prot · G609156 · 1982-12-31 00:00:00 — Detförhandlas ju om dessa entreprenörer och om den rotpostförsäljning som sker,men som i många andra liknande fall har de anställda och de fackligaorganisationerna inget att säga till om i slutskedet. Jag anser att det iriktlinjerna för verket klart skall sägas ut att skogsbmket inom domänverketskall drivas av de anställda i verket. Det var också den policy som förregeneraldirektören så klart uttalade . Det är bara attkonstatera att denna poUcy håller på att uppluckras- eller, som en regionchefhelt sade: vi måste vara beredda att slakta heliga kor. Avutskottsmajoritetens skrivning framgår att det inte finns Skogspolitiken,m. Skogspolitiken,m. någotintresse av ett klart ställningstagande på annat sätt än att man anser attdetta är en typ av frågor som normalt bör avgöras inom verket. Det föreliggerhär ett klart motsatsförhållande mellan utskottsmajoriteten och motionären,varför jag yrkar bifall till de två vpk-reservationer som är fogade tillbetänkandet. Med detta har jag sparat av min anmälda talefid. 7 () replik: När jag hörde kom jag att tänka på en sak. Han tillhörju också regeringsunderlaget. Han tillhör i det här falletminoritetsregeringens stödtmpper. Detta gör att jag dristar mig till att begäraen replik. talar om ägandet av skogsmark och ansvaret för densamma. I detavseendet skiljer det säkerhgen ingenting mellan de olika meningsinriktningarnai denna kammare. Men han berörde inte ett annat moment som man också måste vägain i sammanhanget, nämligen lönsamheten. Imitt inledningsanförande uppehöll jag mig rätt mycket vid justlönsamhetskriteriet, därför att det har en väsentlig betydelse i sammanhanget.Det kommer aldrig att gå att lagstifta fram avverkningar. Får man ingenlönsamhet på avverkningarna, så är det en omöjlighet att fortsätta dem. Jagtror att vi skall försöka komma bort ifrån denna övertro på byråkrafi ochlagstiftning, för detta ger inte mer virke. Vi måste alltså se till att få lönsamt skogsbruk,. Jag fick en känsla av att helt bortsåg från detkriteriet i det här sammanhanget. 8 JOHNANDERSSON (vpk) replik: Nej, jag har inte bortsett från det problemet - om det nu skulle varanågot problem. Jag har svårt att tro på de många uttalanden som görs i fråga omlönsamhet i privat skogsbruk. Jag har ställt upp otaliga gånger på olika mötensom skogsägare har haft och diskuterat detta. Jag har kommit fram till att fören själwerksam skogsägare finns det inga tecken på olönsamhet när detgäller att awerka skogen. Vadjag däremot kan instämma i är att när en skogsägare t. ex. har en annananställning och anlitar andra för att sköta sin skog, då finns det tillfällen,kanske ganska ofta, med dålig lönsamhet i avverkningen. Det har jag fåttbekräftat. Detta gäller dock icke när man själv avverkar sin skog. Jagtycker att det borde vara en princip, att den som har förmånen att äga skogskall sköta skogen själv. Jag har inte mycket fill övers för dem som äger sinskog i kapitalplaceringssyfte eller för dem som har sina skogsskiften samtidigtsom de i många fall har välbetalda anställningar i helt andra delar av landet. Jagbortser inte ifrån frågan om lönsamheten, men jag har väldigt svårt att tro attdet skulle vara olönsamt för en skogsägare om han själv avverkar skogen,allra helst med tanke på de bidrag som samhället ger skogsägarna. 9 () replik: Vad tror är en sak - vad man vet är en annan. Vi vet atten stor del av skogsbruket är olönsamt. Vissa moment i skogsbruket är mycketolönsamma. skiljer på själwerksamma och icke själwerksamma. Även densjälvverksamme bör ju ha en rimlig ersättning för sina insatser. Gör man denkalkylen, skall det i stort sett inte skilja mycket mellan den själwerksammeoch den som så att säga köper sina tjänster. Det man kan spara in på äradministrationsersättning och sådant. Det stämmer inte, herrAndersson. Tidigaretog upp att den enskilde borde ha snävare gränser för möjligheternaatt sköta sina intressen på sin fastighet och sitt skogsbruk. Jag hävdar attdet är