prot · G609139 · 1982-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till den litterära aktning som jaghyser för skall jag inte ta upp någon sakdiskussion ombevarandet av statsionshuset i . Orsaken till att jag begärde ordet var motionärens krav påremiss till kulturutskottet. När motionen presenterades ansåg trafikutskottetsrepresentanter i kansliet att den kanske lämpligen borde behandlas av kulturutskottet.Detta blev dock inte talmannens beslut, utan motionen hänvisades tilltrafikutskottet. Mot den bakgrunden har utskottet behandlat motionen. Jagyrkar avslag på förslaget om remiss till kulturutskottet. 72 K.A.RIN A.HRL.A.ND (fp) replik; Nej, det ärsjälvfallet inte dags för någon sakdiskussion just . Den hoppas jag skallkomma efter det att motionen har behandlats av kulturutskottet. Jag hoppasockså att flera ledamöter dä har läst motionen och kan hålla med både KurtHugosson och mig om var motionen hör hemma. Då kan vi få en chans att räddaVollsjö station och Pumphuset. 73BERTIL MÅBRINK (vpk): Jag skall kort beröra ett par motioner somjag väckte . I motion 983 har jag yrkat att den regionala tåg- ochmotorvagnstrafiken i skall behållas i nuvarande omfattning. Detgäller då sträckorna och . meddelade SJ att man skulle dra inett antal turer på dessa sträckor. Det motiverades med striktföretagsekonomiska argument. Man förklarade att man hade gjort ett antaltrafikundersökningar som visade att resandeunderlaget var mycket litet och atttrafiken alltså gick med förlust. Självfallet hade man inte tagithänsyn till miljö- och energikostnader i undersökningarna och i beslutet. Omman hade gjort det. hade motorvagns-turerna kanske visat sig lönsamma. Utskottet säger att det torde ankomma på den förkollektivtrafiken ansvarige länshuvudmannen att ta upp dessa frågor tillförhandlingar med SJ. har förhandlingarna ägt rum, och länstrafiken iGävleborg har mot ersättning till SJ kunnat förhindra att motorvagnsturernadras in. Det är naturligtvis inte några småbelopp som X-trafik.alltså kommunerna och i , har fått betala till SJ fördet här. Jag tycker att det är otillfredsställande att lasta över kostnader pålänstrafiken på det sättet. Staten borde bära hela kostnaden. Men när nu enuppgörelse har nåtts, tänker jag inte yrka bifall till motionen. Den andra motionen jag tänkte beröra litet grand är nr984, som tar upp bandelen . I motionen yrkas att bandelen ifråga skall överföras till riksnätet, för att på så sätt förhindra ennedläggning. Utskottsmajoriteten avvisar yrkandet, men kännerväl de ledamöter som kommer från området till att det finns en väldigt starkopinion för att bevara bandelen. Om transportrådet får som det vill - och omjag inte är alldeles fel underrättad - går den sista rälsbussturen . Motionskravet tas upp i reservation 7, men även om denreservationen inte skulle få majoritet i kammaren kommer transportrådet inteatt få sin vilja fram. Om jag inte är fel underrättad heller på den punkten,har kommunikationsministern för inte så länge sedan varit i trakten och sagtatt oavsett vad beslutet blir kommer det inte att ske någon förändring det häråret när det gäller trafiken på den bandelen. Jag får väl utgå ifrån att detblir så. Det är bra att kommunikationsministern har sagt detta, mendet riktiga är naturligtvis, som jag har sagt i motionen och som upprepas ireservationen, att den här bandelen överförs till riksnätet. Det finns många argument för att så bör ske. ,och kommuner har gjort en egen utredning, som mycket tydligtvisar att det är samhällsekonomiskt vettigt att behålla den här bandelen ocksåför persontrafik. Man har dragit några slutsatser i den digra utredningen. Iutredningen sägs bl. "Banans norra del upprustas f. n. för godstrafikensbehov" - det gäller sträckan - "och kommer atttrafikeras med godstrafik även om persontrafiken skulle läggas ned. Därmedföljer att de fasta kostnader SJ kan spara på att ställa in persontrafiken pådenna del är mycket små. Höjda oljepriser och skärpta miljökrav på transportsektornkommer