prot · G60921 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag tycker också att borde lyssna på KlasEklund som är sakkunnig hos honom och läsa hans bok och ta den till hjärtat.Klas har väl inte varit anställd så att harhunnit göra det, men han säger ju att en fortsatt snabb och skattefinansieradökning av de offentliga utgifterna innebär att vi mer eller mindre planlöstkommer att driva och sladda in i en social och ekonomisk systemkris. Det ärhårda ord från en sakkunnig i ekonomi- och budgetdepartementen. Jag har fortfarande inte fått svar på mina frågor. Jagvill därför gärna ge möjlighet att svara på dem. Vilket rådvill ge de enskilda människor som kommer att få minskadeinkomster genom de socialdemokratiska skattehöj ningarna? En vikfig fråga är: Är den som har ansvaret för vårekonomiska utveckling inte medveten om att fortsatta skattehöjningar driver uppkostnadsläget, försämrar konkurrenskraften och försvårar möjligheterna att fåsamhällsekonomin i balans? Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1982/83:9 om rätten till avdrag för förluster pålikvidlån AnL 12Ekonomi- och budgetministern : har frågat mig om minuppfattning beträffande rätten till avdrag för förluster på likvidlån och vadregeringen avser att vidta för åtgärder för att klarhet skall skapas omgällande rätt i denna fråga. Bakgrunden till fråga är att vissaskogsägare, som sålt skog till kooperativa företag, låtit en del aversättningen för virket stå kvar hos företaget i form av s. k. likvidlån.Företaget har därefter drabbats av ekonomiska problem eller t. o. m. konkurs.De fordringar som skogsägaren har på företaget i form av antingenleverantörsfordran eller likvidlån torde enligt med säkerhet bli utanutdelning. Frågan om avdragsrätt för förlust på likvidlån togs upp avBertil också i en interpellation till min företrädare. Denneanförde att han inte borde uttala sig om i vad mån förluster på olika konkretalån är avdragsgilla för långivaren utan att detta är något som det ankommer påde rättstillämpande myndigheterna att ta ställning till. För egen del kan jaginstämma i detta uttalande. I min företrädares svar upplystes vidareatt en ansökan om förhandsbesked rörande förluster på likvidlån till följd avVänerskogs konkurs inlämnats till . Enligt vad jag har inhämtatkommer ett besked i saken att lämnas . Det skattemässiga läget kansåledes väntas vara klarlagt . Det finns därför ingen anledningför regeringen att vidta åtgärder för att skapa klarhet i denna fråga. AnL 13 (): Jag vill först tacka ekonomi- och budgetministernför svaret på min interpellation. Statsrådet ansluter sig fill sin företrädare på en liknande fråga som jag ställde . Det ankommer på derättstillämpande myndigheterna att ta ställning. Statsrådet tar med andra ordinte ställning. , och angränsande län, har drabbats mycket hårt avVänerskogs-konkursen. Skogsägarna drabbades hårdast, men lastbilsåkare samttransport- och serviceföretag förlorade också mycket pengar. De anställda komi en brydsam situation, men har Vänerskogs anläggningar kunnat säljas påsådana villkor att verksamheten kan upprätthållas. Man får hoppas att det helabUr bestående och att sysselsättningen blir så stor som möjligt. Frågan gäller mest verkningarna i skattehänseende förskogsägarna fill följd av Vänerskogskonkursen. Många skogsägare, liksomåtskilliga andra, har redan drabbats hårt på grund av bl. a. inneståendemedlemslån, dvs. äldre lån eller sådana som har förvandlats till obligafionero. Här har det gjorts mycket stora förluster. Dessutom riskerar vederbörandeatt få betala skatt på pengar som de helt enkelt aldrig har sett röken av. En skogsägare som säljer virke är skyldig att ta uppköpeskillingen som skattepliktig intäkt. Om köparen inte kan betala, harskogsägaren rätt att göra avdrag för förlusten. När det gäller en ren fordranför leverans är reglerna rätt klara. Vad som komplicerar mångas situation är den metodVänerskog tillämpade vid avräkningen av leverans. Avräkning