prot · G60917 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är den snabbaste och bästaåtgärd socialdemokraterna kan vidta för byggbranschen. Antalet arbetslösa ungdomar under 25 åruppgår nu till 85 000. Kravet på målmedvetenhet och långsiktighet är speciellttydligt när det gäller sysselsättningen, särskilt då för ungdomen. Riksdagenhar beslutat om en ny hälso- och sjukvårdslag som ger landstingenansvaret också för den förebyggande verksamheten. Det största hotet - men ettgripbart hot - mot hälsan är otvivelaktigt ungdomsarbetslösheten. För de ungdomar som upplevt en splittrad uppväxtmiljö,börjat fidigt med olika missbmk, sutfit av skolan osv. är risken för endestruktiv livsstil överhängande, ifaU de skall börja sitt "halvvuxnaliv" med en sex eller lång arbetslöshetsperiod. Den destruktiva livssfilen leder till överdödlighet redani unga år. De som klarar livhanken upp i medelåldern utgör morgondagensstorkonsumenter av vård. Det handlar inte bara om en medicinsk utan också om ensocialt och psykiskt nedbrytande process, vars effekter inte kan vårdas bort iefterhand, bara angripas genom att man ger ungdomarna en ärlig chans ochställer krav på dem som tvekar att ta den chansen. Även om vi från och till kan peka på förbättringar när detgäller ungdomsarbetslösheten, måste vi erkänna att de som bäst behöver jobb ärde som sist får det. Det finns flera skäl till detta. För de ungdomar som harhaft det besvärligt hemma, sutfit av skolan, börjat drickasprit tre osv. står inte arbetsgivare eller någon annanpå tå i en överskottssituation. Och själva kanske dessa unga lättast av allaungdomar låter sig avfärdas med en KAS-ersättning. Samhället måste här - som jag framhålUt i oUka sammanhang- ta sitt ansvar för att erbjuda jobb och ställa krav på ungdomarna. Dethandlar här om den grundläggande solidariteten människor emellan, där vislutligen gemensamt genom kommunerna måste ta vårt ansvar. Statens del avansvaret innefattar, med de starkt skiftande förutsättningarna i olika delar avvårt land, uppgiften att klara finansieringen och skapa lika möjligheter iolika kommuner. Ett utrotande av ungdomsarbetslösheten är inte bara engrundläggande solidaritetsfråga utan också en god investering för framfiden ochen ofrånkomlig bas för en fortsatt välståndsutveckling i vårt land. Det är våraungdomar här och det gäller! Är vi inte beredda att ge dem chansen är"loppet kört", och vi får mänskligt och ekonomiskt betala notan underlång tid framöver, bl. a. inom vår hälso- och sjukvård. Jag villdärför kraffigt betona att det t. ex. inte är fråga om att minska arbetslösheten med exempelvis 10 000-15 000 arbetslösaungdomar, utan målsättningen måste vara O arbetslösa i de känsligaste ungdomsåren.Får inte de sista 5 000 ungdomarna arbete eller utbildning, talar mycket föratt man bara har löst en bråkdel av de sammanlagda problemen, eftersom det medstor sannolikhet är så, att den verkliga riskgruppen är de ungdomarsom är kvar utanför arbetsgemenskapen. Därför bör vartenda öre som gårtUl ungdomar i form av KAS, allmän arbetslöshetsersättning och socialbidrag istället användas till lön åt ungdomar. Att helt utrota ungdomsarbetslösheten är den mest aktuellaoch prakfiskt gripbara folkhälsofrågan. AnL 64FRIDA (): Under den gångna valrörelsen har oron förjobben och kravet på arbete varit den allt överskuggande frågan för mångamänniskor. Vi har f. n. den största arbetslösheten . Vi harområden i vårt land där varenda invånare, på ett eller annat sätt, harerfarenhet av arbetslöshet i sin egen omgivning. Det finns familjer där inte någonhar arbete. Det är en situafion som borde stämma t. o. m. moderaternatill eftertanke och göra dem ödmjuka i stället för snorkigt överlägsna.Moderaterna kommer inte ifrån sitt ansvar för den förda polifiken under denborgerliga eran. Oberoende av hur oförskämda de är i kammardebatten måste de tasitt ansvar. Kommun Aktuellt har kartlagtarbetsmarknadssituafionen och har som rubrik för sin lägesrapport "Värreän någonsin! - det bekräftar