prot · G60970 · 1982-12-31 00:00:00 — Är det över huvud taget lämpligt att öppet samarbeta medförbundstyska organ som är verksamma för att följa uppyrkesförbudslag-stiftningen i sitt hemland och dessutom varit inblandade i denitalienska polisens statskuppsplaner i det s. k. fallet ? Jag skall göra ett försök att åtminstone pånågot sätt svara på frågor utan att föregripa den bedömning somkommer att ske . När jag säger "", betyder det attjag kommer att föredra ärendet för regeringen vid dess sammanträde på torsdag.Beklagligtvis har den här frågestunden infallit ,men jag har ändå velat svara så gott jag kunnat göra det . Jag hoppas JörnSvensson förstår att jag vill redovisa mina synpunkter i första hand förregeringen. Den första fråga som tar upp är en fråga somjag har haft uppmärksamheten pä just under den genomgång som jag har gjort. Detrör sig alltså om hur man skall kunna få kontroll över det man brukar kallakällornas tillförlitlighet. Det är en viktig fråga, och jag kommer att redovisamina synpunkter på den. vill jag säga att såvitt jag har funnit, ivarje fall , förekommer inte det som kallar för ett Det är faktiskt många överdrivna och något Nr 70 spekulativa synpunkterpå säkerhetstjänstens verksamhet som har kommit den fram. Det mestasom kommer in i fråga om upplysningar till säkerhetstjän- stenkommer via rapportörer, som anmäler sig frivilligt i olika frågor där de _ Om inriktningen av säpos verksamhet Säkerhetstjänstens agentverksamhet, i den mån den förekommer, vill jagpåstå är ytterligt begränsad. Den största delen av informationen får man genommänniskor som själva, på eget initiativ, vänder sig till säkerhetstjänsten. När det gäller de parlamentariska representanternasmöjligheter till insyn hänger den frågan samman med den första fråga som JörnSvensson ställer. Jag kommer att ta upp den vid min genomgång. Den tredje frågan, om att vederbörande bör få tillfälleatt yttra sig, är reglerad, och den regleringen är godkänd av . Svaret på den fjärde frågan är: Detförekommer inte. Det råder förbud mot att registrera politiska åsikter. 23JÖRN (vpk): Låt mig säga att jag med okontrolleratagentväsende avser att informationer tas upp från personer som själva inte kanbedöma de här informationernas valör på ett riktigt sätt, och som säkerligenmånga gånger, efter vad det har framskymtat i de konkreta fallen, på något sättleds av en strävan att berättiga sitt eget uppgiftslämnande och därför geruppgifterna en intressantare och annorlunda karaktär än den som motsvararverkligheten. Det är också uppenbart att säkerhetspolisen i ett flertal fallalltför okritiskt har anammat sådana påståenden. Det är glappet mellanverkligheten och den bild som vidarebefordras som vi är ute efter. , som jag antar att justitieministern från och med torsdag kommer attuppehålla sig utförligare vid, är enligt min mening ett mycket typiskt exempelpå detta. Det är en helt oprofessionell gransknings- och informationsverksamhetsom har förekommit. Uppgifterna borde ha avfärdats redan från början somointressanta. När det gäller samarbetet med utländska säkerhetstjänsterhar jag tidigare tagit upp ett flertal fall här i kammaren. Min fråga tilljustitieministern är om han inte anser, rent allmänt, att det är dags för ensträngare urskillning, bl. a. därför att det skulle tjäna landets säkerhetbättre än det ganska slappa utbyte av uppgifter som förekommer. Det har t.ex. förekommit att man här i har avgjort rättsärenden, flyktingärenden,på basis av informationer från det franska Söreté, som är ett ökänt korruptorgan. Under den tidigare regimen d'Estaing i diskuterade manmycket öppet denna korrupta karaktär. Jag anser att även tyskaförbundsrepublikens organ försöker forska efter upplysningar av en art som manfrån svensk sida inte bör lämna ut. Även den senaste fråga som tarupp - den fjärde frågan från början - kommer att redovisas inför regeringen. Ivad mån det kan offentliggöras något från den redovisningen kan jag inte bedömai dag. 25 (vpk): Jag vill bara tillägga att det i högsta gradär ett offentligt intresse att man från parlamentarisk sida fåren bättre insyn,inte minst i just den delen av verksamheten. Den har försiggått i någon sortshalvskugga. Det skall inte vara så, att personer som läser och låtersig påverkas av idéer skall få sina namn vidarebefordrade till denvästtyska säkerhetstjänsten. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1982/83:232 om åklagarverksamheten i har frågat mig om jagarberedd att medverka till att åklagarstationeringen i behålls.- Vid förstatligandet av åklagar- och polisväsendet är 1965bildades färre åklagardistrikt än polisdistrikt. I de polisdistrikt som kom attsakna åklagarmyndighet stationerades en åklagare på polisdistriktets kansliort.Sammanlagt 29 utstationeringar blev resultatet. polisutredning hade till uppdrag att göra översynav indelningen i polis- och åklagardistrikt. , där jag f. ö.själv var ordförande, framhöll att systemet med utstationerade åklagare intevar rationellt. Det innebar bl. a. att verksamheten splittrades och attkostnaderna för organi-safionen blev onödigt stora. Så gott som samtligaremissinstanser delade utredningens uppfattning. 1971 om vissa reformer inom polis- ochåklagarväsendet (prop. 1971:173) framhöll departementschefen att sambandetmellan polis-och åklagarväsendet talade för att verksamhetsområdenas gränsermåste anpassas till varandra vid en indelningsändring. De ändringar iindelningen i polisdistrikt som förordades skulle innebära att utstationeringav åklagare kunde upphöra i flertalet fall. Departementschefen anslöt sig tillutredningens förslag att frågor om utstationering av åklagare efter prövning ivarje särskilt fall borde avgöras av riksåklagaren i samråd med . Vid riksdagsbehandlingen uttalade justitieutskottet-.attdet med särskild tillfredsställelse noterade att förslaget kunde väntas medföraatt systemet med utstationerade åklagare i stort sett skulle komma att upphöra. Sedanriksdagen antagit propositionen bemyndigades riksåklagaren att i samråd medrikspolisstyrelsen besluta i frågor om indragning av utstafione-rade åklagare.Flertalet av utstationeringarna har dragits in. Av ursprungliga 29 återstår,förutom , sex utstationeringar. Riksåklagaren beslutade i samråd med rikspolisstyrelsenden om indragning av utstationeringen i . Ulricehamnskommun har besvärat sig över beslutet. Beslutsunderlaget i besvärsärendet är ännu inte komplett.Regeringen kommer att fatta beslut . Rent allmänt kan framhållas attjag ansluter mig till det av godkända utlåtandet av justitieutskottetom att systemet med utstationerade åklagare i princip borde upphöra. 27 (): Jag tackar justitieministern för svaret.Förutom det jag redan har anfört i min fråga vill jag nämna följande: Näringslivet i domineras sedan lång tidtillbaka av tekobranschen. Fastän arbetstillfällena minskar inom teko är ändåca av de i industrin sysselsatta verksamma inom just den branschen. En näringsgren där vi har jämförelsevis få sysselsatta äroffentlig förvaltning. Vi har av samtliga arbetstillfällen ikommunen inom offentlig förvaltning medan har ca 31 och . Vi har redan förut förlorat arbetstillfällen inomoffentlig förvaltning. Så t. ex. upphörde häradsrätten i Kinds och Redvägsdomsaga , och i samband därmed flyttades kanslietför den nybildade fingsrätt från till . Vidarehar vi förlorat ett betydande antal arbetsfillfällen vid SJ. I behöver vi ett mer differentierat näringsliv,inte minst för att behålla ungdomen i större utsträckning än vi nu kan göra.Kommunalpolitikernas ambition är att bredda arbetsmarknaden i kommunen, mengenom sådana här beslut blir tendensen den motsatta. Var femte invånare i är nu pensionär. Vi harfler som pendlar ut än in. Många menar att tätorten alltmer börjar fåkaraktären av sovstad. Redan i min fråga har jag framhållit att såvällänsåklagarmyndigheten som polisstyrelsen i i sina yttranden påpekathur angeläget det är att vi snabbt får fullgoda polisutredningar. Man har inteheller funnit några hinder för ett behållande ur vare sig administrativ ellerekonomisk