prot · G609102 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:102 Kompletteringsvaltill krigsdelegationen, lönedelegationen och 1§ Kompletteringsval till krigsdelegationen, lönedelegationen och Socialdemokratiskariksdagsgruppen har som ny ledamot i krigsdelegation efter ÅkeWictorsson anmält . Moderatasamlingspartiets partigrupp har som ny ledamot i krigsdelegationefter anmält , som ny ledamot i riksdagenslönedelegation efter anmält och som ny suppleanti efter anmält . ledamöteri krigsdelegation () () ledamoti lönedelegation () 2§ Justerades protokollet för den 10 innevarande månad. Om de mänskliga rättigheterna i 3 §Upplästes följande inkomna skrivelser: Härmed avsäger jag mig uppdraget som ledamot i styrelsenför Stiftelsen . Härmed avsäger jag mig uppdraget som suppleant i styrelsenför Stiftelsen . Dessa avsägelser godkändes av kammaren. 4 § Svar på fråga 1982/83:284 om de mänskligarättigheterna i har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser att vidta med anledning av terrorn i och vilkaåtgärder den gör på det internafionella planet för att sökabevaka de mänskliga rätfigheterna i . styrs av landets militär med hjälp avundantagslagar. Läget för de mänskliga rättigheterna i landet har bl. a.granskats av i en rapport publicerad i januari 1982.Rapporten påtalar en rad brott mot grundläggande rättigheter. Militärregimen har sedan maktövertagandet successivtbegränsat de civila domstolarnas jurisdiktionsrätt. Denna utvecklingkulminerade genom införandet av bestämmelser som i praktikenomöjliggör överklagande i civila domstolar av domar och beslut fattade av demilitära domstolarna och myndigheterna. Härigenom undanrycktes en avgrundpelarna för medborgarnas rättstrygghet. Ingen behöver sväva i tvivelsmål om uppfattningvad gäller brott mot mänskliga rätfigheter. Den fördömersådana övergrepp varhelst de förekommer. Vår inställning i dessa frågor tordevara väl känd också för de pakistanska ledarna. Vi följer händelseutvecklingeni mycket noga. Regeringen kommer även fortsättningsvis att hävda densvenska synen på mänskliga rättigheter såväl bilateralt som i andrainternationella sammanhang. 3 (vpk); Jag tackar utrikesministern för svaret på minfråga. Det har ju tagit rätt innan den besvarats. Anledningen till detär väl känd - det beror på att en svensk medborgare. Din Chauciry, har varitfängslad i ,och för att inte försvåra hans möjligheter att återkomma till harviskjutit upp svaret. Men svaret gör mig litet besviken. Jag tycker inte att dettillräckligt väl klargör hur ser på förhållandena i . Utrikesministern hänvisar till rapporten från AmnestyInternational. Jag hade den frågan uppe redan med . I rapportenpåvisas hur fackföreningsmänniskor, journalister och alla politisktoppositionella mördas , torteras och kastas i fängelse, händerna huggs av dem- uppräkningen av ohyggligheterna i landet skulle kunna göras lång. sägerutrikesministern att ingen behöver sväva i tvivelsmål om uppfattningvad gäller brott mot de mänskliga rättigheterna. Jag hade nog väntat mig ettklarare avståndstagande, för var står vet vi. Men hur förhållersig till sägs det mycket litet om i svaret. När jag hade frågan uppe med diskuterade jagbetydelsen av att efter intåg i har blivit någotav polis i området - har kraftigt ökat stödet - men också av attSverige har ett omfattande handelsutbyte med . a. säljer till , som av regimen används för att fortsättaförtrycket i landet. Jag är htet tveksam till om det inte är detta som liggerbakom att inte kraftigare tar avstånd från militärdiktaturen i dagensPakistan. Jag frågade vad gör internationellt. Jag anserinte att jag har fått ett svar på den frågan. Om de mänskliga rättigheterna i Jag har i mitt svar klargjort vilkeninställning regeringen har till den brist på rättstrygghet och till den tortyrsom enligt rapporter förekommer. Det beskedet frånregeringens sida har jag lämnat här i . Det torde också bli noterat avde pakistanska myndigheterna. Det är det mest auktoritativa besked som vi kange. Saken kan naturligtvis också diskuteras i FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna. I och för sig är det inte som förtillfället har medlemsplats där, men vi kan alltid framföra synpunkter till dennordiske delegaten, som kommer från . 