prot · G609145 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är fult av er att först säga att vi skall slåss för att ,som har stora problem på grund av storfinansens härjningar, får möjlighetertill ett utökat regionalt stöd, mer AMS-verksamhet osv., för att sedan i majmånad räkna med att länsinnevånarna har glömt vad ni gjorde i januari månad.Men vi skall påminna dem om att ni springer ifrån ert i och för sig vettigaförslag. , herr talman, några ord om motion 1043 i vilkenyrkas att uttalar att inlandsovalen i och börkomma i fråga som ett regionalpolitiskt försöksprojekt och att hos regeringen hemställeratt en statlig kommitté, vari bl. a. representanter för den fackliga rörelseningår, bör utses att följa och ta initiativ i anslutning till projektet. avvisar utskottet dessa förslag och säger attinlandsovalen har erhållit regionalpolitiskt stöd. Ja visst, men det vore jumärkligt om man inte fick detta stöd. Det är dock inte detta som motionen ochreservation 19 handlar om. Här tar ett stort antal kommuner och län ettinitiativ för att bättre samordna den industriella verksamheten i berördaregioner. Man vill trygga och utveckla befintlig industri, samordna handeln ochfinna nya verksamhetsområden. Man gör detta därför att arbetslösheten ökar ochbefolkningen minskar i berörda regioner. Detta med inlandsovalen är migveterligen ett helt nytt grepp som borde intressera regering och riksdag.Därför bör också de två förslag som framförts i motionen på begäran av deberörda i inlandsovalen också bifallas av . Jag yrkar,herr talman, bifall till reservationerna 16 och 19. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 38 BO () replik: Lät mig kortfattat säga några ord till BertilMåbrink. Det är visserligen riktigt att staten har det övergripande ansvaretför sysselsättningsplaneringen, men det kan inte vara rätt att staten skallbehöva planera för varje enskild kommun. Regeringen och skall, somBertil Måbrink själv sade, ha det övergripande ansvaret. Idéer omutvecklingsmöjligheter och annat får sedan framföras av länen, regionerna ochkommunerna själva. Därefter får staten ta ställning till vilka projekt denanser sig kunna stödja. Jag tror inte att staten vid sin planering kan gå innär det gäller de enskilda kommunerna. Regeringen har skrivit till länstyrelserna och tagit uppjust frågan om intensifiering av länsplanearbetet. Jag tror att det är bra. : Utlandsinvesteringarna är ingaregionalpolitiska åtgärder, och jag finner ingen anledning att fortsätta dendiskussionen här . 39 (vpk) replik: Helt kort: Visst skall initiativ och förslagkomma från kommunerna och länen. Det är vi helt överens om. Men det bör vararegeringens uppgift att se till att det blir någonting av de här konkreta ochbra förslagen som kommer från kommunerna och länen. Men inte ens detta sker.Bl. a. detta påvisar jag i den motion som jag väckte . Beträffande utlandsinvesteringarna: Om man som iGävleborgs län har flera stora multinationella svenska företag, som alltmerflyttar ut delar av produktionen från länet till , påverkar det jobbenoch utkomstmöjligheterna för människorna. Om det inte är detta vi diskuterarhär , vad är det då vi diskuterar? Det är väl i allra högsta grad också enregionalt och arbetsmarknadspolitisktviktig fråga, om jobben skall ligga i , , och Hoforseller i Säo i . 40 (): Det har blivit min uppgift att företrädautskottet i de avsnitt som behandlar dels bidrag till oljetransporter iglesbygd, dels glesbygdsstödets utformning. I proposition 1982/83:100, bil.14, föreslår regeringen att det särskilda bidraget till oljetransporter i glesbygdskall avskaffas. Regeringen motiverar detta med att bidragssystemet fått enallt mindre betydelse ufifrån såväl regional- som fördelningspolitiskasynpunkter. När bidragssystemet infördes var det främst motiverat utifrånregional- och fördelningspolitiska utgångspunkter. De nuvarande bestämmelserna baseras pä ettutredningsförslag frän 1979. De remissinstanser som då avstyrkte förslagethävdade att effekterna av bidraget