synpunkt. Det är min stora förhoppning attjustitieministern här gör ett undantag från principerna. Som jag redan har sagtfinns det mycket som talar för ett behållande av den utstationerade åklagaren iUlricehamn. Jag vill inte på något sätt föregripa detbeslut som skall fattas. Jag bara konstaterar att det finns en del problem. ex. har samtliga åklagare i åklagardistrikt vägrat att frivilligt låtasig placeras i . Det finns en hel del kostnadsproblem i övrigt också.De sakerna 2 protokoU 1982/83:70-72 Om målen för den ekonomiska politiken får bliavgörande för det beslut som fattas. Jag har gjort ett principiellt uttalande. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Meddelande om svar på interpellation 1982/83:57 Jag hade för avsikt att besvarainterpellation nr 57 av om måndagen den 7februari. Då detta inte passade interpellanten kommer jag att besvarainterpellationen . 9§ Svar på fråga 1982/83:220 om målen för den ekonomiska politiken har frågat mig om regionalbalans alltjämt är ett av de centrala målen för den ekonomiska politiken och,om svaret är ja på den frågan, varför detta som han uttrycker det inte betonatstydligare i årets finansplan. De mål för den ekonomiska politiken som nämns i åretsfinansplan är full sysselsättning, fast penningvärde, balanserad ekonomisktillväxt, jämn fördelning av levnadsstandarden samt balans iutrikesbetalningarna. Till skillnad nämns inte målet regionalbalans uttryckligen. I stället har formuleringen "balanserad ekonomisktillväxt" valts. Denna formulering har enligt min mening två klarafördelar. För det första anges därmed att den ekonomiska utvecklingen skallvara balanserad i flera avseenden - här avses såväl den regionala fördelningenav produktionen som dess fördelning mellan olika sektorer, liksom att den skalläga rum under hänsynstagande till miljömässiga och sociala aspekter. För detandra anges att målet är att uppnå tillväxt i ekonomin. Någon sådan har vi intehaft . Det faktum att regional balans på detta sätt förts inunder det allmänna tillväxtmålet innebär på intet sätt att målet att uppnå enjämn geografisk fördelning av produktion, sysselsättning och välfärd skulle hareviderats. Tvärtom förutsätter inte minst målet full sysselsättning att detäven råder regional balans. Därtill framgår det klart av budgetpropositionenatt målet för regionalpolitiken står fast. I industridepartementets bilagaformuleras detta mål klart: "Målen för regionalpolitiken är att skapaförutsättningar för en balanserad befolkningsutveckling i landets olika delaroch ge människor i alla delar av landet tillgång till arbete, service och godmiljö." Regionalpolitiken skall på det sättet också främja tillväxten iekonomin. Samtidigtvill jag framhålla att våra möjligheter att bedriva en aktiv regionalpolitikär beroende av hur vi lyckas med tillväxtmålet. Den yttre balansen har i åretsfinansplan tagits upp som ett mål i sig just för att markera hur avgörandedenna fråga är. Som bekant har regeringen tillkallat enparlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över detregionalpolitiska stödet till näringslivet, bl. a. i syfte att finna en lämpligavvägning mellan selektiva och generella regionalpolitiska medel och former förbeslutsordning på regional nivå. Av vad jag här anfört torde framgå att den här regeringen- trots de svårigheter den ställs inför - har höga regionalpolitiskaambitioner. Om målen för den ekonomiska politiken Då inte är närvarande i kammaren medger jagpå begäran att får ta emot svaret. 32 (): Jag tackar för att herr talmannen gav migdenna möjlighet när nu har fått förfall. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på den frågasom har ställt. Uppsatta mål för regional balans i tidigarefinansplaner är att ge människor i alla delar av landet tillgång till arbete,till service och till god miljö. Av dessa tre delmål är det väl bara den friskaluften som f. n. kan erbjudas stora grupper människor, särskilt i glesbygden. INorrbotten är mer än var tionde människa utan arbete. Bland ungdomarna går ivissa åldersgrupper mer än hälften utan jobb. När situationen är så allvarlig, när obalansen är såpåtaglig, då måste finansministern förstå att det väcker oro att regeringenverkar kapitulera inför svårigheterna. Man skriver inte ut den tidigaremålsättningen för regionalpolitiken i regeringens förslag till . Den omständigheten att man nu tycks uppmuntra flyttning avarbetskraften från glesbygdslänen till mera expansiva områden gör oron än merbefogad. En viss rörlighet är naturligtvis både bra och nödvändig, men enviktig del i regionalpolitiken är att stimulera företagandet att etablera sig istödområdena och att skapa nya jobb där. tycks den nya regeringen främst vara inne på ettkostsamt uppehållande försvar, men en långsiktig strategi saknas. Regionalbalans är en fråga om rättvisa. Det är människor av kött och blod det gäller. Jag vill ställa ytterligare enfråga: Har regeringen några planer på att föreslå mera långsiktiga,generellt verkande förslag för att motverka den alltmer ökande regionalaobalansen? Jag kan inte underlåta att göra denreflexionen att blir allra duktigast i regionalpolitiken närpartiet kan driva den från talarstolar och liknande fora. När iNils Åslings gestalt var ansvarigt för regionalpolitiken var det verkligen intemycket som hände. Om målen för den ekonomiska politiken Det avgörande är faktiskt inte hur man i propositionenformulerar målen, särskilt som målformuleringarna i och för sig är fullttillfredsställande. Det avgörande är vad man uträttar. Svaret på frågan om deinsatser som regeringen har gjort och kommer att göra när det gäller att skapasysselsättning i de många delar av landet där arbetslösheten härjar, blirdärför en hänvisning till den ekonomiska politik som vi för, till depropositioner som vi kommer att lägga och som bl. a. berörNorrbotten och till övriga åtgärder som spänner över ett brett fält. ,borgerligt styre, är vi tyvärr tvungna att göra insatser försysselsättningen i praktiskt taget alla delar av landet. ,och är nu ungefär lika hårt drabbade avarbetslösheten som andra delar av landet. Ansträngningarna att skaffa folkarbete kan inte längre begränsas till det som kallades glesbygdoch skogslän. gäller det hela landet. Det är det jobbet som vi håller påmed. 34BÖRJE (): Jag får påpeka för finansministern att jagrepresenterar . Det kan tänkas att finansministern intehar lagtmärke till mig-vi har inte direkt fört några debatter som jaghar varit i . Däremot har varit här en avsevärd tid ochborde kanske kännas igen. Vissa åtgärder verkar i motsatt riktning när det gälleratt skapa regional balans, exempelvis extraskatten på elström. Den drabbarfrämst glesbygdslänen, där vattenkraften produceras. Vidare ligger huvuddelenav investeringarna inom SJ i Syd- och . Trots det stora behov avupprustning som finns t. ex. längs och trots den storaarbetslöshet som finns i norr, tycks det saknas vilja att styra resurser justtill de områdena. Regeringen har bestämt att skall ligga iStockholm. Det borde ha kunnat lokaliseras ut till någon annan ort. Ibudgetpropositionen föreslår regeringen vidare att det särskilda prisstödettill brännolja skall försvinna. När man läser dessa regeringsförslag förstår man att regeringen,kanske t. o. m. medvetet, i finansplanen har utelämnat den tidigare klartuttryckta målsättningen om regional balans. Jag skall bara be om ursäkt föratt jag gjorde denna fatala sammanblandning. Tyvärr måste det omdöme jagutfärdade om i regeringsställning också gälla när detgäller insatserna för att skapa sysselsättning här i landet. Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1982/83:221 om översyn av lagstiftningen om gåvoskatt har med anledning av ettgåvoskattemål som avgjorts av högsta domstolen frågat mig om regeringenär beredd att få till stånd en snar översyn av den tillämpliga lagstiftningen,eftersom den enligt mening kan medföra ett helt obilligtresultat. I målet förklarade domstolen att gåvoskatt skulle tas ut trots attgåvan sedermera ogiltigförklarats genom lagakraftvunnen dom. Jag vill till att börja med framhålla att frågan om vilkabeskattningskonsekvenser som bör följa när en rättshandling ogiltigförklarasär komplicerad. Jag är därför inte beredd att nu uttala mig om hur frågan börlösas. Men jag håller med om att en utredning i ämnet kan varamotiverad. Inom förbereds f. n. ett tidigare aviseratförslag om vissa ändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningen som skallföreläggas . Det är möjligt att vi redan i detsammanhanget hinner med att se över de regler som åsyftar. Skulledetta med hänsyn till den korta tiden inte kunna göras, får frågan tas upp iett annat sammanhang. Om översyn av lagstiftningen om gåvoskatt 37KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar statsrådet för svaret. För att det inte skall uppstå några som helst missförståndvill jag först påpeka att jag naturligtvis ogillar både skatteflykt ochskattefusk. Och även om jag ogillar en del av de skattelagar vi har, tycker jagdet är självklart att vi skall följa dem. Men jag tycker också att när man seratt konsekvenserna av en del bestämmelser blir, som HD uttryckt det, obilliga,dä är det rimligt att se efter om de reglerna behöver ändras. Vi kan ha olika åsikter om skatteplanering, men faktum äratt vår lagstiftning i och för sig inte förbjuder människor att tänka efter hurde skall sköta sina pengar så att de får låg skatt. Hos somliga har det ju sombekant ' blivit en ren sport. Riksdag och regering har också insett att detbehövs ibland, eftersom det måste vara värdefullt att underlättagenerationsskiften i familjeföretag. I sådana kan arvsskatten annars iblandbli så hög att företagets soliditet och likviditet sjunker katastrofalt. I det specifika fall som förorsakade min fråga hade entjänsteman vid värderat en aktiepost till drygt 22 000kr., vilket skulle innebära en gåvoskatt på något mer än . På höstenvärderades samma aktiepost av samma länsstyrelse till . Därmed varvarken givare eller gåvotagare beredd att vara med, varpå gåvan återgick.Länsstyrelsen och hovrätten accepterade detta och ville inte ta ut gåvoskattpå, som kammarkollegiet uttryckte det, "förslagsvis" . MenHD fann att skattskyldighet förelåg, bl. a. därför att förarbetena till arvs-och gåvoskattelagen inte förutsätter att ogiltig gåvohandling inte skallmedföra skattskyldighet. Om översyn av lagstiftningen om gåvoskatt Jag står inte här för att kvälja dom. När högsta domstolenhar sagt sitt, måste vi acceptera det. Men, herr talman, jag tycker att manskall notera att HD i domskälen sade: "Även om en sådan ordning frånprincipiella synpunkter låter sig förklaras och försvaras, kan denuppenbarligen i enskilda fall leda till resultat som ter sig obilliga. "Det är alltså, statsrådet , inte bara jag som tycker det är obilligt - jagär i gott sällskap. Man kan vinna skattebefrielse enligt 58 a § i arvsskatte-och gåvoskattelagen. Regeringen har , av skäl som jag inte känner, lämnat ensådan ansökan utan bifall. Jag kväljer inte heller regeringens utslag. Men jagförstår av frågesvaret att t. o. m. statsrådet kanske tyckte det varlitet obilligt att staten kunde ta ut . i skatt på gåvor som inte harblivit gåvor. Jag tycker det är bra att svaret förutskickar en utredning. Jaghoppas att jag inte behöver vänta för länge på denna. Jag begriper inte varför ansermig vara så fotalt renons på mänskliga känslor att jag inte ibland skulle tyckaatt lagstiftningens utfall och de beslut jag måste fatta ter sig obilliga. Jag skall förklara varför det här faktiskt är litetkomplicerat. Om man skulle ha den generella regeln att rättshandlingar av olikaslag kan dras tillbaka, därför att skatteutfallet icke blir det avskattesubjektet i fråga planerade, hamnar man i en situation där människorkommer att göra en rad transaktioner enligt principen går det så går det. Det skulleleda till skattekonsekvenser som man inte vill ha, därför att man så att sägahar planerat fel. Då skulle man bara säga: Vi drar tillbaka det hela och gördet ogiltigt. Det vore kanske att skapa en situation som både för skattemyndigheternaoch för skattskyldiga skulle te sig obillig. Det är därför som det inte äralldeles lätt att exakt säga hur man skall göra. Jag har lovat att vi skall uppfylla löftetatt se efter om vi kan hitta något som gör att i varje fall de orimligaresultaten inte uppstår som en följd av den nuvarande lagstiftningen. 