prot · G609108 · 1982-12-31 00:00:00 — Det har ocksåvarit ett ämne som prioriterats av SÖ när det gällt fortbildning av lärare.Enligt de regler som gäller är det skolstyrelserna själva som avgörvilket behov av vidareutbildning som mest gagnar den egna verksamheten. Tyvärrverkar det som om detta ämne fått stå tillbaka i konkurrensen med andra i ochför sig värdefulla utbildningar. Av 13 kurser i religionskunskap måste hela 9ställas in på grund av att man hade för få deltagare. Jag kan också nämna att i hela riket var det 374 låg- ochmellanstadielärare som gärna ville ha den här utbildningen, eftersom de tyckteatt de hade ett mycketstort behov av den och kände att de hade en osäker grund att stå på och därförbehövde denna utbildning. Men det vara bara 60 som kunde få utbildningen: Därför tycker vi att det finns skäl att uppmärksammautvecklingen. Vi har också sagt att det bör ankomma på regeringen att övervägapå vilket sätt man skulle kunna få en förändring till stånd på detta område. Som jag sade i början är skolan föremål för en omfattandeoch livlig debatt. Egentligen har vi en ganska bra skola i det här landet. Vihar också filifört skolan resurser, både ekonomiskt och personellt.Naturligtvis finns det även i skolan, liksom på så många andra håll, problem,och det är vår sak att tillsammans med dem som arbetar ute på fältet se tillatt vi kommer till rätta med problemen. Men jag tycker också att man vid kontakter med skolan ochlärare ute i landet upplever så väldigt mycket positivt och så mycket avutvecklingsarbete och engagemang, vilket gör att den negativa ochmycket litet konstruktiva kritik som kommer fram egentligen bara framstår somett tyckande. Jag yrkar bifall till reservationerna10,11,13,15 och 16 samt i övrigt fill utskottets hemställan. Vissa för skolväsendet gemensamma frågor 162PER () replik: var i sitt anförandebekymrad över att moderata samlingsparfiet hade reserverat sig till förmån försin parfimofion om att kunskapsmålet skall ges prioritet framför andrauppgifter som skolan ålagts. hävdar att alla är ense om det.Det är i så fall utomordentligt glädjande. Två frågor inställer sig emellerfid efter KerstinGöthbergs påpekanden, nämligen för det första: Varför skriver då utskottet intedet? Och för det andra: Varför avstyrker utskottet i så fall motionen, sombegär att skall uttala detta? 163 () replik: Praktiskt taget allt som står i motionen ståregenfiigen också i den läroplan som skolan skall följa. Precis som man påpekari motionen, är det naturligtvis SÖ:s och länsskolnämndernas sak att se fill attden läroplan som vi har ställt oss bakom också blir genomförd på rätt sätt ochatt kraven på kunskaper och färdigheter omsätts i verklighet ute i skolan. Som jag sade i mitt huvudanförande, är det fakfiskt så attskolöverstyrelsen i sin verksamhetsinriktning /84 harprioriterat just detta område. Man säger att den grundläggande syn på kunskaperoch färdigheter som läroplanen har bör genomsyra SÖ:s läroplansarbete, t. ex. ikommentarmaterial. Den bör också känneteckna länsskolnämndernas aktivaskoltill-syn. Detta är ju precis vad man begär i mofionen. Man vill geregeringen till känna att skall se fill att detta blirverklighet, och det har ju Vissa för skolväsendet gemensamma frågor SÖ, medäven den moderata ledamotens benägna bistånd, redan beslutat om. 164 PER () replik: Jag tvivlar inte på att KersfinGöthberg vill att kunskaper och färdigheter skall bli en verklighet i skolan. Men vad vi har motionerat om är att skall uttalaatt kunskapsmålet skall ges prioritet framför andra uppgifter som pålagtsskolan. Denna del av vårt krav har utskottet inte kommenterat, varefter manavstyrker mofionen. Det är med förlov sagt; herr talman, ett märkligt sätt attinstämma i moderata samlingspartiets yrkanden. 