prot · G60941 · 1982-12-31 00:00:00 — Defta får fill följd sänkta reallöner och sänkt levnadsstandard.Effekten kommer atf bli minskad köpkraft och dämpad efterfrågan på den inhemskamarknaden, vilket kommer att drabba framför allt den inhemska produkfionen menockså exporfindusfrin, därför att en stor del av exportindustrins verksamhetsker på den inhemska marknaden. Den strukturella omvandling som den svenskaindustrin genomgår har haft negativa effekter, som jag beskrivit i mitt förstainlägg. Den har inneburit ökad kapitalkoncentration, ökad monopolisering, ökadmultinationalisering, utlandsetablering och kapitalexport. Den har ocksåinneburit de förändringar i industrins struktur som jag fidigare beskrivit, medmotsvarande alarmerande effekter på arbetsmarknaden och sysselsättningen. Anser inte arbetsmarknadsministern aft def generella och idef närmaste villkorslösa stöd till exporfindusfrin som devalveringen utgörkonserverar och förstärker de negativa aspekter som präglar denna utveckling? Av första inläggframgick att vi har stora problem på den svenska arbetsmarknaden som hängersamman med bl. a. industrins negativa utveckling under . Dennegativa utvecklingen måste vi vända, om vi i det här landet skall kunna skapafull sysselsättning, rätt fill arbete för alla och en god välfärd förmänniskorna. Det är detta som är syftet med bl. a. devalveringen. Devalveringen kommer att kunna ge bättre möjligheter försåväl exportföretagen som för de inhemska företag som konkurrerar med ufiändskaföretag om den svenska hemmamarknaden. Def är en absolut nödvändighet för ossatt få en större industriprodukfion. Utan en sådan kommer vi inte atf kunnaklara sysselsättningen vare sig inom industrisektorn eller inom den offenfiigasektorn. Men devalveringen för i inledningsskedet också med sig en del negafivaeffekter. Vi har från vårt parfis sida och från regeringens sida infe försöktdölja aft ett resultat kan bli en engångsinfiation, en nedgång i den privatastandarden. Hela vår polifik är inriktad på att åstadkomma def resultatet, attden prishöjning på kanske som kan bli en följd av devalveringen skall blien engångseffekf. Def är fakfiskt inte alls på det sättet aft devalveringenär något villkorslöst stöd fill exporfindusfrin. Det vet väl. Jag erinrade i mitt interpellafionssvar om det förslag som finns iregeringens ekonomiska paket till om aft företagen skall betala in av sin vinst till en särskild fond, till ett konto iriksbanken. Pengarna skall användas framför allt för investeringar. De kanockså användas till kostnader för forskning och utveckling. AlexanderChrisopoulos känner också fill aft regeringen utöver detta har anmält tillriksdagen att den kommer aft föreslå en indragning av ytterligare pengar. Enavgift motsvarande av beslutad aktieutdelning kommer att införas.Det är alltså ett förslag om vinstdelning - delning av de vinster som vi vetkommer att uppstå i en del företag som en följd av devalveringen. De pengarnaskall användas för att stärkaden svenska industrin och för att ge oss möjligheter att komma ifrån denutarmning och utslagning som den svenska industrin har varit föremål för .under de senaste åren. Vi har en industriproduktion i som ligger påsamma nivå som i början på 1970-falet. Vi har förloraten fjärdedel av våra marknadsandelar. harsysselsättningen i industrin minskat med ungefär 40 000 anställda. Vimåste vända den utvecklingen. Devalveringen och de åtföljande åtgärderna avfördelningspolifisk natur, bl. a. avsättningen fill och avgiften påutdelningar, som jag nämnde, skall hjälpa oss atf klara detta. Självfallet är det så atf regeringens åtgärder för atfstärka sysselsättningen, i liksom i landet i övrigt, inteenbart handlar om devalveringen och de arbetsmarknadspolifiska insatserna. Idet program som lagts fram för återfinns också andra åtgärder, bl. a.förslag om ett mycket omfattande statligt investeringsprogram framför allt inomområdena alternativ energi, alternafiv till olja och kärnkraft, men även inomkollektivtrafikområdet och byggnadsverksamheten. Det är ett omfattande paket på3 miljarder kronor, där staten går in och med olika investeringar ocksåstimulerar möjligheten till ökad sysselsättning i det privata näringslivet. Den polifik som denna regering för kommer inte aft ledatill att vi under den här vintern på riågot drastiskt sätt kan