prot · G609141 · 1982-12-31 00:00:00 — Det behövs också ett årligtreformfillskott. Enligt vår bedömning bör reformramen för perioden 1983-1985uppgå till 75-100 milj. kr. För att tillgängligt reformutrymme och möjligheterna tillomprioriteringar skall kunna utnyttjas så effektivt som möjligt fordras det enmedveten och långsiktig planering. Vi föreslår därför att begär attregeringen i nästa budgetproposition redovisar riktlinjer för utvecklingen avde statliga kulturinsatserna . Därmed skulleman på kulturområdet få samma typ av långsiktig planering som tillämpaspå t. ex. forskningsområdet. Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. in. I ett stort antal reservationer,som bär mitt namn och som jag yrkar bifall till, redovisar vi i attvi vill tillämpa andra principer i budgetarbetet än socialdemokraterna och attvi vill anvisa större resurser till kultursektorn. Självfallet har vi också.redovisat hur vi vill finansiera detta. Genom att huvudförslaget, dvs. anslagsminskning efterpris- och löneomräkning, nu tillämpats befinner sig mångakulturinstitutioner i ett läge där fortsatta nedskärningar knappast är möjligautan att hela verksamhetsgrenar skärs bort eller ambitionsnivån drastisktsänks. Detta kan inte fortgå, utan besparingsarbetet måste bedrivas på ettannat sätt med inriktning framför allt på de administrativa kostnaderna. Till vill vi ge . mer än regeringen.Detta är synnerligen angeläget och har understrukits av , somgjorde något så ovanligt som att i sin helhet uppvakta kulturutskottet ochvädja om ökat stöd och större förståelse. Vi vill förstärka de regionala och lokala teater-, dans-och musikinstitutionerna med 40 extra grundbelopp och de regionala museernamed 30 extra grundbelopp. Vi vill satsa 5 milj. kr. mer än regeringen påkulturprojekt i skolan. Vi vill förstärka anslaget till arrangerande musikföreningarmed . och ge Rikskonserter 2 milj. kr. extra för framför alltskolkonsertverksamheten. Vi vill dessutom förstärka det internationellakulturutbytet genom och Rikskonserter. Vi kräver att skall uttala att statens förvärvav konst för utsmyckning av offentliga lokaler bör nå det mångomtaladeenprocentsmålet, och vi anvisar 5 milj. kr. mer än regeringen för förvärv avkonst. Vi anser det i högsta grad motiverat att visningsersättningen för bild-och formkonstnärer byggs ut och föreslår därför 1,5 milj. kr. Likaså bör anslagen till ochtill konsthantverks- .j---------- .. ..,..u.v "KK- Biblioteksersättningens grundbelopp har länge varit bådeen viktig symbolfråga och föremål för ett berättigat önskemål från författarna.Tillsammans med yrkar vi på en uppräkning med mer än vadregeringen föreslår. Vpk har också förslag om en höjning. Jag hoppas att vi iomröstningen får stöd också från alla de moderater som trodde att deyrkade på en uppräkning av biblioteksersättningen. Då kan detta krav fåmajoritet i kammaren, och det är synnerligen angeläget. ; skrev Per Kågeson som företrädareför om en socialdemokratisk motion till 1980/81 årsriksmöte, undertecknad av , och ; "I motionen understryker socialdemokraterna att detdåliga statsfinansiel la läget inte får förhindra staten att låta biblioteksersättningen följa den allmänna löneutvecklingen. Så blev det val, och , och fick maktatt i handling utföra vad man tidigare hade lovat. I årets budgetpropositiontilldelade herrarna biblioteksersättningen ett enda öres påslag (per lån). Treöre är vad som krävs för att ersättningen skall följa den allmännalöneutvecklingen såsom denna har angivits i regeringens egen finansplan. Inför riksdagsbehandlingen satte författarna sin tillittill den socialdemokratiska riksdagsgruppens vilja att stå fast vid gjordautfästelser. Det visade sig vara mindre klokt. S-gruppen har i utskottet gåttpå regeringens linje och därmed övergivit principen om att författarna inte skabehandlas sämre än andra grupper." Med intresse skall jag lyssna till till Per Kågeson och författarna. Anslag tiU kuUur-verksamhet. m. m. 5 EVAHJELMSTRÖM (vpk): Till