av under månadenlevererat virke skickades till skogsägarna sista vardagen , liksomockså besked om på leveransen uppkommande mervärdeskatt. ägaren dåinte begärde att få pengarna, överfördes dessa till ett s. k.medlemslån eller likvidlån och blev därmed i princip räntebärande. Det var enbokföringsteknisk överföring som skogsägaren i många fall inte räknade med.Skogsägarna kunde emellertid få pengarna, när det förelåg ett behov. Det kundegälla inbetalning av mervärdeskatt, betalning av maskiner eller utgifter förskogsvård o. d. Men då pengarna gick in på medlemslån utan någon som helståtgärd från skogsägarens sida, riskerar denne nu att genom denbokföringstekniken få betala såväl inkomstskatt som mervärdeskatt, trots attvederbörande inte har fått ut någonting. Pengarna försvann vid konkursen.Sådana var förhållandena dagen för konkursen, som kom utan föregående varning. I detta fall har skogsägaren blivit av med skogen, och hanhar inte fått ersättning för de kostnader som uppstått vid avverkningen, ejheller för kommande kostnader för skogsvård. Skulle skogsägaren dessutom behövabetala mervärdeskatt och inkomstskatt, går det verkligen för långt. Om såskulle bli fallet, måste jag säga att jag, mot den bakgrund som jag här har 3 protokoll 1982/83:20-22 Om rätten till avdrag för förluster på likvidlån Om rätten till avdrag för förluster på likvidlån beskrivit,betraktar det som ytterst horribelt. Skogsägare kan i praktiken inte se någonskillnad mellan om pengarna avser en fordran för virkesförsäljning och om deförs över på ett medlemslån-virkeslån. I båda fallen måste det, enligt minmening, vara betingat av den skattskyldiges näringsverksamhet och därför varaavdragsgillt. Statsrådet har inte heller motsagt mig på denna punkt, ochdet gjorde inte heller hans företrädare . Jag har fått veta attdet förhandsbesked i frågan som har skickats in till skallbehandlas . Det är bra om så sker, eftersom folk måste få besked. Manfrågar sig om detta skall behöva ta så som det nu har gjort. Den här långa väntan har ingett oro för utgången, ochdärför har jag tagit upp den här frågan igen. Jag frågade i interpellationen om statsrådets uppfattningbeträffande rätten fill avdrag för förlust på likvidlån. Jag har inte fåttnågot helt klart besked. Jag uppfattar dock svaret så, att ingenfing kommer attgöras i något hänseende förrän utslag har kommit. Jag tolkarsvaret också på det sättet, att såväl statsrådet som hans företrädareRolf är positiva till min tolkning. Jag utgår därför ifrån att om det, mot all förmodan,kommer ett negativt besked från , så måste väl ändå irättvisans namn frågan tas upp i . Sådana här horribla fillstånd måsterättas filh Min fråga är om då är villig att ta upp frågan på nytt. AnL 14 OVEERIKSSON (m): Som värmlänning från de djupa skogarna villjag i mångt och mycket instämma med interpellanten . En företagskonkurs är naturligtvis ett svårt slag för allainblandade - för ägare, för anställda och för fordringsägare. Alla som gett sig in i investerings- och affärsverksamhetmåste dock vara uppmärksamma på riskerna. Banker kräver och bedömer säkerheteroch kalkylerar kreditrisker i samband med sin verksamhet. Underleverantörer ochtjänsteproducerande företag måste också vara beredda på förlustrisker ochdelvis kalkylera sina priser med ledning av dessa. Aktieägare kanske spekulerari kursvinster men måste vara medvetna om att företagsandelen kan minska i värdeoch eventuellt bli helt värdelös. Bankkunder torde kunna känna sig relativttrygga men bör veta att även banker kan gå omkull och att insättningsmedel kangå förlorade. Gemensamt för dessa kategorier är att de är informeradeoch relativt medvetna om förlustriskerna. Så är dock inte fallet medmajoriteten av de människor som interpellationen berör. Här handlar det omskogsägare, som lojala mot sin skogsägarförening avverkat och sålt virke genomföreningen. har ett meddelande nått skogsägaren, att medlen nuutbetalats fill ett likvidlånekonto. De välinformerade