samtliga siffror". Facit av de borgerUga regeringsåren är att det har blivitvärre . Förbleknat har alla borgerliga löften om garanterat arbeteeller utbildning för ungdomar och att allfing skulle bli så mycket bättre ändet som socialdemokraterna kunde åstadkomma. Som arbetsmarknadsministern sade gåröver 180 000 personer i landet utan arbete. Det är en ökning med 49 000 personer. Kommun Aktuellt har gjort en jämförelse med förraåret, och av samtUga 279 kommuner i landet är det bara 33 som har oförändradeller minskande arbetslöshet. I alla övriga kommuner har arbetslösheten ökat. Anledningen till den förbättring som kan skönjas är ihuvudsak att beredskapsarbeten har satts in något . Dessutom haren del tröttnat på att söka arbete, främst kvinnor. Det är många som tycker attdet inte är någon idé att söka jobb, eftersom det inte finns några. Därför harde tappat orken och gett upp. Kvinnoarbetslösheten i landet är större änarbetslösheten bland männen. av flickorna är arbetslösa mot avpojkarna. Ser man på de 20 kommuner som har den störstaarbetslösheten finner man att de sju högst belastade kommunerna ligger iNorrbotten. och leder med 13 resp. arbetslöshet. Mot den här bakgrunden är det intealls förvånande att människorna inte kände igen sig i valrörelsen, närmittenregeringen i varje debatt sade: "Vi har klarat sysselsättningenbättre än alla andra västeuropeiska länder." Många kommuner har en arbetslöshet som är fullt jämförbarmed arbetslösheten i andra delar av ,- och därtill kommer den doldaarbetslösheten. Det var inte heller så underUgt att många arbetslösa frågadesig: Varför räknar inte den borgerliga regeringen med oss? Varför stäUs viutanför samhället? Det var grymt mot de tiotusentals, ja, hundratusentalsarbetslösa att ideligen i TV och radio upprepa: "Vi har klaratarbetslösheten bättre än alla andra länder." Det uppfattades av dearbetslösa så att man inte längre räknar med dem. , dåvarande statsminister,besökte , och som svar på en fråga om arbetslösaungdomar skulle flytta från länet eller vad de skulle göra i stället, sade han:Stanna kvar och ta de jobb som finns. Svaret gav sken av att ungdomarna inte tog de arbeten somfanns. Men det fanns inga lediga arbeten som ungdomarna kunde ta. Jag var iÖvertorneå . Där hade man 126 arbetslösa ungdomar och två ledigaplatser. Det var distriktssköterske- och barnmorsketjänster som man ville habesatta. Vid kontroll fanns det inte ett enda ledigt arbete i hela Norrbottensom ungdomar utan utbildning kunde ta. Arbetslösheten har drabbat kvinnor och ungdomar hårdast.Jag vill ta upp en del septembersiffror. Arbetslösheten för kvinnor under 19 årär , för 20-24-åringar , för män och för20-24-åringar . De här siffrorna är mycket oroande. Det är mycket somstår på spel, när tusentals ungdomar utestängs från produktivt arbete.Sysselsättningsproblemen förstärks också av att antalet lediga platser är såUtet. Några exempel: har 100 lediga platser på 2 500 arbetslösa.Arvidsjaur har 280 arbetslösa och inte en enda ledig plats. har tvålediga platser på 670 arbetslösa. har 18 lediga platser på 1 800arbetslösa. - Dessa siffror ger situationen i ett nötskal. Om man fill detta lägger alla som blivit varslade omuppsägning - 814 anställda vid i exempelvis - så får man ettbegrepp om vilka uppgifter regering och riksdag har framför sig. i sitt inlägg att närmare ta upp industrins problem. Människors filltro fill de borgerUga parfiernas förmågaatt lösa sysselsättningsfrågorna återspeglas i valresultatet. I vissavalkretsar i de av arbetslöshet hårdast drabbade länen röstade påsocialdemokraterna. I i , där staten är den heltdominerande arbetsgivaren, röstade på socialdemokraterna. Valresultatet visar alltså att människor har förtroendeför socialdemokratin. Ändå ställer sig många frågan: "Hur skallregeringen klara arbetslösheten?" Det har gått alltför mycket och snabbtutför för att utvecklingen hasfigt skall kunna vändas. Vi har fått bevisat attdet går fort att rasera en god ekonomi, en ekonomi som ger