kulturutskottets betänkande 24 finns enlång rad vpk-reservationer fogade. Jag skall uppehålla mig vid några av dem.Carl-Henrik kommer senare att särskilt ta upp anslagen till de friagrupperna, och kommer att uppehålla sig vid de utsattagruppernas situation, speciellt de språkliga minoriteternas. Att det finns såmånga vpk-reservationer visar att vpk verkligen är det parti som slåss förkulturen. Inledningsvis: Vad präglar kulturlivet i ?Efter sex år av borgerligt styre har kommersialismens krafter på kulturområdetstärkts. Det råder något av kulturskymning i landet. Det grundläggandekulturbehov som finns hos alla människor har i allra högsta grad visat sig varakommersiellt gångbart. Den multinationella våg av skräpkultur, med dessvåldsinslag och nedvärderande människosyn, som via film, seriemagasin,kioskromaner och veckopress sköljer över oss, exploaterar de latenta behovenpå ett synnerligen medvetet sätt. Och den är "kusin" med den stenhårtkommersialiserade pop- och fritidsindustrin som med förföriska löften omframgång marknadsför ett jeansmärke eller en . ' Mest utsattaför de här marknadskrafterna är naturligtvis de som saknar alternativ, desocialt sämst ställda. Hit hör stora grupper av barn och ungdom - IngridSundberg tog upp Ej till salu -, glesbygdsboende, invandrare och alla de somlåginkomstutredningen en gång såg som de politiskt fattiga. Dennasnedfördelning på kulturområdet, bristen på alternativ och behovet av valmöjligheterkom, herr talman, till medvetet politiskt uttryck, då densocialdemokratiska ungdomsrörelsen manade "Upp till kamp motsmutslitteraturen". Efter drygt ett halvt sekels debatt har dennapolitiska insikt breddats och fördjupats. Nödvändigheten av att komma tillrätta med "kommersialismens negativa verkningar" och att ta speciellhänsyn till eftersatta gruppers behov och att decentralisera kulturutbudet tillorter utanför storstäderna utgör alltså ett av-de mål som regering och riksdag enhälhgtlade fast 1974. Kulturens penningkris är av politisk natur. En bredfolklig kulturverksamhet i form av uppsökande biblioteksservice, konst, musik,teater, film och stöd åt amatörismen kostar pengar och måste få göra det, omman vill erbjuda ett hållbart alternativ till den kommersiella mäss- ochskräpkulturen. Därför steg naturligtvis förhoppningarna när vi fick ensocialdemokratisk regering, inte minst efter ochdiskussionerna där. Anslag tiU kulturverksamhet, m. m. Många trodde att det skulle ske en radikal förändring dådet gällde kulturpolitiken. Från socialdemokratisk sida deklarerades tydligt och allmän välvilja gentemot kufturen. förklarade attkulturen behövs i fider av kris. Han påpekade att kulturen betyder mycket ikampen mot den borgerliga propagandan. Han sade; "I svåra tider ställssamhällsgemenskapen och sammanhållningen på svåra prov. Då dyker egoismen,okulturen och de enkla lösningarnas män och kvinnor upp. Då spelas grupper utmot varandra. I dessa fider får kulturen ett särskilt värde eftersom kulturenger individen större trygghet och förmåga att möta okulturen. Kulturen blir viktigför sammanhållning och demokrati." I regeringsdeklarationen talades det om ett fritt ochöppet kulturliv. , kulturministern, menade att denna formuleringvar vald med stor omsorg och förklarade att 1980-talets kulturpolifik skulleöka kulturens fillgänglighet. Och inte bara det. Den skulle göra kulturenfillgänglig för var och en. Socialdemokraternaskulle satsa på en "levande kultur". Allt detta är naturligtvis helt riktigt - likaså densjälvkritik som riktade mot sitt eget parti för denkulturpolitik som man hade bedrivit . Men vad fick vi? Vi fick en kulturbudget som - det måstejag tyvärr konstatera - var sämre än t, o, m. de borgerliga regeringarnas. I vår motion konstaterar vi att kulturbudgetenkarakteriseras av största knapphet. "Det bidde en tumme" (AndersClason). "Katastrof för bildkonst" (), "Friagrupper kommer att dö" (), "Inte värt ett enda öre"(). Det är några röster i den upprörda kören av kulturarbetare