att öka betydelsen för järnvägstrafiken . Härav följer att deregionalpolitiska aspekterna på järnvägstrafikens bibehållande även på dennasträcka kommer att spela större roll framgent. Risken för avbrott i oljetillförseln på grund av krig ochkriser utomlands gör det viktigt att av beredskapsskäl bibehållajärnvägstrafik. Statens järnvägars verksamhet, m. m. Statens järnvägars verksamhet, m. m. Utnyttjande av järnvägen förpersontrafik gör det möjligt att genomföra besparingar i busstrafiken samtidigtsom järnvägstrafik är mer attraktiv och därför mer konkurrenskraftig gentemotbiltrafiken än busstrafik." Man gertvå förslag till fortsatt persontrafik på bandelen. "Persontrafik enbart på den norra delen av banan(). Den södra delen av banan, som också saknar godstrafik, kanläggas ned helt. Persontrafiken går hela banan och vidare tillKristianstad. Därmed skapas direktresemöjligheter Olofström-Kristianstadsamtidigt som och får dubbelt så mångafjärrtågsanknytningar. Vidare ges möjlighet för att öppna någon eller någrastationer mellan och ." Det här är några av de slutsatser som den här utredningenhar dragit, och jag vill än en gång, trots att har gjort det,yrka bifall till reservation 7. 74ELVY (); Vid trafikpolitiska beslutfastställdes vilken omfattning riksnätet skulle ha och vilka bandelar somskulle ingå i det s. k. ersättningsberättigade nätet. Målet för den statligatrafikpolitiken var dä, liksom , att ge landets olika delar entillfredsställande trafikförsörjning till lägsta samhällsekonomiska kostnad. I1979 års beslut slogs även fast att transportrådet och de regionalatrafikhuvudmännen skulle ha huvudansvaret för den lönsamhetsprövning av detrafiksvaga bandelarna som skett , liksom även i vad mån enöverflyttning av trafiken från järnväg till landsväg kunde vara lämplig påvissa bandelar. I den trafikpolitiska proposition som ligger till grund fördet betänkande som vi nu behandlar följs beslut upp. a. fastställsen tidsgräns fram till utgången av 1:84, fram till vilken tidpunktlanshuvudinarinei'! liar att ta ställning till om de vill ha kvar lokal ochregional trafik på järnväg, eller om de finner det mera rationellt ochändamålsenligt att föra över persontrafiken till buss. Vidare föreslås att detankommer på SJ att rusta upp bandelen till en tillfredsställande standard i defall länsbolagen skall överta järnvägstrafiken på en ersättningsberättigadbandel. Dessutom kommer en s. k. vägmilsersättning- den som utgår tillbusstrafiken - att utgå till järnvägstrafik i de fall som länshuvudmännenbehåller persontrafiken på järnväg. Detta är positivt och en klar förbättringgentemot beslut. Det är alltså transportrådet, tillsammans medlänshuvudmännen, som enligt beslut har att bedöma utvecklingen på dettrafiksvaga bannätet och också avgöra i vad mån någon bandel kan överföras fråndet ersättningsberättigade bannätet till riksnätet. I motion 1982/83:618 har jag tillsammans med någramedmotionärer argumenterat för att skulle rekommendera transportrådetatt åtminstone när det gäller två av de i förekommande fyraersättningsbanorna föra över dessa till riksnätet. Det gäller dels bandelenKil-Torsby, den s. k. Fryksdalsbanan, dels Värmlandsdelen av inlandsba- Eftersom utskottet i sin behandling inte tar uppenskilda bandelar, har motionen avstyrkts. Jag har förståelse för detta och harinte heller något yrkande här i kammaren. Trots detta vill jag till riksdagensprotokoll få fört de, enligt min mening, mycket starka skäl som anförts imotionerna för ett överförande till riksnätet, och eftersom utskottet harförordat att skall undantas från nedläggningsprövning i ettförsta skede, nöjer jag mig här med att beröra frågan om Fryksdalsbanan. Den största, och kanske f. ö. den enda, motiveringen föratt man skall få behålla sin järnväg är att den används. Detta har befolkningenkring Fryksdalsbanan förstått. Kommunerna har på olikasätt engagerat sig för järnvägen. a. har det tillsatts en speciellkommunkommitté för Fryksdalsbanan med uppgift att