möjlighet attfillförsäkra människor arbete och social trygghet. Det är betydligt mödosammare att bygga upp det som lagts iruiner. Det kommer att kräva god vilja, tid, möda men också fantasi att kommaupp till nivå. Det är inte bara antalet arbetslösa som harökat, utan också arbetslöshetstiderna har förlängts. juli ochaugusti hade vi en genomsnittlig arbetslöshet på 183 000 personer. Av dessahade 33 000 varit arbetslösa mer än . Det var en ökning méd 12 000sedan motsvarande period föregående år. hade en fjärdedel av dearbetslösa kassamedlemmarna varit arbetslösa mer än . Det var enökning av antalet långfidsarbetslösa kassamedlemmar . Den förlängda arbetslöshetstiden medför ökade risker förutförsäkring från arbetslöshetskassorna. "Tusentals utförsäkras ur A-kassornai vinter", "Garantera de utförsäkrade jobb! ", är två rubrikersom visar oron inom de fackliga leden. Utförsäkringen utgör ett stort hål ivårt sociala trygghetsnät, något som vi inte kan acceptera. har jag i många debatter krävt arbete för attmänniskor skall kunna leva ett rikare Uv både socialt och kulturellt. ärfrågan för många hur de skall klara sitt dagliga bröd. Det finns redan alarmerande uppgifter på hur de socialakostnaderna kommer att sfiga. Två forskare vid harundersökt situationen i . De konstaterade att av dem somkontaktade där hade ekonomiska problem. Det dominerande problemetvar alltså ekonomin. Många saknade regelbunden inkomst, och de som hade ensådan tjänade för litet. Endast 7 av 86 personer hade fast arbete.Socialsekreterarna bedömde att för av klienterna var bristen på arbete etthinder för lösningen av deras problem. Forskarna säger i sin rapport att det är alldeles klartatt försörjningsproblemen dominerar hos dem som uppsöker iVilhelmina. Det är inte heller något unikt för kommun. Situationenär sannolikt densamma i andra glesbygdskommuner. De borgerliga regeringarna valde ettomänskligt och ur samhällsekonomisk synpunkt dåligt sätt att spara när de ökadearbetslösheten. Vår kritik rriot de borgerliga partierna står kvar. Regeringensatsade inte på arbetsmarknadspoUtiska insatser i tillräcklig grad närarbetslösheten ökade. räcker inte kommunernas socialbudgetar till längre.Socialhjälpen exempelvis i beräknas öka i förhållande fill 1981.Överskridandet av budgeten mofiveras med ökningen av antalet arbetslösa,utförsäkring från a-kassan och en stor andel ungdomar som är arbetslösa. Det ärkommunerna som i ökad omfattning fått överta kostnaderna för arbetslösheten iborgerlighetens . Från socialdemokratins sida har vi varnat föratt det blir ett hårt samhälle där människor går arbetslösa och där människorinte känner gemenskap och ett solidariskt ansvar för varandra. Vi har sett rasmotsättningar och ungdomskravallerexempelvis i . har vi problemen hemma i vårt eget land. komma till uttryck på många olika sätt. Jag tar upp tvåexempel från mitt eget arbetsfält. Inom sjukvården har prognoser visat atttill 1985 kommer det att vara brist på sjuksköterskor. Genom de borgerligaåtstramningarna har efterfrågan blivit mindre än planerat. Nyutexamineradesjuksköterskor blir arbetslösa. Hotet om arbetslöshet sprider oro. En sjuksköterska, som var , berättadeatt hon upplevde det som jobbigt att gå till sin delfid på sjukhuset. Ideligenfick hon frågor: När skall du sluta? Hur länge skall du gå? Kan du intepensionera dig? Hon visste hur svårt det kan vara för ungdomar som inte fårfotfäste på arbetsmarknaden. Hon gick med ständigt dåUgt samvete. En annan sjuksköterska berättade för mig att nu är mångaså rädda om sitt arbete att man inte vill lära ut till de yngre det man lärtsig. Det är bra om så få som möjligt kan vissa arbetsmoment. Då har man inte såstor konkurrens. De här två exemplen visar att det inte bara är på gatoroch torg som livet har blivit hårdare. Det är ett hårt konkurrenssamhälle vifått, och det drabbar oss på många sätt. Den vanligaste dödsorsaken, exempelvisbland 20-30-åringar, är enligt forskare i vårt län självmord. Man får inteblunda för arbetslösheten