prot · G609122 · 1982-12-31 00:00:00 — Jordbruksministern har uppfattat min fråga rätt. Dengäller påföljderna för de båtar som blir föremål för bestraffning. Somjordbruksministern känner till har det varit si och så med kustbevakningensmöjligheter att klara sina uppgifter. , då vi ej hade några avtal medEG, pågick fiske från utländska båtar, om inte obehindrat så i varje fall istor skala i svensk zon. Det fanns inte heller några avtal . Med demöjligheter det ändå finns att fiska i svensk zon är man kanske inte såangelägen att få avtal till stånd, ty då måste man ju lämna fiskerättigheter iutbyte. Straffen, dvs. böterna, var obetydliga i de fall detförekom att någon ställdes inför domstol - några och ibland någratusen när det gällde många och upprepade förseelser. Det innebar att det varlönsamt att tjuvfiska i våra vatten. Om man sedan slog ut det på alla gångeringenting alls hände, kunde det utan större problem ingå i driftkostnaderna.Sådana uttalanden har förekommit. Det har varit till stor skada för beståndenoch för svenskt fiske. Det har gått så långt att man har betraktat det som enrättighet att fiska i svensk zon, och man har hört uttalanden om att när vivill skydda våra fisktillgångar så beror det på girighet. Jordbruksministern konstaterar att jag anser straffen varaför lindriga. Jag konstaterar av jordbruksministerns svar att han delar minåsikt. Det gör också . Jag har svårt att frigöra mig från känslan att intressetför att slå vakt om det svenska fisket är svagt. Vi har haftfiskezoner i , men ännu är skyddet för svenskt fiske under all kritik. Medan svenska fiskebåtar blir beskjutna av norskakustvakten för att de befinner sig inom den norska zonen och andra får bota . för att inte loggboken var ifylld när kustvakten kom ombord, hotas påsamma gång vi i att trängas bort från våra vatten på grund avmaktlöshet hos kustbevakningenoch en tolerans mot förbrytare som inget annat land kan uppvisa. Om vi inte ärbäst på något annat så är vi i varje fall bäst när det gäller flathet. Det omfattande tjuvfisket som pågår påverkar ocksåmarknaden, och EG är i full färd med att avveckla tullsuspensionerna på sill.Med tillgång till fiske på svenska vatten tar de därigenom också vår hävdvunnamarknad. Jordbruksministern känner säkert också fill den storaöverfiskning av överenskomna kvoter som vissa Östersjöstater gjort sig skyldigatill . Utan tvivel härrör en del av dessa uttag från olaga fiskei svensk zon. Där är fisketätheten större och fångsterna som en följd häravbättre. tog i upp frågan om åtgärder mot dessa stater,men det vann inget gehör hos majoriteten av stater. Detär inte sä svårt att förstå. Man vill utan åtgärder fiska som man nu gör. Självklart påverkar också ett ohämmat fiske i den s. k.vita zonen öster om fiskeförhållandena. Detta fiske bedrivs av fiskarefrån , , - ja, t. o. m. färingar fiskar på det området. De gör det fullt lagligt, eftersom har förklaratområdet vara internafionellt vatten. Men det är inte bra, i synnerhet inte förÖstersjöns laxbestånd. Men , ja, bara förhandlar- om nu motpartenråkar vilja ställa upp. Det gör den . Det vidtas inga åtgärder motbeskjutning, mot orimliga böter för bagateller eller mot ensidiga tullar. Deåtgärder som vidtas mot tjuvfiskande utlänningar har jag redan talat om. Jordbruksministern säger att saken skall tas upp iNordiska kontaktorganet för fiskefrågor , när vi träffas i . Jaghoppas på större framgång då än den vi hade i . Norrmän ochislänningar, som då var allmänt sura för att vid ett internationelltmöte i röstat mot valfångst, tyckte inte att det angick oss hur deskötte sin bevakning och sin rättstillämpning. Jag hoppas därför på ett bättreresultat , och jag ser fram mot nästa möte med stort intresse. Jag tar också fasta på jordbruksministerns svar, där hansäger att han avser att överväga andra vägar att nå fram till resultat. Slutligen vil| jag, herr talman, tillägga, att jag påinget sätt försvarar svenska fiskare som