prot · G60931 · 1982-12-31 00:00:00 — Om man studerar de krävande uppgifter fickansvar för i nedmsfningsarbetet, framstår def klart att ingen svensk nedmsfarehar haft så ansvarsfulla uppdrag i FN-arbetet. Hon var ordförande vid i , ordförande i ad hoc-kommittén för aftstärka FN;s roll i nedrustningssammanhang och ordförande i förnedrustning och utveckling, som 1981 lade fram den s. k. Thorssonrapporten. har mycket aft tacka för. Därför ärdef märkligt att utrikesministern infe nämner ett ord om hennes insatser.Märkligt är def också att infe heller den nya ordföranden inedrustningsdelegationen gör det. Också i sitt första fal iFN underlät hon att nämna namn och roll, men hänvisade däremotfill tidigare svensk ordförande. Utrikesministerns svar är ett omfattandedokument på elva maskinskrivna sidor. Def är på flera sätt ett olustigtdokument. Ytterst visar det på och bestyrker den toppstyrning som ärsocialdemokratins nya ansikte - jag har i alla fall inte upplevt det såtidigare. Socialdemokraterna är sig själva nog. Men det är faktiskt så,utrikesminis- tern, attvi fortfarande har en riksdag, även om regeringen vill bortse från .sådanapetitesser. På elva sidor talas det om regeringen. finns medpå en rad: "Regeringen vägleds då av vad som anförts och avutrikesutskottets betänkande 1981/82:23." I fråga om kärnvapendoktrinerna har inte gjortnågra direkta ställningstaganden. På den punkten är det naturligt attregeringen redovisar sin uppfattning utan hänvisning till . Men närdet gäller frågan om en kärnvapenfri zon i har gjort klarauttalanden och ställningstaganden. Icke i något fall hänvisar utrikesministerntill dem. Def är utomordentligt anmärkningsvärt. Regeringen är skyldig atthålla sig till vad har sagt. I svaret står: "Den i regeringsförklaringentillkännagivna avsikten aft verka för en kärnvapenfri zon i är ettexempel på regeringens politik att främja ökad avspänning och säkerhet. "Det är naturligtvis lika mycket ett exempel på vilja, rtien som sagtförekommer det inga hänvisningar alls fill beslut ochställningstaganden. Svaret är, som jag ser def, mycket oklart när det gällerden kärnvapenfria zonen. Det är motsägelsefullt och undanglidande. Svaretbekräftar den förvirring som def tidigare vid olika tillfällen givits uttryckför från socialdemokratiskt håll. På samma sida förs två olika uppfattningar fram. Det stårförst att det är av största vikt att kärnvapenstaterna drar fillbaka dekärnvapen kring zonen som är avsedda för att i första hand användas motzonstaterna. Men litet längre ner på samma sida står det att det borde varamöjligt aft få till stånd en avveckling av dessa kärnvapen. Uppenbarligen harkockarna varit för många när man har åstadkommit detta dokument. Så långt jag har kunnat följa svängarna - de är så mångaatt jag naturligtvis kan ha missat någon - har nedrustningsdelegationens nyaordförande ifrågasatt, som också kommit fram här tidigare, omhela skulle ingå i en kärnvapenfri zon. Hon har därefter korrigeratsav kabinettssekreteraren, som sagt att den svenska inställningen infe harförändrats. Men har vår utrikesminister varit i , ochdärefter hopar sig frågetecknen återigen. , den ansedda schweiziskatidningen, har dennas Skandinavienkorrespondent skrivit omutrikesministerns besök i . Artikeln finns också att läsa i nr 45 avtidningen . Där står bl. a. följande: "Saken kompliceras av aft utrikesminister sitt besök i föreföll vara enig med sin finske kollega om att inte alla delar av avgjort måste ingå i en zon. Bodsfröms knapphän diga uttalande betecknas nu av utrikesdeparfementef i som en utgångspunkt för vidare samtal i de nordiska' huvudstäderna och med stormakterna. Uttalandet lyder: 'Vi anser infe att absolut måste ingå. Vi anser det dock önskvärt, aft strandsfaferna - även om de inte har juridisk rätt fill detta - lägger stor polifisk press på andra stater för att Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationellanedrust-ningsarbetel respekteravår önskan att infe framföra