blev alltför små för både företag och konsumenter och att. utvecklingen av fast bränsle skulle komma att motverkas ivårt land. Remissinstanserna ansåg också att åtgärder i stället bordevidtas inom ramen för regionalpolitiken i stort. De ortstillägg som oljebolagen får tillämpa för att fåsina transportkostnader täckta har fått en alltmer marginell betydelse. Dettahar blivit ännu mer markerat genom den kraftiga devalveringen av den svenskakronans värde och genom dollarkursens uppgång. Den maximala effekten av bidraget är f. n. perkubikmeter, och det gäller längst uppe i norr vid . Bidragen iNorrland är dock i allmänhet betydligt lägre. Som exempel kan man ta ,där bidraget är nere i . per kubikmeter olja, och där bidragetär . För en östersundsbo med en årsförbrukning av 4 kubikmeterper år, som kan anses som en genomsnittlig förbrukning för en vanlig villa,blir således den ökade kostnaden endast . , om man skulle avskaffadet här bidraget. Det genomsnittliga ortstilläggets andel av oljepriset ärnu nere i . Man ser alltså hur markantortstilläggets betydelse har reducerats. I en reservation från och samt från vpk hävdar man att "det är oacceptabeltatt dra in ett bidrag som- har till syfte att minska bränsleprisernaför människor i bygder där man på grund av klimatet och de långa avstånden harde högsta uppvärmningskostnaderna". Till detta kan väl sägas - med hänvisning till denminskade betydelse som bidraget fått - att bostädernas och värmesystemensutformning påverkar hushållens uppvärmningskostnader betydligt mer än ettslopande av ortstilläggsreduceringen. Genom att det här bidragssystemet avvecklas föreslås attbortfallet kompenseras genom en uppräkning av anslaget till Regionalautvecklingsinsatser. Utskottet delar regeringens uppfattning att effekterna förde enskilda konsumenterna är så begränsade att det inte är motiverat attupprätthålla det här särskilda bidragssystemet. Utskottet anser också att demedel som anvisats för bidragsgivningen på ett effektivare sätt kan kommaglesbygden till godo och därmed också bättre främja en utveckling av glesbygden. Jag kan också tillägga att administrationen av bidraget ären mycket besvärlig procedur - och dessutom relativt kostnadskrävande. Enligten kostnadsbedömning som utförts av kostaradministrationen av bidraget . En avveckling av dettabidragssystem innebär alltså en besparing av den här kostnaden föradministration. Därmed yrkar jag avslag på reservationerna 8och 9 och bifall till utskottets hemställan. Jagövergår nu till avsnittet om glesbygdsstödets utformning. I reservation 10 yrkar och enlighet med partimotion - att beloppsgränserna för bl. a. stödtill glesbygdsföretag skall höjas. Förslaget innebär en höjning av högstabeloppet för avskrivningslån från . och att dethögsta beloppet för stöd till uthyrningsstugor räknas upp frän 30 OQO kr. Dessutom föreslås i reservation att det s. k. IKS-stödethöjs från . - när det gäller enskilda objekt. Vid utskottsbehandlingen konstaterade vi att i samband medföregående års regionalpolitiska beslut höjdes de nämnda beloppsgränserna rättväsentligt. Högsta beloppet för avskrivningslån höjdes dä frän . till200 , dvs. ett påslag med , och högsta beloppet för stödettill uthyrningsstugor höjdes från . till , dvs. Utskottet anser därför - med hänsyn till de betydandehöjningarna av beloppsgränserna, som genomfördes sä sent som - attdet inte i dagens finansiella läge är möjligt att redan nu överväga ytterligareuppräkningar av beloppsgränserna. Jag yrkar således avslag på reservation 10och bifall fill utskottets hemställan. 