förändra lägetpå arbetsmarknaden. Genom de arbetsmarknadspolifiska insatserna gör vi vad vinu kan för atf hejda och så långt möjligt pressa ner den öppna arbetslösheten.Genom devalveringen, investeringsprogrammet och andra åtgärder lägger vi grundenför en förbättrad, stabil, permanent sysselsättningsökning i landet. Om åtgärder mot arbetslösheten i AnL 20ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): När det gäller devalveringens effekter har vi,som jag sade tidigare, en helt annan uppfattning än den arbetsmarknadsministernredovisar i sina inlägg. Faktum är aft devalveringen handlar om en reallönesänkningoch en prisstegring . Def handlar om en minskning av köpkraften hosfolket. Devalveringen kommer därför, logiskt sett, att följas av en minskadefterfrågan och en dämpad aktivitet, vilket framför allt drabbar den inhemskaindustrin men också exportindustrin, eftersom en stor del av exportindustrinsmarknad är inhemsk. Utan tvivel kommer en sådan åtgärd att innebära en ökadarbetslöshet i landet. Denna uppfattning har vi inte bara själva, utan dendelar vi med TCO-ekonomerna och även vissa av LO-ekonomerna. Vi menar aftdevalveringen som sådan är en åtgärd som närapå villkorslöst stöder framförallt exportindustrin. Jag konstaterar att arbetsmarknadsministern inte harsvarat på min fråga. Den var, om jag får upprepa den. följande: Anser intearbetsmarknadsministern att sådana här former av generella stöd somdevalveringen utgör konserverar alla de negafiva effekter som denkapitalistiska utvecklingen Om åtgärder mot arbetslösheten i Effekter som jag tidigare nämnt är kapitalexport,kapitalkoncentration, multinationalisering osv. När det gäller effekterna för den framtida industriellaproduktionen anser vi från vårt parfis sida att ansvaret infe bör lämnas åtsamma krafter som i huvudsak förorsakat den nuvarande situationen. Vi anser atfdet är dags för arbetarpartierna att gemensamt utarbeta ett industripolitisktprogram som utgår från helt andra utgångspunkter än det privafkapitalistiskavinstintresset, etf industripolitiskt program som syftar fill atttillfredsställa samhälleliga behov och utnyttja den kapacitet som landet har iform av yrkeskunnande och teknisk utveckling. Detta kan bara ske genom ettakfivt ingripande frän arbetarpartiernas och statsmakternas sida - aldrig genomatt man överlämnar ansvaret åt marknadskrafternas fria spel. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Föredrogs och hänvisades Skrivelse 1982/83:74fill utrikesutskoftet 6 § Föredrogs men bordlades åter Finansutskottetsbetänkanden /83:12-14, 16-19 och 22 betänkande 1982/83:13Justifieutskottets betänkanden /83:3-7 betänkanden /83:10och 11 betänkanden /83:8, 10 och 11 Kulturutskottetsbetänkanden /83:10 och 11 betänkanden /83:2 och7-10 betänkanden /83:5-14 betänkanden1982/83:11-13 7 § Anmäldes och bordlades Skrivelse 1982/83:72 Återkallelse av proposifion 1982/83:23 8 § Anmäldes och bordlades betänkande 1982/83:10Ändringar i kungörandelagen m. m. 1982/83:66 delvis samt förs.1982/83:7) 9 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1982/83:45 av () till utrikes- ochhandelsministern om åtgärder mot vissa utländska ingripanden mot svenskafiskebåtar: De svenska fiskebåtarna ochVingaborg uppbringades av norsk kustbevakning . Det skeddeefter beskjutning, och trots att de båda fiskefartygen endast uppehöll sig iden norska zonen och enligt gällande förskrifter hade vidtagit åtgäder, sä atfredskapen ej var färdiga aft tas i bruk, infördes båtarna fill Kristiansand.Skepparna dömdes av polisen till böter, som uppgick till . för var ochen av dem. Def enda brott som då konstaterades var aft de båda fartygen intelyssnat på kanal 16 och därmed ej kunnat höra den norska kustbevakningensuppmaning att de skulle stanna. Från fiskarhåll har starka protester framförts motnorrmännens agerande. uttalade vid årskongresseni sin avsky för de övergrepp som skett mot desvenska fiskarna genom beskjut ningen. Kongressen begärde samfidigt aftutrikesdepartementet i framställning till norska regeringen skulle påtala detbrott som skett mot de mänskliga rättigheterna och kräva upprättelse ochersättning för de fiskare som drabbats. har, såvitt jag kännertill, inte vidtagit de begärda åtgärderna. Vid den rättegång som ägt rum harrätten i fastställt de böter som polisen tidigare utdömt. Dessutomådömdes