och förutseende har dåkunnat kräva utbetalning av pengarna. De övriga, som inte ens efter Vänerskogsackordsrekonstruktion förstått att detta skulleinnebära en risk, har utan någon som helst säkerhet låtit pengarna stå kvar på kontot.Jag är övertygad om att de flesta av de drabbade inte förstått vad Vänerskogskortfattade meddelande om att medlen överförts till likvidlånekonto iverkligheten innebar. Vikfigt är alltså att konstatera att det inte krävdesnågon som helst aktiv insats från medlemmens sida för att medlen skulle sättasin på likvidlåne-kontot. Transaktionen skedde helt automatiskt och uppfattadessäkert av många skogsägare som en fördröjd utbetalning av likviden. I interpellationen sägs att "förlust som har sambandmed en förvärvskäUa och som kan anses normal för förvärvskällan i fråga är attanse som driftkostnad. Detta är naturligtvis fallet när det gäller likvidlånen." Även om man kan diskutera den här tolkningen hoppas jagatt interpellanten har rätt och att därmed rättvisa kan skipas. För onekligenupplevs det som orättvist, djupt orättvist, att någon skall behöva betala skattför en inkomst han aldrig haft. Det rör sig här om skogsägare som följt uppmaningen attavverka sin skog. För detta har de haft omkostnader och satsat eget arbete.Någon ersättning har de på grund av förfarandet med likvidkontot och konkurseninte fått i sin hand. Däremot har de fått betala mervärdeskatt och krävs nu påinkomstskatt. Men det är inte nog med dessa kostnader. Hygget skallåterplanteras, och skall det röjas. De perigar detta kostar bordeju ha tagits av överskottet på den fidigare avverkningen, en avverkning somalltså inte gav några intäkter, långt mindre något överskott. Och i skogengapar kalhygget. Hade försäljningen av virket skett fill ett privatföretag, hade detta visserUgen kunnat gå i konkurs och virkesleverantörenförlorat likviden. Men någon beskattning av den uteblivna inkomsten hade detdock inte lett fill. För att upprätta nytt förtroende för skogsägarrörelsen ochmöjliggöra framtida skogsvårdande åtgärder för den drabbade skogsägaren är detenligt min uppfattning nödvändigt att tolkningen blir sådan, att leveransertill skogsägarkooperativ inte diskrimineras. AnL 15 Ekonomi- och budgetministern : Frutalman! tolkade mitt svar så att jag delar hans uppfattning omkaraktären på de här lånen. Det var nu en något extensiv tolkning av svaret.Bedömningen av vilket slags lån det här skulle vara fråga om ankommer heltoch hållet på . Det finns t. o. m. föreskrifter om detta igrundlagen - det brukar kallas för ministerstyre om en ledamot av regeringen iett enskUt förvaltningsärende uttalar sig om ärendets utgång innan det äravgjort. andra fråga var egentligen om falletVänerskog skulle föranleda en lagändring. Den frågan är jag inte bereddatt svara på. Mitt intryck är emellertid att rättsläget är någorlunda klart.Det problem som uppstått är huruvida dessa lån svarar mot kravet att varadirekt betingade av näringsverksamheten och alltså är en förlust i rörelseneller huruvida det är en kapitalplacering och därmed hamnar i en annan skattekategori,nämligen Om rätten till avdrag för förluster på likvidlån , kapitalförlust.I varje fall kan jag på stående fot, , inte se hur vi genom attändra lagstiftningen skulle kunna minska tolkningsproblemet, om det nu är såsvårt i det här fallet som det påstås. Kan vi inte enas om att avvaktariksskatteverkets resultat? Vi får hoppas att det går att lösa detta problem påett sätt som för alla berörda parter är tillfredsställande. AnL 16 (): Statsrådet tycker att jag kanske tolkatin för mycket välvilja i hans svar. Om statsrådet läser den debatt somjag hade med statsrådet , så skall han finna att man tagit upprätt mycket av rättspraxis och resonemangsvis gått in på de här frågorna iprincip. Det gäller just spörsmålet om det här är fråga om enkapitalförlust eller en driftförlust. Om det hela sammanfaller med skogsägarnasnäringsutövning är det en driftförlust. Det system