prot · G60921 · 1982-12-31 00:00:00 — Om det är dessa huvudelement i den ekonomiska politikensom skall bära upp ökad sysselsättning inom den konkurrensutsatta sektorn,vilket är precis vad säger i sitt svar, måste jag fråga: Hurmånga nya jobb i industrin blir det per procent höjd arbetsgivaravgift, perkrona höjd kommunalskatt, per procent höjd moms, per procent höjt skattetryckoch höjda marginalskatter? Hur många jobb blir det av den planeradevinstkonfiskationen från de lönsamma företagen? Enligt min och många andrasmening blir det inga nya jobb alls. Resultatet blir det omvända, dvs. Men andas optimism över vad densocialdemokratiska ekonomiska politiken skall kunna åstadkomma i form av flerjobb i näringslivet. Så utifrån arbetsmarknadsministerns utgångspunkt vore detintressant både för mig och för den svenska allmänheten att få höra vilkaberäkningar som ligger bakom. Det ärriktigt, fru talman, att vi i dagens svåra arbetsmarknadsläge måste använda oss av de möjligheter som står till buds för attminska arbetslösheten och skapa förutsättningar för långsiktigt trygga jobb.Arbetsmarknadspolifiken måste självfallet användas för att klara akutasvårigheter för enskilda människor. Den måste ha en långsiktig inriktning somger stöd åt den strukturomvandling näringslivet måste genomgå. Resurserna måstesatsas på utbildning i företagen och på enskilda beredskapsarbeten - ja, överhuvud taget på åtgärder som understödjer ett förstärkande av marknadsekonomin,i arbetet för att återvinna ekonomisk balans i . Ungdomen måste sättas icentrum i arbetet för fler riktiga jobb. Men arbetsmarknadspolifiken får inte bli "städgumma"efter en ekonomisk polifik som medverkar till att antalet riktiga jobb minskarute i företagen. Den skall inte heller fillåtas bli ett självändamål medständigt växande skaror AMS-anställda som får näring i utlandsupplånademiljarder. I en sund ekonomi, byggd på ordentliga vinster i företagen, växandeinvesteringar och trygga jobb, kan arbetsmarknadspolitiken fungera för att imarginalen justera för konjunktursvängningar och understödja strukturförändringar.Men den kan inte ersätta den ekonomiska politikens uppgift att långsiktigttrygga jobben för människorna. Därför är det, fru talman, inte trovärdigt att, somAnna-Greta och socialdemokraterna gör, försöka köpa sig fria från deförväntningar som den gångna valrörelsen skapat ute bland människorna, genomatt återigen ge fritt spelrum för miljardslukaren , som man genomden ekonomiska politiken och skattepolitiken riskerar att försämra företagenskonkurrenskraft och därmed också deras möjligheter att ge sysselsättning. Det blir inte heller mer trovärdigt när man får klart försig att bakom talet om maximalt utnyttjande av arbetsmarknadspolitiken döljersig fakta som att enligt uppgift 75 000 företag i vårt land ställs utanförmöjligheten att ställa upp med beredskapsarbeten för de arbetslösa. Hur kan niegentligen tala om att allt som kan göras görs i ansträngningarna för att fåfram jobb åt t. ex. våra arbetslösa ungdomar, när ni ratar de platsersom finns i dessa tusentals företag? Hur kan ni begära att bli trodda på ert ord, när ni sägeratt just ni socialdemokrater har större vilja att bekämpa arbetslösheten, närni och utan ett ord av protest kapitulerar inför LO:s krav för att deresurser som finns i dessa tusentals företag måste strykas ur rullorna över tänkbaraarbetsplatser för enskilda beredskapsarbeten? Är svaret möjligen att det är LOoch inte som bestämmer ambitionsnivån? Mitt inlägg, fru talman, blev ganska långt, men det harvarit nödvändigt för att visa att socialdemokraterna på punkt efter punktsviker det ansvar för sysselsättningen som de före valet sade sig ha, och detgör de både på kort och på lång sikt. Arbetsmarknadsministern har chansen att i sitt kommandeinlägg svara ordentligt på mina frågor och skingra oron hos de många enskildamänniskor som med stora förväntningar sett fram emot den dag då Anna-GretaLeijon som arbetsmarknadsminister i en socialdemokratisk regeringinfriar