39 (): Jag känner inte till känslor. Jag har aldrig sagt att han är renons på dem - jag har f. ö.en annan uppfattning. I stället har jag försökt säga att det är bra att hanhade så mycket mänskliga känslor att han insåg att det här fallet var obilligtoch höll med både högsta domstolen och mig. Det är bra att han är villig attgöra en översyn. Beträffande diskussion om skatteplaneringtror jag att vi där har samma känslor. Överläggningen var härmed avslutad. 11 §Svar på fråga 1982/83:190 om flygbesprutning av jordbruksmark har frågat mig om det finnsnågra centrala anvisningar för tillsynen av flygbesprutning över jordbruksmarksom ger stöd för ett aktivt agerande från hälsovårdsnämndens sida samt, om såär fallet, vilka åtgärder jag tänker vidta för att få en effektivt fungerandetillsyn. Som anges i frågan är flygspridning av bekämpningsmedelomgärdad med olika restriktioner som syftar till att hindra att skada ellerolägenhet uppkommer vid spridningen. Enligt lagstiftningen om hälso- ochmiljöfarliga varor får bekämpningsmedel spridas från luften endast omproduktkontrollnämnden godtagit denna spridningsmetod. Det flygföretag somutför spridningen är skyldigt att före spridningen underrätta berörd hälsovårdsnämndoch polismyndighet. Vidare skall den som utför spridningen kunna redovisa deomständigheter som är av betydelse vid varje spridningstillfälle. För attytterligare förstärka säkerheten vid spridning frän luften av bekämpningsmedelkrävs dessutom att flygföraren efter en särskilt genomgången utbildninggodkänts av lantbruksstyrelsen. Trots de restriktioner som finns har vid skilda tillfällenspridningen av bekämpningsmedel från luften medfört skada eller annan olägenhetför omkringboende. Detta är enligt min mening inte godtagbart. Den som spriderbekämpningsmedel har ansvaret för att spridningen inte vållar skador.Hälsovårdsnämnden har i första hand tillsynsansvaret. För att underlätta hälsovårdsnämndernas arbete måste klaraanvisningar för fillsynsarbetet ufärdas. Inom produktkontrollnämnden pågår f.n. ett arbete med att se över och förbättra de bestämmelser som gäller förspridning av bekämpningsmedel. Enligt vad jag inhämtat har produktkontrollnämndenäven för avsikt att utarbeta anvisningar till ledning för tillsynsmyndigheternasarbete. Därigenom bör förutsättningarna öka för en effektivisering avtillsynen. Om flygbesprutning av jordbruksmark 41LENNART (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Svaret i sig självt är bra. Där redogörs för debestämmelser som gäller och för kommande bestämmelser. Självfalletgrundar sig min fråga på faktiska händelser. Börjar man syna vad som sker vidflygbesprutning, finner man att dagens regler är alltför vaga för att skyddadem som lätt kommer i beröring med bekämpningsmedlen. Man ser också att det ärlätt att få besprutning utan att man bett om det. I mitt hemlän besprutasväldigt mycket . Det har förekommit fall då människor fått på sigbekämpningsmedel, varvid de ansvariga i alla fall blivit frikända. Enligt min mening är därför dagens regler för vaga. Talarman med representanter för hälsovårdsmyndigheter som har hand om tillsynen, sägerdessa att det inte finns tillräckligt bra bestämmelser för att kunna stoppabesprutning på områden, där det inte skall ske någon sådan. Om flygbesprutning av jordbruksmark I svaret står det att flygföraren skall ha genomgåttsärskild utbildning, och det är väl bra. är förarna riktiga virtuoser.Likväl innebär vindförhållanden och annat att bekämpningsmedlen faller utanfördet angivna området. Jag tror att det är angeläget att det görs enordentlig översyn av bestämmelserna. Det glädjer mig att produktkontrollnämndenhar för avsikt att utarbeta riya anvisningar.