somprotesterar mot att de fått vidkännas direkta nedskärningar av sina anslagsedan vi fått en socialdemokratisk regering. Vi har krävt en kulturlag därför att vi tycker att det ärnödvändigt. En kulturlag behövs, , för att säkra friheten ochmångfalden. En kulturlag behövs för att motverka de kommersiella krafterna - isynnerhet, som sagt, eftersom anslagen skärs ner år . Sedan till några av de reservationer vi har fogat tillbetänkandet. tog upp författarersättningen. Det är ett faktumatt författarna i realiteten får en urholkning av sin ersättning. Vi har krävtatt samhället skall ta på sig ett ansvar för en bibehållen realnivå på deersättningar som utgår. För att rädda boken krävs en uppräkningen avbiblioteksersättningen till . På det sättet skulle man fillerkännaförfattarna vad de ursprungligen av har fått. Detsamma skulle man kunna säga om visningsersättningen.Beslutet om visningsersättning, som fattades , innebar ettprincipiellt mycket viktigt ställningstagande, nämligen att man ger enrättmätig ersättning till bild- och formkonstnärerna i stället för bidrag. Menredan när beslutet fattades var ersättningen alldeles för låg, och för att denskulle komma upp till en åtminstone någorlunda rimlig nivå skulle det krävasytterligare 10 milj. kr. Vi i vpk tycker att bildkonstnärerna är mycketviktiga. mot bakgrund av vad har sagt omKRO och om vad bildkonstnärerna bör ha, hävdar vi att de här pengarna behövs. Med detta vill jag yrka bifall till samtligavpk-reservationer. 6 (): I kulturutskottets betänkande 24 förinnevarande budgetår behandlas anslaget till kulturverksamhet m. m. ibudgetpropositionen 1982/83:100, bilaga 10, liksom i proposition 1982/83:108. Anslagsposterna spänner över ett stort område från allmänkulturverksamhet över mer preciserade frågor som teater, dans, musik ochbildkonst till arkivfrågor, kulturminnesvård och museiverksamhet. Ett antalhithörande motioner behandlas, liksom propositionen om organisation avKulturarvet i . Då betänkandet omfattar flera specialområdenhar vi delat upp ansvaret för föredragningen så att också ,och kommer in på sakfrågorna. Jag kommer därföri det följande att begränsa mig till det som tas upp under rubriken . Posterna B 1-B 10, jämte därunder berörda reservationer ochövergripande frågor. Under rubriken tar utskottet uppmotionerna 993 av m. fl., 949 av m. fl. för vpk, 1330av m. fl. för , 1334 av m. fl. förcenterpartiet och 1348 av m.fl. för . Samtligadessa motioner tar upp kulturpolitiskt övergripande frågor. I motion 940 vill vpk att vi skall införa en kulturlag ochyrkar att skall hemställa att regeringen framlägger förslag härom.Utskottet har tidigare redovisat att har tillsatt en utredning,benämnd Kommunerna, staten och kulturen - KOSK - i vilken de sammanhang skallbelysas som vpk tar upp i sin motion. I och för sig måste man konstatera attdet på flera områden råder stor olikhet i frågan om kommunernas insatser påkulturområdet. har Också uttalat att det finns behov av ökadeinsatser för utveckling av kulturverksamheten i kommunerna. Det finns alltsåskäl att fortlöpande hålla utvecklingen under observans och återkomma medförslag till nödvändiga förbättringar. F. n. anser dock inteutskottsmajoriteten att det finns anledning frångå den ansvarsfördelning mellanstat, kommun och landsting, som antog då man lade fast kulturpolitiken1974. Motion 940, som följs upp i reservation 1, avstyrks alltså i denna del. Jag skall här inte gå in på kritik av densocialdemokratiske kulturministern och kulturbudgeten. Men jag ber att fåerinra om att den socialdemokratiska regeringen bara haft på sig-detfinns alltså skäl att vila på hanen när det gäller kritiken och avvakta vad somkan komma. I motion 1330 utvecklar moderata samlingspartiet sinkulturpolitiska grundsyn kring nyckelorden frihet, mångsidighet och kvalitet.Nyckelorden Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. är ursprungligen den fidiga arbetarrörelsens i dess kampför frihet och socialism under de kapitalistiska