som man använt i det härfallet innebär att vederbörande skogsägare inte gjort det minsta för att få utpengarna, utan dessa har automatiskt efter någon dag förts över på ettmedlemslån. Detta visar att det här är ett slags driftförlust. Vederbörandeskogsägare har vetat, att om han ringer eller ,så får han ut pengarna i samband med att han har utgiften. Med hänsyn till atthans verksamhet är infimt förknippad med det kooperativa företagets - i dettafall Vänerskog -sammanfaller detta i hög grad med hans näringsutövning. Det ärur den synvinkeln jag tolkar in det positiva i det här sammanhanget. Jag är på det klara med att vi får avvaktariksskatteverkets utslag. Statsrådet säger att han först vill se hur dethela går, vilken tolkning som görs osv. för att sedan kunna pröva frågan. Jagär tacksam om han gör det. Men jag tycker att det är självklart, att om detblir en negativ tolkning, är det absolut nödvändigt att man på nytt tar upp denhär frågan i . har redogjort för hur det hela går till ipraktiken, och den redogörelsen sammanfaller med det resonemang som jag förde ivintras och här . Alla måste givetvis vara införstådda med riskerna, mendet sätt som det hela går till på är fast sammanknutet med näringsutövningen. Jag är tacksam för att har deltagit idebatten - jag var ensam , när jag då tog upp frågan. Jag haremellertid velat aktualisera den , eftersom det råder stor oro hos många. Jag hoppaspå en positiv lösning av frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Meddelande om svar på interpellation 1982/83:6 AnL 17Arbetsmarknadsministern : Fru talman! och jaghar kommit överens om att den interpellation som han har ställt omarbetsmarknadssituationen i skall besvaras . 7 § Svar på interpellation 1982/83:3 omarbetsmarknadspolitiken Nr 21 AnL 18 Arbetsmarknadsministern : har frågat mig när undermandatperioden jag räknar med att vår förda politik resulterar i fullsysselsättning. Som bakgrund till sin fråga slår fast attfull sysselsättning är ett av den ekonomiska politikens viktigaste mål. För attnå dithän måste, enligt , politiken inriktas på att lösgöra dentillväxtkraft som finns i näringslivet och svenska företag ges förutsättningaratt investera och växa. Det framgår också av bakgrunden fill interpellationenatt en sådan politik anses stå i motsatsförhållande till en akfivarbetsmarknadspoUfik. Till skillnad mot ser jag ingen sådanmotsättning, om man, som den nya regeringen, menar allvar med allas rätt tillarbete. Även i ett läge med låg ekonomisk tillväxt måste dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna användas som ett nödvändigt komplement tillden ekonomiska politiken, för att överbrygga svackor i sysselsättningen och föratt underlätta omvandlingen i näringslivet. Regeringens viktigaste uppgift nu är att skapa arbete åtalla. Denna uppgift framstår som mer angelägen än någonsin underefterkrigsfiden på grund av den borgerliga regeringens ekonomiska politik ochnonchalans inför stigande arbetslöshetssiffror. harsysselsättningen inom industrin minskat med ca 160 000 anställda. Minskningenfortsätter också , som arbetslöshetssiffrorna är högre nuän . Den polifik som vi nu driver för att nå målet fullsysselsättning innebär dels en genomgripande förändring av den ekonomiskapolitiken, dels omfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Åtgärder inom den ekonomiska politiken, såsom den nyligenbeslutade devalveringen, särskilda program för att stimulera svensk produktionav investeringsvaror och ett ökat utnyttjande av landets egna tillgångar, ärförutsättningar för att kunna driva en sådan politik för fuU sysselsättning. Eftersom de åtgärder som har vidtagits inom den ekonomiskapolitiken verkar på , är det, som jag tidigare nämnde, nödvändigtatt komplettera denna med en aktiv arbetsmarknadspolitik. Regeringen har, somBengt Wittbom känner till, beslutat om omfattande åtgärder för atttvinga ner den öppna arbetslösheten. För att ge arbetsförmedlingen bättre resurser och