aktualisera och populariserajärnvägen. Affischer och brevmärken, med motivet vackraste järnväg,har tryckts och distribuerats och finns på åtskilliga turistbyråer ochjärnvägsstationer både här i landet och utomlands. arrangerasFryksdalsbanans dag, och tågvärdinnor anställs påsommaren, för att bara nämna några av akfiviteterna. Kommunerna har ocksåmedverkat till att hålla nere kostnaderna för banan genom att köpa upp ochsedan sälja som privatbostäder sex stationshus. Därmed har väntsalskostnadernakunnat nedbringas betydligt. Järnvägspersonalen har också tagit initiativ tillupprustning och målning av de befintliga stationshusen, och gardiner ochblommor i fönstren är andra bevis på att personalen verkligen slår vakt om sinjärnväg och vill skapa trivsel och värme. Detta har uppenbarligen gett resultat. Fryksdalsbanan kansålunda notera en mycket gynnsam utveckling . Ökningen avantalet sålda biljetter har fram ökat , ellerfrån 20 1978 fill 34 1981, som är från vilket jaghar fullständig statistik. Den positiva utvecklingen har fortsatt även 1982. Dessutomhar införandet av länskortet medfört en ökning av antalet resande, även omdetta inte avspeglar sig i statistiken över antalet sålda biljetter. Denmarkanta nedgång som riksbanenätet har fått vidkännas under detta år harsålunda inte drabbat Fryksdalsbanan, Jag vill också understryka att är en mycketattrativ turistbygd och klassas också som primärt rekreationsområde. I denturistiska verksamheten spelar naturligt nog Fryksdalsbanan en mycket storroll. Det finns alltså alla skäl för ett överförande avFryksdalsbanan till riksbanenätet. Det är min förhoppning att transportrådet isin prövning av riksnätets omfattning tar hänsyn till den faktiska utvecklingenav persontrafikens omfattning på Fryksdalsbanan. Statens järnvägars verksamhet, m. m. 75RUNE (): lyssnade jag på riksradionsprogram Kanalen. I det programmet deltog utskottets ordförande vice ordföranden . RolfClarkson uttalade i programmet att arbetet för att bevara de Statens järnvägars verksamhet, m. m. järnvägar som är aktuella är ett utslag av romantik.Men herr vice ordförande i trafikutskottet: Det är inte något utslag avförfalskad romantik eller av någon form avdrömmeri, när människor runt om ilandet kämpar för sina kommuners existens, för sin bygd. Det är i stället sannrealism, när dessa människor känner ansvar för bygden. Det är detta som ärgrunden för det arbete som de håller på med när de vill bevara goda och fåbättre kommunikationer för att ge större möjligheter till arbete och serviceoch skapa en framtid för den bygd de lever i. Jag tror nog att om herrar och riktadeblickarna litet grand utanför sina kommungränser. resp. ,och förflyttade sig till de här bygderna, skulle de få se att det pågår en kampoch ett hårt arbete för att bevara en bygd och ge en hygglig utkomst för dessamänniskor. Men sådana här påståenden är inte nya. Vi har möttliknande påståenden tidigare, när , speciellt , kämpat motsamhällskoncen-tration och mot landsbygdens avfolkning. Då fick vi ofta höraatt en sådan politik var någonting av landsbygdsromantik och storstadsfientlighet. Vi fick en koncentration, som i många stycken varolycklig. Stora koncentrationer gav stora problem, likaså å andra sidanavfolkningen ute i landet. Den notan har vi ännu icke betalat. Vad som sker i i vår bildar ett mönster som starktpåminner om 1960-talets politik; regionalpolitiken, de ökade flyttningsbidragenför att människor skall flytta utifrån landet till större orter, den negativainställningen till vägarna, särskilt de enskilda vägarna - och gäller detjärnvägarna. Jag vågar säga att här går och socialdemokraterna in ien förening och riktar sin spjutspets mot landsbygden och de småorterna. Det ären landsbygdsfientlig politik. Samhällets uppgift är att skapa förutsättningar för att viskall få så bra förhållanden som möjligt över hela landet. Det är att medverkatill goda kommunikationer, att det finns även järnvägar och att tågen bådestannar vid stationen och har