41BARBRO i (m): Vi har i snart behandlatarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23 om regionalpolitik. Det är en långtid, men det är ett vikfigt ämne. Bred enighet tycker jag råder i kammaren omden regionalpolitiska målsättningen, nämligen att skapa så likvärdiga förutsättningarsom möjligt för människor och näringsliv i olika delar av vårt land. Vi villalltså med hjälp av olika regionalpolitiska medel försöka överbrygga handikappav olika slag. läge mitt ute i , med långa avstånd tillmarknader och dyrbara transporter, är för människor och näringsliv hos oss ettstort handikapp. Att skapa förutsättningar för likvärdig konkurrens, att tatill vara olika regioners unika möjligheter, är en viktig regionalpolitiskmålsättning för att i slutänden skapa nya arbetstillfällen. I en stagnerande ekonomi, som vi har , måste medlensjälvklart skilja sig en hel del från de medel man kunde nyttja i en ekonomi itillväxt. Det verkar av gårdagens debatt som om socialdemokraterna också börjarinse detta. Industriministern uttryckte samma sak. Vi moderater framhåller i vår motion 1594 bl. a. att i dagär generella stödåtgärder att föredra framför en selektiv detaljstyrning. Vihar därför föreslagit att arbetsgivaravgiften skall sänkas generellt istödområde A och B. Vidare anser vi att elenergiskatten bör tas bort i de härområdena. De generella åtgärderna måste naturligtvis kombineras med selektivaåtgärder . Ett annat viktigt regionalpolitiskt medel ärstödområdesindelningen. Tanken med det stödet har varit att prioritera deområden som har de svåraste sysselsättningsproblemen. fattaderiksdagen beslut om en ny stödområdesindelning. Det nya systemet, som omfattarstödområdena A-C, ersatte det tidigare gällande systemet 1-6. I den moderatapartimotionen yrkade att i sin helhet skulleinplaceras i stödområde B. Detta yrkande var kopplat till en sänkning avarbetsgivaravgifterna för hela . Värt förslag föll i voteringen, och Gotlandblev, som dåvarande industriministern föreslagit, i sin helhetinplacerat i stödområde C. Den motionen är , tillsammans med hundratals andramotioner, överlämnad till den nya parlamentariska kommittén för beaktande. Enav kommitténs mänga uppgifter är att bedöma effekterna av den nuvarandeindelningen i stödområden. Stödområdesindelningen är ett instrument för att nåregional balans, de differentierade arbetsgivaravgifterna, som jag tidigaretalade om, ett annat. Den nya utredningen har också att bedömatransportstödets roll i regionalpolitiken. belastas med stora extrakostnader för både person- och godstransporter. har vi höjda flygpriser,transportstödet har sänkts för linjesjöfarten, vi har problem med oljetransporterna,som kostar oss mycket pengar, och i budgetpropositionen föreslås nu ytterligareen minskning av stödet till linjesjöfarten med drygt 10 milj. kr. Det innebärungefär 20 miljoner av 80 på tvä år. Dessutom kräver man ytterligarerationaliseringar. För del har minskningen av stödet redan inneburitatt turtätheten till fastlandet har minskat, att sommartidtabellen haravkortats och att förbindelserna med har upphört. Turismen, som är enviktig näringsgren pä , påverkas självklart negativt av de härinskränkningarna. socialdemokraterna dessutom energiskatterna blir detett ytterligare problem för oss. Transportapparaten är oljeslukande. Skallmålsättningen för regionalpolitiken gälla även för , får en försämringav transportstödet absolut inte ske. Det viktigaste medlet för att uppnå regionalbalans för oss på är utan tvivel skatteutjämningsbidraget. Det gör föross ca . I utskottsbetänkandet står det visserligen attläsa att situationen på arbetsmarknaden f. n. är bättre på än i deflesta andra län, men inkomsterna är avsevärt mycket sämre. Utbildningenär också ett viktigt instrument. Vi håller just nu på att förverkligaidén med en byggnadshytta för att tillvarata gammal hantverkskunskap och föraden vidare till kommande generationer, och därigenom kanske skapa mångaarbetstillfällen. Här kommer den av oss moderater föreslagnalärlingsutbildningen väl till pass. Bidrags- och länemöjligheterna har tidigare berörts, ochde är naturligtvis mycket viktiga för oss på . Men för oss är nog detsammanhållna länsanslaget särskilt viktigt. Det kan användas informellt ochkommer framför allt glesbygden till del. Vår ekonomi tillåter inte att vi höjerdet särskilt mycket, men vi har ändå plussat på det med några miljoner för attmarkera dess vikt. Det är viktigt för kombinationssysselsättningen, som