därmedöka möjligheterna för de arbetssökande att få ett arbete och företag att fåarbetskraft har regeringen beslutat att tillfälligt förstärkaarbetsförmedlingen med 215 förmedlare. Medel har också anvisats för attförbättra platsHstan. YtterHgare 1 650 milj. kr. har anslagits för att öka påantalet beredskapsarbeten . Statliga byggen kommer att tidigareläggasför en kostnad av 1 018 milj. kr. Utöver detta har regeringen beslutat att höjaarbetsmarknadsstyrelsens ram för vägbyggande från 300 milj. kr. till 450 milj.kr. För att upprätthålla sysselsättningen i industrin har regeringen anvisat300 milj. kr. för att möjliggöra tidigareläggningar av statliga beställningar.Regeringen har också beslutat att öka antalet deltagare iarbetsmarknadsutbildning med 15 000 personer och att inomtillverkningsindustrin höja det nuvarande utbildningsbidraget vidpermitteringshot från . För att förbättra sysselsättningen för ungdomarna harregeringen beslutat om ytterligare 8 000 ungdomsplatser. Därigenom kommer deungdomar som inte kan beredas utbildning eller arbete att erbjudas enungdomsplats. Dessutom har regeringen beslutat om medel för att inrättaytterligare 2 000 gymnasieplatser för att ge de ungdomar som inte kom in igymnasieskolan en ny chans i vår. Utöver detta har regeringen beslutat om ytterligare 350milj. till lönebidrag och 55 milj. kr. Totalt har alltså regeringen nu satsat nära 4 000 milj.kr. för att trygga sysselsättningen för ca 40 000 personer. Totalt kommersålunda 180 000 personer att sysselsättas med hjälp av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder . Flera av de åtgärder som jag här har redovisat äroffensivt inriktade för att främja produktionen. Det är utbildning ochinvesteringar som gör att vi står bättre rustade för att kunna utnyttja kommandekonjunkturuppgång. Det är självfallet omöjligt att direkt svara på BengtWittboms fråga om tidpunkten för när full sysselsättning kommer att uppnås. Vadjag har velat redovisa i mitt svar är den principiella skillnad som rådermellan oss i synen på och viljan i att kämpa för full sysselsättning. Demiljarder som regeringen nu har satsat på arbetsmarknadspolitiska åtgärder hadede borgerliga regeringarna också kunnat satsa - om viljan funnits. AnL 19 BENGTWITTBOM (m): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret,även om det är tunt, ja, t. o. m. mycket tunt. Det tycks som om man idepartementet ägnat sig åt att kopiera innehållet i det pressmeddelande sompublicerades i samband med den senaste miljardrullningen till AMS och efter dentexten hängt på några pUktskyldiga rader om att det inte går att svara påfrågan och att det hela handlar om "den principiella skillnad som rådermellan oss i synen på och viljan i att kämpa för full sysselsättning".Därmed, fru talman, försöker man från socialdemokratisk sida underden korta tid man suttit i att använda sig av metoden att mednågra nya miljarder köpa sig fri från de löften som gavs i klartext under den gångnavalrörelsen - för det var handfasta löften också på sysselsättningsområdet. Under den gångna valrörelsen stod frågan om jobben icentrum av debatten. Mycket tyder på att människors oro för att bli arbetslösavarit avgörande för valresultatet och den nytillträdda socialdemokrafiska regeringensmajoritet i : Socialdemokraterna ägnade en stor del av sin valrörelse åtatt i alla delar fördöma den moderata politiken och anklaga moderatasamlingspartiet för att medvetet vilja öka arbetslösheten. framställdes som det enda möjliga receptet för att snabbtlösa problemen på arbetsmarknaden. I stora annonser gick den samlade arbetarrörelsen under desista valveckorna ut och utlovade full sysselsättning med en socialdemokratiskregering. En av dessa annonser är den som vi nu försöker visa på kammarensbildskärm och som arbetsmarknadsministern fått en kopia av för att kunna ta delav i detalj. Vi kan konstatera att det enligt annonsörens uppfattningfanns två alternafiv inför den då snart stundande