tidtabeller med anpassning till de resandesbehov. Kommunikationerna är ju av grundläggande betydelse för näringslivetsutveckling. De kommuner som drabbas av det beslut majoriteten företräder ärkommuner som har problem, det är kommuner där just småindustrin är denföretagsform som skall driva utvecklingen framåt. Då behövs bra kommunikationer! I mitt län, , går tre av de nu aktuellajärnvägssträckorna, som berör två olika kommuner; järnvägslinjernaÄlmhult-Sölvesborg, och . Det har varituppvaktningar från kommunerna, och utskottet har också fått ta del avkommunernas synpunkter och de beräkningar som har gjorts. kommun berörs av två av dessa järnvägslinjer:Nässjö-Nybro och . Det är en kommun som har inte fullt 11 000invånare. Den har drabbats av stora strukturella problem ochhar svårigheter. Arbetslösheten är den högsta i någon av länets kommuner, denär högre än länsmedeltalet och betydligt högre än riksmedeltalet. fördelningen är sådan att av befolkningen är 65 åreller äldre. Det har hävdats att man här måste anläggasamhällsekonomiska synpunkter. Jag läste i gårdagens att minbänkkamrat hade sagt så här; "Som riksdagsman måste jaglägga helhetsperspektivet på frågan - även om jag skulle hamna ikonfliktsituation gentemot en del lokala väljare." Är det ett helhetsperspektiv man använder sig av? Det ärett sektorstänkande man tillämpar i de här frågorna. Man rycker undan en bitoch säger att trafiken där inte är lönsam. tar man en annan bit -då är.det inte ett helhetsperspektiv man arbetar utifrån. De samhällsekonomiskaaspekterna hamnar vid sidan om. Moderatledaren var och talade i min hemkommunAlvesta . Han talade om de svaga människorna. Han sade att moderaternaslår vakt om de svaga människorna, och han talade om valfrihet. Detta är vackrafraser komna från den politiska talarstolen. Jag vågar säga att det finns mångasvaga människor ute i de bygder som just nu är berörda. Om moderatledaren hade förflyttat sig till Uppvidingekommun och träffat de tusentals människor som har ställt upp ochbegärt att järnvägarna skall vara kvar, hade han också träffat mänga svagamänniskor som har behov av de kommunikationer som järnvägarna ger. Vad som kominer att beslutas står i bjärt kontrast tillde vackra fraser som framförts från talarstolarna. Det har framgått av deundersökningar som gjorts att man inte tar hänsyn till sådana viktiga aspektersom miljöfrågorna, regionalpolitiken och energipolitiken. Man har heltnonchalerat de synpunkter som de kommunala representanterna har fört fram.Frågan måste ställas varför man inte lyssnar på dessa människor som i sinvardag arbetar med de här problemen. De vet hur situationen är. Med de här orden ber jag att få yrka bifalltill reservation nr 7 av m.fl. Statens järnvägars verksamhet, m. m. 76KURT () replik: efter halv ett började denna debatt häri kammaren. från seglar nu in när klockan är . Hanhar uppenbarligen inte lyssnat på ett ord av vad som har sagts, och han haruppenbarligen inte en aning om vad som står i trafikutskottets betänkande. Hanpåstår att jag skulle ha gett uttryck för åsikten att människorna som ärengagerade i att försöka slå vakt om persontrafiken på järnvägen skulle vararomantiker. Jag har sagt det helt motsatta, nämligen att jag hyser aktning ochrespekt för de människor ute i våra bygder som engagerar sig för att skapa enså god trafikpolitik och trafikförsörjning som möjligt. Jag vill säga till från att detförslag vi har att ta ställning till skulle innebära en förbättring avdet trafikpolitiska beslut som fattades på basis av ett förslag frånen borgerlig regering. Vi stärker nu möjligheterna för länshuvudmännen attbevara persontrafiken på järnvägen genom att staten åtar sig kapitalkostnadernasamt står för Statens järnvägars verksamhet, m. m. infrastrukturen och för kostnaderna för att förstärka ochförbättra banorna. Vi fick inget förslag i den här riktningen fråncenterpartiet när från satt i regeringen och när ClaesElmstedt var kommunikationsminister. Det är en socialdemokratisk regering somnu lägger fram ett förslag som gör det möjligt att behålla en del av de härjärnvägarna. Det är min bestämda uppfattning att det är ute i bygderna, genomett decentraliserat beslutsfattande, som vi skall låta länshuvudmännen avgöravilken trafikförsörjning och vilken trafiklösning som är bäst för människorna.Jag trodde att från var en anhängare av endecentraliserad politik, men jag förstår av hans inlägg här att han är denverklige centralisten. 