och dess konsekvenser, såsom borgarna har gjort. Det finns förväntningar på socialdemokratin, och problemenär många. Men det finns också en realism - allt kan inte ske på en gång. Regeringen har visat handlingskraft när den beslutat ominsatser inom arbetsmarknadspolitikens ram. Socialdemokraterna hävdade redan ivåras att det behövdes ökade insatser. Vi fick inte stöd för våra krav. vardet vikfigt att handla snabbt. Det sysselsättningspaket som presenterades på regeringensnionde arbetsdag var välkommet. Det fanns flera skäl att få fram beslut såsnabbt som möjligt för att få investeringarna i gång och på så visminska ökningen av arbetslösheten. Dagen innan paketet presenterades hade jagkontakt med i , där man beräknade en 28-30-procentigarbetslöshet om arbeten inte kom i gång. Det krävs insatser på många olika områden, exempelvis glesbygdsinsatser.Vi från vårt håll har hävdat att arbetsmarknadspolitiska insatser inte löserproblemen på lång sikt. Men de är viktiga i dagens läge när man skall saneraefter den borgerliga politiken. Jag skulle avslutningsvis vilja säga att densocialdemokrafiska regeringen har haft en bra start. gäller det att gåvidare mot målet: arbete, trygghet och social utjämning. Den socialdemokratiskautvecklingsplanen för är ett medel att nå målet. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 65 (): har övergripande beskrivit situafioneni stora delar av , och jag har begärt ordet i denna debatt för attbeskriva förhållandena i den kanske hårdast drabbade regionen, nämligen malmfälten. och gruvhanteringen dominerar totalt vårsysselsättning, och genom detta företags bekymmer och svårigheter hotas nuhundratals människor av arbetslöshet. 814 av företagets anställda får sparkenvid , om man inte gör något radikalt åt situationen. Tyvärr kan jaginte se att det kommer att hända något sådant. har denna situation kunnat förutses, ochdet är faktiskt inte utan bitterhet jag nu tänker tillbaka på alla de gånger dåvi från länet och kommunerna och från de berörda fackliga organisationerna haruppvaktat den borgerliga regeringen i den här frågan. Vi har haft med oss långalistor över sådana projekt som, om de kommit tUl stånd, skulle ha förändratdagens situafion ganska ordentligt. Inte ens bevisat lönsamma projekt vannregeringens gillande, utan man fortsatte bara med att pumpa in pengar för förlusttäckningoch för kortvarig sysselsättning av då övertalig personal. Det blev inga pengartill investeringar för en framtida konkurrenskraftig gruvindustri. Det är, herr talman, faktiskt ingen överdrift att betecknastämningen bland malmfältens folk som nästan explosiv. nämnde i sitt anförande siffror som belystearbetsmarknadssituationen i ett flertal av kommuner. Låt mig bidramed siffror från min egen hemkommun, där det finns 1 117 sökande fill 12lediga platser. Egenfiigen är det värre än så, eftersom ingen av de sökande kanta någon av de lediga platserna därför att dessa arbeten är av alldeles specieUart. Det betyder att det i reaUteten inte finns ett enda ledigt arbete för alladessa arbetssökande. Det fordras inte mycket av fantasi för att förstå hur denu arbetslöshets-hotade gruvarbetarna känner sig inför utsikten att få ställasig i den redan nu orimUgt långa arbetslöshetskön. För ser krisen ut att bli djupare för somgår. Företaget reviderar fortlöpande sina produktionsplaner, och om detta fårfortsätta ytterligare ett tag kommer utan tvivel ytterligare flera hundraanställda i att hotas av arbetslöshet. Människorna i malmfälten, speciellt gruvarbetarna, harunder de gångna sex åren otåligt frågat sig vad ägaren-staten egentligen villgöra med sitt företag . Ägarkrav på hög lönsamhet har åstadkommitresultatet att företaget t. o. m. har fått avstå ifrån att göra sådanainvesteringar som skulle ge både lönsam produkfion och välbehövliga jobb. Ett sådant exempel är apatitverket i . Ingenbestrider att detta skulle vara en klart lönsam investering, och produkfionenfrån verket är dessutom redan såld. Denna investeringhar