givna löften om att återupprätta den fulla sysselsättningen i vårtland. AnL 20 Arbetsmarknadsministern : Jag är helt övertygad om att harrätt i att det i stor utsträckning var oron för arbetslösheten som fälldeutslaget i valet - en oro som berodde på att människorna i den praktiskaverkligheten kunde studera effekterna av den borgerliga politiken. Bakgrundentill det läge som vi just nu har på arbetsmarknaden är en vikande utveckling avsysselsättning och produktion inom industrin. På de sex borgerliga årenminskade antalet sysselsatta i industrin med ungefär 160 000 personer. Det var inte så många dagar sedan som ochjag hade ungefär en Hkadan debatt som den vi nu för här i kammaren. Vi var dåöverens om att produktionen inom industrin spelar en nyckelroll för våramöjligheter att hålla uppe sysselsättningen i hela det svenska samhället. Påden punkten visade sig den borgerliga polifiken slå helt fel. Den svenskaindustrin var på väg att utarmas. Den dag som vi bytte regering i detta land fick vi ocksåarbetslöshetssiffror som visade vad det var de borgerliga regeringarna lämnadeefter sig åt oss socialdemokrater - en rekordarbetslöshet på och 85 000arbetslösa ungdomar. talar inte mycket om detta. Han svartmålar istället så mycket han kan en pessimistisk framfid med den socialdemokratiskapolifiken. Kanske gör han det för att dölja den verklighet som de borgerligalämnade efter sig, men jag tror att människorna är kloka nog att inte låta sigluras så lätt. Jag är alltså helt övertygad om att det var oron förjobben och en ökande arbetslöshet i som gav oss socialdemokratertillbaka regeringsmakten. Både och många andra vet att folk harförtroende för den socialdemokratiska politiken på detta område. Den annons somMetallindustriarbetareförbundet hade satt in i tidningarna veckan före valetoch som vi fick se på skärmen här i kammaren var naturligtvis ett uttryck fördet förtroende som man inom Metall på denna punkt hyser för socialdemokraterna.För oss är det givetvis oerhört förpliktande att ha ett sådant här förtroende ibakgrunden. Därför kommer vi också att inrikta hela vår politik på att försökamotsvara förtroendet. Ni gav handfasta löften, säger . Ja, detgjorde vi. Det är också en handfast politik som vi har börjat föra. BengtWittbom viftar bort de som vi har givit till arbetsmarknadsstyrelsenoch säger att det är ett sätt att försöka köpa oss fria från problemen. Dethandlar inte alls om det - och det vet egentligen är den sista försvarslinjen mot den öppnaarbetslösheten. Det är genom att satsa på arbetsmarknadspolitik som vi kanhindra att miljarder slösas bort på den öppna arbetslösheten. Och det ärhandfast politik att göra dessa satsningar. Jag är helt övertygad om att de 40000 människor som genom detta kommer att få arbete eller utbildning verkligenuppfattar det som handfasta åtgärder från regeringens sida. För dem kommer detinte att vara ett sätt att köpa sig fri - för dem kommer det att innebära en meningsfull fid istället för i arbetslöshet. Men det är naturligtvis så att arbetsmarknadspolitiken igrunden inte löser sysselsättningsproblemen. Det har vi socialdemokrater helleraldrig velat göra gällande. Och det är - vilket jag har sagt i denna kammareför och gärna upprepar - inget självändamål, ingenönskedröm, att vi kommer att vidta olika sysselsättningspolitiskaåtgärder för 180 000 människor. Det är snarare ett bevis på den misslyckadeekonomiska politik som förts i detta land. Den poUfik som socialdemokratin nu söker genomförainnefattar, som . mycket väl känner fill, inte enbart dennasatsning på arbetsmarknadspolitik. Devalveringens syfte är att stärka det somvi båda i grunden är eniga om behövs, nämligen den svenska industrin. Först omvi har en tiUräckligt stor och stark industri i detta land kan vi också klarasysselsättningsproblemen , även inom den offenfiiga sektorn. Devalveringenfår naturligtvis inte omedelbara effekter på arbetsmarknaden, de kommer förstsenare. Regeringen har - som väl också vet, eftersomhan tydligen läser pressmeddelanden