5 (vpk); Att ta upp frågan i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna är verkligen det minsta man kan göra. Jag tycker kan ta upp ärendet i vidare sammanhang och i andra FN-sammanhang. Och mankan klarare påtala hur ser på de övergrepp som sker. Som sagt tog sig dessa övergrepp senast uttryck ifängslandet av Chaudry. Orsaken till att han blev fängslad var helt enkelt atthan i hade drivit oppositionspolitik mot juntan i . Han hadetagit fasta på de rapporter som kommer från men ocksåfrån andra håll om övergreppen mot de mänskliga rättigheterna. Överläggningen var härmed avslutad. Om åtgärder med anledning av uppgifterna om massakrer iZimbabwe 5 §Svar på frågorna 1982/83:317 och 318 om åtgärder med anledning av uppgifternaom massakrer i har frågat mig; Vilka åtgärder har regeringen vidtagit - eller avser attvidta - med anledning av uppgifterna om massakrer i ? Margarethaaf har frågat mig: Vilka åtgärder har utrikesministern vidtagit med anledningav rapporterna om terrorn mot civilbefolkningen i ? Vilka konsekvenser anser utrikesministernhändelseutvecklingen i bör få för det svenska biståndet i landet? Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Den senaste tidens tragiska och dramatiska händelser iMatabeleland har utförligt beskrivits i massmedia. Eftersom det berörda området varit avstängt har det varitsvårt att bilda sig en fullständig bild av händelseförloppet. Trots dettakommer vittnesmål om övergrepp från tillräckhgt många och trovärdiga källor attde omöjligt kan nonchaleras. som vi bestämt tar avstånd från begångnaillgärningar måste vi också vara medvetna om motsättningarnas historiska,stammässiga och politiska rötter och den situation som rådde i området innanarmén ingrep. Trots att det varit svårt att konkret påvisa yttreinblandning råder samstämmighet bland utomstående bedömare om att Sydafrikabidragit till att öka motsättningarna, väl i överensstämmelse med sindestabiliseringspo-htik. Ett stabilt är av största betydelse för denfortsatta frigörelseprocessen i södra . Därför har händelseutveckhngenvarit särskilt oroande. För svensk del har statsministern på ett tidigt stadiumunderstrukit det tragiska i denna utveckling i . Själv begagnade jagtillfället att vid mitt besök i för Zimbabwesutrikesminister uttrycka vår oro över händelseutvecklingen. Jag underströkbetydelsen av att förhindrade eventuella övergrepp motoskyldiga civila samt vikten av att få uppgifterna från frivilligaorganisationer ordentligt undersökta. ambassadör i instrueradestidigt att ta upp frågan direkt med . har förklarat att aktionen mot de s. k.dissidenterna varit nödvändig för att förhindra en spridning av laglösheten ochupprorsförsöken i området. Den har även försäkrat att varje faktiskt fall avövergrepp mot befolkningen skall utredas. Vad beträffar det svenska biståndet till vill jagklargöra att regeringen står fast vid en fastlagd svensk principatt biståndet måste ses i ett långsiktigt perspektiv och inte utnyttjas ipåtryckningssyfte. Jag vill även erinra om SIDA:s styrelsebeslut förra veckandels att avvakta ytterligare information för att kunna klargöra närförutsättningar föreligger att genomföra ett nyttsamarbetsprogram, dels att fullfölja redan ingångna åtaganden. Det är minförhoppning att sådan klarhet kan nås . Anf.7 (): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret på min fråga. Tyvärrmåste jag nog säga att jag tycker att det är litet väl överslätande i tonen. Derapporter som vi har fått från är, lindrigt sagt,upprörande. De kommer från källor som vi inte har anledning att misstro, och detyder på en systematisk terrorverksamhet, som utförs av reguljäraregeringsstyrkor och riktas mot en minoritetsstam, Ndebelefolket, i Zimbabwe.Ord som folkmord har nämnts för att beskriva situationen. Attmot