165 () replik: Jag vill rekommendera Per att studeraläroplanen litet mera noggrant. Det är ju faktiskt så att kunskapsmålet mer ännågonfing annat är prioriterat i läroplanen. Per vet lika väl som jag att när läroplanen varunder utformning var det inte utan att man utsatte det för en viss kritik attdet dåvarande statsrådet hade sitt finger med i spelet för att styra litetextra. Jag förmodar att detta också har återverkat på de intentioner som finnshär, och kunskaps- och färdighetsträningen är ju framlyft mer än något annat iläroplanen. 166 (): Att betyg är ett vikfigt inslag ikvalitetsbedömningen av elevernas kunskaper är många av oss överens om.Folkparfiets ställning i betygsfrågan är klar: eleverna skall ha betyg igrundskolans årskurs 8 och 9. Detta beslöts också när den nya läroplanen förgrundskolan fastslogs. De s. k. blockbetygen har rönt stort motstånd. Många ochtunga invändningar mot dessa har förts fram i debatterna. Om en enad opinionvill ha betyg i enskilda ämnen inom SO- och NO-blocken, bör vi medverka tillatt detta görs möjligt på ett rättvist sätt. Mot den bakgrunden är beslut att betyg ifortsättningen skall sättas i varje enskilt ämne för sig helt klart. Ettämnesövergripande arbetssätt bör dock bedrivas, så långt det är möjligt medhänsyn tagen till de förutsättningar en betygsättning i varje enskilt ämne ger. Den utbredda krifiken mot och debatten om de relativabetygen har visat att betygssystemet inte motsvarar de krav man skall kunnaställa. Det är därför nödvändigt att förändra betygssystemet så, att inslagenav relativitet kan mönstras ut. Regeringen bör initiera ett utvecklingsarbetesom syftar till att ersätta de relativa betygen med ett annat system, som istörre utsträckning tar hänsyn till den enskilda elevens prestationer. Religionskunskap är enligt bedömningett högt prioriterat ämne vid fortbildning av lärare. Det är då oroväckandeatt den prioritering som givits religionskunskapsämnet genom beslutoch SÖ:s kartläggning av fortbildningsbehovet inte fått avsedd verkan. Vi ärockså oroade över att skolstyrelserna troligen inte beslutat efter den gjorda prioriteringen.Vi finner det därför angeläget att regeringen uppmärksammar detta och deförhållanden som påtalats i inlämnade motioner i detta angelägna ämne. Folkparfiet anser inte att några särskilda medel böranvisas för utbildning av skolinformatörer, eftersom harbeviljat 6 milj. kr. för utbildning av skolinformatörer och representanter iplaneringsråden. Vi anser att stödet mycket väl kan rymmas inom det stödsom beräknas under anslaget representanter iplaneringsråden och det stöd som beslutas under det nya anslaget till kommunernasuppföljningsåtgärder för utbildning av handledare. Med hänvisning till vad jag härmed anförtvill jag yrka bifall till reservationerna nr 4, 10, 11, 13 och 16. Vissa för skolväsendet gemensamma frågor 167 (vpk): Skolan kännetecknas i alltför hög grad avsärbehandling och skiktning av eleverna på ett sätt som strider mot uttaladeutbildningspolitiska mål. Det finns flera faktorer som medverkar till detta.Ett exempel är den s. k. anpassade studiegången. I en utredning som gjorts av statistiska centralbyrånframkommer att det finns ett klart samband mellan anpassad studiegång ocharbetslöshet senare i livet. Undersökningen visade att drygt 2 000 av de 115000 högstadieelever som 1980 sökte till gymnasieskolan hade haft anpassadstudiegång. efteråt var den direkta arbetslösheten bland dessa , och uppges ha varit arbetslösa en eller undertvåårsperioden. Till dessa siffror vill jag, herr talman, foga några raderur en dikt som finns införd i tidningen : Vad kan avdem fås ut? Skolan ärtill för alla, men någramåste slås ut! Vi menar att det är dags att stoppa utslagningen ochavskaffa bestämmelser som ger skolan möjligheter att genom s. k. anpassadstudiegång sanktionera att en växande grupp elever lämnar med enofullständig skolutbildning bakom sig. Jag ber, herr talman, att få yrkabifall till reservafion 2 av . 