prot · G609161 · 1982-12-31 00:00:00 — Som jag sade tror jag attdet, med rätt anpassade kostnader för produktionsanläggningen, bör finnasmöjligheter även med nu föreslagna personalstyrkor att på båda varven uppnålönsamhet. Men det förutsätter en sak, nämligen att det internationelltverkande redarkapitalet börjar beställa igen. Sker inte det, är situationenhelt annorlunda. Jag vill än en gång understryka att alternativ produktionsannerligen inte är något som man åstadkommer över bara något är. Det var ettunder att det lyckades på Arendalsvarvet. har mycket rätt när honuttalar en viss oro för vad som kan hända där. Vi har inte sett slutresultatetännu, men har det gått, och lät oss hoppas att det håller. Men detvill mycket till för att göra om den bravaden en gång till vid något av varven.Det behövs framför allt inte bara en alternativ produktion, utan det behövsockså en alternafiv marknad. 108LENNART (): sökte 4 300 människor arbeteinom arbetsförmedlingsdistrikt. var det 4 200 och 1981 vardet 3 100 arbetssökande. De frågor som människorna i och Bohuslänställer gäller dock inte statistik och olika siffror, utan de är: Vad kommer att hända i om man drar ner påverksamheten? Vad kommer att hända om vi inte får och kan bygga fartyg vidUddevallavarvet om några är? Vad kommer att hända ungdomen som slutar skolanoch som kan söka jobb vid varvet, eftersom det i praktiken äranställningsstopp där? Vad kommer att hända de 300-400 människor som harvarslats om uppsägning från det enda och av bondekooperationen ägda slakterieti ? Frågorna är många och gäller den verklighet som praktiskttaget varje familj på ett eller annat sätt är berörd av i min hemkommunUddevalla. Jo, därför att hälften av de industrisysselsatta i kommunenfinns på varvet. Förändringar i verksamheten där leder ofrånkomligt till storapåfrestningar, eftersom alternativen är få och den av ledningen för SCAN-västplanerade nedläggningen av slakteriet kommer med problemen inomvarvsnäringen. Vårt problem i är att det egentligen bara finnsett storföretag där. När då denna näringsgren upplever svårigheter blirsårbarheten för regionen så mycket större hos oss än pä andra platser. Vi har i jämfört med andra länder drastisktminskat vår varvskapacitet . Motivet för denna minskning är käntoch behöver inte närmare beröras här. Vi är nu inne i ett läge där vi tror attdet inte går att skala bort ytterligare verksamhet utöver vad som harföreslagits utan att det leder till svårigheter för verksamheten. Därför är detviktigt att varven ges möjligheter att övervintra under den djupa lågkonjunktursom råder inom varvsnäringen i världen. Konkurrensvillkoren måste bli likvärdigaandra nationers. Vi vet att svensk varvsindustri kan konkurrera, och kan vibara hålla ut tror jag att framtiden kommer att bli ljusare på detta område. I regeringens förslag tillvarvspolitik uttalas att lönsamhet måste uppnäs till 1986. Jag kan instämma ibedömningen att det är viktigt att pä sikt uppnå lönsamhet. Vi kommeremellertid säkerligen också vid senare tillfällen att i få taställning till varvsfrägorna. Vid våra överväganden måste vi då ta hänsyn tillinte bara marknadssituationen utan också sysselsättning och regionalpolitik. I arbetar den övervägande delen av deindustrisysselsatta inom de stathga företagen . Mot denna bakgrund anser jagatt staten som ägare till dessa företag har ett speciellt ansvar för att klaramänniskornas trygghet och möjligheter till arbete. Därför vill jag stryka undervad utskottet säger om att det är angeläget att i det längsta bevara den storaresurs av teknisk kompetens som finns vid bl. a. Uddevallavarvet. Jag vill också i likhet med utskottet stryka under attsysselsättningsutvecklingen i varvsregionerna noga bör bevakas frän samhälletssida. Vi kan med andra ord inte lämna över ansvaret till de olikaföretagsledningarna. Vi har alla, framför allt naturligtvis regeringen, ettansvar för att klara problemen. Mot bakgrund av de dystra prognoserna försysselsättningsläget i , med