mycket viktigt att den enskilde ägaren får dessa möjligheter. Jag sade imitt inledningsanförande att en skogsgeneration är och omfattar 3-4brukargenerationer. Det gäller att skapa möjligheter för brukarna att klaragenerationsskiftena. För det fordras en planering som det måste tillkomma denenskilde brukaren - och endast honom - att göra. Ur samhällelig synpunkt hardet inte någon som helst betydelse. Generationsväxlingar pågår ju ständigt. Ochvi vet att det på lång sikt spelar mycket mindre roll om en skogtidigareawerkas eller hålls . Skogspolitiken,m. 10 (vpk) replik: Jag har en viss uppfattning om hur våra naturresurser skall fåanvändas. Det gäller både ägandet och brukandet. Om nu människor har fåtträtten att äga en sådan naturresurs som en skogsfastighet utgör, skall manockså kunna ställa krav på att den utnyttjas på ett för hela samhället brasätt. Jag tycker att det är ett mycket rimligt krav. Vi kan säkert stå här och debatteralönsamheten. Just den frågan har jag diskuterat med skogsägare.Jag har då helt enkelt erbjudit mig att ta över de skogsskiften som tillhör deskogsägare som har klagat , så att de skulle slippa plågas. Än är detinte någon som har nappat på det erbjudandet. Man skall inte på något hållnonchalera frågan om lönsamhet, men jag tror att det finns all anledning att ivarje fall tala med litet mindre bokstäver. 11 JANFRANSSON (s): För 80 år sedanantog den första skogsvårdslagen. Genom tillkomsten av 1903 årsskogsvårdslag markerades att skogen är en naturresurs som måste förnyas. Attäga skog är inte enbart en angelägenhet för privata skogsägare. Samhället måsteta det övergripande ansvaret för en långsiktig hushållning med skogen. Det finns, inte minst mot bakgrund av den debatt som föregått Skogspolitiken,m. behandlingenav regeringens skogsproposition här i , anledning att erinra om detta. Lagenhar sedan reviderats och anpassats efter tidens krav. skogsvårdslagvar i det sammanhanget en milstolpe. Det är ingen överdrift att påstå att dekompletteringar av skogsvårdslagen som föreslås av regeringen, och sommajoriteten av utskottet ställer sig bakom, markerar ännu en viktig milstolpe iden svenska skogsvårdens historia. Vifår nu en mera heltäckande skogsvårdslag, som ålägger alla som äger skog ettansvar för att långsiktigt sköta den under hela utvecklingsskedet, frånplantering till awerkning och anläggning av ny skog för framtiden. Sedan någraår finns röjningsplikten inskriven. I lagen skrivs nu också in en skyldighetatt gallra yngre skog som inte blivit röjd eller på rätt sätt. Vidareställs krav på att en viss andel av den äldre slutawerkningsbara skogen skallavverkas. Dämtöver föreslås att det skall finnas en skogsbruks-plan på allafastigheter av betydelse för skogsbmket. Detär dessa åtgärder som de borgerliga partierna - i sin iver att försvara detpassiva skogsägandet - påstår vara oförenliga med gällande riktlinjer förskogspolitiken. Dessa påståenden, herr talman, är felaktiga. Detär tvärtom så att såväl gallrings- som awerkningsskyldigheten oeh en välplanlagd hushållning med hjälp av skogsbruksplaner är åtgärder som är välförankrade i riktlinjerna skogspolitiska beslut. Av det beslutetföljer att skogen skall skötas så att den varaktigt ger en hög och värdefullavkastning. Det är ett samhällsintresse atf den sköts på ett rationellt ochriktigt sätt. Det finns skogsägare som inte ställer upp och tar dettasamhällsansvar. Av tradition är det i vårt land inte markägaren som ensambestämmer över denna viktiga naturresurs. Samhället har, som jag inledningsvispekat på, genom lagstiftning och andra åtgärder reglerat detta utnyttjandesedan seklets början. Detär de passiva skogsägarna, som inte ställer upp på ett aktivt bmkande, somdrabbas av de nya bestämmelserna. De skogsägare som gallrar och avverkar inormal omfattning berörs inte. När nu de borgerliga partierna säger nej tillallt i sina motioner och reservationer, så kan vi socialdemokrater i utskottetinte tolka detta på annat sätt än att det är ett entydigt försvar för detpassiva ägandet. Manfullföljer därmed samma inställning som man i grunden hade i regeringsställning.