168HELGE (): I utbildningsutskottets betänkande 18, som vinu diskuterar,-behandlas vissa gemensamma frågor för skolväsendet. Avsnittetinleds med vissa principiella ställningstaganden. Här har vi betygen,undervisningen i , läroplansfrågor, jämställdheten i konkreta falloch t. o. m. kommunala frågor som skolmaten. Det är viktigt att man, som gjorde härtidigare, slår fast skolans möjligheter och stora betydelse. Vi har en braskola, som på en hög kvalitetsnivå förmedlar kunskaper och färdigheter. 10 protokoll 1982/83:107-108 Vissa för skolväsendet gemensamma frågor har en brastandard, och skolorna är bemannade med skicklig personal som är bådepedagogiskt och socialt verksam. Eleverna, t både barnen och ungdomarna, har envilja att skaffa sig kunskaper och färdigheter, så att de kan möta framtidenmed större tillförsikt. Innevarande läsår tillämpas den läroplan för grundskolansom antog med stor majoritet. Det säger sig självtatt det inte låter sig göras att nu gå in för nya målsättningar eller förläroplansförändringar. Vi måste först låta läroplanen få tillämpas ochdärefter efter hand göra utvärderingar, innan vi kan genomföra förändringar. Vimåste ge skolan av arbetsro - därmed gör vi kanske skolan den störstatjänsten. Målsättningsparagraf nr 1 skall vara att skolan isamverkan med hemmen skall ge eleverna kunskaper, men också färdigheter, så attde blir posifiva och ansvarskännande medmänniskor. Kunskap och färdighet kandärför sägas vara likvärdiga mål för vår skola. Vi kan säkert säga detta påolika sätt och ändå mena detsamma, men det finns också de som vill betonakunskapen mera än färdigheterna. Utskottsmajoriteten, i vilken inteingår, ställer sig bakom nuvarande formulering i skollagen. I betygsfrågan har speciellt de s. k. blockbetygen blivitlivligt diskuterade. Genom regeringsbeslut har klargjorts hur tillämpningenav sammanfattningsbetyg i ämnesgrupp skall ske. Undervisning iorienteringsämnen på högstadiet får övergångsvis också ordnas på annat sätt änsom föreskrivits i läroplanen. Utgångspunkten för betygsättningen måste varaatt arbetssättet skall styra metoden för betygsättningen. Majoriteten anser attriksdagen bör godkänna regeringsbesluten om undervisningen och betygsättningeni vad det gäller orienteringsämnen på högstadiet. har en annanuppfattning. Inte heller ställer sig bakom principen om attarbetssättet skall styra sättet att ge betyg, vilket de framhåller i sinreservation på denna punkt, som jag yrkar avslag på. Det är nu för tidigt att säga vilken regel som på siktskall gälla för betygsättningen. Om vi framöver skall stimulera ettämnesövergripande arbetssätt i undervisningen i orienteringsämnena påhögstadiet, så bör vi granska utfallet av detta arbetssätt. SÖ har fått iuppdrag att till regeringen inkomma med bedömningar före den 1 mars 1986.Därefter får vi ytterligare förslag från regeringen att ta ställning till här iriksdagen. Utskottet har i sina skrivningar uttalat att bör föreläggasnya förslag om vilka betygsregler som skall gälla för orienteringsämnena pågrundskolans högstadium. får låta sig nöja med detta. Kravet från om betyg på alla stadier igrundskolan måste avvisas, eftersom vi har fattat beslut om atttillämpa läroplan, som föreskriver att betyg skall ges i årskurserna 8och 9 på högstadiet. Beträffande kravet på utvärdering av systemet med deenskilda samtalen vill jag säga att liknande motionskrav avslogs för två årsedan här i kammaren. Samtalen har i flera undersökningar visat sig vara högtuppskattade av föräldrarna, och enligt erfarenheten ger de också bra upplysningartill föräldrarna om elevernas prestationer rent allmänt. Samtalen skall påskolans initiativ ske . Reservationen på den här punktenavvisas. vill också ha en utvärdering av intagningentill gymnasieskolan på höstterminsbetyget i årskurs 9. Metoden har börjattillämpas, och effekterna av detta system skall f. ö. observeras avskolstyrelsen och den statliga skoladministrationen, varför det inte ärnödvändigt med något uttalande i frågan. Även när det gäller tillvalskurser och temastudierreserverar sig . I fråga om reservationen beträffandetillvalskurserna kan konstateras att man inte är särskilt angelägen om att slåvakt om