varit på tapeten så länge att många människor antagligen tror attanläggningen redan är i full produktion. Men så är inte faUet. Det blev en endalånghalning av det 11 protokoll 1982/83:16-17 hela.Nu ser det t. o. m. ut att gå så långt att håller på att stoppaforskningsgruvan i därför att man inte längre anser sig ha råd att köpaden malm som man bryter i samband med forskningen. Glädjande nog har densocialdemokratiska regeringen klargjort att man inte kommer att låta dennautveckling rulla vidare. Denutvecklingsplan för som utarbetades före valet och som regeringenhar givit en sådan tyngd att den t. o. m. omnämndes i regeringsförklaringenvittnar om en välbehövlig handlingsberedskap. gav också industriministernett positivt besked beträffande gruv- och mineralindustrin. Tyvärrtror jag att det redan har skett så stor skada att det under lång fid framöverkommer att bli mycket svåra verkningar av de gångna årens långhalande. Låt mig,herr talman, ge ett exempel på vad jag menar. Det gäller gruva iSvappavaara. Gruvan är ett dagbrott, som sysselsätter 350 rnänniskor. Deninvigdes , och fillkomsten av den blev en välbehövlig injekfion i heladenna bygd. Gruvan ligger mellan och . Då,1964, försökte man att på frivillig väg få gruvarbetare att flytta fiUSvappavaara från i och . Men det var medstor tvekan folk flyttade dit, och först efter det att speciella förmånererbjudits dem blev det litet fart på rekryteringen. Malmförekomsten varbetryggande stor och lönsamheten ansågs också god, inte minst beroende på attdet var fråga om en ovanjordsbrytning. SamhäUet.Svappavaara byggdes ut med bostäder och annan service. Egnahemmen växte uppinte bara i utan även i angränsande byar. En tredjedel av dem somarbetar i bor där. Resten är bosatta i byarna Skaulo ochPuoltikasvaara i kommun och i byn med omnejd. Det är alltsåfråga om en arbetsplats som verkligen kan betecknas som Uvsnerven i ett stortområde där det inte finns en tillstymmelse fill alternafivsysselsättning. Detråder nu stor oro i bygden. Skrivelser och namnlistor till regeringen vittnarom detta. Anledningen till oron är att man befarar att planerar att lägganer driften här eller i varje fall lägga gruvan så att säga i malpåse. Ävenom det senare alternativet kommer till utförande så är det min uppfattning -och den delas av alla i denna bygd - att det i realiteten betyder en total ochbeständig nedläggning. Jag tror personligen inte att världen någonsin kommeratt visa upp ett sådant behov av svensk järnmalm att inte kan tillgodosedenna efterfrågan genom sina gmvor i och , som båda gårmed knappt halv produktion. Läggsgruvan ner, betyder det ekonomisk ruin för många människor. Redan nu står 100lägenheter tomma i den liUa byn , och nära nog nya egnahem utbjudsförgäves till mycket låga priser. Allade investeringar som kommunen och samhället i övrigt har gjort i området blirvärdelösa i samma ögonbUck som gruvan läggs ner, och hundratalsnya arbetslösa ställer sig i arbetslöshetskön vid arbetsförmedlingarna iKiruna och . Motdenna bakgrund, herr talman, vUl jag rikta en enträgen vädjan tiU regeringen och till industriministern att man meddelar att om umgås med några som helst planer på att lägga ner driften vid Svappavaaragmvan, så skall företaget lägga alla sådana planer åt sidan för gott. Detbör nämligen stå helt klart för var och en att man inte kan förfara så med enstatligt ägd gruva, efter det att man med lock och pock fått människor attflytta dit och förespeglat dem en trygg framfid. De har också där slagit nersina bopålar - fill en kostnad av 300 000 å . UtveckUngsplanenför kommer att verkställas tiU punkt och pricka - det är jag ochalla i förvissade om. Det är bara så, att utveckhngen i vissa delarav länet nu går så rasande fort att det kanske ytterligare ökar kravet påsnabbhet i detta arbete. I.Norrbotten och malmfälten väntar vi med sfigande otålighet på regeringenspropositioner som sammanhänger med denna utveckUngs-plan. IKimna och kommuner pågår intensiva ansträngningar för att skapa