denna bakgrund uttrycka de tendenser till nästan förståelse som skymtar idetta svar, när man hänvisar till historiska grunder, till eventuell, obevisadmen möjlig sydafrikansk inblandning och till regeringsdeklarationer frånHarare-regeringen, är litet anmärkningsvärt. Vårt fördömande av den här typenav övergrepp måste vara entydigt, och det måste vara hka starkt oavsett vilkenrelation vi traditionellt har till den regim som är ansvarig för övergreppen.Det är en mycket viktig princip. Sedangäller det frågan om svenskt agerande, om dessa händelser skall få konsekvenserför det svenska biståndet. Det är naturligtvis riktigt att vi i allmänhet inteskall använda biståndet som något slags utrikespolitiskt påtryckningsmedel, menfrågan är naturligtvis vilka övergrepp från ett mottagarland som vi kan tolererautan att det får konsekvenser för vårt samarbete med det landet. Vi har ettmycket intimt samarbete med Zimbabwe-regeringen, och det vore märkligt om detinte på något sätt kunde påverkas av vad som händer i . Självfalletmåste vi alltid bedöma konsekvenserna för de fattiga människorna i avvad vi gör med biståndet. Jag tycker att det finns anledning att frysa bistånd,t. ex. importstöd, i den här situationen. Det finns också anledning attklargöra för regeringen i att den här typen av händelser mycket välkan undergräva möjligheterna att vinna förståelse i för långsiktigt ochomfattande bistånd till . Omåtgärder med anledning av uppgifterna om massakrer i Anf.8 (); Utrikesministerns svar präglas av samma svaghet i den svenskainställningen fill utvecklingen i som fidigare har redovisats. Varförhar den inte protesterat officiellt hos regeringen iZimbabwe? Varför mäter man med olika mått när det gäller t. ex. utvecklingen iCentralamerika, och händelseutvecklingen i ? Vårtansvar, herr talman, är faktiskt större när det gäller . Vi har stöttbåde och i befrielsekampen. är ett av programländerna försvenskt bistånd. Borde inte söka bidra till att hejda det politiskaförfallet i ett land vars självständighetskamp vi så länge stött? Om åtgärder med anledning av uppgifterna om massakrer iZimbabwe Jag vill påstå att en tidig svensk protest kunde habidragit till att stoppa mördandet i . Andra försökte faktiskt,herr utrikesminister. Biskopen i Bulawayo skrev brev till . Tolv enskildaorganisafioner har uppvaktat regeringen . Vad gjorde var ettuttalande som i zimbabwisk press togs upp som ett stöd för regeringen . IAssam i har det också förekommit massakrer under de senaste veckorna.Där försökte faktiskt regeringstrupperna hejda massakrerna. I är detregeringstrupperna som har begått massakrerna. Jag menar att en skarp officiell protest från ärden reaktion som hade varit i linje med svensk utrikespolifik och svensk kampför mänskliga fri- och rättigheter. Jag kan inte förstå hur man kan säga att vitagit en överslätande attityd till händelserna i . Jag kan inte hellerförstå hur man kan säga att vi på officiell väg skulle göra mer än vad vi hargjort. Statsministern har gjort ett offentligt uttalande. Jag har tagit uppsaken med utrikesminister och precis klargjort vilka konsekvensernakommer att bli för förståelsen för i , om inte regeringenkraftigt ingriper för att förhindra ett upprepande av våldet. Zimbabwesutrikesminister har förklarat att han avser att vidta åtgärder. Vår ambassadhar tagit upp saken på officiell väg. SIDA har beslutat att bordlägga frågan omfortsatt stöd till . Inget annat land har reagerat på ett motsvarande sätt. Detsäger samstämmiga uppgifter. Därför saknas det skäl att påstå att vårofficiella reakfion inte varit tillräckligt kraftig. När det sedan gäller frågan att viskulle ha mätt med olika mått i förhållande till olika länder vill jag bestämtbestrida detta. Vi är angelägna om en positiv utveckling i . Den s. k.försoningspolitiken som där förs är av stor betydelse. Inte desto mindre har vimed stort allvar framfört vår kritik mot och oro för vad som skett. 