och annat som kommer från regeringenskansli -utarbetat en krisplan. Devalveringen är ett steg ocharbetsmarknadspolitiska insatser ett annat steg i den krisplanen. Där finnsockså mycket annat som kommer att påverka sysselsättningen positivt, bl. a. detinvesteringsprogram som vi arbetar med. Det är en pessimisfisk bild som målar upp avframtiden. Jag skulle vilja måla en mycket mera opfimistisk bild. Denverklighet som vi har mnt omkring oss nu är visserligen dyster. Påfrestningarnapå den svenska arbetsmarknaden är väldigt stora, och tyvärr kan vi konstateraatt utsikterna inte är de bästa. För att hindra en besvärlig situafionpå arbetsmarknaden skulle man redan tidigare ha behövt ensocialdemokratisk regering i detta land. Vi var förhindrade att tidigaregenomföra en framsynt arbetsmarknadspolitik, att tidigare satsa på investeringarsom kunde ha gett oss jobb . Men kommer - det är jag heltövertygad om - den politik som den socialdemokratiska regeringen nu slår in påockså att kunna leda oss till full sysselsättning. Det är det svar som jag kange på fråga. Arbete åt alla har varit den viktigaste frågan försocialdemokraterna under hela deras tillvaro. Människorna känner ett förtroendeför att vi kan handskas med dessa frågor, och vi kommer att göra allt vad vikan för att motsvara det förtroendet också . AnL 21BENGT WITTBOM (m): Jag betvivlar inte en sekund att Anna-GretaLeijon och socialdemokratin har ett stort förtroende bland människorna när detgäller förmågan att skapa sysselsättning. Jag betvivlar inte heller attAnna-Greta är fast besluten att från utgångspunkterna i densocialdemokratiska regeringspolitiken försöka åstadkomma så många jobb sommöjligt. jag betvivlar är det resultat som den politiken kommer attfå när den genomförs. Vi är överens om att det var oron ute bland människornasom påverkade valresuUatet i en viss riktning. Därför är det väldigt viktigt,, att de människor som har lagt sin röst på ett parti utifrånvissa utgångspunkter, så som de har uppfattat dem, också får sina förväntningarinfriade. Den annons som jag har redovisat är kanske det mestflagranta exemplet på hur socialdemokraterna spred löften omkring sig. Deträcker inte med att säga att den annonsen är ett uttryck för bisatsmoral,, den bisatsmoral som diskuterades så mycket i denallmänpolitiska debatten. Den här annonsen är, om jag får ta mig friheten attsäga det, exempel på dåUg moral. Stoppar man in ett löfte om fullsysselsättning tillsammans med punkter om slopade karensdagar, värdesäkradepensioner och annat, sprider man självfallet den uppfattningen bland människoratt man kommer att ordna detta och att man alltså kommeratt se till att det blir fuU sysselsättning. Men blir det det? Är Anna-GretaLeijon beredd att ta avstånd från det som företrädare för Metall iarbetarrörelsens hägn har gjort sig till tolk för när det gäller deras syn påden socialdemokratiska politiken, eller som har gjort sig tilltolk för i , eller som kommunalrådet i har gjortsig till tolk för? Det finns massor av exempel på hur man runt om i landet -även i era egna led bland akfiva politiker - har.uppfattat ett fakfiskt löfteom att ni skall åstadkomma full sysselsättning . Industrin spelar en nyckelroll. Ja, , detär vi överens om att den gör. Det är just därför som jag blir så väldigtpessimistisk, när jag tar del av den ekonomiska politik och den skattepolitiksom kommer att påverka industrins utveckling i det här landet under de kommandeåren. Jag har här i min hand ett diagram som är framtaget avekonomer och som visar sambandet mellan lönsamhet och sysselsättning. Det ärkanske svårt att se diagrammet på det här avståndet, men den svarta heldragnalinjen visar räntabiliteten på eget kapital efter skatt. Den prickade linjenvisar sysselsättningen. Här får man klart besked, nämligen att hög räntabilitetoch höga vinster ger hög sysselsättning. Då kan man fråga sig: Hur kommerhöjningen av arbetsgivaravgifterna, skattehöjningar, den höga inflafionen etc.att påverka industrins lönsamhet? Ja, inte