt att förklara. Vi vet att vi har fallande reallöner,och med fallartde reallöner kan vi inte vänta oss en kraftigt stigandesparkvot. Men sparkvoten är inte det enda här i världen. Under vårtrestaureringsarbete måste vi tyvärr acceptera enganska dålig reallöneutveckling. Vad jag däremot påstod var att soliditeten utei företagen kommer att öka, därför att deras vinster går upp kraftigt. Vi vetatt man ute i näringslivet får en vinstökning som konjuukturiustitutet tidigarei höstas beräknade till i storleksordningert . Denkommer sannolikt att bli ännu högre. Det kommer naturligtvis att leda till attföretagssparaudet blir bättre. säger att budgetunderskottet är ett problemmen att underskottet var socialdemokratins fel. Det där är väl ändånågot ytterst märkligt. Det kan väl inte vara oppositionens fel, om regeringenmisslyckas med sin politik? En enda sak hoppas jag verkligen: att densocialdemokratiska regeringen aldrig någonsin skall förfalla till att säga attom det går mindre bra, så är det oppositionens fel. Sådant tal borde vi väländå slippa att höra! Sedan säger att sparkvoten är för låg. Ja,det är sant. Jag talade ju om att dert sjörtk, men det är i allt väsentligtåterigen en följd av utvecklingert . Det är klart attvi måste få upp sparkvoten. Vi är delvis på rätt väg, men det kommer att tatid. Jag har både i mitt inlednirtgsanförande och i ert replik sagt attcenterns sparförslag är fullständigt ogenomtänkt. Skulle ni verkligen lyckasatt se till att av inkomsterna sparades, vad skulle då er skattereduktionkosta? Jo, den skulle innebära en fullständig dränering på kort sikt avstatsinkomsterna, därför att den skulle kosta staten 20 miljarder och starktförsämra det budgetunderskott vi redan har. Förslaget är verkligen totaltogenomtänkt. Lönsparande, m. m. Nr 106 Vi har talat en del om allmänekonomisk politik, men i reservationen Onsdagenden föreligger två konkreta förslag.Det första förslaget är ett krav på en 23 mars1983 parlamentarisk kommission. Viavvisar det förslaget, därför att vi menar att det inte fyller något vettigt ändamål. Vi har redan en kommission, som inom Lönsparande " ''ys rtiånad kommer att lägga fram ett förslag. ffi fYi Men om ni nu har så många bra idéerpå lager, vad artvärtde ni då egentiigende sex regeringsåren till? Det är klart att det kan vara skönt att ha hamnat iopposifion, men tankeverksamhetert kart väl irtte ha stått helt stilla i sex åroch plötsligt ha börjat gå upp i högvarv efter september månad? Ert konkreta förslag omen 50-procentig skattereduktiou för sparartde är fullständigt orealistiskt. åtgärd lyckades, skulle det om något helt förstöra möjligheterna och dränerastatens utgifter och skulle leda till att budgetunderskottetblev mycket större än . Ett bättre förslag får ni nog komma med . 120HUGO HEGELAND (m): Tyvärr hör väldigt dåligt upp,eftersom jag aldrig har sagt att det var socialdemokraternas fel attbudgetunderskottet steg Urtder de borgerliga regeringarrta. Jag har irtteförsökt bortförklara budgeturtderskottet. Jag sade att socialdemokraterrta, årefter år när detta budgetunderskott steg, yrkade på större utgifter än deborgerliga regeringarna gjorde. Om vi hade haft en högre tillväxt sedart 1976, hade vigivetvis haft mer att spendera. Men varken BoSödersten eller någort artrtan kart visa att så varit fallet, om vi i ställethaft en socialdemokratisk regering. Det är fullständigt meningslöst att tala omhur mycket vi har förlorat jämfört med om vi hade haft en 3-4-procentigstegringstakt. För kan jag nämna att den svenskanationalproduktens ökningstakt låg lägre ärtOECD-genomsnittet. I och för sig är det alltså ingen nyhet att vi låg undergenomsnittet även årert 1976-1981. Ärt en gång visar Bo Söderstert prov på att hart irttevill diskutera i sak. Han undrar om tankeverksamheten stod stilla inom deborgerliga regeringarna , medan vi nu har hittat på så många förslag.Här får vi också höra att socialdemokraterrta tydligert har ärtrtu fleraförslag när det gäller att främja sparandet. Det finns ingertting anrtat attgöra än att ayvakta dessa utmärkta förslag, som kommer att främja ett ökathushållssparande, vilket vi alla vill se. Jag ser med stor spänning fram emotatt dessa förslag till ökat hushållssparande presenteras av densocialdemokratiska regeringen. 