jämställdheten. Beträffande temastudierna anser utskottet dessa varatill fyllest med nuvarande ordning när det gäller behovet av individualiseradämnesfördjupning. Jag har uppehållit mig nästan enbart vidmoderaterna, som i sin profileringsiver har reserverat sig på många punkter.Vpk har slutligen också en reservation i fråga om den anpassade studiegången.Man är rädd att den sanktionerar en utveckling där elever får lämna skolan utanfullständiga kunskaper och färdigheter. finns det, som medd,;las ibudgetproposifionen, en särskild arbetsgrupp inom somhar fill uppgift att studera i vilken utsträckning elever lämnar grundskolanutan fullständig utbildning och vilka orsakerna därtill är. Denna grupp kommerdå också att följa upp resultaten när den anpassade studiegången tillämpas.Därför har vi inte biträtt vpk-motionen. Per har här fidigare speciellt betonat kunskapernasstora Betydelse i skolan. Jag kan i långa stycken instämma i detta. Det görockså föredragande statsrådet. Som framgår av utskottets betänkande, s. 3,säger statsrådet t. ex. i propositionen: "Eleverna är i skolan för att lära och utvecklas.Viktigt är därvid att de lär sig känna respekt för kunskap och skolarbete.Vilka kunskaper skolan förmedlar är avgörande såväl för den enskilde som församhället." Jag angav ju att vikten av kunskaper också slås fast iförsta målsättningsparagrafen. Men det gäller också färdigheterna. Det ärviktigt att man kan använda kunskaperna - och att man rätt nyttjar de kunskaperman har. Det är många fler som har yttrat sig i den här debatten.De kommer att i sinom fid få ytterligare svar av . Jag yrkarbifall till utskottets hemställan i dess helhet. Vissa för skolväsendet gemensamma frågor 169PER () replik: anlägger ett något annorlundasynsätt i diskussionen om kunskaperna än gjorde för en stundsedan. försöker sig på att ställa kunskaper mot färdigheter påett sätt som emellertid saknar täckning i motionen. Han säger också att han kan hålla med mig i långa stycken.Då måste min fråga fill bli: Anser , när han görsina Vissa för skolväsendet gemensamma frågor uttalanden,att motionskravet är uppfyllt med vad utskottet har anfört, eller anser han detinte? Och vidare: Hur står syn på kunskaperna iskolan i relation till den syn som den socialdemokratiska majoriteten i 1973års betygsutredning gav uttryck för? kommer säkert ihåguttalandet, nämligen att kunskapsmålet får inte skymma skolans övergripandemål. Jag frågar: Har socialdemokratin nu äntligen övergivit den ståndpunkten?Om man har det- och alltså anser att kunskaperna skall sättas främst - varförbiträder inte socialdemokraterna krav om att när jämställdhet ochkunskaper kolliderar, så är det kunskapskravet som går före? Vad utskottsmajoriteten säger i fråga om tillvalen påhögstadiet är ju att om elever väljer tillval så att jämställdheten mellankönen inte kan upprätthållas, så får tillvalskursen inte organiseras. Omkunskapskravet skall stå främst, varför får kunskapskravet då vika så fort detställs på allvarligt prov? Vidare: Om kunskapskravet skall sättas främst - varför,i regeringens frånvaro, avser då regeringen att minskakunskapernas roll vid intagningen till högre studier för att i stället gearbetslivserfarenheten ökat utrymme? Intill dess har kunnat genöjaktiga svar på dessa frågor får han nog finna sig i att vi moderater harsvårt att ta det socialdemokratiska kunskapstalet på allvar. 170 () replik: Arbetslivserfarenheten är en liten del i dentotala bedömningen, men också arbetslivserfarenhet kan i hög grad vara mycketkunskap. Det är klart att det kanske har varit olika turer, innanvi kommit fram till de ställningstaganden vi f. n. står för. Man kan t. ex.läsa vad en dåvarande högerledare, som var ecklesiastikminister och hette GöstaBagge, skrev i direkfiven fill skolutredning: Skolans yttersta målmåste vara icke kunskapsförmedling utan fostran i ordets vidaste och djupastemening. - Så var kanske ståndpunkten för moderater 1940.1 dag är det endasaliggörande kunskap och åter kunskap som ett övergripande mål. Om man studerar föredragandens formuleringar ibudgetpropositionen, som vi också har citerat i utskottets betänkande, och närman tittar i skollagen, ser man att vi försöker hålla en balans mellan kunskap,som ett mycket vikfigt och strategiskt mål för skolan, och andra kriterier, somvi måste ha, där exempelvis färdigheterna är lika viktiga. Det är det jagskulle vilja svara Per . 