10PÄR (): Utrikesministern kan inte förstå den kritiksom bl. a. jag här riktat mot regeringens uttalande med anledning av vad .somhänder i . Jag tycker inte att det är så förfärligt svårt att förståden kritiken, för i det svar som vi fått sägs t. ex.; "som vi bestämt tar avstånd från begångnaillgärningar måste vi också vara medvetna om motsättningarnas historiska,stammässiga och politiska rötter och den situation som rådde i området innanarmén ingrep." Vad är detta? Jo, det är praktiskt taget ord för ord ettuttryck för förståelse för händelseutvecklingen. I svaret hänvisas till de misstankar som man i och för sigkan ha om att finns med någonstans i bakgrunden. Det är klart attSydafrika utnyttjar situationen; något annat vore ju dumt. Men det kan ju intetas som 1 utrikesministerns svar talas det allmänt om terror ochövergrepp; men det framgår inte av svaret att den ärmedveten om att det faktiskt är den zimbabwiska regeringens egna trupper somutför övergreppen. Det finns inget klart fördömande av detta iutrikesministerns svar. Det finns alltså svagheter i den svenska regeringenssätt att hantera denna fråga, och det tycker jag är anmärkningsvärt. Om utrikesministern har uttalat att det som händer iZimbabwe kan få konsekvenser för de framtida relationerna mellan ochZimbabwe, tycker jag att det är bra. Det framgick inte av svaret att ett sådantuttalande har gjorts, och det är ett mycket värdefullt tillägg. Det måste varahelt klart, att när kämpar mot rasförtryck och folkförtryck av olikaslag, så gäller den kampen sådant förtryck i alla dess former och även om detfolk som förtrycker ett annat råkar ha samma hudfärg. Om åtgärder med anledning av uppgifterna om massakrer iZimbabwe 11 (): Nog är det märkligt att utrikesministern tarordet försonings-polifik i sin mun efter de senaste veckornas händelser, därdet ju faktiskt handlar om att antingen krossa en politisk motståndare medmilitära maktmedel eller att begå folkmord. Utrikesministern kan själv väljabeskrivning. Jag tycker att det är sorgligt och beklagligt att inte haranvänt sina goda relationer med regeringen för att försöka få ett stoppför dödandet, för att försöka få fram politiska samtal mellan de två rörelsernai , vilka ju,har stött i befrielsekampen. Utrikesministern hänvisade till uttalande.Olof Palmes uttalande slogs upp i som stöd för regeringen och aktioner. Det är väl knappast särskilt rekommendabelt. De reaktioner från svensk sida somutrikesministern hänvisade till menar jag har varit utomordentligt svaga. Manhar icke vågat avlämna någon officiell protest. Man har instruerat ambassadöreni att inofficiellt framföra sina synpunkter. Han togs inte emot av någonledande företrädare för regeringen i . lär han ha fåttträffa informationsministern. Av utrikesministerns svar kan jag sluta mig tillatt utrikesministern själv icke fick träffa personligen i . Det är inte lätt att försvara sig när man härsäger att vår reaktion borde vara kraftigare, då inget annat land harprotesterat på det sätt som har gjort. Vi har tagit upp situationen iuttalanden från statsministern, från utrikesministern och från vår ambassadör iZimbabwe. Denne har fakfiskt talat med den tjänsteförrättande utrikesministernoch' med säkerhetsministern. Här påstås också alldeles grundlöst att vi skulle ha entolerant syn på brott som begås av regeringstrupper. I den män sådana brottförekommer, så fördömer vi dem. Det är klargjort för vederbörande. Och dereaktioner som kommit från är tydligare än reaktionerna från någotannat land. Om åtgärder med anledning av uppgifterna om massakrer iZimbabwe Längreborde vi inte ha gått. Att jag sedan har betonat att vi ser det som-tragisktatt dessa motsättningar uppstått i ett land, som vi ställer så storaförhoppningar på, betyder inte att jag intar en överslätande attityd. 