fiskarna aft betala rättegångskostnaderna. Gentemot en nation med obegränsade resurser kommer denenskilde fill korta. De svenska fiskarna kan knappast driva frågan upp i högstadomstolen, då risken att förlora inte kan uteslutas. Då de redan tidigaredrabbats hårt, står de i praktiken maktlösa. Def borde ligga i ett lands intresse att slå vakt om sinamedborgares rättigheter. Det som skett har upprört en stor del av det svenskafolket och kan få konsekvenser . Om rätten atf uppehålla sig i andranationers vattenområden försvinner för svenska fiskare, uppstår stora problem,t. ex. vid behov av atf söka nödhamn. Inte alla fiskebåtar har möjlighet aftlyssna på en viss radiokanal, då de kanske saknar radiofelefon. Eller också kanden vara ur funktion. Man riskerar då att bli sänkt av kanoner. Den har visat ett svagt intresse fördet som skett, trots atf det är i högsta grad allvarligt att sådant fårinträffa. Det inträffade har två sidor. Den ena är risken förbeskjutning och fara för liv. Den andra är de hårda domar som fällts för enringa förseelse, om den ens skall betraktas som sådan. Med hänvisning fill vad jag anfört anhåller jag aft tillutrikesministern få ställa följande fråga: Ämnar regeringen företa något för att beivra övergrepp motsvenska fiskare och hjälpa dem ekonomiskt och på annat sätt? 1982/83:46 av () till ekonomi- ochbudgefministern om näringslivefs försörjning med riskkapital: Länge var fillförseln avriskkapital fill näringslivet ofillräcklig. Den vikfigaste orsaken var - vidsidan av den dåliga lönsamheten - den hårda beskattningen av akfier jämfört medandra kapitaltillgångar. Flera offentliga utredningar har under senare årfastslagit att för den nödvändiga utbyggnaden av svensk indusfri krävs ettfillskott av riskkapital i storleksordningen 3 ä per årunder 1980-falet. Detta kan jämföras med den störstanyemissionsvolymen pä den svenska akfiebörsen, som noterades 1976 och uppgicktill ca . Under den borgerliga regeringsperioden vidtogs fleraåtgärder, som blåste liv i börsen som källa för riskkapital. Sålunda lindradesdubbelbeskattningen av aktieutdelningar genom införandet av en skattereduktionpå av ufdelningsinkomster upp fill . Denna reform varav provisorisk natur i avvaktan pä ett slutligt avskaffande av dubbelbeskattningen.Därutöver lindrades aktievinstbeskattningen, och även här initierades ettutredningsarbete i syfte att åstadkomma avsevärda förenklingar. Men den främsta orsaken till nytändningen på aktiebörsenvar introduk-fionen av skattefondssparandet. 1 defta deltar nu över en halvmiljon aktiesparare, som tillhandahåller bortåt iplaceringsvilligt riskkapital. Eftersom hushållen svarar för ungefär hälften avaktieägandet, ger därmed skattefondssparandet ungefär så mycket som på dem ankommerenligt den redovisade kalkylen. Det ökade aktieintresset bör dessutom haintresserat privatpersoner för att vid sidan av aktiesparfonderna göranyplaceringar i aktier. De institutioner som är verksamma på aktiemarknaden harforfiöpande ett betydande placeringsbehov. Eftersom även valutautlänningar påsenare tid fått upp ögonen för Stockholmsbörsen, uppfylls f. n. det mål förnäringslivets finansiering med riskkapital som flera utredningar samstämmigtoch utan politiska motsättningar ställt upp. Socialdemokraterna var från början motståndare tillskattefondssparandet, och motviljan växte efter hand som aktiesparfondernaspopularitet tilltog. Denna spridning av ägandet i näringslivet bland deenskilda medborgarna innebar naturligtvis ett allvarligt hot mot de kollektivalöntagarfonder som sades vara oumbärliga för att klara näringslivetskapitalförsörjning. Pä ett fidigt stadium uttalade socialdemokraterna sinavsikt att direkt efter en valseger avskaffa skattefondssparandet. Någon vecka års val meddelade dock den nuvarandeekonomi-och budgetministern atf skattefondssparandet kunde få en respit, men påförsämrade villkor. Skatteredukfionen kommer att minskas I en intervju i den 25november 1982 har ekonomi- och budgefministern dessutom sagt, atfskattefondssparandet skall avskaffas 1984. Den socialdemokrafiska regeringen har i sin krisplanangett som ett viktigt mäl aft åstadkomma en utbyggnad av näringslivet,särskilt den på utlandskonkurrens inriktade industrin. Trots detta försvårarregeringen företagens försörjning med riskkapital genom att stapla