prot · G609124 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är vad som behövs för att få slut på kriget och för att sahariernaskall kunna bygga sitt land i fred och i frihet. 112 HANS i (vpk): Jag kan bara konstatera att när det gäller att uttala vackra ord, utanförpliktelse till handling, är precis lika duktig som Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 17 förreservationen av . Mom. 2 Utskottets hemställanbifölls. 1982/83:8Tillgång till uppgifter angående innehav av militära vapen Utskottets hemställan bifölls. Anslag till sjukvård, m. m. 14 § Anslag till sjukvård, m. m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande /83:24 om anslag inom verksamhetsområde,såvitt avser övrig sjukvård m. m. 1982/83:100 delvis). I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningenfår yrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 114BO (): I socialutskottets betänkande nr 24 behandlasfrågan om anslag inom verksamhetsområde, såvitt avserövrig sjukvård, m. m., och i anslutning härtill väckta motioner. Jag kommer att uppehålla mig vid motion 1982/83:1289 avGunnar i och den moderata reservationen. I regeringens proposition 1982/83:100 bil. 7 anslag I 6säger föredragande statsrådet följande: "Staten har satsat på ensystematiserad vidareutbild ning för läkarna. Detta har inte endast skett för att befrämja en ökad yrkesskicklighet utan även för att inordna läkarutbildningen i den allmänna sjukvårdsplaneringen. Vid anordnandet av specialistutbildningen har olika intressen vägts samman till patienternas förmån." Därmed markerar regeringen sin avsikt att staten även ifortsättningen skall ha ett ansvar för läkarnas vidareutbildning, dvs. denutbildning som leder fram till specialistkompetens. kommerdärmed att få ett avgörande inflytande på utbildningens kvalitet. När det däremot gäller frågan om läkares efterutbildningvill regeringen inte att staten bör påta sig något principiellt ansvar. Vissamedel får dock disponera, som gör det möjligt att övergångsvisanordna viss efterutbildning. I propositionen berörs den satsning som hittillsskett för att få fram välutbildade allmänläkare till den öppna vården. Under har vi fått uppleva en mycketsnabb utveckling på många områden, och det gäller inte minst på det medicinskaområdet. Att utvecklingen nu skulle stanna upp finns det ingen anledning atttro. Den utbildning som de läkare får som blir specialistkompetenta måstedärför ständigt hållas aktuell och i tiden med utvecklingen på det medicinskaområdet. Skall vi i vårt land även i fortsättningen kunna hålla en Anslag till sjukvård, m. m. hög medicinsk standard på sjukvården, är en godefterutbildning en angelägen investering. I utskottsmajoritetens skrivning hänvisas tillbehandlingen av den nya hälso- och sjukvårdslagen och de riktlinjer riksdagengodkänt i fråga om statlig planering och samordning av hälso- och sjukvården. Enligt dessa riktlinjer har statsmakterna ansvaret för denövergripande planeringen och samordningen av hälso- och sjukvården. mening ligger häri även ett övergripande ansvar för att hälso- ochsjukvårdens personal erhåller erforderlig efterutbildning. Men man säger ocksåatt det direkta ansvaret för uppläggning och genomförande av efterutbildningenbör åvila sjukvårdshuvudmännen. Frågan om läkares efterutbildning är dock inte bara enfråga mellan arbetsgivaren/sjukvårdshuvudmannen och arbetstagaren/läkaren.Statens ansvar måste markeras klarare än vad som skett i propositionen ochutskottsbetänkandet. I den moderata reservationen av m. fl. sägsklart ut att statens ansvar när det gäller efterutbildning för läkare innebäratt staten skall sörja för övergripande planering, samordning och tillsyn avefterutbildningen samt bedriva utvecklings- och försöksverksamhet på området.Kostnaderna för läkarnas deltagande i efterutbildning bör - som framhålles imotion 1289 av i - bestridas av deras huvudmän. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservationen av m. fl. 115INGA (vpk): kom den första larmrapporten att10 000 människor vistas på psykiatriska institutioner trots att de ärmedicinskt färdigbehandlade. Den s. k. LUS-undersökningen på visade,att om man omsatte siffrorna från till att gälla hela landet, skulledet röra sig om 10 000 personer. stafistik pekade också på attdet faktiskt kunde vara fråga om att en tredjedel av alla patienter inompsykiatrin vistades på institutioner, fastän de inte skulle behöva det. Visst händer det mycket inom psykiatrin , men mycketojämnt. På vissa håll i landet sker det mycket, och på andra håll sker det intealls mycket. siffror är imponerande. Men kryper man närmareverkligheten, upptäcker man hur olika det är i landet och hur eftersatt vårdenär på många håll. Man kan fråga sig varför det går så långsamt. Det ärfaktiskt de första larmrapporterna kom. Förklaringarna till dettaär säkert många, men utan tvivel har de nuvarande statsbidragens utformning enstyrande konservativ effekt. Den reformering som behövs inom psykiatrin kommerinte att bli av inom överskådlig tid, om inte utvecklingen stöds av ekonomiskastyrmedel. har i en av sina rapporter konstaterat attstatsbidragen inte styrt utvecklingen i avsedd riktning utan i viss mån verkatkonserverande på gamla vårdformer. Verket förordade i denna rapport enförändring av bidragen genom införande av ett generellt bidrag, beräknat efterfolkmängd, och därutöver ett särskilt bidrag som bara skulle utgå till Nr124 prioriterade vårdformer. Med hänsyntill den rådande resursknappheten talar mycket för att nödvändigareformeringen av psykiatrin måste ske genom statsbidrag som verkardirekt styrande mot öppna vårdformer, personalutbildning, forskning Anslagtill sjuk-och utveckling, utvärdering och annat sorn behövs för att "ro iland" detta vård m m reformarbete. Ett nytt statsbidragssystem bör alltså utformas med direktsyfte att stimulera utbyggnaden av öppenvårdsresurser och att avveckla de storapsykiatriska sjukhusen. Bidrag bör kunna utgå till öppenvårdsverksamhet,alternativa boendereformer för psykiskt handikappade och sysselsättningsåtgärder. Mellan företrädare för statens förhandlingsnämnd ochLandstingsförbundet har det träffats en överenskommelse omstorleken av de allmänna och särskilda bidragen till den psykiatriska vårdenför . Enligt punkt 9 i överenskommelsen skall utgåen särskild ersättning till sjukvårdshuvudmännen med . per invånare föratt underlätta en utveckling mot öppnare vårdformer inom psykiatrin. - Dettakan man läsa i socialutskottets betänkande. I proposition 174, som lades fram för någon dag sedan, kanman också läsa att en ny ersättning skall utgå till huvudmännen för attunderlätta en utveckling mot öppna vårdformer inom psykiatrin. Om detta nya -det som föreslås i propositionen - är tillräckligt återstår att se. Det kaninte tolereras att patienter måste stanna kvar inom den psykiatriska vårdenbara därför att lämpliga stödformer som bostad, sysselsättning och annan omsorgsaknas och inte finns att tillgå ute i vårt samhälle. trädde socialtjänstlagen i kraft. Denger kommunerna det yttersta ansvaret för medborgarnas välbefinnande. Psykiatrin behöver samarbeta med många olika instanser föratt ro i land reformarbetet med öppnare vårdformer. Man behöver samarbeta medprimärvården på vårdcentraler och liknande. Men ännu viktigare är det attpsykiatrin samarbetar med . Annars finns det risk för att denmedicinska tonvikten på vården lever kvar och förstärks. måstesvara för att även de sociala problemen bearbetas. Samarbete mellan kommun och landsting är en viktigförutsättning för att man skall kunna slussa ut människor till vanligt liv. Detbehövs en nära kontakt mellan sjukhus, primärvård och socialtjänst. När enpafient flyttar ut till en egen bostad - om det går - behöver han eller hon iregel hjälp både från sitt sjukhus och från kommunens hemtjänst. Kommunerna börockså ta ansvar för att den som flyttar har sysselsättning ochnågonstans att ta vägen för att träffa andra människor på sin fritid. Detinnebär att kommunerna också måste få