bryter mot gällande lagar. Det måsedan gälla i utländska eller i svenska zoner. Jag anser att de som bedrivertrålfiske innanför trålgränsen och förstör kustfiskarnas redskap och de somsystematiskt tjuvfiskar i t. ex. skall takonsekvenserna av sina brott. Alla förlorar på laglöshet. Det skapar motsättningar ochoenighet inom kåren, och ingen tjänar därpå, Ansvaret för att upprätthållaordningen vilar på , och kanske skulle man överväga om det ärrimligt att folk som sätter brott i system skall få inneha yrkesfiskarlicens. Jag vet att detta är och intejordbruksministerns bord, men jag ville ändå ha det sagt. Om en översyn av påföljderna för olaga fiske Om en översyn av påföljderna för olaga fiske 10 (): Jag tackar jordbruksminister det i mitt tycke uttömmande svaret på min fråga, vilket jag tycker ger enförhoppning om gemensamma bestämmelser . Däremot förändradestankarna litet grand när jag hörde tala om de förhandlingar somredan här varit, där jag förstår att norrmännen har varit litet nonchalanta motoss. Anledningen till att jag ställt min fråga fill jordbruksministernbehöver jag väl antagligen inte relatera. De händelser som inneburituppbringande av svenska fiskebåtar på norskt fiskevatten är väl kända, och dethar skrivits löpmetrar om dem i svensk press. Incidenterna har väckt stor uppmärksamhet och irriteratvåra svenska fiskare oerhört, speciellt på . Våra fiskare har itidningar och intervjuer varit mycket hårda i sina uttalanden om de norskamyndigheterna och den norska byråkratin. Det som förvånat mest i dessaincidenter är påföljden för de svenska fiskarna. Det har utdömts böter på , . per båt samt beslagtagning av redskap. Viskall inte heller glömma på vilket sätt några båtar blev uppbringade.Skottlossning förekom. Det finns inte ord nog att kritisera dettaförfaringssätt. Vad vi vet öm dessa affärer är att de svenska båtarnaenligt norsk lag i och för sig har gjort smärre förseelser, men inget som medvanligt sunt förnuft påfordrar de påföljder som har utdömts av de norskamyndigheterna. Vi vet ju att de svenska myndigheterna utdömer helt andrabötesbelopp när norska eller danska fiskebåtar finns inne på svensktfiskevatten. Varför värnar vi inte om våra svenska fiskare i de fallen? Varför skall vi inom de nordiska länderna se olika pådessa problem? Nog borde vi kunna enas med våra nordiska grannländer och få engemensam lagstiftning,somgör att påföljden-oavsett om den nu är låg ellerhög-följer samma regler samt att bestämmelserna är desamma vid utövande av detför oss alla så viktiga yrket som fisket är. Fiskarna har ett nog så krävandeoch slitsamt yrke. Det ligger något i vad en av de svenska fiskebåtarnasskeppare säger i en intervju: Skall vi följa den norska lagstiftningens syn attföra fångstböcker så måste vi ha med en kontorist ute fill havs. Visst skall vi uppmana våra fiskare att följabestämmelserna, men inte skall väl dessa vara sådana att de hindrar yrketsutövande. Jag förstår att problemet kanske inte är lika enkelt när det gällerDanmark, eftersom vi där förhandlar med EG och inte med direkt. Jag är glad över att vår grundsyn i detta ärende ärlikartad, och jag hoppas att överläggningarna i skall ge önskatresultat. Men det brådskar med resultatet. utlovadessådana här förhandlingar, enligt ett TT-meddelande. Får jag då ytterligåre fråga jordbruksministern: Om inteöverläggningarna i ger önskat resultat, avser jordbruksministern övervägaandra former för nordisk samordning? Kan som egen nation då vara med idetta samråd ochträffa överenskommelser i fiskefrågor med utanför EG :s ramar? ' Jag skall naturligtvis inte uttala mig så,att jag liksom förutsätter att vi inte lyckas i . Tvärtom hoppas jag attdet skall bli möjligt att i snabbt nå största möjliga samförstånd vidöverläggningarna. Därför har jag formulerat mig så som jag har gjort i svaret,att om överläggningarna inte leder till önskat resultat kommer jag att övervägavilka andra former för diskussioner i dessa frågor som man kan tillgripa. Jagvill inte heller på den punkten gå i förväg och försöka ha en mening om påvilket sätt eventuellt kan komma att ta ställning till den här typen avöverläggningar. Jag får nöja mig med vad jag har sagt i mitt svar. Så mycket kan jag väl ändå få säga att den svenskaregeringen ser det här som en angelägen fråga, och att vi kommer att göra vadsom över huvud taget är möjligt för att så skyndsamt som möjligt få till stånden sådan samordning som vi tycker är både riktig och rimlig när det gällerbestämmelser av den här karaktären i fråga om våra nordiska fiskevatten. 