på varandraåtgärder som måste minska intresset för akfieplaceringar. Den begränsning av avdragsrätfen för underskott iförvärvskälla som till följd av den underbara natten införs vid årsskiftetkommer att minska villigheten aft köpa akfier för lånade medel. Långt ifrån attutgöra osund spekulation innebär denna finansieringsform att lånekapital av enaktiekö-pare omvandlas till riskkapital. Det blir efter avdragsbegränsningen ennaturlig strävan för privatpersoner att minska sin skuldsättning, och i detsyftet kommer många aktieinnehav att säljas ut. Den nämnda skaftereduktionen avufdelningsinkomster . avskaffas vid ingången av 1983. Därmedförändras avkastningsvillkoren till andra kapitaltillgångars fördel. Den utdelningsskaff på som införs 1983 drar kapitalur företagen och måste verka återhållande på ufdelningstillväxten. Även dettaförsämrar relativt sett aktiers attraktivitet som kapitalplacering. Höjningen av förmögenhetsskatten med 0,5procentenheter i varje skikt, drabbar med full kraft tillgångar som deklarerastill sitt marknadsvärde, bl. a. banksparande och aktier. Def förskjuterintresset mot placeringar i fast egendom, men framför allt konstverk,antikviteter och frimärken, vilka beskattas till ett reducerat marknadsvärdeeller inte alls. Över näringslivet och aktiebörsen svävar också def mörkamoln som hotet om fondsocialism utgör. De senaste beskeden i denna fråga tyderpå att beslutsprocessen blir förlängd. Därmed motverkas ytterligareinvesteringsviljan och framtidstron i det fria näringslivet. Trots dessa negativa faktorer har den svenska aktiebörsenäven efter den socialdemokrafiska valsegern visat en avsevärd styrka. Orsakernaär väsentligen av teknisk natur. Devalveringen och den offentliga expansionspolitikendriver upp inflationsförväntningarna. Bristen pä alternativa inflationsskyddadeinvesteringsobjekt kanaliserar den växande likviditeten till börsen. Dessutomfortsätter de större skatteförmånerna atf gälla fram . Med hänsyn fill den ekonomiska recessionen utomlands ochSveriges krisläge vilar kursnivån på akfiebörsen i växande utsträckning pådessa tekniska faktorer. När effekterna av regeringens åtgärder mot företagsamhetenuppenbaras, kan förtroendet för aktier som sparform svikta. Med den fallhöjdsom då råder kan det sedan dröja länge innan aktiebörsen återfår sin roll somkälla för riskvilligt kapital åt näringslivet. Mot dennabakgrund vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder avser ekonomi- och budgetministern vidtaför atf trygga en för näringslivets utbyggnad nödvändig försörjning med riskkapital? 10 § Meddelande om frågor Meddelades atf följande frågor framställts 1982/83:165 av () till ekonomi- ochbudgetministern om åtgärder för att förbättra konkurrensen inombryggeribranschen: vill öka konkurrensen inombryggerinäringen genom aft centralisera densamma. Detta framgår avtidningsartiklar. Det är ett påstående som synes mig besynnerligt. Dencentralisering man tänkt sig kan innebära att vi bara får två bryggerier kvar iSverige - övriga hotas av nedläggning. Hur detta skall ge ökad konkurrens harjag svårt atf förstå. Jag villdärför ställa följande frågor till ekonomi- och budgetminisfern: Hur ser ekonomi- ochbudgetministern på bryggerinäringens situafion och på de lösningar sompresenterats? Är ekonomi- och budgetministernberedd att vidta åtgärder som behövs för att trygga de små bryggeriernasexistens? 1982/83:166 av () till justitieministernom klarare regler beträffande sociala avgifter för hantverkare; Pressen har uppmärksammat ettflertal fall, där personer eller företag som anlitat hantverkare i efterhandtvingats betala de sociala avgifterna, trots att säljare och köpare kommitöverens om ett visst pris, som uppgivits inkludera dessa avgifter. Att deftakunnat ske synes bero på atf hantverkaren i fråga bedömts som arbetstagare ochinte som rörelseidkare. En sådan gränsdragning är näst intill omöjlig aft göraför den enskilde, som är i behov av viss hantverkshjälp. Dyra efterräkningarefter ett betalat arbete är sannerligen infe ägnade att motverka"svartjobb" och arbetslösheten bland hantverkare och entreprenörer. Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för attåstadkomma så klara regler beträffande sociala avgifter för hantverkare -rörelseidkare att den enskilde inte behöver drabbas? 11 § Kammaren åtskildes .