77 () replik; Jag vill instämma i den kraftigaoch berättigade avbasning som nu fick av trafikutskottetsordförande. Vi har faktiskt med kunniga och skickliga företrädare för itrafikutskottet, nämligen herrar och , gått igenom dettasystem. Vi har kunnat klarlägga det som sade, att detta - om nibetraktar er som specialdestinerade när det gäller att ta hand omglesbygdsintressena - är en förbättring för de intressen som ni så påvertförsvarar här. Staten ger nu nya resurser. Det är inte alls fråga om attstimulera till järnvägsnedläggningar, utan det gäller att stimulera till enfördjupad demokratisk beslutsordning ute i landet. Jag tycker att visa oss som företräder utskottet den vanliga hövligheten att lyssna påvad som sägs och inte dundra fram, obekant om vad kammaren har hållit på medhela dagen, och läsa upp sina läxor. Det är inte anständigt mot oss. Jag hävdaratt på varje punkt i sitt anförande har fel och kommer att hafel, om han inte lyssnar på sina meningsmotståndare. 78RUNE () replik: Först till : Jag tycker inte attdet var så farligt med avbasningen, för er argumentering var mycket svag. Sedan menade att jag seglade in här förstnu. Men det är ju så att jag inte får ordet förrän talmannen ger mig det. Jaghar lyssnat på en ganska stor del av denna debatt . Jag sade också, när jag åberopade i gårkväll, att det var som talade om romantik. Jag beskyllde inteKurt för det. Om hade lyssnat den korta stund han satthär inne hade han sluppit att missuppfatta. Ni talar om att det blir en förbättring och att det ärdemokratiska beslut. Men det är ändå den ekonomiska sidan som är avgörande.Varför uppvakta kommunerna om detta? Vi har gett klara besked om" attdetta leder till en sak, och det är att järnvägen läggs ner. Herrar Hugossonoch Clarkson underkänner helt vad kommunalmännen har redovisat vid sinauppvaktning- Jag tror inte att kommunerna har så gott om pengar ochatt kommunalmännen känner så litet ansvar för den kommunala ekonomin att dekostar på sig resor hit upp till , om de inte är ute i ett angelägetärende. 79 () rephk; Om det är så som från Alvestasäger, att han har lyssnat på denna debatt, konstaterar jag att han inte harförstått någonting. "Den ekonomiska sidan är avgörande" - ja,självfallet. Vi i majoriteten, bestående av socialdemokrater, folkpartister ochmoderater, har den alldeles bestämda uppfattningen att kommunalmännen ochlänshuvudmännen från samhällsekonomiska utgångspunkter kan göra det val som ärdet bästa för att få en fullgod trafikförsörjning för människorna i de bygdersom de har att företräda. I många fall kommer de att välja att fortsätta medjärnvägstrafik. Kanske i ännu fler fall kommer de att välja bussalternafivet,eftersom det från både samhällsekonomiska och servicemässiga utgångspunkter ärbättre. Men det valet skall de göra. Det beslutet skall inte vi fatta här iriksdagen. Jag understryker : De ekonomiska möjligheternaförbättras genom dagens beslut. I tog man inget initiativ i denhär riktningen under de år man var i regeringsställning och hade möjlighet attgöra det. Statensjärnvägars verksamhet, m. m. 80ROLF CLARKSON (m) replik: Det var mycket riktigt jag som under en delav radiodebatten i går använde ordet "romantiker". Jag var inte densom först använde det, vilket tydligen tror, utan jag gjordedet i en andra omgång, då jag sade att det faktiskt inte var något fel i attvara romanfiker - inte ens i sådana här sammanhang. Att försvara sin bygdsintressen och de värden som den har kan inte vara något fel. Jag antydde attjag verkligen hoppades att de som skall föra förhandlingar om dessa frågor utei regionerna kommer att vara både romantiker och realister. 