121 (): överdriver farhågornabeträffande det förslag som centerrt har framlagt i sirt partimotion om en50-procentig skattereduktion. I och för sig är denrta 50-procentigaskattereduktion inget heligt tal. Vad vi har fört fram är att det måste finnasen radikal stimulans för sparandet, så att man får ett realt sparande. Det ärju detta som har sakuats. en kommitté skulle ta sig an denna fråga och försöka fåfram de reella förutsättningarna för sparstimulanser. Även Sparbanksförenirtgen har fört fram liknande förslag.Inte heller de är orealistiska. Sparbanksföreningert har sett hur småsparandethar minskat i detta land. för en ensidig debatt om tekniken förskattereduktionert. Man måste se den i förhållartde till vår upplåuingutomlands, som jag var inne på tidigare. Kan vi genom att vi får mer kapitalinom landet minska statens upplåning utomlands i förhållartde till den inhemskaupplåningert, sparar vi ju räntor för det svenska samhället som inte äroväsentliga. I det avseertdet får mart lov att tärtka sig för, rtär mandiskuterar sparandet i dess helhet. Man kan inte ertsidigt se bara tillskattereduktionen, vilket vill göra gällande. Man måste se tillatt man får ett ökat kapitaltillflöde i det svenska sparandet, vilket möjliggören större upplånirtg irtom lartdet. Det är tekrtiken för detta sparande. 122 BO (): försöker påstå att Sverigeskulle ha haft ett större budgetunderskott med en socialdemokratisk politik.Det är en ren och skir mytbild. Budgetunderskotten är en funktion av den totalaekonomiska politiken. Ni kan vara övertygade om att vi socialdemokrater inteskulle ha fört den typ av politik som den borgerliga regeringen förde och somhar lett till landets jättestora budgeturtderskott. Jag tror också att vi alla kommer att få uppleva att dertsocialdemokratiska regerirtgens nya ekonomiska politik leder till att denekonomiska utvecklingen i landet blir betydligt bättreän den vi haft under de sex borgerliga åren. påstår att jag ser ensidigt påsparreduktionen. Mert allt jag har gjort är att analysera huvudpunkten iförslaget, och förslaget är alldeles ogenomtänkt. Analyserar man ettogenomtänkt förslag, då finner man också oftast att resultatet blir hårresande. tog också upp vad jag vill kalla för småsakeroch menade att ett något större sparande skulle kunna leda till att den totalaräntenivån sjönk. Den effekten, om den ens kom fram, vilket knappast ärtroligt, skulle vara fullständigt försumbar i förhållande till kostnaderna förde ursprungliga skattereduktionerna. Nej, det här är och förblir ett förslag, , somdet är bäst att vi kastar i papperskorgen - ju förr dess bättre. Överläggnirtgert var härmed avslutad. Lönsparande, m. m. betänkande 29 Punkt 1 Mom. 1(samlad anvisning av medel till H.M. Konungen) Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot 19 förreservationen av i motsvarande del. 21 ledamöter avstodfrån att rösta. Mom. 2 (anslag till H.M. Konungensoch det kungl. husets hovhållning) I kontrapropositionsvoteringen biträddesmotion 532 av Axel m. fl. med76 röster mot 18 för reservationen av i 217 ledamöteravstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 232röster mot 76 för motion 532av Axel m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Punkterna 2 och 3 Utskottets hemställan bifölls. betänkande 31 Punkt 9 Mom. 1(hushållens sparande) Utskottets hemställan bifölls med 170 röster mot 141 förreservationen av m.fl. Övriga punkter och moment Utskottets hemställart bifölls. 17 § Utbyggnad av vattenkraft Föredrogs civilutskottets betänkande 1982/83:11 omutbyggnad av vattenkraft. 