aviserade neddragningar vidvarvet och en nedläggning av slakteriet som leder till att vi tappar upp tillett tusental arbetstillfällen, har vi socialdemokrater i föreslagitolika åtgärder. Vi har bl. pekat på att ett särskilt bolag bör bildas för attskapa alternativ verksamhet. Vi har också föreslagit att ochnorra bör ingå i stödområdet samt pekat pä möjligheter tillutbyggnader av broar och vägar. har i sitt yttrande övermotionerna sagt att man har förståelse för våra krav. Men utskottet anser inteatt det är sak att pröva dessa frågor utan säger att det ärregeringen som har att avgöra detta. Utskottet säger också att det är möjligt att utvecklingenvid varven eller andra skäl kan motivera särskilda insatser från regeringenssida. Mot bakgrund av vad jag här har berört, inte minst att slakteriet nu harvarslat om nedläggning, anser jag att sädana skäl föreligger. Därför hoppas jagnaturligtvis att regeringen nu noggrant följer upp situationen och vidtar olikaåtgärder i den riktning som vi har föreslagit i våra motioner. Jag är medveten om att möjligheterna attsälja fartyg till rimliga kostnader är mycket begränsade. Jag är ocksåmedveten om att vårt ekonomiska handlingsutrymme minskat på grund av de storaskulder som olika borgerliga regeringar dragit pä oss. Men jag hoppas ändå, närvalmöjligheterna är att bygga fartyg till reducerade priser eller att människor ställs utan jobb, att regeringen noggrant övervägerkonsekvenserna och väger in alla olika aspekter. En socialdemokratisk regeringhar enligt min uppfattning här ett stort ansvar, eftersom sysselsättningsfråganär vår viktigaste fråga. Varvsindustrin, m. m. Varvsindustrin, m. m. har i en motion sagtatt man vill behålla Uddevallavarvet med nuvarande kapacitet, utan att anvisanågra som helst medel eller vägar för hur detta skall gå fill. Man kallar sinmotion för "offensiv varvspolitik". Det påminner mig om en annanmotion som centerpartisterna skrev för ett tjugotal år sedan - jag har för migatt det var 1962. Man beskrev den som att man hade lämnat en miljömotion, menden innehöll inte ett enda ord om miljön. Det kan jämföras med den rubrik,offensiv varvspolitik, som centerparfiet nu presenterar. Den som har försökt tränga in i varvsfrågan vet attpengarnas storlek är avgörande för den fortsatta verksamheten. Om man dä somcentern föreslår mindre pengar fill varvsnäringen, går ekvationen inte ihop.Centern bedriver ett spel som man inte borde syssla med i . I motion står följande: "Lämpligen bördetta kunna ske genom ett uppdrag fill Svenska Varv att inom en tvåårsperiodundersöka fömtsättningarna att privatisera varv, dvs. prövaförutsättningarna för att inom svenskt eller utländskt näringsliv finna privataföretag eller företagsgrupper som är beredda överta främst för annanproduktion än fartygsproduktion." Det beslut som vi har att fatta här iriksdagen avser . Eftersom i sin motion har sagt skall diskutera frågan om privatisering, utgårjag ifrån att kan det inte ske några större förändringar vidKockums. Det innebär då naturligtvis att det blir ännu svårare för varvet attklara sig, om skulle bifalla motion. Motionen är inget annatän ett försök att lura människor till att tro att skulle ha någotalternativ till regeringens förslag när det gäller varvsfrågorna. En utgångspunkt för dagens debatt är ändå det beslut somriksdagen fattade 1980, när vi socialdemokrater reserverade oss. Då sade denborgerliga majoriteten att om inte lönsamhet kunde uppnås till slutet av 1984,skulle man lägga ner fartygsprodukfionen vid varven här i landet. Det förslagsom regeringen nu har presenterat handlar om att verksamheten bör fortsätta,trots de svårigheter vi upplever och med de subventioner som måste ges. Jag är naturligtvis inte nöjd med den utveckling som skettinom varvsnäringen, och jag tror inte att någon annan är det heller. Om vi vorenöjda, hade över huvud taget inte behandlat varvsfrågan i dag.Orsaken till att vi gör det är den verklighet som vi lever i och som vi fårdras med. Jag hoppas naturligtvis att verkligheten förändras och attregeringen noggrant följer utvecklingen och vid behov vidtar ytterligare åtgärderför att klara jobben på varvsorterna. 