valdagen, detsocialdemokrafiska och det moderata. Det socialdemokratiska alternafivet bestårav sex huvudpunkter: Några av de här löftena, fru talman, fillhör de s. k.prioriterade löftena. Ingen kan väl komma ifrån att i och med att löftet omfull sysselsättning också publicerades i samband med de prioriterade löftenaoch som ett av sex av de viktigaste löftena som socialdemokrafin gav undervalrörelsen kom människorna att uppfatta det här löftet som högst handfast. Det finns ytterligare mängder av exempel på samma löften iannonsform och i andra former. , socialdemokrafiskriksdagskollega till , lovade t. ex. i det krisdrabbadeSkinnskatteberg att boardfabriken skulle räddas med en socialdemokratiskvalseger. LO annonserade i om att löntagarfonder gertillbaka den fulla sysselsättningen. I kunde vi läsa om ,ett bmkssam-hälle som drabbats hårt av arbetslösheten. Det socialdemokratiskakommunalrådet där var emellertid full av förtröstan . "Nukan man bara ringa upp och be att få tala med ", förklarade hantrosvisst. Han hade tydligen också uppfattat de handfasta löftena om fullsysselsättning som givits under valrörelsen. Överallt samma övertygande löftenoch samma trosvissa förväntningar på vad den socialdemokratiska regeringenskall åstadkomma. Den annonstext vi visar, fru talman, publicerades som jagsade i flera stora rikstidningar. Otvivelakfigt måste de som tagit del av denuppfattat punkten om full sysselsättning vid val av socialdemokraterna som ettbindande löfte, på samma sätt som de övriga punkterna. Vilken trovärdighetfinns det i annonsen, ? Står arbetsmarknadsministern kvar vidlöftet på "valsedeln" i annonsen, eller är hon beredd att här ikammaren ta avstånd från det och därmed också medge att de förväntningar somhon själv och arbetarrörelsens löftesmaskin spred omkring sig underoppositionstiden och i valrörelsen inte har någon plats i regeringspolitikenefter valet? Vi vill ha besked om detta , , ett merklargörande besked än det som lämnas i interpellationssvaret. I sitt svar slår arbetsmarknadsministern fast att denekonomiska polifiken är av avgörande betydelse för sysselsättningsutveckHngen iframtiden. Om detta kan vi vara överens. Men kommer då den omläggning av denekonomiska politiken som regeringen satt i gång att bU ett verkligt stöd förhögre sysselsättning? Svaret från min sida är tveklöst nej. höjs arbetsgivaravgifternamed minst 7 å . Devalveringen slår hårt mot den privata konsumfionen ochdärmed också mot sysselsättningen inom de företag som arbetar på dessamarknader. Momshöjningen, höjda kommunalskatter och de stora skattehöjningarsom den havererade skatteuppgörelsen resulterar i drar ner den privata konsumtionenoch försämrar konkurrenskraften för våra företag. Sysselsättningen riskerar attminska i stället för att öka. Ovanpå allt detta kommer, om man får, tro söndagensSvenska , vinstkonfiskafion i våra lönsamma företag - företag som pågrund av sin hyggliga förtjänstnivå svarat för det fåtal nya riktiga jobb somtillkommit i industrin . Inflationen under 1983 och 1984riskerar utöver det som jag tidigare nämnt att skapa en lönekostnadsutvecklingsom snabbt gröper ur eventuella - jag vill betona eventuella - kvarvarandedevalveringseffekter. Summan av kardemumman, fru talman, blir nog att vi fåruppleva år framöver då sysselsättningen fortsätter att vika, arbetslöshet somstiger i takt med att skatter och arbetsgivaravgifter stiger, snabbt stigandearbetslöshet inom sektorer som direkt drabbas av den nya ekonomiska politiken.Fördjupad otrygghet för dem som är beroende av och trodde på löftena om attbygga ur krisen men som får erfara hur byggandet kommer att slå ibotten på grund av den svångrem som regeringen satt runt den privatakonsumtionen och människornas möjligheter att betala sitt boende. Tusentalsnya arbetslösa inom den privata tjänstesektorn på grund av sjunkande privatkonsumtion. Färre jobb totalt inom näringslivet på grund av en ekonomiskpolitik som riskerar att motverka sitt uttalade syfte.