kommer den att ökas. Om man dessutom som lök på laxen lägger till någon typ avvinstkonfiskation hos de mest lönsamma företagen, som enligt gjordaundersökningar är de som verkligen har bidragit till ökadindustrisysselsättning i vårt land, vad blir då resultatet? Ja, inte blir detstigande sysselsättning i industrin. Även om vi är överens om, Anna-GretaLeijon. att industrin är nyckeln, så är vi definitivt inte överens om vilkenpolitik som behövs för att lösgöra tillväxtkraften i industrin, för att gedraghjälp och förutsättningar för att skapa fler riktiga jobb. Klarar vi inteatt åstadkomma detta, så klarar vi inte heller att ens förbättraarbetsmarknadsläget. Det vore intressant att frånarbetsmarknadsministern få höra en kommentar. Vilken bedömning görarbetsmarknadsministern av sysselsättningen ? Kommer arbetslöshetenatt sjunka, eller hur många nya AMS-paket kommer det att krävas, Anna-GretaLeijon? Vi har från moderat sida i den arbetsmarknadspolitiskapartimotion som vi lade fram mycket klart redogjort för vår syn påarbetsmarknadspolitiken. Av den motionen framgår med all tydlighet att vi inteär notoriska nej-sägare när det gäller arbetsmarknadspoUtiska insatser. Men vihar en stark medvetenhet om arbetsmarknadspolitikens begränsningar, speciellt ien ekonomi där vi får låna vartenda öre för att kunna göra de arbetsmarknadspolitiskainsatserna. Jag har roat mig med att fitta på fler pressmeddelandenfrån , som omspänner tiden till den 21oktober. Det var ju olika regeringar under den tiden, men moderatasamlingspartiet befann sig i opposition. Jag skall bara ta några lösrycktarader ur pressmeddelandena. ; AMS fick 160 milj. kr., och fattadebeslut om 1 100 milj. kr. : regeringen beslutar att anslå ytterUgare 2miljarder till AMS, den 14juni: 60 milj. kr. anslås tiU AMS, den 17augusfi: 240 milj. kr. Så fortsätter det tills vi kommer till pressmeddelande: . Jag är rädd för, , att om vi hyser såstor tilltro till arbetsmarknadspolitikens möjligheter att klarasysselsättningsläget, kommer vi att stå tillsammans och gemensamterkänna samma sak som vi har gjort när det gäller industristödspolitiken,nämHgen att om vi hade satsat dessa pengar på att sänka företagens kostnaderhade vi befunnit oss i ett betydligt bättre läge. Jag vet inte hur jag skall behövaupprepa det, men jag gör det en gång till för säkerhets skull: Jag tycker inteatt det är ett självändamål att satsa ytterligare påarbetsmarknadspolitiken. Jag skulle önska att vi kunde ha mycket färre än 180000 människor sysselsatta genom beredskapsarbete och andra former avarbetsmarknadspolitiska åtgärder . Men det är på det sättet att arbetsmarknadspolitiken i dagär den yttersta försvarslinjen mot öppen arbetslöshet, och oim vi inte hadesatsat dessa 4 miljarder, hade ytterligare 40 000 människor fått räknas in iarbetslöshetskön. Jag tycker att det hade varit en mycket dålig politik. kommer den socialdemokratiska politiken attinnebära att vi inte behöver ha så här många människor sysselsatta genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder, därför att då kommer de andra delarna av vårkrisplan att träda i kraft och fungera. Men vi har att föra en kamp med fiden,precis som jag har försökt att framhålla tidigare. Hadevi haft en socialdemokratisk regering , är jag heltövertygad om att läget på arbetsmarknaden hade varit ett helt annat och mycketbättre och att vi inte heller hade behövt ta dessa stora resurser tillarbetsmarknadspoUfiken. betvivlar resultatet av vår politik. Det måju stå honom fritt. Men jag tycker att han kanske skulle använda litet mindrebokstäver, eftersom det trots allt är så att den socialdemokratiska regeringeni dag har exakt en månad på nacken. Det lär väl knappast vara möjligt för BengtWittbom att ge något slutbetyg för den treårsperiod som vi har framföross. AnL 23 (): Nej, något slutbetyg är det inte fråga om. Detkommer vi till tids nog. De 4 miljarderna ger jobb åt bedömningsmässigt ytterligare40 000 människor. Det är bra. Men den ekonomiska politiken, rned