kärnvapenbestyckade fartyg i .' säger regeringen att det är önskvärt att Östersjönblir kärnvapenfri. Ordet "önskvärt" är naturligtvis etfundersfatement. Som jag ser def är detta en förutsättning för aft vi skall fåtill stånd en kärnvapenfri zon. Jag undrar vad socialdemokraterna egentligenmenar. Är man på väg att slingra sig bort från de beslut som harfattat? Jag skulle råda regeringen att inte göra def. Det finns en starkfredsopinion i vårt land - den nämns inte med etf ord i svaret - och dennafredsopinion har länge och entydigt krävt en kärnvapenfri zon. Både fidigare regeringar och har varit eniga omatt skall vara kärnvapenfri. I sitt betänkande 1981/82:23 skriverutrikesutskottet följande: "Utskottet finner vidare att för förhandlingarom en kärnvapenfri zon krävs medverkan av kärnvapenmakterna, enär det ju ärinskränkningar i deras möjligheter aft använda kärnvapen som skall uppnås. Frånsvensk sida har också hävdats att medeldistansrobotar och taktiska kärnvapen,som är avsedda för mål inom zonen, eller som är stafionerade nära zonen och harså korta räckvidder att de främst är möjliga aft sättas in mot mål inom zonen,bör dras bort som led i en överenskommelse. Denna uppfattning har för svenskdel vidhållits obruten under en följd av år. Den delas av utskottet." Den svenska ståndpunkten har således, som jag ser def,varit mycket klar och entydig. För det första skall varakärnvapenfri. För det andra skall i uttunningszonen vapen som är avsedda förmål inom zonen dras bort. För det tredje krävs det för förhandlingar omkärnvapenfri zon medverkan av kärnvapenmakterna. Det är märkligt aft utrikesministern, trots att underlagettill hans svar omfattar elva sidor, infe har fått med etf enda ord omfredsrörelsen i och tydligen inte inser vilken dynamik det finns ifredsarbetet och hur enormt betydelsefull den verksamheten är för helanedrustningsarbetet. I går avslutades t. ex. de svenska kyrkornas ekumeniskau-landsvecka. Samfunden går in i ett aktivt fredsarbete med namninsamlingför fred och nedrustning och har inbjudit till världskyrkokonferens iUppsala, där kravet måste ställas att kyrkorna fördömer kärnvapen på samma sättsom etf hundratal katolska biskopar i har gjort. Detta att folk,kyrkor och organisationer protesterar mot kärnvapen och kapprustning är enligtmin mening bland det mest hoppfulla i dagens nedrustningsarbete och får inteundervärderas. Jag har, sedan jag ingående studerat det föreliggandedokumentet, frågat mig varför det är en sådan virrighet när socialdemokraternaoch regeringen går ut och gör olika uttalanden. Är det oskicklighet? Eller ärdef rent av - jag påstår inte att det är det, utan jag frågar - en polifisk tveksamhettill en kärnvapenfri zon i ? Eller är det en polifisk tveksamhet till huren sådan zon skall se ut? Mitt intryck av allt det undanglidande och förvirrade iregeringens polifik och utsagor kring frågan om en kärnvapenfri zon i Nordengör att jag känner osäkerhetom den nya regeringens avsikter och intentioner. Denna osäkerhet delas avutländska bedömare. Så skriver t. ex. i ,om jag återigen får hänvisa fill honom: När def gäller frågans vidare behandling står -med stöd av skandinaviska socialister - ganska ensamt. Och infe heller här sannolikt äta soppan lika varm som den anrättas. Detta är visserligen bara vad en ufiändsk bedömare anfört,men jag menar att det är klart och entydigt att regeringens agerande har skadatSverige oerhört. Genom att gå ut med olika budskap och utsagor har man ocksåförsatt oss i en sämre förhandlingsposition än vi annars hade behövt ha.Försöker regeringen med sina dimridåer dölja någonting när det gäller denkärnvapenfria zonen i eller när def gäller frågan om hur en sådan zonskall se ut? Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet AnL 15 OLAULLSTEN (fp): Tanken med en kärnvapenfri zon i äratt skapa garantier för att länder som har kärnvapen inte kommer att användadessa kärnvapen mot det nordiska området. En förutsättning för detta är i sintur att de nordiska länderna inte själva har kärnvapen, inte avser att skaffasig sådana och inte heller fillåter andra att stationera kärnvapen på sittterritorium. De garanfier som krävs måste kombineras med konkreta handlingarfrån kärnvapenmakfernas sida för aft trovärdighet skall skapas kring dessagaranfier. Det är i def sammanhanget som tanken på en s. k. utfunningszonkommer in i bilden. Med uttunningszon menas etf område utanför den egentligazonen, inom vilket vissa krav på nedmstningsåtgärder måste ställas. Det är t.ex. inte rimligt att det inom detta område, fill vilket självfallet Östersjönmåste höra, får finnas kärnvapen som är riktade mot de nordiska länderna. Med de här villkoren ger det sig också självt att det iförsta hand kommer an pä de båda försvarspakterna NATO och attskapa förutsättningar för en kärnvapenfri zon i . är ju redankärnvapenfrift. måste göra vikfiga nedrustningsåtaganden. NATOmåste avstå från den s. k. kärnvapenopfionen för de nordiska måste bli en del av def kärnvapenavmstade området. Bådaförsvarspaktema måste ge garantier för att infe använda sina kärnvapen motNorden. Såvitt jag försfår delar , numera densvenska regeringens nedrusfningsexpert, inte de här utgångspunkterna förarbetet för en kärnvapenfri zon. Hennes idé är aft upprättandet av en nordiskkärnvapenfri zon är en i def närmaste helt intern nordisk affär. I hennesfurordning kommer först en deklaration från de nordiska länderna om att enkärnvapenfri zon skapats, sedan får man hoppas att kärnvapenstaterna är bereddaatt respektera vår önskan att infe bli angripna med kärnvapen. Vi kan infebegära några garanfier i förväg, säger hon i . Det fillrättaläggande som läste upp förkammaren och som jag också har läst tidigare lägger ingenfing till rätta.Snarare förvärrar 3 protokoll 1982/83:31-32 Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Tillrättaläggandet antyder ju att man inom regeringen övervägeratt lägga om förhandlingarna kring frågan om en kärnvapenfri zon i den riktningsom talat för. I ett fritt land har man rätt att ha vilken åsikt somhelst. Men är man regeringens talesman, krävs det aft det man säger stämmer medvad regeringen tycker, inte minst i utrikespolifiska frågor. En annan sak ärockså vikfig i utrikespolitiken; Def får inte råda oklarhet om vad som menasmed det som regeringens talesmän säger. Jag skall inte i den här debatten gå in på den s. k.Bodsfrömdokfrinen. Utrikesministern har själv sagt att kravet på en doktrin äratt den skall vara genomarbetad och genomtänkt. Själv har han, med hans egnaord, bara gjort spridda uttalanden. För egen del tycker jag aft kraven på allauttalanden som utrikesministern gör måste vara att de är genomarbetade ochgenomtänkta. Utrikespolifiken lämpar sig infe särskilt väl för fankespåning. Mina frågor är därför: Talar regeringensnedrusfningsexpert för regeringens uppfattning eller bara försin egen, när hon uttalar sig om denna del av nedrustningsfrågan? Talar hon förregeringens uppfattning, när hon säger att frågan om huruvida skallingå i den här zonen eller inte är en rent folkrätfslig affär? Talar hon påregeringens vägnar, när hon menar att etablerandet av en kärnvapenfri zon iNorden inte kräver garantier i förväg från de båda försvarspakfernas sida? Inte minst med hänsyn fill våra nordiska grannar är defviktigt att svaren blir entydiga. Def är ju rimligt att man i de nordiskaländerna vet vad som är den avsikter med de samtal som försom en nordisk kärnvapenfri zon. Den förvirring som den nya regeringen skapar pådet ena området efter def andra inom utrikespolitiken börjar bli ett problem. AnL 16Utrikes- och handelsministern : betonade vikten av enighet iutrikespolifiken. Jag skulle tycka att det vore beklagligt om hennes inläggnyss skall tolkas som ett uppbrott från denna linje. Vad regeringen gör är att fullfölja strävandena på devägar till avspänning som anvisat. Det som är nytt ärmöjligen att man när man beträder dessa vägar gör def med ett betraktelsesättsom kanske inte