ärvanlig på : t. ex. jordbruk/turism och fiske/turism. Denna form avsysselsättning ger en mycket ojämn inkomst över året. har man bristpå arbete, och då kan man använda tiden till att bl. a. förbereda nästa sommaroch nästa säsong. Då kommer glesbygdspengarna väl till pass. Det är alltid ontom pengar för människorna på vår landsbygd. bara ytterligare några ord om det generellastödet, alltså de sänkta arbetsgivaravgifterna. Jag känner bäst till Gotlandoch kan därför som tidigare i mitt anförande ta som exempel också denhär gången. Vi har i ett slakteri som uppfyller EG-kraven, vilket ärmycket viktigt . Vi har en förädlingsindustri för fisk i absolut nyalokaler. Förädlingsindustrin för trädgårdsprodukter har fina lokaler, ochmejerinäringen är under uppbyggnad. Det är nu viktigt att marknadsföringenförbättras för alla våra produkter, både i och utomlands. Det bör mankunna göra gemensamt för samtliga dessa industrier för att få det billigare.Dessutom kan man säkerligen på det sättet också anlita mer kvalificerad hjälp.Länsanslaget kan här också nyttjas. Blir våra produkter attraktiva, då kan näringslivet pålandsbygden utvecklas ytterligare, vilket är viktigt för att hälla vårlandsbygd levande. Alla led är härvid betjänta av ett generellt verkande stöd -i början naturligtvis i kombination med ett selektivt stöd. gäller det ju att utveckla befintlig industri eller,som herr industriministern sade, att ta till vara det utvecklingsbara ibefintliga företag. Det tycker jag är mycket viktigt, och vi har stora möjligheteratt göra det på . Industriministern talade också om devalveringen och desspositiva effekter. Men på har vi en mycket liten industrisektor och fåralltså väldigt liten del av dessa effekter än så . För oss är sänktaarbetsgivaravgifter kanske bättre. Det finns mänga medel, många instrument, för att uppnåmålet för regionalpolitiken. Det viktiga är att målet ligger fast, och dettahar vår industriminister intygat . Tack för det! Industriministern sadedessutom att 1980-talets problem inte kan lösas med 1960-talets politik. Det ärett nytänkande som vi tackar för. Jag yrkarbifall fill samtliga moderata reservationer i betänkandet. 42KARL-GUSTAF MATHSSON (s): I motion 1982/83:819, somarbetsmarknadsutskottet behandlat i det betänkande som debatteras, har visocialdemokratiska ledamöter från hemställt om att en särskildBergslagskommission tillsätts i syfte att utarbeta ett långsiktigt program fören reindustrialisering av Bergslagen. I motionen har vi försökt ge en koncentrerad bakgrund tillden situation som Bergslagslänen nu upplever- och det är en akut krissituation.Med detta menar vi att något måste göras . Det vore kanske att överdriva, om jag säger att vad vi nuupplever i Bergslagen är jämförbart med de kända Norrlandsproblemen, som vihade tillfälle att diskutera så sent som i går. Men nog ligger det nära tillhands, när vi upplever hur bruksort efter bruksort runt om i Bergslagen drabbasav ständiga indragningar av arbetstillfällen, med en accelererandearbetslöshet, utflyttning, sociala och kommunalekonomiska problem som följd. har i sitt betänkande lämnat ensom jag tycker klar och riktig redogörelse för denna för Bergslagen såödesdigra utveckling, varför jag endast kommer att ge en kort beskrivning avBergslagskommunernas utveckling i , ett av flera län som ingåri det bälte med bruksorter som sedan gammalt benämns Bergslagen. Bruksorterna i har bara fått vidkännas flera omfattande nedläggningar. I har all gruvhantering liksomverksamheten i Spännarhyttan lagts ned. ISurahammars kommun har de metallurgiska enheterna upphört. I kommun finns av det gamla järnbruketHallstahammars AB endast en axelfabrik med ett fåtal anställda kvar. I har gruvverksamheten upphört ochASSLs boardfabrik mer än halverats. I kommun har antalet sysselsättningstillfälleninom minskat med över 1 000 på endast . Detta tillsammans med de sidoeffekter dessa drastiskanedskärningar får på annan verksamhet, såsom servicesektorn ochlegoverksamheter, gör