109ELVING () replik: Inledningsvis gjorde enbeskrivning av det arbetsmarknadspolitiska läget i och denoro som där finns hos enskilda människor när det gäller olikasociala Jag instämmer till fullo i den beskrivningen. Däremot är jag inte beredd att dra samma slutsatser av denhär beskrivningen som gör. Den logiska slutsatsen borde istället vara att man med all kraft skall söka slå vakt om Uddevallavarvet ochstödja den linje som företräder, nämligen att inte acceptera någraytterligare personalneddragningar på Uddevallavarvet, eftersom arbetsmarknadssituationenredan är så besvärlig i området. Sedan gär till våldsam attack mot vårpartimotion när det gäller varvspolitiken. Jag kan inte förstå annat än att hangör det för att försöka skyla över sveket mot de vallöften som bl. a. han självuttalade valrörelse, då han på torgmöten och vid andra fillfällentalade om, att han aldrig för sin del skulle kunna acceptera några personalneddragningarvid Uddevallavarvet. Det finns väl ändå anledning att vara någorlunda saklig iden här debatten och bara använda de fakta som finns tillgängliga. Jag har ett exempel på att emellanåt betersig annorlunda. Framför mig har jag nämligen en kopia av en debattartikel somvarit införd i tidningen . Lät mig bara göra ettväldigt kort citat ur den debattartikeln. skriver så här: Föratt klara produktionen föreslår regeringen stöd i form avavskrivningslån med 465 miljoner, varav 400 miljoner till Svenska Varv.Centerpartiet föreslär inga pengar alls. Jag skulle då vilja fråga var han har fåttdet ifrån. Vi har inte på någon punkt i vare sig motion eller utskottsyrkandeeller reservation yrkat avslag på de här pengarna, utan vi ställer upp påavskrivningslånen. Jag tycker att det finns anledning att hållasig till fakta i den här debatten. Problemen är svåra nog att lösa ändå utanatt vi skall krångla till dem genom att delvis tumma på sanningen. Varvsindustrin, m. m. 110LENNART () replik: När man lyssnar pä i de här frågorna skulle man kunna tro att han var i någon bygdegårdmed ungcenterparfister och inte i . Var i motion står detnågonting om avskrivningslån över huvud taget? Det är ändå det somär styrande för hur man skall kunna klara produktionen. Om man skall behållaenheterna som de är - jag utgår från att man skall behålla under 1984och 1985, eftersom man skriver det i sin motion - handlar det ju om att detblir mindre pengar till förfogande. Att inte har motsatt sig näringsutskottetsmajoritetsskrivning när det gäller avskrivningslänen betyder då att man i sistaänden accepterar detta. Det är ingenting annat än något slags försök tilltrollerikonst, när man försöker lura människor att tro att skulleha någon alternativ varvspolitik; dessutom kallar man den offensiv. Jag tror att skulle förslag vinna gehörhär, skulle det, med tanke pä att man föreslår mindre pengar än regeringen gör,leda till ytterligare svårigheter för varvet. Är det inte så, ,att det står i motion att man skalldiskutera det Nr 161 här med varv? De pengar iform av avskrivningslån som vi här Onsdagenden resonerar om avser ju 1984 och1985. Hur kommer in i bilden under Det har man intesvarat på frän sida. Allt det som för fram är ingentingannat än en stor bluff, en Varvsindustrin slarvig, hafsigt hoprafsad motion som bygger på attförsöka lura människor fjj fYi att tro att detta är en offensivvarvspolitik. Men det är det naturligtvis inte. 111 () replik: Det lär finnas något gammalt debattknep somman kan använda - om argumenteringen är svag skall man för att kompensera dettahöja rösten. höjer inte rösten i debatten, men tartill uttryck som jag är synnerligen förvånad över. Han karakteriserar vårmotion som slafsig, rafsig, hastigt hopkommen eller hur han nu uttryckte det.Jag kan inte tolka det på annat sätt än att det är argumentnöd som gör att hanmäste tillgripa