produktionsförhållandena.Begreppen föddes sedan arbetarklassen blivit medveten om sin identitet och sinavillkor som underställd och arbetssäljande part på en arbetets marknad, utlämnadåt den egendomsägande och arbetsköpande partens godtycke och marknadensnyckfulla rörelser. Organisation, gemenskap och solidaritet blev de medel dentidiga arbetarrörelsen sökte använda för att främja sin frihet att njutafrukterna av den produktiva och skapande kraft som de representerade och somexploaterades av samtidens kapitalism. Genom egna bildningsorgani-safioner ivårt land - främst ABF - sökte man nå fram till den kunskap och bildning somskulle främja befrielsekampen, mångsidigheten och kvaliteten. Målsättningen kvarstår alltjämt, även om framgångarna inteuteblivit, men stölden av våra nyckelord är symtomatisk för ett konservativtparti som systematiskt och inte utan framgång koncentrerat sig på att överlevagenom ideologisk stöld av andra rörelsers begrepp och värdeladdade ord - förstden ekonomiska liberalismens och också arbetarrörelsens och socialismensfrihetsbegrepp. Iklädd denna främmande skrud, stoltserande medliberalismens och socialismens lånade kläder, ser den moderna konservatismensföreträdare allting upp- och nedvänt. Marknadens allt hårdare krav och tvång,som särskilt nu under stagnationen visar sig tydligare och tydligare och somålägger oss alla restriktioner - samhälle, organisationer och individer - blirför själva garanten för friheten. Den storskaliga företagsamhetenskrav på växande och förkvävande byråkrati upplever man inte som ett problem.Tvärtom. Den är ju också det nödvändiga instrument varigenom egendomsägandetoch makten under de rådande produktionsförhållandena kan kontrolleras. Genomden kan "företagsamheten" detaljstyras och regleras ut i sina minstabeståndsdelar. I denna nykonservatismens bakvända värld ser man inteheller vad som är orsak och verkan i relationerna mellan den av marknadenframtvingade mervärdesinvesteringen i höjd produktivitet och behovet av enoffentlig sektor. Den senare föds ur den förra, och dess problem speglarproblemen i marknadsstrukturens produktionsförhållanden. Men i vårtland och de nykonservativa i "vår hemisfär", som i älskaratt uttrycka sig, vänder på steken och tycker sig se hur den offentliga sektornskapar marknadsproblemen med dess tilltagande tvång, byråkrati och ofrihet.Inte representerar den offentliga sektorns byråkrati någon frihet, men den ären spegelbild och ett resultat av marknadens utveckling - inte tvärtom, sommoderaterna tycks tro! Och trots dess byråkrati erbjuder den ändå lösningar påproblem som skapas av marknaden och inom de ramar som erbjuds av deproduktionsförhållanden som råder där. För den som läser motion 1330 med dessa insikter blir denett mångtydigt och märkligt dokument. Man ser nog galenskaperna i det samhälleman söker analysera, men analysen blir ständigt förvrängd. Med det klassbundnaförsanthållandet ser man sig som i en narrspegel. arbetsrättslagar, skapade genom motsättningarna imarknadsstrukturen, blir orsaker och inte verkningar. Samhällets försök attgenom pariamentarism, politiska partier och organisationer komma till rätta medsvårigheterna skapar för det skapade! Det är då helt följdriktigtatt man landar på förslaget att kräva mer marknadsstyrning. En sådanskall naturligtvis lösa kulturproblemen. Mitt i all denna vilsegångna galenskap slås man emellertidav eftertankens kränka blekhet. Det hela är kanske inte riktigt så enkelt. Englimt av ljus upplyser plötsligt dunklet i nykonservativaföreställningsvärld. Efter att ha krävt mer av marknadsstyrning av kulturlivetsäger de: "Men det innebär inte att marknaden ensam kan säkramångfald inom kulturen. Omistliga delar av vårt kulturarv skulle aldrig hatillkommit eller kunnat bevaras, utan stöd från myndigheter, företag ellerenskilda." "Efter återkopplingen till klasstänkandet genompåhänget företag och enskilda är man åter sin dogms fångar. kan man återgåtill forna tiders mecenatsystem uppfräschat