är . I stället för avskräckningsfilosofin, att detgäller aft rusta så aft motståndaren skräms och håller sig lugn, gäller det attuppnå en gemensam säkerhet, att resonera om hur den enorma upprustningen skallkunna successivt minskas för att åstadkomma inte den enes säkerhet mot denandre utan en gemensam säkerhet. och ser kärnvapnens möjligaexistens i som en för oss trygghetsskapande faktor. Av de tvåinterpellanterna är den som är mest krigisk. Han talar om att ävendef svenska försvaret är avskräckande. Jag tycker att man helt har förloratsinnet för proporfioner om man talar om def svenska försvaret som avskräckandeför en oniigivning, jämfört med def kärnvapenhot som vilar över världen. Baraden grundlag som denna riksdag fastställt, med förbud mot användning av svenskatrupper utom riketannat än för landets försvar, borde vara def första som dämpade känslan avskräck hos dem som ser på den svenska utrikes- och försvarspolitiken. Den uppfattning som regeringen har är att kärnvapnen inteär jämförbara med konvenfionella vapen. De är inte bara en typ av störregranater som orsakar något större skador men kan vara lämpliga som medel i ettkrig. De två supermakterna förfogar nu över mer än 15 000 strategiskakärnladdningar. Därmed kan de förstöra de stora befolkningscentra på varandras..kontinenter. Men de har också 60 000 kärnsfridsspetsar, och man kan väl utgåfrån att näsfan var och en av dessa laddningar är starkare än den som föll överHiroshima. För och är kärnvapnen bara vapenbland alla andra vapen - låt vara starkare sådana - men regeringen ser infesaken på def sättet. De är principiellt annorlunda. Man vinner inte en segermed kärnvapen. Även om man nästan utplånat motståndaren, har denne förmodligeninnan han utplånades tillfogat en själv så ohyggliga lidanden aft varken denaktuella befolkningen eller den som möjligen skulle följa efter denna har någonstor glädje av en seger. Det är i det avseendet vår syn på säkerhetspolitikenskiljer sig - avskräckningens filosofi och den gemensamma säkerhetens. Den beskyllning som riktar mot mig, att jaggenom det interpellationssvar som jag här avgivit skulle ha gynnat endast denena sidan, har ingen grund i detta interpellafionssvar. Det har där poängteratsaft båda parterna måste rusta ned. Vidare har def poängterats aft om exempelvisNATO skulle gå med på att i och aldrig använda eller stationerakärnvapen, fordrar defta eftergifter också från den andra sidan. När defta ståri ett svar utdelat i förväg, förstår jag infe varför man skall falaom att den ena sidan gynnats. Det finns ingenfing sagt i detta svar om att detbara är de amerikanska robotarna och kärnvapnen i som jag vänder migmot. Det är självklart att den fasa som vi känner för dessa vapen är densammasom den vi känner för upprustningen på Warszawapakfens sida. När det gäller debeskyllningar som har rikfats här i debatten, om att jag farit fram medosanning eller att jag eller är lögnare, och när det gällerandra moment som ingått i talekonsten, vill jag avstå från aft närmare gå in påbemötanden härvidlag. Jag hänvisar bara fill def avgivna svaret och vad som därkan läsas. Vad sedan gäller några enskilda punkter i samband med defrågor som har ställts har vi först frågan om säkerhetsgaranfier. Självfalletavvisar vi tanken på s. k. posifiva säkerhetsgaranfier från kärnvapenmakferna.Vi skall infe gå i allians med någon av dessa. Vi behöver inte deras hjälp. När def sedan gäller frågan om s. k. negativasäkerhetsgarantier, dvs. att kärnvapenmakterna gör utfästelser som innebär aftde infe skulle hota.eller använda kärnvapen mot zonsfaterna, förhåller def sigannorlunda. Vi vill ha förbättringar i fråga om de åtaganden somkärnvapensfaferna har gjort, att infe använda kärnvapen moticke-kärnvapenstater. Målsättningen är aft samfiiga kärnvapensfater skall göralikalydande åtaganden. Def kan ske genom deklarafioner av var och en för sigeller i en konvention mellan Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet kärnvapenstaterna.I detta ligger inte att vi genom sådana konventioner om negafivasäkerhetsgaranfier skulle ha givit kärnvapensfaferna något som helst inflytandeöver vår säkerhetspolitik. Frågan om har blivit livligt debatterad. Det harklargjorts från regeringen aft är etf fritt hav. Det är enuppfattning som inte bestrids av någon. Def är uppfattning, det ärDanmarks uppfattning. Det finns frihet aft passera genom och de danskasunden fill . Vi kan inte hindra detta, men vi kan uttala en poUtiskönskan tiU olika makter aft respektera som kärnvapenfri. Vi kankanske kontrollera infart och på det sättet få en kontroll över aft utfästelsenhålls. Men om def är på def sättet, att man säger att till varje prisskall ingå som en del i zonen, på samma sätt som de fasta territorierna gör iÖstersjöstaterna, kan en kärnvapenfri zon i inte åstadkommas. Det är klart att det finns åtskilliga problem som behöverdiskuteras. Def har inte förnekats av regeringen. Vi skall ge oss i kast medden diskussionen. De problemen är stora, def skall också medges, men vinsfen ärockså så oerhört stor att det är värt aft ge sig i kast med dessa problem, ävenom de är betydande. Därför kommer regeringen att fortsätta sitt arbete, vilketsker i fullt samförstånd med våra övriga nordiska grannländer. Vi kommer att fortsätta ett utredningsarbete av de problemsom berörts här i kammaren och av andra problem också. De resultat vi nårkommer vi aft lägga fram för offentligheten, för vi vill ha en spridddiskussion om detta ute bland allmänheten. Därmed kommer jag också in på frågan: Hur ser man på dettai ? Vi har ett beslut av att regeringen skall hålla kontakt medde övriga nordiska länderna. Def kravet uppfyller regeringen. Jag har tagit upp frågeställningen i diskussioner både iFinland och i . Det har inte funnits någon ovilja i dessa ländersufrikesledningar att med diskutera dessa problem. Den svenska synenläggs fram, och vi lyssnar till den finska och den norska. Vi tvingar inte pånågon vår uppfattning, men det finns heller inte, om någon tror def, i våragrannländer en önskan att diskussionen i skall upphöra, eller att manskall slippa höra talas om den och diskutera med oss. Vad sedan gäUer frågan om vilken opinion som finns fördetta får jag hänvisa fill bl. a. den konferens som hölls i , där denordiska socialdemokratiska partierna och landsorganisationerna debatteradefrågan om en kärnvapenfri zon i och uttalade sig för en sådan. Därmed hinner jag bara avslutningsvis till sägaaft jag inte har avtackat fm vid detta sammanträde i riksdagenberoende på att hon inte har avslutat sitt arbete. Senast i förra veckandiskuterade jag hur hon skall kunna företräda regeringen i vissa avseenden ifortsättningen. Jag tror inte att hon skulle finna det särskilt angeläget aftjag befraktade hennes insatser.för regeringen som avslutade. Att jag inte hänvisade till berodde på detsjälvfallna att regeringen avser att uppfylla krav. Aft jag intehänvisade till fredsopinionen berodde på det självfallna aft frågeställarna harvelat veta vad regeringenanser och vad utrikesministern anser. På det har svar getts här i kammaren.Fredsopinionen har vi den största respekt för. Jag skall eventuellt i kommandeinlägg återkomma till regeringens planer på att stödja fredsarbetet. AnL 17 (): Jag ber aft få tacka utrikesministern för deytterligare kommentarer som här har lämnats. Def har blivit så aft debatten ' dag till stor del harrört sig om frågan om en kärnvapenfri zon. Aft åstadkomma en sådan är ettarbete på lång sikt, vilket har framförts av alla som har talat här , ochCarl Bildt har redogjort för våra synpunkter på den frågan. Bakgrunden till mininterpellafion är emellertid def mera näraliggande nedrustningsarbetet såsomdet genom utrikespolifik avspeglas i FN, CD och andra organ därnedrustningsfrågorna är aktuella. Det är de organen som är av intresse justnu, och världen väntar med spänning på förändringar i svensk nedrustningspolitik. Jag har påstått aft interpellationssvaret visar