den här typen av argumentation. frågar var någonstans i motiondet står att vi ställer upp på avskrivningslänen. I en motion redovisar man ju inte de punkterdär man är överens med propositionen, utan tvärtom de punkter där man harskiljaktig mening. I övriga punkter delar vi den uppfattning som redovisas ipropositionen. Det skulle bli våldsamt bökigt för om man i motionerskulle kommentera allt i alla propositioner där man är överens medregeringsförslagen. Det är endast punkter där vi har divergerande uppfattningsom vi tar upp. Det är därför, herr talman, som detinte står någonting i vår motion om avskrivningslån. Vi accepterar alltsåregeringens förslag på den punkten. 112LENNART () replik; Att jag betecknade motion sombåde hafsig och dålig beror inte på argumentnöd. Det är väl genomtänktaformuleringar som jag här yttrat och som jag naturligtvis står för. Om man nu säger att man är överens med utskottsmajoritetenom dessa avskrivningslån innebär detta att de pengar man har till förfogandeskall räcka till en verksamhet som är sä mycket större än den som regeringenhar föreslagit. Men detta leder då till att konkurrenssituationen när detgäller att kunna ta order i en besvärlig marknad blir sä mycket svårare medcenterpartiets förslag än med regeringens. vill att vi skall göra oss av med Kockumsvarv - hur nu det skall gå fill; jag har lärt mig att om man vill bli av med enverksamhet av den här typen får man inte betalt, utan får betala i stället. Men verkligheten är ändå den att centernvill diskutera att föra över varvet till privat regi måste man /85bygga fartyg - jag utgår ifrån motion och antar att detta även ärcenterns linje. Det är fördetta man behöver avskrivningslånen 1984/85. Har mansom utgångspunkt det som står i motion leder det Nr 161 ofrånkomligenfill att konkurrenssituafionen för både och Udde- den vallavarveti den bistra verklighet vi lever i blir mycket svårare och kan leda jj |c)g3 till attförändringarna kommer långt snabbare än vad de kan göra med de medel som ställs till förfogande. m. m. vice talmannen anmäldeatt anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 113 (): har redan gjort en snabbhistorisk återblick beträffande vad som hänt på varvsområdet . Jag skall inte upprepa vad han anfört, men jag vill ändå ge enkompletterande belysning genom att återge något av vad Per , tidigare chefför Statsföretag, sade inför . Hans yttranden gällde hursocialdemokraterna förde bl. a. varvspolitik . Detta görjag inte minst med anledning av och härdaangrepp pä . För egen del var jag redan 1973-1974 mycket kritisk tillatt man byggde ut i för drygt 600 milj. kr. för att byggasupertankers, eftersom jag bedömde att det inte fanns någon marknad försupertankers. Denna min uppfattning har också besannats, genom attUddevallavarvets framgångar ingalunda har kommit i samband med bygge av supertankersutan av mera normala båtar. Den enda supertanker man har byggt har ju vållatbåde varvet och hela Svenska Varv mycket stora förluster. I betänkande 1982/83:30 säger pä s. 265 för att belysa den socialdemokratiska regeringens agerandeunder : "Utbyggnaden av Uddevallavarvet är ett annat exempel.Vi gjorde inom moderföretaget en utredning som visade att den marknad för storatankers vi nu upplever skulle komma. Den utredningen gjordes i början av1970-talet. De som gjorde utredningen blev beskyllda för att inte veta vadstyrbord och babord är. Tyvärr måste jag konstatera att de som gjordeutredningen ät mig har fått rätt pä alla punkter. Koncernledningen försökte förhindra utbyggnaden avUddevallavarvet. Man behövde inte bygga en docka av den kapacitet det varit talom. En amerikansk konsult skulle hjälpa mig att se över organisationen iStatsföretag under uppbyggnaden av företaget. När han efter att ha haft kontaktmed olika företagschefer rapporterade om organisation och administration sadehan: 'Jag är upprörd över en situation som jag tidigare aldrig upplevt. När jagbesökte chefen för berättade han att det inte spelar nägon