12 (): Jag ställde den sista frågan helt på grund avmin okunnighet om hur det går till i sådana här fall. Jag bara undrade om detöver huvud taget är möjligt att diskutera de här frågorna med och på såsätt få till stånd en samordning. Det var alltså okunnighet från min sida. 13 (): Jag skall slutligen peka på vilken värdefulltillgång det svenska fisket är och hur värdefullt det är att det blir skyddat.Där finns stora möjligheter till sysselsättning, och det finns storamöjligheter till att minska den stora fiskimport vi har. Vi har ju outnyttjadekvoter, och vi kan ställa större krav på att få ännu större kvoter. Detta måstevara intressant för både det statsråd och de statliga verk som handharfiskefrågor. Enligt den rapport om vattenbruk som vi fick häromdagenhar man tagit fasta på sysselsättningsaspekter i ganska hög grad. Då det gällersysselsättningen i kust- och glesbygder ser många av kammarens ledamöter framemot att man får i gång fiskodling. Jag hyser den förhoppningen. Men jag villpåpeka att fisket med mycket mindre investeringar kan bereda sysselsättning åtmånga människor. Man utnyttjar ju en naturresurs som redan finns tillgängligoch som bara ligger och väntar på att bli utnyttjad. Om en översyn av påföljderna för olaga fiske Jag är helt ense med ombetydelsen av det svenska fisket. Jag vill i likhet med honom uttalaförhoppningen att vi skall kunna utnyttja våra möjligheter såväl påyrkesfiskets område som i fråga om de resurser vi kan komma att få genomfiskodling. Vi skall naturligtvis utnyttja dessa resurser på ett sätt som göratt vi inte skall behöva riskera Nr 122 konflikter mellan de här tvenneyrkesutövningarna. Jag är väl medveten om den ' pågår diskussioner på den punkten bland yrkesfiskarna. Överläggningenvar härmed avslutad. Om byggarbets lösheten i Koppar bergs län 5 § Svar på interpellation 1982/83:106 om byggarbetslösheten i har frågat mig om vilkaåtgärder jag planerar att vidta för att möta den väntade extremaarbetslöshetssituationen för byggnads- och anläggningsarbetare i Kopparbergslän. Arbetslösheten bland byggnadsarbetarna i länvar lägre jämfört med /82 - detta tack vare ökadearbetsmarknadspolitiska insatser i form av tidigarelagda statligainvesteringar och beredskapsarbeten inom investeringssektorn. beslutade regeringen omtidigareläggningar av statliga investeringar för . Avdetta erhöll 44 milj. kr., huvudsakligen i vägbyggen, vilket ärbetydelsefullt för industrins utveckling. Antalet sysselsatta iberedskapsarbeten inom investeringssektorn i är högrei år än . Det är riktigt, som nämner, attlänsarbetsnämnden befarar att byggarbetslösheten kan uppgå till 1 300-1 400 personer komman de vinter - detta dock utan insatser av ytterligare arbetsmarknadspolitiska ' åtgärder. I pågår f. n. arbetet medkompletteringspropositionen. I det sammanhanget görs bedömningar av vilkaåtgärder som kan komma att aktualiseras längre fram. Jag vill slutligen nämna attlänsarbetsnämnden, i sin senaste redogörelse över arbetsmarknadsutsikterna,redovisar flera tecken som tyder på att arbetsmarknaden i gårmot en förbättring. Från stora delar av näringslivet rapporteras ökadorderingång. Detta gäljer i synnerhet sågverken, skogsbruket, stålindustrin ochdelar av verkstadsindustrin. En betydelsefull orsak till denna positivautveckling var devalveringen . Jag är dock medveten om att det tar tidinnan detta resulterar i ökad sysselsättning. 