devalveringeni botten, som långsiktigt skall trygga jobben för människorna här i landet, fårju till effekt att uppskattningsvis 30 000 människor riskerar att förlora sinajobb inom den privata tjänstesektorn. Det är som vanligt så, , att man genomatt försämra företagens ekonomiska läge urholkar tryggheten i jobbet förmänniskorna i den ena ändan och spär på med AMS-pengar i den andra ändan. Dettaär ju högst påtagligt, . såg vi ett exempel på vilkaeffekter devalveringen kommer att få på handeln. J S säger redan nu iklartext att man kommer att tvingas att friställa många människor nästa årenbart beroende på devalveringen. Och J S är inte ensamt som företag omatt drabbas av effekterna av devalveringen. I bästa fall blir det ett nollresultat, med ungefär sammanivå när det gäller den öppna arbetslösheten som vi har , men det har kostatytterligare 4 miljarder. Jag viU återkomma till mina frågor som jag ställde tillAnna-Greta i den allmänpolitiska debatten och som jag upprepat i dag:Hur många nya jobb blir det per procent höjd arbetsgivaravgift, per procenthöjd moms, per krona höjd kommunalskatt etc? Det är ju huvudingrediensen i densocialdemokratiska ekonomiska politiken. Om det är den ekonomiska politiken somskall ge stöd för en positiv sysselsättningsutveckling, måste man ju kunna göranågon sorts uppskattning. , fru talman! Varföromöjliggör man för ca 75 000 företag att ställa upp med enskildaberedskapsarbeten i en situation där vi har 85 000 arbetslösa ungdomar t. ex.?Jag tror att det är många i detta land, både ungdomar och företagare av den härkategorin, som vill ha ett svar på den frågan. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 §Svar på fråga 1982/83:42 om kompensation för devalveringen till svenskastuderande i utlandet AnL 24 Utbildningsministern : har frågat mig om jag avser attvidta några åtgärder för att kompensera utlandsstuderande för denvärdeminskning som den genomförda devalveringen av den svenska kronanmedfört beträffande extra studiemedel. Kronans värde förändras ständigt i förhållande fillenskilda utländska valutor. Sådana förändringar har inte tidigare medfört attregeringen vidtagit särskilda åtgärder för att höja eller sänka de ordinarieeller extra studiemedel som beviljats svenskar som bedriver sina studierutomlands. Några sådana åtgärder har exempelvis inte vidtagits av minföreträdare i samband med de då genomfördadevalveringarna. Inte heller jag finner det motiverat att vidta några särskildaåtgärder. Däremot är det möjligt för centrala () att ta hänsyn till faktiska kostnadsökningar vid sin bedömning av behovetav extra studiemedel för de studerande som kan vara berättigade härtill. Jaghar under hand inhämtat att CSN har uppmärksammat de problem som devalveringenkan innebära för utlandsstuderande. CSN ämnar således utfärda närmareanvisningar till studiemedelsnämnderna om möjligheten att bevilja höjda beloppi extra studiemedel till svenska studerande utomlands som åsamkas särskildakostnadsökningar. Om kompensation för devalveringen till svenska studerandei utlandet AnL 25LINNEA HÖRLEN (fp): Jag tackar för svaret. Därmed gavs faktisktdet positiva beskedet att centrala tydligen avser attutfärda anvisningar till studiemedelsnämnderna om möjligheterna att beviljahöjda belopp i det här sammanhanget. Det är verkligen angeläget att någonfing görs. Dendevalvering som genomförts är ju av en helt annan storleksordning än de somtidigare genomfördes av borgerliga regeringar. Kanske går det därför inte attgöra en jämförelse - en sådan jämförelse haltar betydligt. Genom uppgifter i pressen har det kommit fram att densocialdemokratiska regeringen inte har för avsikt att öka på de vanligastudiemedlen till studerande. Det kan bli knepigt nog för studerande i Sverige.Men det blir naturligtvis än mera kännbart för de svenskar som studerar iutlandet, där just devalveringen slår hårdare. Möjligen kan man förstå om deordinarie studiemedlen inte kan räknas upp av hänsyn till dem som studerar iSverige. Men de utlandsstuderande