13 (): Om utrikesministern tycker att det är svårtatt försvara sig och regeringen, så har jag all förståelse för det. Det är inte antalet uttalanden eller hur många som uttalatsig som är det intressanta i den här frågan, utan det gäller innehållet i dessauttalanden. Genomgående för alla uttalanden som kommit till min kännedom i allafall är att de är förhållandevis mjuka i formuleringen. Man anför ständigtförmildrande omständigheter av olika slag. Det går igen i det här svaret-förmildrande omständigheter anförs också här. Några klara och entydigafördömanden av den terror som regeringen i alldeles uppenbart äransvarig för och som riktar sig mot en minoritetsbefolkning i landet och desspolitiska företrädare har inte kommit , och det tycker jag är väldigtallvarhgt med hänsyn till intima samarbete med regeringen i . Att vi, enhgt utrikesministern, är relativt ensamma omprotesterna kan ju hänga samman med att det knappast finns i varje fall någotvästland som har ett lika intimt samarbete med Harare-regeringen som . 14MARGARETHA AF (): Det förvånar mig något att utrikesministernkan vara så säker på att inget annat land har protesterat. Jag hoppasnaturligtvis att han har fel. Men det kan ju vara så att andra länder har valtsamma väg som och gjorts, k. inofficiella protester och framstötar samtfört samtal. Jag beklagar naturligtvis detta lika mycket som jag beklagar densvenska regeringens svaghet. Men jag kan inte riktigt förstå hurutrikesministern här inför kammaren kan veta hur andra länder har agerat, närde kan ha valt samma svaga linje som . Sedan skulle jag vilja ställa en principiell fråga tillutrikesministern. Jag undrar om han ändå inte anser att vi har ett särskiltansvar, då är ett programland för bistånd. Jo, det har jag också framhållit i mittinterpellationssvar. Jag har även betonat att detta inte hindrar att vi vändeross mot övergrepp här och att vi verkligen inte intar någon överslätandeattityd. Våra förbindelser med bygger i stor utsträckningpå bistånd. Men det går väl inte att påstå att ett land som intealltjämt skulle ha mycket starka förbindelser med , icke barabiståndsmäs-sigt utan även kommersiellt. 16PÄR (): Det är ju riktigt som : Vi vet mycket litet om vad kan ha sagt - om Storbritannienhar begagnat sig av samma diskreta metoder som för att framföra sinasynpunkter. Men vad som ju ger ett speciellt ansvar är att vi med ensumma av 160 milj. kr. understöder regeringen i och dess utvecklingsverksamhet. Vi kommer inte ifrån att genom att vi på ett så passsubstantiellt sätt bidrar till den statliga verksamheten i har vi enspeciell anledning att reagera, om den zimbabwiska regeringen blir ansvarig förövergrepp med de fruktansvärda och kushga perspektiv som det här är fråga om.Därför har alltså ett speciellt ansvar, och vi tycker att harföljt upp det ansvaret dåligt. Om åtgärder med anledning av uppgifterna om massakrer iZimbabwe 17 (); Till detta vill jag lägga att jag tycker attvårt ansvar sträcker sig också bakåt i tiden. var en av de störstabidragsgivarna till båda dessa befrielserörelser, och är nu ettprogramland för svenskt bistånd. Jag menar att har ett ansvar att försöka stoppadet politiska förfallet i . I det avseendet är jag missnöjd med den reaktion som mangett uttryck för. Dessutom måste jag i det sammanhanget fråga utrikesministern:På vilket sätt avser utrikesministern att verka för att icke övergårtill att bli en socialistisk diktatur, en enpartistat, där det råder förtrycknär det gäller de mänskliga rättigheterna? använder beteckningen"diskreta metoder". Jag skulle vilja påstå att de orden i så fallfullkomligt har förlorat sin valör. Om man med "diskretametoder" betecknar en reaktion som innebär ett officiellt svar i riksdagenfrån regeringen, ett uttalande från statsministern till allmänheten, en anmälanav mig till vederbörande utrikesminister och en framställning från ambassaden,har den diskretionen en ovanlig innebörd. 