16BENGT-OLA (): Jag får tacka arbetsmarknadsministern försvaret. Det ligger i sakens natur att det inte kan vara så konkret i det härläget. Det är tyvärr inte första gången som det har funnitsanledning att diskutera byggarbetsmarknaden. Vi har flera svåra år bakom oss.Under de borgerliga åren möttes vi ofta av ointresse - för att inte sägalikgiltighet - i de här frågorna. har vi fått en ny regering och en ny situation. Vi harfått krispropositionen, som innehåller en hel del byggstimulanser, och vi harfått de ökade satsningar som arbetsmarknadsministern talade om - i form avstatliga tidigareläggningar och beredskapsjobb. Devalveringen har ocksåinneburit en stabilisering av arbetsmarknaden i , och vi hoppas att detskall kunna ske en utveckling i detta hänseende. Men tyvärr är det så, att vi har ett lågtkapacitetsutnyttjande, och det kommer knappast att inom rimlig fid uppstå någrabyggbehov i . Om man ser på byggbranschen totalt, kan man konstatera atti länet finns tomma lägenheter. Det gör att bostadsbyggandet inte ärmycket att hoppas på för ögonblicket. På den offentliga sidan - när det gällerkommuner och landsfing - är det den dåliga ekonomin som sätter käppar i hjulet. Mycket av de statliga stimulanserna har jusatts in på ROT-sektorn, och det är gott och väl. Men tyvärr - kan man säga idet här sammanhanget - är bostadsbeståndet i av ganska god kvalitet,och det finns inte så stor volym att hämta på den kanten. På energisektorn skulle det finnas åtskilligt att göra,speciellt när det gäller att producera energi. Men ännu saknas tyvärr beslutendärvidlag. Vi hoppas pä att vattenkraftsberedningen kommer att lägga fram ettförslag som kan sätta litet fart på detta område. Sammantaget är det alltså ganska dystra förhållanden sområder. I den prognos som länsarbetsnämnden har upprättat förutsätter man att vifår en arbetslöshet som omfattar mellan 1 300 och 1 400 byggnadsarbetare. Detfinns kanske litet grand luft i den här prognosen - en hel del god tro, så attsäga. Det förutsätts att vi kommer att ha en oförändrad storlek på denoreglerade byggsektorn, närmare bestämt 1 400 personer. Prognosen utgår ifrånatt det skall finnas inte fullt 400 på den reglerade sektorn. Ser man påföregående prognos finner man att det där förutsattes att det skulle finnas 1200 på den reglerade sektorn och samma antal människor som enligt den senasteprognosen på den oreglerade sektorn, 1 400. Jag vet inte om det är helt realistiskt att tro att denoreglerade sektorn kan hålla oförändrad volym, när den reglerade går ner sådrastiskt som det är fråga om. Vi får hoppas att detta är möjligt. Redan nu är det så att hälften av de lärlingar som vi hari branschen är arbetslösa. Det är fråga om 200 unga byggnadsarbetare. Detta ärväldigt beklagligt, eftersom det innebär att det system som vi har inombranschen, där parterna garanterar de ungdomar som söker sig tillbyggnadsbranschen full utbildning, inte kan tillämpas. Det har vi alltså intekunnat klara av, och det är högst beklagligt. Vi harockså 160 medlemmar som är på väg att stämplas ut . Jag har några funderingar om vad man skulle kunna göra föratt motverka utvecklingen. a. skulle man kunna vidga kretsen avberedskapsarbeten. Man borde gå in och lämna bidrag för skolor, för idrotts-och fritidsanläggningar samt för industrilokaler. Man skulle kunna höjabidragsdelen. Det skulle hjälpa kommunerna att klara den här biten. Både dettaatt vidga kretsen av beredskapsarbeten och att höja bidragsdelen skulle mankunna 12 protokoll 1982/83:119-123 riktaregionalt och på så vis skjuta in sig på de län som i likhet med Kopparbergslän har akuta problem. En annan fundering som vi har, därför att vi anser att viinte kan klara det här enbart genom beredskapsarbeten, är att man också måsteaktivera den enskilda sektorn på ett annat sätt än som sker. Ett lämpligtmedel här vore att slopa byggmomsen. Jag vet inte om man klarar av att riktaäven en sådan