123KERSTIN (): Vi har frårt i motion 1099upprepat vårt krav: Ge lagstadgat skydd fill våra fyra orörda huvudälvar! Det finnsen del grundläggande fakta som inte kan upprepas nog ofta: En utbyggdälv kan aldrig återställas. Vattenkraftsutbyggnadenskadar såväl natur som växt- och djurliv. Låt oss , med dessa fakta i minnet,dröja vid just våra fyra outbyggda huvudälvar. Gemensamt för alla de fyraorörda huvudälvarna i är att det finns förhållandevis få sjöar längsderas sträcknirtg. Därför blir extra stora ytor överdämda vid en kraftutbyggnad. Jag villnämna följande som exempel: älv är en frittströmmande älv. En utbyggnad av hela älven med elva kraftverk skulle innebära: att 15 milav älvfårart torrläggs, att 9 milälvsträckor överdäms, att 220 mskogs-, jordbruks- och renbetesmark dränks, att allt strömfiske går förlorat, liksom all reproduktionav fisk och att landets värdefullaste reproduktionsområde för lax förstörs, att ca 300 varaktiga arbetstillfällen i jord- ochskogsbruk, reuskötsel och turism går förlorade samt att Laevas och Norrkaitums samebyar irtte kan överleva -ingreppen här uppe skulle få mångdubbelt större kousekvenser för rennäringen ännågon annan kraftutbyggnad vi har haft i . Folkparfiets uppfattning är entydig.Älvutbyggnadsepoken är slut. De enda utbyggnader som får medges är ombyggnaderoch effektiviseringar i redan utbyggda älvar och ett fåtal nya projekt som kanaccepteras från naturvårdssynpunkt. Det är i det sammanhanget man också skall se vårt yrkandeatt skall uttala att är det slutliga riktvärdet för densvenska vattenkraftproduktionen. I och med att det inte går att nå högre utanatt göra stora ingrepp skall ytterligare vattenkraftsutbyggnad utöver denproduktionsnivå på som tidigare uttalat sig för inte ske. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 3, 4och 7 vid civilutskottets betänkande 1982/83:11. 124TORE (vpk): Såsom vi anför i motiven till vår motion -vpk-motionen 1110 - kan mart åstadkomma ett årligt eltillskott på 66TWh. Det kan uppnås utan att de fyra huvudälvarna exploateras. har det som bekant lagts fram förslag om projekteringför olika grader av utbyggnad av älv. lade ansvarigasocialdemokrater fram en utvecklingsplan för . I denutvecklingsplanen finns just de här utbyggnadsprojekten med. Detta förhållande i förening med attvattenkraftberedningens direktiv inte utesluter en utbyggnadav undantagna älvar och älvsträckor inger allvarliga farhågor - farhågor föratt kortsiktiga intressen skulle kunna leda fram till att oersättliga ochomistliga värden uppoffras. Det är, herr talman, mot den bakgrunden som vi från vpkmenar att klart och tydligt borde deklarera sin avsikt att intetillåta en utbyggnad av de fyra huvudälvarna. Det skulle kunna göragenom att biträda den reservation vi har på dert punkten. I ett av motionsförslagen har vi återigen tagit upp fråganom en utredning av bevarartdevärdena i de större vattendragen i södra kravet har, när vi tidigare tagit upp det, inte mött någon sakliginvändnirtg. Det borde enligt min mening närmast vara genant för utskottet attnu återkomma med ett avslag som avser den här motionen - fortfarande utan har anfört några egentliga sakskäl. Det borde ligga mycket nära till hands attnu instämma i det här kravet och ge den utredning som finns -vattenkraftbe-redningen - i uppdrag att utreda frågan om bevarandevärden. Det har fidigare bedömts som värdefullt att göra en sådanhär utredning. I civilutskottets betänkande 1981/82:33 sades klart ut att manbedömer det som värdefullt att få en sådan utredning till stånd. Det skulleinte heller kräva några större resurser, och det skulle såvitt jag förstår t.o. m. kunna göras mycket lätt i anslutnirtg till det arbete som pågår ivattenkraftberednirtg-ert. Frågan om utredningsbehovet har dock hänskjutits tillregeringen. Men regeringens hittillsvarande passivitet i frågan borde leda tillatt man nu gör ett tillkännagivande och påkallar en sådan utredning som viföreslagit. Utskottsbetänkartdet visar att majoriteten i utskottethaft uppenbara svårigheter att i de här frågorna formulera enprincipstårtdpunkt som logiskt hänger ihop. Först har man i avsnittet 3.6.1gjort den allmänna deklarationen att irtte bör artdra på riktlinjernaförrän vattenkraftsberedningen är klar och får ta ställning till etteventuellt förslag till en plart för vattertkraftsutbyggrtaden. Deninställningen är begriplig när det gäller ändringar som tillåter utbyggnad i nuundantagna delar. Det går ju inte att backa tillbaka och undanröja skador av engjord utbyggnad. Mot den här bakgrurtden har reservation nr 8 - låt migkalla dert motiveringsreservationen - kommit till. Är det någon reservation somskulle kunna få stöd av mänga oavsett inställning i grundfrågorna så är det den- det som utskottet i det här sammanhanget anför är helt ologiskt.