Även om man, måhända inför trycket från råvamkrisema i skogsägarnas egnaindustrier, tvingades att tillsätta en utredning omvirkesförsörjningsproblemen, så kom man aldrig till skott med några effektivaåtgärder. Skogen blev ytterligare ett exempel på de borgerliga regeringarnasoförmåga att tillvarata viktiga gemensamma intressen för landets ekonomi ochsysselsättning. Följderna för skogsindustrin blev brist på råvara, vilket i sintur inneburit nedläggning av industrier, arbetslöshet och förlorade exportinkomster.Om detta finns inget att läsa i de borgerliga motionerna och reservationerna ianslutning till det betänkande som vi nu behandlar. En grundläggande brist isvenskt skogsbruk har varit de otillräckligainvesteringarna i primärproduktionen. I takt med det ökade behovet avskogsråvara till industrin har det blivit alltmer angeläget att bättre ta tillvara skogsmarkens produktionsförmåga. Den av fastlagdaskogspolitiken kräver ett bättre utnyttjande av markens produktionsförmåga ochen awerkning i nivå med tillväxten. Dessa krav måste uppfyllas för attskogsnäringen även skall kunna garantera människorna arbete ochtrygghet. De åtgärder som föreslås är ett led i dessa strävanden. Vihar också från socialdemokraternas sida vid upprepade tillfällen pekat på deproblem som den kraftiga eftersläpningen av återväxtåtgärder, röjningar ochungskogsgallringar kan innebära för den långsiktiga hushållningen när detgäller våra skogar. senaste återväxttaxering visar att avden skogsodlade arealen inte uppfyller skogsvårdslagens minimikrav. Närahälften av den självsådda arealen underkänns också. Enligt skogsstyrelsensbedömningar är behovet av röjning enormt under . Även detårliga röjningsbehovet tycks växa, vilket sammanhänger med att allt störrearealer kommer in i röjnings- och gallringsbar ålder. Även gallringarna, vilkai första skedet av skogens gallringsbara ålder har stor skogsvårdandebetydelse, har stadigt sjunkit . Den gallringsplikt som nuföreslås blir därför av stor betydelse, alldenstund som dessa bestånd lättlokaliseras i samband med de översiktliga skogsinventeringarna. Jaghar kunnat notera att i sin motion totalt har missförstått dennaparagraf. Man menar där att det ordnar sig bara röjningspUkten efterlevs. Ja,det är riktigt - . Det tror vi också. Men vad gör man med de ungskogarsom inte blivit röjda och som gått in i gallringsbar ålder? Där kan ingenskogsvårdskonsulent i landet komma och med stöd av röjningsplikten krävaåtgärder. Dettamissförstånd trodde jag skulle rättas till innan man skrev reservationen, meni den har ett annat missförstånd uppstått. Där sägs att fåri särskilda fall medge att röjning ersätts med tidig gallring. Ja visst, det ärriktigt. Men det gäller fortfarande ungskog som ligger under röjningsplikten.Det gäller alltså inte ungskog som redan gått in i gallringsbar ålder, som ärjust sådan skog vi vill komma åt med den föreslagna gallringsplikten. Kanske ärden skrivning som gjorts i reservationen en följd av de rykten som spriddesganska tidigt, innan det fanns något förslag att diskutera över huvud taget. kommer senare att redovisa utskottets ställningstagandetill lagförslaget om skogsbespmtningen, varför jag i det följande skall hållamig till övriga förslag, och då främst förslagen om awerkningsskyldigheten ochobligatoriska skogsbruksplaner. Det finns också anledning att kortfattat beröravad som sägs i reservationerna. Utskottetansluter sig till vad jordbmksministern anfört om behovet av en lagstadgadskyldighet att slutavverka. Det är hög fid att vidta effektiva åtgärder för attöka virkesutbudet. Vårt land har inte råd att förlora värdefullaexportinkomster pä grund av att skogsindustrin inte får fram Skogspolitiken;m. m. Skogspolitiken,m. råvara.Förslaget syftar till att förmå de passiva skogsägarna att awerka. I likhet medvad anför i sin motion tror vi att det är just på dessa