åtgärd till vissa regioner eller om det inbjuder fill alltförmycket fusk. Det är i alla fall en åtgärd som bör övervägas, och sedan får vihoppas att det görs en vetfig satsning på vattenkraften framgent, för här finnsdet en oerhörd potential vad det gäller arbete. Det finns en del mindre saker som man också skulle kunnapeka på i det här sammanhanget. Bullerplank behövs utefter våra vägar -skulle kunna satsas. Rommehedslägret är ett mycketarbetsintensivt projekt, där kommunen, och försvarsdepartementet äröverens om tagen; det enda som fattas är slantar. Och vi har fortfarande en delbrobyggnadsarbeten som skulle kunna sättas i gång. Det gäller bl. Förutom de fyra genomförda vallöftena är detsysselsättningsfrågorna som har fört socialdemokratin till regeringsmakten. Jagvill inte någon mer gång vara med om att vi får göra på samma sätt som underden borgerliga perioden, då vi på fackföreningsmöten fick informera ommöjligheterna till socialhjälp. Det skulle jag uppleva som mycket pinsamtalldenstund vi nu har en socialdemokratisk regering. Jag hoppas att tar detta till sitthjärta och hjälper oss i vårt mycket utsatta läge. Jag vill om det sista bara säga att vi vetatt det i dagens svenska samhälle finns många människor som behöver fåsocialhjälp. Jag tycker kanske att det är fel att säga att det är pinsamt. Detär en rättighet som människor kan utnyttja i vissa situationer, och socialhjälpkommer vi förmodligen att behöva även under socialdemokratiska regeringar. Jagtycker alltså att man skall ha den inställningen att människor inte skallbehöva skämmas för att få den hjälpen. Sedan kan jag i och för sig hålla med om - och det var välegentligen det som menade - att folk framför allt vill ha ettförvärvsarbete som de kan försörja sig själva på. Det är också regeringenssträvan att tillgodose detta önskemål. En del av de förslag och idéer somBengt-Ola förde fram kan väl tas upp inom ramen för de bestämmelser somfinns. När det gäller ombyggnader och reparationer av skollokaler kan så skeåtminstone när det gäller mindre belopp. Vad gäller en del av de andra förslagsom han förde fram torde länsarbetsnämnderna själva inom ramen för de direktivsom AMS ger kunna åstadkomma förändringar. När det sedan gäller huvudfrågan om byggarbetslösheten iKopparbergs län kan vi av de siffror som vi har konstatera att ,även om alla regioner och län i vårt land har akuta problem på arbetsmarknaden,har blandde högsta talen för byggarbetslösheten. Det är självklart att regeringen tar det i beaktande när den utarbetar sina förslag tillåtgärder. 18BENGT-OLA (): Det sista som sades lät betryggande, och jagär tacksam för Meddelande om det. Självfallet anser också jag att man inteskall behöva skämmas för fråga socialhjälp. Det är dock en unik åtgärd attinom en facklig organisations ramar behöva anordna allmänna möten för attinformera om situationen i detta avseende. Det svar jag har fått ger mig denförhoppningen att vi skall slippa detta. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Föredrogs och hänvisades 7§ Föredrogs men bordlades åter Finansutskottetsbetänkanden /83:33 och 35-37 betänkanden /83:25-28Lagutskottets betänkanden /83:24 och 33 betänkanden1982/83:18 och 19 betänkande 1982/83:8 Socialutskottetsbetänkande /83:24 betänkande 1982/83:23Utbildningsutskottets betänkande 1982/83:20 betänkanden1982/83:28 och 29 betänkande 1982/83:31 Civilutskottetsbetänkanden /83:23 och 24 8 § Anmäldes och bordlades 1982/83:26Bostadsbyggandets finansiering m. m. 9 § Meddelande om fråga Meddelades att följande fråga framställts 1982/83:431 av () till finansministern omskattemässiga följder av renovering av egen bostad: Enligt uppgifter i pressen grubblarriksskatteverket över om sänkt hyra blir beskattningsbar inkomst, när den berorpå att hyresgästen själv renoverat bostaden. Anserfinansministern att den typen av sänkta boendekostnader under någraförhållanden kan vara att likställa med inkomst? 10§ Kammaren åtskildes .