rollvilket beslut moderföretaget fattar, för jag är lovad av industridepartementetsbefattningshavare att fä de pengar som behövs för utbyggnaden.' Han sade atthan fått det vidimerat av den som ansvarade för enheten för statliga företag idepartementet. När managerar pä det viset är det inte sä lätt för koncernchefen att agera 121 Nr 161 på ett sätt som uppfattas somriktigt trevligt." Onsdaeenden ' fortsätter Per i fråga omövertagandena av och "'När jag fick se resultatet av förhandlingarna om ett övertagande av Varvsindustrin och mina medarbetarehade analyserat det ansåg jag fjj att man kunde tillämpa avtalslagensparagraf om utnyttjande av annans oförstånd.Mina jurister sade att det inte var nägon mening med att åberopa denparagrafen, för det skulle inte godtas när staten förhandlar. Förhandlingarna om övertagande om fick vi inteheller vara med om. Man ville överlämna industrier, och sade att viskulle fä 50 miljoner för en rekonstrukfion. Vi sade att det skulle kosta minst400 miljoner att lyfta av historiska förluster. Det gjorde att vi blev osamsmed dåvarande industriministern. Det kostade bara att lyfta avhistoriska förluster, och ändå har man inte fått någon stil på det." 1976 gjorde den socialdemokratiska regeringen. sitt sistamisstag före regeringsskiftet genom att avsätta stora ekonomiska resurser föratt lagerbygga tre båtar i stället för att satsa dessa medel pä alternativproduktion. Jag var ganska kritisk mot detta. Vi hade en centerreservation häri fill förmån för att satsa pengarna på alternativ produktion, men viröstades ner. Lyckligtvis satsade senarehårt pä offshore-sektorn och en del annan alternativ produktion. Att GötaverkenArendal blev sä framgångsrikt på offshore-marknaden är inte bara resultatet avatt man hade en skicklig företagsledning, utan det beror lika mycket på ettföredömligt agerande frän de fackliga organisationernas sida. Jag vill gärna ge och hans kolleger i facketen oförbehållsam eloge för deras framsynta och konsekventa agerande i sambandmed omstruktureringen. Ni fick uppbära hård och orättvis kritik från vissavänsterdominerade kretsar för detta, men ni stod pall i blåsväder. Det är bara att instämma med i förhoppningenatt Gotaverken skall lyckas hälla sysselsättningen uppe på en hygglignivå även - även om det, precis som sade, är en besvärligsituation på grund av den nedtrappning av oljeproduktionen på som vifaktiskt ser. några ord om Cityvarvet, som kämparframgångsrikt pä reparations- och ombyggnadsmarknaden. I propositionenförutsätts att Cityvarvet, liksom , huvudsakligen inriktar sig mot deninternationella marknaden och mot större reparations- och ombyggnadsprojekt. Demindre och medelstora varvens framtid förutsätter alltså en expansion i vadgäller reparationer och ombyggnader. För att möjliggöra en sådan måste de hafortsatt stöd, inte bara utan också och försåväl nybyggen som ombyggnader. I gruppen har det också tagits med företag som tidigareinte bedrev varvsverksamhet. 122 Cityvarvet föreslås alltsåorientera sig bort frän svenska kunder och lösa sina problem på annat sätt, men hur detta skall ske angesinte. Jag vill understryka att Cityvarvet enligt gällandestrukturplan skall orientera sig niot den lokala marknaden, att varvet i daghar en tredjedel av sin kapacitet på denna marknad samt att det även driverreparationsverksamhet inom avdelningarna och , vilkatillsammans sysselsätter över 200 man och är enheter som egentligen bordeklassas som mindre och medelstora varv. Propositionens verkan kan bli att man hjälper till attalltmer förändra de mindre och medelstora varvens inriktning från nybyggen tillreparation och ombyggnad. Det är en metod som i bidragit till attreparationsbranschen är i obalans, då man flyttat ett problem frånen sida av produktionen fill en annan. När regeringen nu är beredd att anslå stöd på detta sättär det rimligt att även Cityvarvet genom Svenska Varv vid behov blir delaktigthärav, så att man inte genom stöd som gynnar vissa varv stjälper Cityvarvet. Med detta vill jag bara ha sagt att ledningenför Svenska Varv uppmärksamt måste följa utvecklingen vid Cityvarvet och vidbehov vidta erforderliga åtgärder. Varvsindustrin, ni. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 114 () replik: har här gjort enhistorieskrivning. Jag trodde att denna debatt skulle handla om framfiden, ivarje fall om . Men eftersom nu har varit inne påhistorieskrivning vill jag peka pä att den utbyggnad som gjordes vidUddevallavarvet till stor del -med utgångspunkt i att det varmycket lönsamt att bygga dessa stora fartyg-skedde med en högsjälvfinansieringsgrad. Man tjänade mycket pengar, och en betydande del avdessa kunde användas för att finansiera utbyggnaden. Det faktum att oljekrisen kom någotär därefter visar att verkligheten kan förändras snabbt. Förhoppningarna är attäven nuvarande dystra verklighet inom varvsnäringen skall förändras, sä att vikan behälla varvsnäringen i . 115RUNE () replik: Resonemanget om självfinansiering är intesärskilt sanningsenligt. Det var ju statliga medel som sattes in, eftersomvarvet hade råkat illa ut. Det tråkiga var att pengarna användes till varvsbäddar ochannat som hade en konstruktion som var avpassad enbart för byggandet avsupertankrar. har man fått lägga ned pengar på omkonstmktioner för attgöra dem användbara, och är de ganska väl avpassade för byggande av mindretonnage. Det fanns,precis som Per visade, ingen marknad för supertankrar Nr 161 när Uddevallavarvet lade ned storasummor för att bygga just sådana. Onsdaeenden påstod sig ha två order påsupertankers i lager. Den ena ordern annullerades 1 iuni1983 innan bygget påbörjades. Den andratankern fanns det ingen köpare till när bygget stod klart. Detta visar att det, tyvärr, var en mycket stor När man talar om historia i andra sammanhang bör manockså ta med detta i bedömningen. 116 () replik: Lät mig efter inlägg barakonstatera att det är den socialdemokratiska regeringen som i olika sammanhanghar slagit vakt om verksamheten i , trots att det har varit motståndfrån borgerligt håll mot dessa olika verksamheter. Det är tack vare ensocialdemokratisk regering som flera tusen människor har arbete vidUddevallavarvet. 117 () rephk: logik är inte särskiltstark. Sanningen är kanske att vi har kunnat hålla sysselsättningen uppe iUddevalla trots de misstag som gjorts. Hade man i stället använt pengarna pådet sätt som vi ville, dvs. byggt ut för mindre tonnage, hade man haft en annansituation. Det är aldrig lönsamt, varken för sysselsättningen eller förverksamheten i stort, att göra felaktiga investeringar. De åtgärder vi föresloghar i efterhand visat sig vara betydligt mer lämpade och hade säkerligentryggat sysselsättningen och kanske t. o. m. lett till förbättradsysselsättning. 118 i (m): Dagens debatt har säkert klargjort för deflesta att varven världen över befinner sig i en mycket allvarlig situation.Tyvärr gäller inte längre det enskilda varvets effektivitet, för om sä hadevarit fallet hade de svenska varven haft betydligt mindre problem än vad som nuär aktuellt. handlar det i stället om hur stora delar som gratis skall överlämnastill beställarna. Det förekommer en enorm subventionskarusell, och det ärnog ingen överdrift att påstå att köpt mer än en biljett till dennakarusell. Jag tror också att man kan säga att ingen näringsgren i vårt landnågonsin har fått så mycket pengar per anställd som just varven har fått avsvenska folket. Men tyvärr, herr talman, kvarstår problemen. är ett litet land, med ett sådant lands begränsaderesurser. Värt mycket besvärliga ekonomiska läge, vetskapen om att de storavarvsnationerna inte vill minska sina subventioner och det sorgliga faktum attbeställningarna även framöver verkar minska gör att vi kan behållanuvarande varvskapacitet. Det verkar också som om det finns en bredenighet om att vi måste minska varvskapacitet. Med tanke på svensk varvsindustris förmåga att i någon form överleva iframtiden tror jagatt det moderata förslaget är bra, där man menar