ekonomiska resurser för att förverkliga dethär reformarbetet, som i mycket stor utsträckning bygger på hur verksamheten ärorganiserad ute i kommunerna. Vpk haringen reservation till detta betänkande utan ett särskilt yttrande. Nr 124 Vi vill avvakta det förslag somregeringen nu lagt fram och närmare studera Onsdagenden vilka effekter och förändringarförslaget kan få när det gäller att stimulera till 20 aoril1983 "y** öppnare vårdformer inompsykiatrin. Men vi har, som jag sade, i ett särskilt yttrande velat peka på hur viktigt det äratt denna fråga nogsamt följs. Anslås till siuk- '' '' tiotusentals människor som tvingas bo på institutioner fast deinte vård m m behöverdet kan få hjälp. 116 (): I socialutskottets betänkande 24 behandlas enrad frågor som har att göra med sjukvårdshuvudmännens verksamhet ochstatsbidragen till denna verksamhet. Ett av de områden som berörs är den psykiatriska vårdenoch statsbidragen till den - en fråga som har varit uppe alldeles ikammaren. Den uppfattning som utskottsmajoriteten har avviker intefrån den som just skisserat när det gäller utvecklingen generellt.Den måste gå mot öppnare vårdformer. Vi måste få bort de människor som ionödan vistas inom den slutna psykiatriska vården. Vi måste få ut dem i öppnarevårdformer och ett självständigare boende. Om alltdetta råder stor enighet. Jag vill också peka på det avtal som har ingåttsmellan staten och sjukvårdshuvudmännen, där en ny komponent har kommit in,nämligen de . per invånare som skall utnyttjas för att påskynda ochutveckla övergången fill öppnare vårdformer. Det är ett steg i rätt riktning,som vi har anledning att hälsa med tillfredsställelse. Utskottet är alltså ensemed motionärerna om vikten av att påskynda den här utvecklingen. Det finns allanledning att ytterligare understryka det. I betänkandet tas också upp läkares vidareutbildning ochefterutbildning. På den punkten finns det två motioner från , och närdet gäller efterutbildningen finns det en reservation. Jag vill på utskottetsvägnar säga följande. Staten har det övergripande ansvaret för hälso- ochsjukvården. I det ansvaret ligger naturligtvis också det som i en av motionernakarakteriseras som ett nationellt intresse, nämligen att se till att läkarkårenhela tiden kan vidareutveckla sina kunskaper och att det kan ske genom en godefterutbildning. Det finns alltså möjligheter för staten att ta inifiativ pådet här området när så befinnes nödvändigt. Det finns också vissa medel somstaten förfogar över för att ta sådana intiativ på bristområden. Utskottsmajoriteten menar emellertid att det måste varasjukvårdshuvudmännens ansvar att planera och genomföra efterutbildningen. Idet fallet instämmer vi alltså med föredragande statsråd. Med de här orden, herr talman, vill jag yrka bifall tillsocialutskottets hemställan i alla delar i betänkande nr 24. 117 i (m): I medvetande om att man nog bör vara intebara varsam utan kanske också sparsam med orden vill jag bara beklaga attsocialutskottets majoritet, och därmed med all sannolikhet även ,fortsätter att medverka till att staten berövas inflytande över och ansvar förutvecklingen inom allt flera områden av hälso- och sjukvården. I det fall somBo Arvidson här har diskuterat rör det sig dessutom inte främst om pengar utani huvudsak endast om att bibehålla en kvalificerad ledningsfunktion påutbildningsområdet i sakkunniga händer. Jag vet inte vilka motiv som föranlett regeringen ochutskottsmajoriteten att ta en annan ställning till planering, samordning ochtillsyn av läkarnas e/remtbildning än till deras vidareutbWdnmg. Men kom intesedan och kritisera om aridra organ och organisationer - med större intresseoch ansvarskänsla när det gäller uppgiften att hålla läkarkåren orienterad omutvecklingen, internationellt och här hemma, i vad gäller diagnostik ochbehandling inom ett brett sjukdomspanorama, där vi får nyakunskaper om sjukdomars orsaker och om mot orsakerna specifikt riktadbehandling - kommer att försöka fylla ett uppkommande tomrum! Även jag vill yrka bifall till reservationen.Den motsvarar vad läkarna själva önskar. Man borde här i visauppskattning när denna yrkeskår uttrycker förtroende för statsmakterna. Anslag till kyrkliga ändamål Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 2(ansvaret för efterutbildning av läkare) Utskottets hemställan bifölls med 223 röster mot 81 förreservationen av m. fl. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. 15 § Anslag till kyrkliga ändamål Föredrogs kulturutskottetsbetänkande /83:23 om anslag till kyrkliga ändamål (prop. 1982/83:100delvis). I fråga om detta betänkande hålls gemensam överiäggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. Anslag till kyrkliga ändamål ' 119 (): . Det nya systemet för ekonomisk utjämningmellan församlingar är ett uttryck för ökad solidaritetförsamlingarna emellan. De små och ofta ekonomiskt svaga församlingarna fårstörre förutsättningar att klara sin verksamhet inom en rimligskatteutdebitering. ersätter det nya systemet den statligaskatteutjämning som har utgått till svenska kyrkansförsamlingar. Den konstruktion detta bidrag hade gjorde det okänsligt förförändringar beträffande både kostnader och inkomstunderlagsförändringar,varför det var nödvändigt att ompröva systemet. Propositionen och senare beslut byggde dels påatt en förstärkning av den ekonomiska utjämningen över kyrkofonden skullefinansieras genom en höjd kyrkoavgift, dels på attkyrkofonden skulle tillföras 88 milj. kr. i dåvarande penningvärde istatsbidrag - alltså samma bidrag som utgår. Avsikten var och är, hoppas jag, fortfarande att 1982 årskyrkoutredning skall framlägga förslag innebärande ökad utjämning beträffandekyrkliga kostnader. Det är ju alldeles självklart att många små församlingarhar stora ekonomiska bekymmer t. ex. när det gäller att klara underhållet avkyrkobyggnader och anläggningar av kyrkogårdar med dyrbarapersonalser-viceanordningar. Det måste bli så framöver att alla församlingar kan avdelaresurser för församlingsverksamheter av olika slag. Detta är vikfigt också iekonomiskt kärva tider. Det nya systemet för utjämning är nytt fr. o. m. ,och det skulle enligt vårt förmenande vara synnerligen olyckligt om riksdagenskulle ställa sig bakom utskottsmajoriteten och alltså inte fullfölja denstatsbidragsgivning som förutsatts. Årets kyrkomöte har också enhälligt ställt sig bakomförslaget från kyrkolagutskottet, och det är således ett starkt önskemål frånsvenska kyrkan att statsbidraget utgår med oförminskat belopp. Det måste välkännas litet bekymmersamt för och dess partigrupper exkl. vpk att gåemot denna vädjan. Sedan måste jag säga att utskottets skrivning föravstyrkande av partimotion i ärendet är både ytterst kortfattad ochsynnerligen svagt motiverad. Jag vill också erinra om vad som framhålls i reservation 2beträffande jämförelser mellan statbidraget till och bidragentill de fria trossamfunden. Med det sagda vill jag yrka bifall till reservation 2. Jag vill också yrka bifall till reservation 1. Skälet förett utökat bemyndigande till regeringen är den långa kö som finnsbeträffande bidrag för upprustning och byggande av lokaler. Men jag vill gärnasäga att de sysselsättningspolitiska skälen inte får göras så tunga attförsamlingarnas allmänna verksamhet kommer i kläm. Men den bedömningen åliggerdet givetvis de sökande själva att göra. Anf.120 (): Nr 124 Broderskaparna iriksdagen motionerade .om ett den bemyndigande förregeringen att - i likhet med vad som har skett i fråga om allmännasamlingslokaler- överskrida anslaget till anskaffande av lokaler för trossamfund,om det behövs av sysselsättningsskäl. I tycker vi att Anslås tillkyrk-detta är en bra motion. Tillsammans med yrkar vi därför på ett/,g ändamål tillkännagivande till regeringen av samma innebörd som mofionen.Närmare ett bifall kan man inte komma. Broderskaparna har alltså nu fått stödav och . Jag hoppas att de också kan övertyga sina egnapartivänner om vikten av att stödja det här kravet på att trossamfundens byggenskall behandlas på samma sätt som de allmänna samlingslokalerna. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 121 (): När fattade sitt beslut omett inomkyrkligt skatteutjämningssystem förutsattes det att reformen skulleprövas i samband med den utvärdering som skall göras av den kommunalaskatteutjämningsreformen . Redan efter mindre än vidtar nuregeringen åtgärder som ändrar förutsättningarna för skatteutjämningen inomsvenska kyrkan. När årets kyrkomöte samlades var också denna fråga uppe,och det är med anledning av att jag deltog i kyrkomötet och dess beslut jag harbegärt ordet här. Utskottet har nämligen mycket kortfattat och knapphändigtkommenterat eller över huvud taget tagit upp det ställningstagande tilldiskussion som ett enhälligt kyrkomöte gjorde. Det enhälliga kyrkomötet hadeockså företrädare för de partier som ingår i utskottsmajoriteten. Vad kyrkomötet sade var att effekterna av systemet intehar kunnat bedömas på grund av att det fungerat så . Om statsbidragetminskar och slutligen upphör på sätt som föreslagits, utsätts solidaritetenförsamlingarna emellan för större påfrestningar. Hela reformen bygger ju påsolidaritet mellan församlingarna. Vidare är det olyckligt att detta sker i ettskede med stora förändringar inom genom bl. Indragningen av statsbidraget bör även ses i relation tilleventuellt slopande av församlingsskatt för juridiska personer. Det var alltsåkyrkomötets mening att skulle behålla statsbidraget tillkyrkofonden med oförminskat belopp t. v. och att frågan om minskning ellerslopande av anslaget borde tas upp på nytt först när strukturutredriingensarbete slutförts. Socialdemokraterna, som i varje fall tidsmässigt var emotgenomförandet av utjämningsreformen inom kyrkan, hänvisade bl. a. till att detbehövdes en strukturutredning. går man in och vidtar åtgärder innanresultatet av denna över huvud taget har presenterats. Från utskottets sida har man, som jag sade förut, intealls velat ta upp den diskussion som kyrkomötet här har fört, utan det här får sig tilllivs är att utskottet vill nämna att kyrkomötet som sin mening gett regeringen till känna att statsbidraget till kyrkofonden bör utgå med oförminskat belopp. Anslag till kyrkliga ändamål Det är alltså hela resultatet av ett samlat kyrkomötesuttalande, och det tycker jag är klart otillfredsställande. Det kommer att ledatill en övervältring av kostnader på församlingarna, på församlingsskatten,genom höjda avgifter till kyrkofonden. För att förhindra det finns det enrimlig väg att gå, och det är att biträda centerreservationen. Jagber att få yrka bifall till reservation 2. 122 (): Som svar på föregående inlägg, där man haryrkat bifall till reservationerna i det här ärendet, skulle jag vilja säga attdet är klart att det vore angeläget att vi kunde stödja kyrkan mera än vad somnu är fallet, men det statsfinansiella läget medger inte att vi går utöver deramar som är angivna. När det gäller förslaget om att också trossamfunden skullekunna beviljas anslag för byggande utöver den ram som finns för allmännasamlingslokaler menar vi att det kan tillgodoses till dels genom debestämmelser som finns. Regeringen har möjligheter till bemyndigande avsysselsättningsskäl, och delar av de allmänna samlingslokalerna inomtrossamfunden ingår i underlaget för beräkning av stöd tillallmänna samlingslokaler. Det är riktigt att det är en kösituation och att de medelsom har funnits till förfogande för upprustning och byggande av samlingslokalerinte har räckt till för att tillgodose efterfrågan. Det här är också en frågasom regeringen säkert följer med stort intresse - kanske kopplat tillsvårigheterna att få fram objekt när byggsysselsättningen viker. Man har ocksåpå sina håll beviljat även trossamfunden möjligheter att bygga inom ramen förde stödformer som finns för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi har anförtdetta i utskottsbetänkandet, och därmed anser vi att dessa frågor kan lösastillfredsställande på det sätt som är möjligt. Vi har alltså föreslagitavslag på motionen. Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandet i den härdelen. När det gäller den andra frågan, som rör möjligheten attge bidrag till skatteutjämning via kyrkofonden i oförändrad omfattning, måstejag yrka avslag på detta och även där yrka bifall till hemställan ibetänkandet. Det rör sig om mycket pengar, 44 milj. kr. Vi har inom utskottetinte ansett oss ha möjligheter att tillgodose detta önskemål. Den utredning som låg till grund för det förändradeskatteutjämningssystemet hade faktiskt direktiv att arbeta utifrån attintäkterna skulle kunna falla bort . Det är klart att man kan diskuterahur snabbt denna omställning och nedskrivning av bidragen skall träda i kraft,men det har inte ansetts möjligt att tillgodose de önskemålen fullt ut, utanman har gått in för en avtrappning. Som utskottet har framhållit i betänkandet,framgår det ju av propositionen att man avser att för geett bidrag på 44 milj.,kr. för att detta inte skall bli alltför drastiskt. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall fill utskottets hemställan. 123 (): Utskottets vice ordförande, , började sitt inlägg med att säga att vi inte har möjligheter tillnågon förstärkning av bidragen fill . korrigerade hon sigoch sade att man inte har råd att följa upp den tidigare anslagsramen. Hon sadeatt det är mycket stora pengar, de där 44 miljonerna. Jag vill då påminna omatt det självfallet är lika stora pengar för att mista på engång. Det är väl så man måste resonera. Jag måste därutöver säga att det ju sedan gammalt är entradition också i fråga om bedömningen av bidragen till de fria samfunden attdessa skall baseras på ett visst procenttal av statsbidraget till . Vi har erinrat om i vår reservation, att denna bedömning funnitstidigare. Sedan är det väl helt enkelt så att det här, som BengtKindbom också framhöll, är ett steg som kräver oerhört stor solidaritet mellanolika församlingar redan vid en höjning av kyrkoavgiften.Om man skall fylla ut de här 88 miljonerna, krävs detytterligare 3 ä höjning. Anslag till kyrkliga ändamål Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 2 (bemyndigande att överskrida anslaget avsysselsättningsskäl) Utskottets hemställan bifölls med 238 röster mot 64 förreservation 1 av m. fl. Punkt 3 (bidrag till kyrkofonden på grund av indragnaskatteutjämningsme-del) Utskottets hemställan bifölls med 253 röster mot 49 förreservation 2 av och . Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. 16 § Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas . 17 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1982/83:2368av och studiesociala frågor (hälsovård förhögskolestuderande, gymnasieelevers resor och återbetalning av studiemedel)(prop. 1982/83:129) 1982/83:2369 av Bertd Fiskesjö m. fl. Politiska sekreterare i kommuneroch landstingskommuner (prop. 1982/ 83:132) Nr 124 1982/83:2370 av ochHugo den Ändring i akfiefondslagen (1974:931) (prop. 1982/83:133) 1982/83:2371 av Ändringari lagen (1963:633) om biskopsval, lagen (1970:940) om kyrkliga kostnaderoch lagen (1970:939) om förvaltning av kyrklig jord (prop. 1982/83:152) 1982/83:2373 av Ändring i lagen (1980:2) om finansbolag, m. m. (prop.1982/83:154) 1982/83:2374 av m.fl. 1982/83:2375av m.fl. 1982/83:2376av och i 1982/83:2377av m. fl. 1982/83:2378av m. fl. 1982/83:2379av förste vice talman m.fl. Följdlagstiftningtill inkomstskattereformen, m. m. 1982/83:157) 1982/83:2380 av och 1982/83:2381av m. fl. 1982/83:2382av m. fl. 1982/83:2383av m.fl. 1982/83:2384av m.fl. 1982/83:2385av och 1982/83:2386av och 1982/83:2388av i m.fl. 1982/83:2389av och 1982/83:2390av m.fl. 1982/83:2391av Hans Nyhage m. fl. 1982/83:2392av m.fl. 1982/83:2393av och 1982/83:2394av m.fl. 1982/83:2395av m.fl. 1982/83:2396av m. fl. 1982/83:2397av och Åklagarväsendetsregionala organisation m. m. 1982/83:158) 1982/83:2398 av m. fl. 1982/83:2399av och Regleringav priserna på jordbruksprodukter, m. m. 1982/83:162) 18 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationer framställts