skogsägaresfastigheter som vi kan få fram de kvantiteter som behövs. De senaste årenserfarenheter har klart visat att nuvarande skogsvårdslag är helt otillräckligför att nå den effekten. Awerkningsreglernaär enligt utskottets mening väl förenliga med skogsvårdslagens 1 §, där detföreskrivs att skogen skall skötas så att den varaktigt ger en hög ochvärdefull avkastning. Även gallringsplikten ligger helt i linje med dennaprincip. Den ordagranna lydelsen av tillägget till 9 § lyder sålunda: "Gallringav skog skall ske, när skogen är så tät att produktionen av värdefullt virkeväsentligt hämmas." Sammaprincip slås fast i propositionen när det gäller reglerna för slutawerkning: "Ettmotiv för undantag bör kunna vara att slutawerkningskravet omfattar bestånd medmycket hög värdeproduktion." Istället för att konstruera en mängd gmndlösa hypoteser om tillämpningen bordede borgerliga reservanterna ha läst innantill i propositionen. Var finnslogiken i agerandet, när man som man går emot den gallringsplikt,vars primära syfte är att främja just produktion av värdefullt virke, talarmycket om att awerkningsskyldigheten kommer att hämma sådan produktion? Jag yrkar avslag påreservation 1. Närdet gäller förslaget om obligatoriska skogsbmksplaner känner visocialdemokrater en alldeles särskild tillfredsställelse över att vi nu ärframme då kan fatta ett sådant beslut. Vi vet att videlar den känslan med de flesta som är aktiva i skogsbruket, däribland mångaskogsägare. Från socialdemokratiskt håll har vi krävt att allaskogsfastighéter av betydelse skall ha en skogsbmksplan. Vi vet från fleraundersökningar att de skogsägare som har en plan har en betydligt högreaktivitet i skogsbmket, både när det gäller skogsvård och när det gäller awerkning. Deborgerliga partierna säger förstås nej även till denna åtgärd. Och de säger nejmed så svaga argument att jag, herr talman, med hänvisning till utskottetsskrivning avstår från att närmare bemöta dem. Jag yrkar avslag påreservationerna 3, 4 och 5. Skogsvårdsstyrelsernasresurser måste i högre grad än förut inriktas på insatser av skilda slag föratt åstadkomma en ökad virkesproduktion. Framför allt måste bättreåterväxtåtgärder eftersträvas samt röjnings- och gallringsåtgärder iskogsbruket ökas i betydande grad. Även produktions-höjande åtgärder måstestimuleras. Dessa ambitioner i förening med intensifierade insatser förnaturvård fordrar ökade resurser för skogsvårdsstyrelsernas verksamhet, främsti fråga om tillsyn enligt skogsvårdslagen, rådgivning och planering.Skogsvårdsstyrelserna får därför ytterhgare 10 milj. kr. för sinamyndighetsuppgifter, vilket också tillstyrks av utskottet. De borgerUga partiernasäger nej. Men hör man dem ofta sjunga dennuvarande skogsvårdslagens lov och kräva mer av strikt tillämpning av lagen ochmer av tillsyn och rådgivning med skogsvårdslagen som utgångspunkt. Jag hartidigare i denna kammare sagt att anständigheten bjuder, att när politiker ochbeslutsfattare kräver mer av någon, måste de ge dem som har attverkställa besluten de resurser som dessa behöver för att uppfylla de ställdakraven. Avslutningsvisskall jag något kommentera vpk:s reservationer. Vpk har en välskriven och sakligtmycket fin skogsmotion, men det finns anledning att kommentera någrareservationer som lagt fram i jordbruksutskottet. Ireservafion 2, som gäller gallringsskyldighet, vill vpk att skogsvårdsstyrelsensgallringsmallar skall följas hela kedjan ut och inte bara vid förstagallringen. Där vågar jag påstå att vpk grovt underskattat svårigheterna attreglera gallringsuttagen på det sätt som föreslås. föreskriverju en lägsta grundyta efter gallring. Det är fullt tillräckligt, menar vi, ger skogsföretagen möjligheter att inom denna ram utforma sina skogsskötselprogram.Jag är inte alls säker på att det skulle vara ett samhällsintresse att gå inmed en hårdare reglering i denna fråga. Närdet gäller reservation 11 om en översyn av 6 § skogsvårdslagen säger utskottetpå den punkten att denna lagparagraf var föremål