bilden för dessa drabbade kommuner mycket mörk. Inom står det helt klart att de hårdastdrabbade orterna utgörs av Fagerstaregionen och och Hallstahammarskommuner. Detta har också medfört att regionala organ, länsstyrelseoch utvecklingsfond har prioriterat sina insatser till denna del av länet. Tyvärr har det visat sig att tillgängligaresurser för dessa organ varit alltför knappa, för att man skall kunnaåstadkomma några verkningsfulla resultat. En ökad resurstilldelning till dessaorgan är således önskvärd. Likaså anser vi att , som hittillshaft att bedöma lokaliseringsstödsärenden, varit alltför restriktiv och ävenverklighetsfrämmande i sina bedömningar av de - tyvärr - fåtal ärenden vi haftatt föra fram. Vi har bl. a. ett dagsaktuellt ärende som talar för detta. Vi har också kunnat konstatera att arbetsförmedlingen, somnu överhettas av arbete, har för knappt tilltagna personalresurser, något somframför allt går ut över den stora skaran av arbetslösa ungdomar. I en tidigare mofion har vi påpekat detta och även fört framkrav om en annan och som vi ser det effektivare indelning avdistriktsarbetsnämnderna, innebärande att Fagerstaregionen med kommunernaFagersta, och skulle få egen distriktsarbetsnämnd. Den här dystra bilden av våra Bergslagskommuner, med stänkav kritik mot vissa centrala myndigheter, har dock inte fått oss att tappaframtidstron. Nej, tvärtom! Det arbetas som aldrig förr i våra bygdermed olika projekt och arbetsgrupper. Det är ett positivt arbete som också gerresultat, låt vara att de är små. En god draghjälp när det gäller vår framtidstro har vigivetvis erhållit i den socialdemokratiska regeringspolitiken. Och helt klartförväntar vi att denna politik också skall bli resultatgivande försysselsättningen i Bergslagskommunerna. Redan nu har vi också kunnat konstatera effekter avframför allt höstens devalvering i form av ökad orderingång inomexportindustrin. På grund av den överkapacitet som råder inom berördaverksamheter har ännu inga påtagliga effekter i form av ökade arbetstillfällennoterats. Pågående strukturförändringar inom stålindustrin gör detockså sannolikt att antalet arbetsplatser kommer att minska ytterligareframöver. Vad som krävs för våra Bergslagskommuner, om de även i framtidenskall få vara levande bygder, är därför nya verksamheter. Och det är här som vitror att den i vår motion föreslagna skulle kunna göra enverksam insats. Emellertid har arbetsmarknadsutskottet, som i sin skrivninghelt delar vår oro för utvecklingen i Bergslagen, upplyst om att regeringenredan igångsatt ett beredningsarbete i syfte att få till stånd åtgärder, somkan bidra till att vända utvecklingen i Bergslagskommunerna. Då utskottet dessutom utgår frän att detta arbete kommeratt bedrivas skyndsamt, anser vi oss f. n. ha fått väsentliga delar av vårakrav tillgodosedda. Vi ser oss därför inte ha någon anledning att vidhålla vårtkrav pä en särskild kommission. Givetvis kommer vi att aktivt och med störstauppmärksamhet följa upp det arbete som regeringen nu har igångsatt. Skulle motförmodan förslag till offensiva satsningar på Bergslagen dröja, återkommer vinaturligtvis till kammaren och förnyar våra krav. I tro på och förhoppning om att regeringenspågående beredningsarbete kommer att resultera i positiva åtgärder försysselsättningen i Bergslagen yrkar jag bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan i dess betänkande nr 23. I detta anförande instämde , , och (alla s). 43BJÖRN (vpk): I ökar arbetslösheten och slår nyadystra rekord. i räknar inte med någon ökning avantalet anställda inom någon viktig gren av länets näringskällor. Regeringens"tredje väg" har heller inte på sin grundkapitalistiska bas någonförmåga till vändning mot en ljusare framtid i för värmlänningarna.