nysysselsättning. Vi ger inte upp kaihpen, men det skall i sanningens namnerkännas att det verkar som om dessa ansträngningar ger mycket små positivaeffekter i förhållande till allt negativt som händer. Medhänsyn till de stora grupper av arbetslösa ungdomar som vi har i malmkommunernaär dét också irriterande att vi inte kan utnyttja de utbildningsresurser vihar. De nya riktUnjerna för gymnasial utbildning med tyngdpunkten påyrkesinriktad utbildning medför att vi står med stora kostnadskrävandeoch outnyttjade resurser för teoretisk utbildning. Destora kommunala investeringar som fordras för en snabb omställning går inte attpressa fram i dagens ekonomiska situation. Vi har därför hos den borgerligaregeringen begärt att få ett ökat antal platser för teoretisk utbildning.Länsskolnämndens upprepade skrivelser till den borgerliga regeringen har integivit något resultat, och vi upprepar nu vår begäran till den nya regeringenoch hoppas på en snabb öch positiv behandling. Ivåra ansträngningar att skapa en ny sysselsättning stöter vi tyvärr på nästanoöverstigliga hinder. Det är långa avstånd med därav följande allt högrekostnader. Det är teletaxor som nästan stoppar våra möjligheter ätt konkurrerapå nya områden, exempelvis på dataområdet. Det är höga elpriser, som hårtpressar vår industri. Regeringenumgås nu med planer på att beskatta de höga vinsterna på elprodukfionen. Dettycker jag är en klok handling. Jag kommer emellertid inte riktigt förbi att endirekt sänkning av elpriserna, exempelvis inom malmfältsregionen, skulle gesnabba och effektiva resultat. Gruvindustrin är ju en stor elkonsument, ochkravet på billigare elenergi är därför nästan lika angeläget som kravet pårimliga fraktkostnader för malmen. Regeringen bör, tycker jag, överväga om intedetta skulle vara en åtgärd som skulle ge snabb och effekfiv hjälp till den nuhårt pressade malmfältsregionen. Jag har med detanförda försökt ge en dagsfärsk bild av situationen i malmfältskommunerna.Denna region och den där dominerande näringen behöver ett omfattande stöd frånsamhället för att också kunna ge sitt bidrag till folkhushållet.Jag hoppas att.vi kan påräkna det solidariska stöd som behövs. Det kravregionen ställer är inte på något sätt oskäligt med tanke på den närande rollsom och malmfälten har spelat - och även i framtidenförhoppningsvis kommer att spela. AnL 66ELVER (): I årets valrörelse kom arbetsmarknadspoHtikenatt spela en stor roll. Det är i och för sig naturligt eftersom arbetet spelaren så väsentlig roll för varje enskild människa. Socialdemokraterna har iopposifion odlat myten om att en bra arbetsmarknadspoUfik endast kanupprätthållas av en socialdemokratisk regering. Och socialdemokraterna fullföljdei valrörelsen mycket av det som varit deras tema iopposition. Därför har situationen ofta målats i antingen vitt eller svart,beroende på hur man sett på den. Det finns möjligen anledning att vid en sådan här"break", som en övergång från en Hberal fill en socialistisk ministärinnebär, se på vad som har gjorts men också att undersökavad man vill göra när det gäller arbetsmarknadspolifiken. Låt mig först säga att arbetsmarknadspolitik inte går attbedriva isolerad från andra insatser. Jag har varit den som här i kammaren oftaupprepat den självklara sanningen, vilken det ändå är nödvändigt att framhålla,att en bra arbetsmarknadspoUtik aldrig kan bU något annat än ett komplement somöverbryggar konjunktursvackor och strukturförändringar. Men i botten för enpositiv utveckling på arbetsmarknaden måste ligga en god näringspoUtik och ensund samhällsekonomi. Därför är det så viktigt med harmoni mellan dessa ohkadelar i polifiken. Man kan heller inte se arbetsmarknadspolitiken skild frånden devalvering som socialdemokraterna nu genomfört. Den drabbar alla hårt.Inflafionen kommer åter att bli ett gissel som gör det särskilt besvärligt förde lågavlönade och för människor med stor försörjningsbörda. Därmed har entrend brutits när det gäller att föra en akfiv kamp mot inflationen.