till modern sponsring avkulturverksamhet genom storföretagens spekulativa satsningar. Det länder ändå utskottsmajoriteten till heder att denavvisar dessa nymodigheter genom att sakligt påvisa att erfarenheter från andraländer där sponsringen tilltagit inte är särskilt goda. Det är främst deinstitutioner som garanterat visar kvalitet och frånvaro av ifrågasättanden,liksom den redan etablerade konsten som blivit föremål för företagenssponsringar. Nyskapandet, friheten till mångfald och ifrågasättande, kritiskobservans, liksom det udda blir utan företagsstöd. Det tunga och tålmodigaslitet bakom det nyskapande som marknadens ekvation inte löser ut måstesamhället ändå stå för. Utskottet vill naturligtvis inte förbjuda sponsring,men det är viktigt att man noga följer dess effekter på kulturlivet så att styrningoch villkorlig påverkan undviks. Det är ju frihet, mångfald och kvalitet somskall vinnas och utvecklas! I detta sammanhang kan det t. o. m. varahugsvalande att lyssna till förvaltning av Ohlinssocialliberala arv här i kammaren, från denna talarstol. Men man skall ändåhålla i minnet att han själv haft både tid och möjligheter under den senasteregeringsperioden för borgerligheten. Men den urholkning sorn vi nu har haftoch som vi har framför oss, som har skapat en begränsning av budgetresurserna iden nuvarande budgetpolitiken, är också ett allvarligt problem för den nyakulturministern - problem som tillsammans med andraregeringsledamöter i de fyra borgerliga regeringarna måste ta på sig ansvaret för. Med detta inlägg yrkar jag avslag på reservationerna nr 2,3 och 9, som är knutna till detta betänkande. Med utskottets ställningstagandefår också reservation nr 4 anses besvarad. Under punkten B 1 i bil. 10 tar kulturministern upp fråganom . fick av den förutvarande borgerligaregeringen uppdraget att redovisa möjliga besparingar i egenverksamhet . Under föregående budgetår kunde också besparingar i rådets Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. verksamhet tas ut med närmare 1,5 milj. kr., främst genomindragningar av utrednings-, utvecklings-och konferensverksamhet. Längre sägersig nu inte kunna gå utan att äventyra sin egen ålagda verksamhet,varför man i stället föreslår besparingar genom möjligheten till administrativarationaliseringar. Därvid föreslår rådet till en början ätten ny nämnd inrättasför folkbildnings- och folkrörelsefrågor, samt att styrelse drarner antalet ledamöter från nuvarande 15 till 13. I propositionen tillstyrks dessabåda förslag, och inte heller kulturutskottet har något att erinra häremot. I detta sammanhang behandlas förslag i mofion 1330 frånmoderaterna, vilken i sak skulle innebära att styrelse gavs en parlamentarisk sammansättning så att det i fortsättningen blev möjligt att utkräva ett ökat pohtiskt ansvar för dess verksamhet. Utskottet avstyrker motion 1330 i denna del, men uttalaratt det pariamentariska inslaget i styrelse varit av stort värdeoch att antalet politiskt valda ledamöter, som är 5 av dess 15 medlemmar,inte minskar i antal när nu det totala antalet ledamöter dras ner. I reservation nr 7 till detta betänkande föreslår Jan-ErikWikström från sida att skall ge regeringen till kännavad i motion 1348 anförts om behovet av en mer långsiktig planering,innebärande ett reformutrymme om 75-100 milj. kr. medbörjan nästa budgetår. I och för sig är det riktigt att det behövs planeringoch mer pengar i budgeten till kulturpolitiska satsningar. Ingen riksdag gavdock direktiv om hur han och den regering han medverkade iskulle planera sin budget. En regering skall regera på de mandat den har. Detär det förtroende den fått genom väljarinsatser i allmänna val. Kulturministerni den regering som etablerades fick överta en påbörjad planeringför innevarande budgetår med marginella möjligheter att utforma en egenpolitik. är det rimligt att han, som han själv säger i sin proposition, fåröverväga inriktningen av sin och sin regerings statliga insatser inomkulturområdet. Låt oss