Även om den skulle innebära en 20-procentig ökning av industrins produktionsmöjligheter,innebär den inga nya arbetstillfällen inom befintlig industri. Med den negativa utveckling som kan ses tenderarVärmland att alltmer bli en koloni i . Länets utvecklingsbaranaturtillgångar ligger i träda, och dess befolkning kastas ut i arbetslöshet. Idenna människoovänliga situation drabbas ungdomen särskilt hårt. Den mestskönjbara möjligheten till betalt arbete för ungdom är i dagberedskapsarbete. Denna möjlighet skall framöver tydligen finnas endast förungdomar som uppnått myndighetsåldern. Till denna fråga återkommer jag längrefram i debatten här i kammaren. ökade den relativaarbetslösheten bland ungdomar i i åldrarna från till 8,- en skrämmande utveckling. Totalt sett är ca 15 000 värmlänningararbetslösa. Denna katastrofala situation måste åtgärdas. Två frågor som ofta kommer tillbaka här ikammaren och ställs av olika debattörer är: När kan vi räkna med attarbetslösheten är avskaffad? När skall människor ha rätt till egen försörjninggenom eget arbete? Frågorna är mer än välmotiverade för del, mensvaren uteblir oftast. Tyvärr får man väl konstatera att även , i dennadebatt om de regionalpolitiska krav som förs fram, kommer de fullödiga svarenpå dessa frågor att utebli. Det saknas inte konkreta förslag för att söka undanröjaarbetslöshetens gissel, men det finns tydligen inget större intresse iarbetsmarknadsutskottet att ta fill vara dessa olika förslag och föra enkonkret diskussion kring dem. Det är svårt att på annat sätt tolka det somförmodligen skall ses som behandling av förslagen till olika åtgärder förVärmlands del som genom motioner förelagts . När det i motioner förs fram konkreta förslag tillåtgärder för att motverka arbetslösheten och vända utvecklingen, tycker man attdessa borde falla i en bättre jordmån och tas till vara på ett generöst sättvid behandlingen i olika utskott. Man kan också fråga sig varifrånförslagen skall komma för del i riksdag, om inte från defolkvalda som företräder en majoritet av befolkningen i . Det är pådessa förslag, anser jag, som beslut om åtgärder skall vila. Mot bakgrund av detta är det naturiigt att man hyserförhoppningar inför en riksdagsbehandling, då det står klart efter allmännamotionstidens slut att kommunisternas och socialdemokraternasvärmlandsmotioner i stora delar sammanfaller. Jag vill därför deklarera attjag är beredd att också stödja den socialdemokratiska värmlandsmotionen, om desocialdemokratiska riksdagsledamöterna väljer att yrka bifall till sin motion,som tyvärravstyrkts av arbetsmarknadsutskottet. 15 000 människor är arbetslösa i . Det är som attställa upp ledamöter mer än 40 gånger - det kanske ger enuppfattning om hur många människor det är. är det län som efterNorrbotten är hårdast drabbat av arbetslöshet. I ett sådant läge kan inget varanaturligare i världen än att göra allt för att ta fram konkreta förslag till åtgärdersom snabbt kan stävja den nedåtgående utvecklingen i länet. Det kan t. ex.vara, som har påpekats i motioner, tidigareläggning av vissa byggnadsarbeten. Människan är en varelse som vill ha en struktureradtillvaro. För att ge människor trygghet måste man också kunna visa på vad enframtid har i sitt sköte. Därför är det viktigt, anser vi, att man gör ensamhällelig planering av den industriella utvecklingen i , en planeringmed siktet inställt behov och tiden därefter. Vad en sådan arbetsskapande industrialiseringsplan bl. a.bör innehålla kan vi peka på , och det har också gjorts frånarbetarrörelsens fackliga organisationer och politiska partier i . Ivpk:s motion har vi nämnt några av de förslag som förts fram, t. ex. engrundlig översyn av hårt nedslitna transportsystem och ettsamhällsprojekt för understödjande av möjligheten att tillverkajordbrukstraktorer och jordbruksredskap i och . är ett rikt län - rikt påskogsråvara och mineraler men också på kunnande och idéer. Det får vi inteförslösa. Man har ett stort kunnande och många idéer kring olika projekt somkräver arbetsinsatser och ger jobb för framfiden. Det finns förutsättningar föratt skapa ett i arbete och utveckling, men för att det skall ske krävsdet en välvillig inställning och krafttag för en medveten samhällsplanering närdet gäller en reindustrialisering av .