utgör ändå en så liten grupp att de bordekunna få någon kompensation för devalveringen genom tilldelning av extrastudiemedel. Det skulle, inte få några prejudicerande verkningar för andragrupper. Men unga studenter brukar uppskatta varje tillskott till sin kassa.Utbildningsministern har endast hänvisat till vad centrala studiestödsnämndenkan göra inom, som jag uppfattade det, givna ramar. Jag villdärför ställa frågan: Om det inte är möjligt med en generell höjning Nr 21 av studiemedlen tillutlandsstuderande, vore det ändå inte tänkbart med en Måndagenden extra filldelning av studiemedel avtillfällig art för svenskar som studerar utomlands, som kompensation fördevalveringen? Om sjuksköterskeutbildningen i obstetrisk och gynekologiskvård Den socialdemokratiska regeringen har devalverat kronan med 16 %.Det är exakt samma procenttal som de borgerliga regeringarna devalveradekronan med under sin regeringsperiod, fast i flera omgångar. Någonkompensation för de utlandsstuderande gavs inte då. inte attske nu heller. AnL 27 (): Jag vill bara säga att när devalveringar skeri flera omgångar är de inte lika kännbara, även om det sammanlagt skulle blifråga om samma procenttal. Jag beklagar att man inte kommer att ge någonkompensation. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1982/83:43 om sjuksköterskeutbildningeni obstetrisk och gynekologisk vård AnL 28 Utbildningsministern : har frågat mig om jag avser attvidta några åtgärder för att hjälpa tre sjuksköterskor till fullständiglegitimation som barnmorskor. De berörda hade - enligt frågeställaren - undersin utbildning av etiska skäl inte kunnat delta i de undervisningsmoment somgällde insättning av s. k. spiral, emedan de betraktade spiralen som ettabortframkallande medel. Deras förslag till lösning av problemet hade integodtagits av linjenämnden. Deras utbildningsbevis omfattade därför endast 43 av50 möjliga poäng. Tre sjuksköterskor, som har genomgått vidareutbildning iobstetrisk och gynekologisk vård i , har hos linjenämnden förutbildning bett att få genomgå utbildningsmomentet insättning av spiral påannat sätt än det vedertagna inom vårdutbildningen. De tre sjuksköterskorna har sedan överklagat linjenämndensbeslut hos universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). UHÄ handlägger f. n. detta besvärsärende,och ett beslut i ärendet kan väntas . Eftersom ärendet prövas av UHÄ ocheventuellt också kan bli föremål för prövning av regeringen, bör jag inteuttala mig nu och därmed föregripa prövningen av ärendet. AnL 29LINNEA HORLEN (fp): Först ett tack till utbildningsministern försvaret på min fråga. Det var ju inte så informerande, men jag förstår samtidigtatt det är svårt för utbildningsministernatt ge ett kanhända mera konkret svar . Jag ser det emellertid som principiellt viktigt att närden enskildes samvete kommer i konflikt med stel byråkrati, då måste samhälletställa upp för den enskilde. Det är därför jag har tagit upp frågan tilldiskussion här i kammaren. I det här fallet har tre barnmorskeelever stött påett för dem moraliskt problem i sin utbildning. Den kurs de gått igenommotsvarar normalt 50 utbildningspoäng. Av dessa räknas sju fill avsnittet ompreventivmedel. Ett moment i undervisningen handlar om s. k. spiraler, och detär här som problemen har uppstått- i fråga om en detalj som tidsmässigt tar enobetydlig del av utbildningstiden i anspråk. Eleverna har den uppfattningen attspiralens funktion kan jämställas med ett abortingrepp, om det är rätt ellerorätt lämnar vi därhän i detta sammanhang. När det gäller personal i tjänst har medledning av riksdagsbeslut gett följande anvisningar: "Det är angeläget att abortverksamheten primärtorganiseras så att i densamma inte tas i anspråk personal, som finner detoförenligt med sin etiska eller religiösa uppfattning att medverka vid aborter.Socialstyrelsen förutsätter att den, som under åberopande av sådanabetänkligheter förklarar sig önska erhåUa befrielse från att medverka iabortverksamheten, skall slippa delta däri."