171PER () replik: Jag avser inte att gräla med omrelationerna mellan kunskaper och färdigheter. Men det svar han gav mig påfrågan om relationerna mellan den typ av kunskaper skolan skall förmedla ocharbetslivserfarenheten vid inträde till högre utbildning gav åtskilliga bevisför vadsocialdemokratin uppenbarligen menar, eller rättare sagt inte menar, med dentext man har formulerat i utskottets betänkande. Som säkerligen väl vet är ett av degrundläggande bekymren inom ramen för den högre utbildningen att eleverna intehar tillräckligt av de kunskaper som skolan förmedlar vid inträdet, bl. a. pågrund av det antagningskineseri där arbetslivserfarenheten är en väsentligingrediens. Det vill ge ökad tyngd, och det måste rimligen ledatill att den typen av kunskaper skolan har i uppgift att förmedla kommer att fåminskad tyngd. 100 är trots allt 100 och inte mer. Detta innebär, såvitt jag kan förstå, herr talman, att närsocialdemokraterna försöker hävda att man i allt väsentligt instämmer imoderaternas krav, så är det tal och spegelfäkteri, därför att när detta prövasmot verkligheten viker man från de stolta fraserna. Jag noterar dessutom att avstod från attkommentera hur det kunde komma sig att kunskaperna fick vika när de ställdesmot jämställdheten. Man kan väl inte hävda, herr talman, att kunskaperna stårfrämst, om de får stryka på foten så fort de stöter på jämställdhetsambitioner.Fakta i målet är dess värre att åtskilliga elever på högstadiumsom skulle vilja ha en praktiskt inriktad utbildning inte kan få det,därför att den typen av utbildning inte får organiseras på grund av att denofta tilldrar sig intresse huvudsakligen från det ena eller det andra könet.Detta tycker, herr talman, utskottsmajoriteten är fullständigt i sin ordning.Visserligen säger man att det ankommer på skolan att se fill attkönsojäm-likheterna utjämnas - och det tycker jag också. Men så längeolikheterna finns där får de inte motivera att utbildning som eleverna faktisktbehöver över huvud taget inte skall få komma till stånd. försökte ta sig ur detta dilemma genom attcitera en minister i en samlingsregering . Om det är dettasocialdemokratin har att anföra till sitt försvar skoldebatt,tycker jag synd om de elever skolan skall fostra. Vi behöver nu se fram mot dekrav som ett nytt och föränderligt samhälle ställer, och då är det dess värreså att kunskapskravet har fått stryka på foten. Vissa för skolväsendet gemensamma frågor Anf.172 () replik: Det är inte så att vi eftersätter kravet påkunskaper för att vi vill upprätthålla jämställdheten i utbildningen.Erfarenheten visar att vi med små förändringar kan göra kurser, som anordnas,attraktiva också för det andra könet, som har svårare att anmäla sig tillkursen utan dessa förändringar. Att döma av Per första inlägg tycks hanmena att om vi bara satsar på ett mål, kunskap, lyckas vi klara alla problem iskolan. Det är inte så enkelt. Det är mycket mer komplicerat. Vi har en skola som förmedlar kunskaper som ingen skola fidigare har kunnat göra - det äralldeles klart. Det är en bred och djup utbildning som skolan förmedlar, och desom går ut ur dagens skola har mycket bra kunskaper och står sig mycket fint ikonkurrensen också internationellt sett. Vissa för skolväsendet gemensamma frågor Tredje vice talmannen anmälde att Per anhållit attfill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 173 (): Jag skall i mitt inlägg uppehålla mig vid demoderata reservationerna nr 3, 8 och 9. Skoldebatten har, som har sagts här, verkligen blossat upp, främst med anledning av