för en översyn för något årsedan - lagen gjordes då något litet bättre. är överårighet enda kriterium,och med den awerkningsskyldighet som föreslås kan man väl klart säga att ensådan paragraf som denna är en renodlad vanhävdspa-ragraf- kanske inte med denbetydelse som vi tidigare hade tänkt oss att den skulle få. Reservation14 gäller stöd till byggande av skogsvägar. Där måste det ha undgått JohnAndersson, att när man lämnar bidrag till skogsbolagen för detta ändamål,förutsätter man att vägprojekten kommer till stånd i samråd med andramarkägarkategorier. Jag menar att syftet med detta bidrag är att stimulera ochstyra skogsvägsbyggandet, så att vägnätet blir rationellt utnyttjat. Då måstedet planeras i ett sammanhang. Jagyrkar avslag på de reservationer som jag redogjort för och någotkommenterat. Närdet sedan gäller reservationerna 15 och 16 som tar upp frågan om hänsynstagandetill naturvårdens intressen så är ju de intressena mycket väl förankrade i deskogspolitiska besluten. Naturvården har fått en plats i skogsvårdslagensportalparagraf, där det sägs att skogsbruket skall bedrivas på det sättet attnaturvården och andra allmänna intressen också skall tas med vid avvägningen avolika åtgärder. Såväl i propositionen som i utskottsbetänkandet understryksjust detta förhållande, och jag finner ingen större anledning att närmare gå inpå denna fråga. Tillsist, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan och avslag påsamfliga reservationer som är fogade till betänkandet. Skogspolitiken,m. Skogspolitiken,m. 12 () replik; Jag skall ta upp tre frågor som berörde i sitt anförande,nämligen påståendet att de borgerliga försvarar de passiva skogsägarna, attawerkningsskyldigheten inte skulle drabba de aktiva och de otillräckligainsatserna i primärproduktionen. Försttar jag upp påståendet att de borgerliga försvarar de passiva skogsägarna. Jagvill påstå att som grupp är de privata skogsägarna inte dåliga. Generellt settär de mycket skötsamma och sköter sin skog utomordenfligt väl. Det finnsnaturligtvis inom alla yrkesgmpper plus- och minusvarianter; vi kan se det idenna kammare, och vi kan se det ute i förvärvsarbetet i övrigt. Så är viskapta, helt enkelt. Jagtog i mitt anförande upp frågan om uppsökning och rådgivning. Jag tror att del av denna s. k. passiva ägarkategori skulle kunna nås oeh fås att bliverksam och aktiv genom uppsökande verksamhet, kompletterad med rådgivning.Skogsstyrelsens tidigare generaldirektör har uttalat attden nya skogsvårdslagen 1979 ger och skogsvårdsmyndigheternatillräckliga möjligheter att aktivera sig för att klara detta problem. Jagkommer så till den andra frågan - att denna awerkning inte skulle drabba deaktiva. Här råder betydande meningsskiljaktigheter. Vissa experter - något somvi har gott om i det här landet - påstår att det kommer att drabba de akfivaganska hårt. Det kommer helt att bero på de tillämpningsanvisningar som kommeratt utfärdas i detta sammanhang. Vi får se hur dessa kommer att se ut. Blir deliberala och moderata kanske man kan klara sig; de som drabbas bhr då enbetydligt mindre skara. Såtill detta om ofillräckhga investeringar i primärproduktionen. Se på vårmotion, ! Vi följer de krav som fördes fram av den utredning somlåg till grund beslut; lövslybekämpning, aktiva insatser iproduktionen, dikningar, planteringar m. fl. Kanske vi kunde slutatala oeh börja handla. I det här avseendet tror jag att vi skulle kunna användaden där utsträckta handen när det gäller att öka produktionen i skogsbruket. 