19PÄR (): Det svar vi nu fått här i riksdagenärvälkommet, även om jag hade önskat att det hållits i en helt annan ton. I ochför sig är svaret inte regeringens förtjänst, utan det är ju ett resultat avatt oppositionen framställt frågor i ärendet. Ett exempel på en diskret metod är en inofficiell kontaktfrån en ambassadörs sida. Anledningen till att kontakten skall vara inofficiellär just att man inte vill skapa alltför stor uppmärksamhet kring denna. Tonen i statsministerns uttalande var, som redanframhållits här, sådan att uttalandet kunde utnyttjas av regeringen i Zimbabwesom ett bevis på Om regeringens initiativ för att skapa en kärnvapenfrizon i svensktstöd för regeringen där. Men förmodligen var det tvärtom så, att uttalandet varavsett att utgöra kritik mot regeringen i . Att utrikesministern har talat med Zimbabwesutrikesminister har också framkommit här , och det har inte vållat någonstörre offentlig uppståndelse. Vad jag här har anfört är alltså exempel på enligt minmening ganska måttfulla och diskreta insatser som andra länder mycket väl kanha gjort utan att det kommit till vår kännedom. 20 (): Slutligen konstaterar jag återigen attregeringen i detta fall, där vårt ansvar är så mycket större och därvittnesmålen om övergrepp är entydiga, icke har protesterat officiellt, ickegjort ett klart uttalande. Detta har även noterats i och framkallatmånga frågetecken. Man frågar sig varför regeringen har handlat på det sätt somskett. föreligger inte något svar på detta, herr utrikesminister! Varför protesterar regeringen officiellt i vissa fall?Varför har man inte orkat med det i det här fallet? Vårt ansvar och våramöjligheter att påverka är ju i detta fall så mycket större. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellationerna 1982/83:69 och 92 om regeringens initiativ för attskapa en kärnvapenfri zon i har i en interpellation den 14februari ställt ett antal frågor om regeringens initiativ angåendetillskapandet av en zon fri från s. k. slagfältskärnvapen i . har i en interpellation frågat omjag är beredd att medverka till att nedrustningsdelegationen får diskuteraaktuella nedrustningsinitiativ innan de vidtas samt om regeringens handläggningav korridorinitiativet och konsekvenserna av denna. Eftersom och interpellationergäller samma ämnesområde besvarar jag dem i ett sammanhang. I regeringens utrikesdeklaration, somavlämnats , återfinns en redovisning av såväl korridorinitiativetssyfte och utformning som hittillsinkomna svar från regeringar som tillfrågatsav oss. I dessa delar är därmed och frågor i alltväsentligt besvarade. Jag skall därför här i huvudsak begränsa mig till frågornaom regeringens förberedelser inför initiativet och omkorridorarrangemangets geografiska och militära omfattning. Jag skall ocksåkortfattat beröra frågan om nedrustningsdelegationens medverkan i diskussionenom aktuella nedrustningsfrågor. Som det konstaterades'i utrikesdeklarationeninnebär den initiativ rörande en zon fri från s. k.slagfältskärnvapen att vi hos ett antal berörda regeringar sonderarinställningen till ett förslag som utformats av och som harvårt fulla stöd. Enligt vår mening skulle ett genomförande av förslaget varaett viktigt bidrag i arbetet på att minska riskerna för kärnvapenkrig och kunnatjäna som en förtroendeskapande åtgärd med positiva effekter på förhandlingarnaom kärnvapennedrustning. Vi har genom vårt initiativ önskat fästa de berördastaternas uppmärksamhet på ett redan utformat förslag och i vår not efterfrågatderas synpunkter och kommentarer. Härav följer att det inte funnits behov att idetta skede från regeringens sida genomföra några mer detaljerade analyser avde olika problem som skulle vara-förknippade med förslagets praktiskagenomförande. I den svenska noten anges f. ö. ett antal av de frågor som skullebehöva bli föremål för förhandlingar, däribland kontrollfrågorna. förslag avser en korridor fri från s.k. slagfältskärnvapen, och bredden på zonen utgår framför allt från räckviddenpå de kortdistansrobotar och det arfilleri som tillsammans med bl. a. s. k.atomminor utgör de här aktuella typerna av kärnvapen. Inom korridoren skulledet inte få finnas några kärnladdningar för kortdistansrobotar eller arfillerieller några s. k. atomminor. Förbudet skulle också gälla anordningar för derasutplacering och alla förrådsanläggningar i vilka kärnladdningarna ochatomminorna förvaras.