81 () replik; återkommer med påståendet attjag inte har lyssnat- jag upprepar att jag har gjort det - och sedan beskyllerhan mig för att inte begripa någonting av det vi diskuterar. Det innebär attinte heller och , som har deltagit iutskottsbehandlingen och står bakom reservafion nr 7, vilken jag har yrkatbifall till, begriper någonting. Sannolikt innebär det också att har lyssnat ett dugg på den debatt som förts av och . 6 protokoll 1982/83:139-140 Statens järnvägars verksamhet, m. m. 82 (); Jag har begärt ordet med anledning av motion1982/83:615 med krav på utbyggnad och elektrifiering av västerdalsbanan -eftersom särbehandlats finner jag ingen anledning att nu beröraden. Västerdalsbanan är en av de järnvägslinjer som är i stortbehov av upprustning. Vissa delar av banan håller mycket låg standard. När detgäller persontrafiken har banan kunnat notera en ökadresandefrekvens. En upprustning av den skulle enligt min mening medföraytterligare trafikökning, eftersom denna trafikled går rakt in i den sydligastefjällvärlden. Det borde vara helt naturligt att åstadkomma en bekväm ochförhållandevis snabb kommunikationsförbindelse med järnväg för det storaantalet turister som besöker de södra fjällområdena. Samhället hargjort stora satsningar i det primära rekreationsområde som landets sydligastefjällvärld utgör, och då borde man också vara beredd och intresserad av attfölja upp detta med att skapa bra kommunikationer. Vi socialdemokrater från har i motion 615 framförtkrav på en elektrifiering, upprustning och utbyggnad av västerdalsbanan. Vimenar att den bör rustas upp och kunna införlivas med riksbanenätet.Jag anser att antalet interregionala resenärer på västerdalsbanan är så stort,att banan borde överföras till riksbanenätet. Den bör också få störreturtäthet när det gäller personförande tåg. En omedelbar upprustning skulle enligt min mening få bådetrafikpolitisk och regionalpolitisk betydelse och ge en omedelbarsysselsättningseffekt. I ett läge med stor arbetslöshet borde en upprustningav västerdalsbanan vara ett bidrag för att skapa arbetstillfällen. Enelektrifiering och upprustning av västerdalsbanan skulle ha effekt på både denlokala och regionala arbetsmarknaden. skulle det vara ett brainvesteringsobjekt för framtiden. Västerdalsbanan som en bra och effektivtransportled in i den sydligaste fjällvärlden skulle säkert också kunnastimulera ännu fler människor att söka sig till området och för många kunna bliett alternativ till vistelse på utländska turistorter. Utskottet föreslår avslag på samtliga motioner som yrkarupprustning och utökning av trafiken på en rad banor. Utskottet hänvisar till budgetpropositionen och säger attSJ i sina anslagsframställningar skall redovisa vilka olönsamma investeringar"som SJ anser nödvändiga för att statsmakternas krav på ett väl fungerandejärnvägssystem skall kunna uppfyllas". Man säger vidare: "Detankommer därefter,på regeringen att i samband med budgetarbetet göra desainhälls-ekonomiska övervägandena." Jag menar för det första att en investering ivästerdalsbanan inte är en olönsam investering, framför allt intesamhällsekonomiskt, och för det andra att det då borde vara lätt för regeringenatt göra de samhällsekonomiska övervägandena. Om nu inte SJ tarinitiativ när det gäller västerdalsbanan, så borde det från regeringens sidatas omedelbara inifiativ. Jag är inte så blåögd att jag anseratt varje bana som behandlas i skilda motioner är kvalificerad att överförastill riksbanenätet. Av den anledningen kan jag inte stödja reservationen nr 7,som behandlar bl. a. banan . Jag menar att västerdalsbanan måste vara den mestangelägna banan när det gäller ett överförande av någon bana till riksbanenätet.Men det krävs upprustning, förlängning och elektrifiering av banan. SJ måsteförstå att det är en angelägenhet som måste prioriteras mycket högt och attnågot måste hända mycket snabbt.