ge honom den friheten, vilket i varje fall kommer attinnebära så lång planering som mandatperioden gäller. Med detsagda, herr talman, yrkar jag avslag på reservation nr 7. I anslutning till motion 1348 finns också en gemensamreservation från , kommunisterna och , ivilken det sägs att de 2-procentiga nedskärningar som väntas i det fortsattaårliga budgetarbetet och som startades av den borgerliga regeringen kan tänkasdrabba kulturbudgetens institutioner särskilt hårt med deras karaktär av attvara små men med därav följande ganska stora fasta kostnader, medan de rörligakostnaderna är små. Besparingarna går då ut över de små rörliga kostnaderna medkonsekvens att verksamheten helt kan försvinna. konstaterar att detta är en riktigiakttagelse och påvisar att det därför kan vara svårt för små institutioner attåstadkomma besparingar genom fortlöpande 2-procentiga rationaliseringar.Utskottet nöjer sig emellertid med att fästa kulturministerns uppmärksamhet påförhållandet och anser någon särskild framställning onödig, varförreservationen avstyrks. Därmed tillstyrker också kulturutskottet propositionensförslag om medelsanvisning till , vilket för budgetåret1983/84 innebär . I detta sammanhang yrkar jag alltså avslag påreservationerna 12,13 och 14 i denna del. , herr talman, vill jag kort berörapropositionens förslag att täcka underskott i riksanfikvarieämbetets budgetgenom taxehöjningar i samband med dess uppdragsverksamhet. Utskottet harinhämtat att detta inte innebär avsteg från tidigare tillämpad praxis i liknandefall. Utskottet tillstyrker alltså förslaget men uttalar att täckningen avunderskottet bör ske under så lång tidrymd att taxorna endast behöver påverkasmarginellt. Därmedyrkar jag också avslag på reservation 48 i denna del. Med det anförda yrkar jag också, herr talman, bifall tillsamtliga de i proposition 1982/83:100, bil. 10, av kulturministern föreslagnaåtgärder som är berörda i detta betänkande. Anslag tiU kulturverksamhet, m. m. 7INGRID () replik; berörde helt korrektyrkandena i olika motioner och redogjorde för utskottsmajoritetensställningstagande - med ett undantag: han gjorde ett angrepp på moderatasamlingspartiet och vår kulturpolitik soin jag anser inte kan stå obemött. Han beskyllde oss för stöld av de sociahstiskaprinciperna. En sak kan jag försäkra : vi kommer aldrig attikläda oss någon socialdemokratisk kostym på vilket område det än gäller. Mendet är märkvärdigt att orden frihet, mångfald, mångsidighet och kvalitet skullevara några socialistiska kännetecken. berömda tal om frihet, ivilket han hävdade att detta skulle vara en ny socialdemokratisk touche ipolitiken - vi har kritiserat att han i många fall har talat om frihet från istället för frihet till - visar väl bara att det frihetsbegrepp som moderatasamlingspartiet har hävdat på alla områden inkl. kulturpolitiken har anammatsav det socialdemokratiska partiet. Vi här hävdat att mångsidighet och frihet inte kan varaförenliga med hård statlig styrning. förfäktar att man iökad grad centralt skall besluta om kulturstöd, om dirigering av medel osv.Detta är inte förenligt med frihet. Att säga att vi tittar oss i ennarrspegel-jag tror det var det uttryck som använde - kankanske vara korrekt om med det vill beskylla oss för attleta i den socialdemokratiska kulturpolitikens labyrinter. Det har viemellertid inte gjort. Jag hänvisar till utomordentliga,språkligt korrekta redovisning av vilka begrepp som man kan lägga i ordenfrihet, mångfald och kvalitet. Från moderata samlingspartiet instämmer vi ihans värderingar. Vi har tillsammans med honom arbetat i en regering för attfölja de principerna, och jag vill inte som representant för moderatasamlingspartiet ta emot sådana tillmålen som riktade motoss. Anslag till kulturverksamhet, m. m. 8 (vpk) replik: Här talas om frihet, mångfald och kvalitet.Som jag framhöll tidigare krävs för att man verkligen skall kunna garanterafrihet, mångfald och kvahtet det som vi tar upp i vår reservation 1 - enkulturlag.