att mangör ett avsteg från den nedrustningspolitik som har förts hitfills, och jagstår fast vid detta. Då utrikesministern var inne på frågan om en kärnvapenfrizon sade han, att eventuella åtaganden från västmakterna med löften om aftstationering av kärnvapen i krigstid i de nordiska NATO-länderna icke skall skegivetvis måste kompenseras med åtaganden också från östmakfernas sida. Men defgällde inte bara detta. Def kanske mest näraliggande exemplet är situafionen påden europeiska kontinenten när def gäller utplaceringen av NATQ-ländernasPershing IIochkryssningsmissiler. Som jag ser def far här en svensk utrikesminister förförsta gången klart avstånd från de uppfattningar som har varitgällande. Vi har tidigare ställt kravet aft den totala militära balansen skallbeaktas när man tar ställning fill krav på nedrustning av kärnvapen i . Låt mig också säga en sak: Vi från moderat sida är precislika skräckslagna som andra inför de följder som en kärnvapenkatastrof skullekunna få för världen. Vi vill med samma intensitet arbeta för att till varjepris avvärja ett kärnvapenkrig. Men vad vi här diskuterar är Sverigesofficiella inställning till rustnings- och styrkeförhållandena ute i . Dåsäger utrikesministern att kärnvapen icke är jämförbara med konventionellavapen. Självfallet är de infe def, framför allt infe när det gäller derasverkan. Men def som har gällt vid en bedömning av styrkeförhållandenamellan västmakterna och östmakterna på den europeiska kontinenten är aft manfrån svensk sida allfid har gjort en total bedömning av styrkan i väst resp.öst. I svaret sägs nu aft västmakterna själva gör den bedömningen, att de närdet gäller konvenfionella vapen är underlägsna östmakterna. Jag ställde enkonkret fråga om utrikesministerns uppfattning här, och den har jag inte fåttsvar på. I de undersökningar som är gjorda och som torde vara internationelltgodkända sägs att det skulle behövas 96 divisioner och 9 000 flygplan iVästeuropa för att man utan kärnvapen skulle kunna stå emot Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet stridskrafter.Det skulle i sin tur innebära aft blev ett gigantiskt härläger.Självfallet eftersträvar vi inte någonting sådant. Rent teoretiskt kan man säga att om balans - och balanshar varit någonfing mycket vikfigt i samband med svenska ställningstaganden -skall råda mellan öst och väst, då har man tvä vägar att gå. Dels kan manbegära att nedrustar sina konventionella vapen, dels kan man sägaaft en nedrustning i väst av kärnvapen bör kompenseras med en upprustning avkonventionella vapen. Vi delar utrikesministerns uppfattning att def senarealternativet skulle innebära aft vi tillstyrkte någon form av upprustning, ochdet är icke förenligt med svensk nedrustningspolitik. Återstår alltså krav på nedrustning av konventionellavapen på östsidan. Förhandlingar om detta pågår bl. a. i MBFR, där Sverigesinflytande hitfills har varit mycket litet eller praktiskt taget obefintligt,men vi följer vad som där sker. Om utrikesministern har den här inställningentill kärnvapnen i borde denna självfallet kunna följas upp med förslagpå hur vi skulle kunna öka våra insatser och våra möjligheter aft påverkaförhandlingarna när def gäller nedrustning av konventionella vapen i Europa.Men det nya i utrikesministerns ställningstagande är just att han infe längrevill göra den totala bedömningen av kombinationen mellan kärnvapen ochkonventionella vapen i . Därvid menar jag att utrikesministerns svarutgör ett klart avsteg från def som fidigare har gällt. Def fick jag besked om,och jag konstaterade defta faktum. Def kommer med all säkerhet också attpåverka vår röstningsbild i olika internationella sammanhang. utgördetta naturligtvis ett led i utrikesministerns avståndstagande från den s. k.avskräckningsfilosofin. När det gäller negativa säkerhetsgarantier sägerutrikesministern: kan godta att var och en för sig ger en garanti. Vi har i kontinuerligt sagt att vi kan godta detta, menenbart om det registreras it.