andra skolors med speciell inriktning vara eller icke vara i . Detär ett hälsotecken att reaktionerna mot en strypning avöverlevnadsmöjligheterna för skolor som avviker från det socialistiskalikriktningsmönstret är så starka. Jag vill - mot bakgrund av det starka engagemanget frånelever, föräldrar och lärare - dra en parallell mellan den debatten och den somhar förts, och förs, kring de s. k. blockbetygen. Den har försiggått vid fleratillfällen här i kammaren. Och den måste fortsätta att föras, inte minst eftervad som återgetts i pressen om ämnesbetygens öde. Av pressreaktionerna att dömatycks man ha fått uppfattningen att blockbetygen en gång för alla skulle varaavskaffade. Men så är det ju inte. Att den nuvarande skolministern bl. a. ibudgetproposifionen har sagt att betyg måste sättas efter hur undervisningenfaktiskt bedrivits, inte efter hur den borde eller kunde ha varit, betyder inteatt detta skall gälla allt framgent. Med det uppdrag han gett till SÖ att vidtaåtgärder för att stimulera en snabb - jag understryker snabb - förändring avarbetssättet i orienteringsämnen på högstadium i riktning mot ettämnesövergripande sådant är det ju tvärtom meningen att ämnesbetygen skall avskaffas.SÖ skall, som fidigare upplyste om, fill regeringen senast den 1mars 1986 redovisa en bedömning av när övergången till detta ämnesövergripandearbetssätt kan förväntas vara genomförd. Det är alltså endast övergångsvis i avvaktan på en sådanförändring som vissa undantag medges från Lgr 80:s fim- och kursplaner så attbetyg kan få sättas i varje enskilt ämne efter beslut av rektor eller, efterrektors bemyndigande, av arbetsenhetskonferensen. Den socialdemokratiska regeringensinriktning är alltså en slutgiltig övergång till enbart sammanfattningsbetyg ide samhällsorienterande och naturorienterade ämnena. Det är inte svårt atttänka sig att denna övergång är ett första steg på vägen mot ett fullständigtavskaffande av betygen i . Enligt moderata samlingspartiets uppfattning strider dentolkning statsrådet gör av läroplanen mot beslut. sade i sitt anförande att blockbetygen varförutsatta i läroplanen. Jag hävdar att blockbetygen icke är förutsatta i läroplanen.Det framgår inte på något sätt av Lgr 80 att ämnesövergripande undervisning ärdet enda rekommenderade sättet att driva undervisning på. Tvärtom sägs det attlärare och elever gemensamt kan välja mellan olika sätt att disponera stoffet,där varje sätt har sina speciella för- och nackdelar. Sätten som åsyftas ärämnesbunden och ämnesövergripande undervisning. På s. 42 i läroplanen står"Ämnesbunden undervisning utesluter på intet sätt att stoffet grupperas i enhetersom är gripbara för eleverna ." Självklart är det viktigt med en samverkan överämnesgränserna. Men att inslag från olika ämnen kan studeras samlat betyderinte att man inte skall kunna avgöra till vilket ämne olika huvudmoment ikursplanerna hör. När det gäller samverkan är det vikfigt att påpeka, att det iläroplanen talas om samverkan inte bara mellan ämnen inom de vedertagnablocken, utan också med andra ämnen utanför blocken. Skall man få denverklighetsanknytning som vi alla eftersträvar, måste samverkan mellan olikaämnen på skolschemat ges stor bredd. Vill man studera - som olika ämnesföreträdare framhåller iett öppet brev till skolministern i -1, ex. friskvård, kan detvara lämpligt att låta NO-ämnet biologi samverka med hemkunskap och idrott.Gäller studiet teknikens utveckling bör kanske orienteringsämnena teknik ochhistoria samverka med svenska och slöjd. Skall detta då leda till att man vägersamman prestationerna i dessa ämnen med varandra i ett sammanfattningsbetyg?Naturligtvis inte. Det finns också många inslag i de enskilda ämnena som integår att infoga i samverkansprojekt utan måste studeras ämnesvis. Det kan röraområden som inte kan gås förbi med tanke på att eleverna måste ha dem som grundför fortsatta studier i gymnasieskolan. Det är också stora prakfiskasvårigheter med en långt driven integration.