13 vice talmanANDERS () repHk: Herr talman! säger att de borgerligareservanterna försvarar det passiva skogsbruket. När och var, ,hördes jag eller någon annan centerpartist försvara det passiva skogsbruket? Ärdet ändå inte litet oförsiktigt att i kammaren göra ett sådant påstående motbakgmnd av vad som skett, inte minst ? Vi förhindrade då genom en nyjordlagstiftning bl. a. det passiva ägandet av skog och jord. Vi förändradeockså skogsvårdslagen 1979 och 1982, allt i syfte att skogsmarken skulle skötasbättre. Fråncenterpartiets sida har vi alltid hävdat att skogsmarken skall skötas så välatt en hög och jämn avkastning erhålls. Vi har hävdat att den som av olikaanledningar har fått förmånen att äga skog också har skyldighet att sköta denså att detta mål uppnås. Däremot har vi i hävdat det enskilda ägandetoch att det skall främjas. Genom en rad olika åtgärder under vår regeringstidöverfördes mer än skogsmark från domänverket och bolag tillprivata ägare. Anledningentill våra reservationer, , är att vi har en skogsvårdslagsom, om den följs, är ett utomordentligt instrument för skogsvårdsstyrelsernaatt få en skogsvård och skogsskötsel som vi vill ha. Men det gällernaturligtvis att skogsvårdsstyrelserna följer upp denna lagstiftning. Detär inte skogsmarksägaren som ensam har ansvaret för skogsmarken, säger . Skogsmarken är en alltför viktig resurs för att man skulle låtaskogsägaren sköta den, säger han. Läs skogsvårdslagens olika paragrafer somlägger hela denna skyldighet på skogsmarksägaren, och som innebär direktapåföljder för skogsmarksägaren, om han inte följer den lag som har stiftats. Jagnoterar, herr talman, att inte med ett ord nämnde förslaget tillny bekämpningslag. Men förhoppningsvis återkommer han beträffande detta i sinandra replik. Skogspolitiken,m. 14 () replik: säger att vi ställer upp på och försvarar det passivaskogsägandet. Det gör vi ingalunda. sade också att primärproduktionen inte tas till vara på ett riktigt sätt.Men låt den skogsvårdslag som fasflades 1979 få verka ett tag. Det är denskogsvårdslagen vi försvarar, eftersom vi ställde oss bakom den . Viställde oss även bakom de förändringar som fattade beslut om våren1982, då ett skogsproduktionsprogram antogs. Vi menar att detta program börligga fast, och vi vill understryka att programet kräver kraftfullaskogsvårdsinsatser såväl när det gäller anläggning av ny skog som när detgäller ungskogsröjning och gallring. Dessa insatser kan få en betydligt störreverkan framöver. Vimenar att det är viktigt att den här skogspolitiken kan få fortsätta att verka.Då möjliggör man ett större uttag i skogen. Det går inte att taavverkningsnivån till intäkt för attdriva fram en ny skogspolitik. Jag tror att lågkonjunkturen var en mycketviktig orsak till en låg uttagsnivå. Detta medförde också låga virkespriser ochdålig lönsamhet. Jaganser att regeringen med denna nya skogspolitik visar ett visst misstroende motenskilda skogsägare, och det ligger kanske helt i linje med den socialistiskainställningen. Det är allvarligt för skogsnäringen, men också för det enskildanäringslivet. Vi försvarar alltså inte passivt skogsägande. Vi försvarar denskogsvårdslag som vi har stiftat och vill att den skall få sin fullatillämpning. Vi ställer oss inte bakom de förslag som regeringen nu lägger framoch som man anser skall vara en lösning på de problem som här dras upp när detgäller virkesförsörjningen till en skogsindustri som förmodligen är någotöveretablerad. Skogspolitiken, m. m. 15 (vpk) replik: kommenterade några av minareservationer. Jag skall ta upp dem i tur och ordning. försökte göra gallringsskyldigheten tillnågot verkligt krångligt och talade om reglering. Enligt mitt förmenandehandlar det om mycket enkla föreskrifter. Det finns redan utarbetade mallar, sådet är inte några större problem. Om man inte gallrar skogen två gånger,utnyttjar man inte markens virkesproducerande förmåga på bästa sätt - det gårinte att förneka - och får inte heller den fina kvalitet och de grovadimensioner som är önskvärda. Naturligtvis finns det skogsmarker som intelämpar sig för detta och skogar som inte behöver drivas fram till dessa storadimensioner, men det finns all anledning att införa en generellgallringsskyldighet, bl. a. med hänsyn till riksdagsrevisorernas påpekanden närdet gäller domänverket. Jag vill bara upplysa om att man inom Umeåregionen hade gallrat bara motsvarande av det gallringsbehov som fannsinom regionen - det är en klar misskötsel av skogen.