prot · G609119 · 1982-12-31 00:00:00 — Och nämnden kommer naturligtvisatt göra det om den anser att det finns utrymme för detta av arbetsskäl. Men omnämnden inte har det utrymmet krävs det att man tillskjuter mer resurser tillradionämnden - och det säger i sin reservation faktiskt att de ärvilliga att göra. Här gör alltså ett avsteg från sitt vanligabesparingsnit. Jag vill hänvisa till att alla radiobolag har gjort mycketomfattande programregler. Jag har riksradions programregler i handen. Där finnsdet ett speciellt kapitel där man tar upp radionämndens granskning. Iradiolagen står det att man i berört programbolag är skyldig att redogöra förradionämndsbeslut där bolaget fällts - det måste alltså ske enligt lag. 83KERSTIN (): Vad jag har att säga i denna debatt rör deansträngningar som görs och kommer att göras för att minska våldsinslagen imassmedia, särskilt i television och närliggande media. I antogs en resolufion, somsedan har kommit under behandling av förmassmediafrågor. är representerat i denna kommitté, och där har man nubeslutat att frågan skall utredas skyndsamt. Vad del handlar om är bl. a.huruvida de 21 regeringarna i skall kunna övertala eller påverkamassmedieföretagen i sina länder att sätta upp en gemensam efisk kod för hurvåld skall framställas och behandlas i deras program. Den resolution i denna riktning, som den parlamentariskaförsamlingen alltså har antagit och som behandlas på regeringsnivå, har jagfått skriva på uppdrag av kulturutskottet i . Den gick igenom medendast minimala ändringar. Vad som därmed har fastslagits är framför allt attalla parlament och regeringar i de 21 länderna känner ett ansvar för hur våld imassmedia påverkar medborgarna och alldeles särskilt barnen. Det är inte så omöjligt att göra något åt detta när detgäller respektabla massmediebolag typ BBC, för att inte tala om vårt eget här ilandet. Men problemet är alla de andra som inte känner sig ha någraförpliktelser mot samhället. Det framkom mycket tydligt i debatten mellanparlamentarikerna i att de riktlinjer eller efiska koder när detgäller framställning av våld som vi parlamentariker önskade se utarbetade ochåtlydda, måste omfatta alla massmediebolag inom området, om de skulle kunna hanågon effekt. Gränsen mot censur måste givetvis upprätthållas - detmarkerade tydligt. Men det finns många åtgärder man kan vidta innanman kommer till censur. Vad vi naturligtvis hoppas speciellt på är frivilligaåtaganden från bolagens sida. Det finns också i en hel del länder - fastän inte här -fria organisationer av lyssnare som undersöker programmen och fäster uppmärksamhet på Här har vi radionämnden, som vi just har hört.Dessa organisationers erfarenheter skall givetvis användas, och derasengagemang skall utnyttjas. Vidare kan mycket göras i utbildningen avmassmediearbetare, särskilt när det gäller att ge dem bättre kunskaper om sinpublik och kanske påverka dem till större respekt för de olika åsikter ochkommunikationssvårigheter som kan finnas hos publiken. - Så långt . För att nu dra in även den svenska och opinioneni detta arbete har och jag skrivit en motion, nr 575, som gårut på att regeringen skall samarbeta med sina kolleger i för att fåfram efiska koder beträffande våld i massmedia. Det rör sig alltså inte omnågra etiska koder i största allmänhet. Det sker alltså , och motionenblir därför formellt avslagen av utskottet. Det skall jag inte protestera mot,eftersom motionen i praktiken redan blivit tillgodosedd, vilket också framgårav utskottets skrivning. Jag vill bara understryka att kravet på en TV med sålitet våld som möjligt, vare sig det gäller fakta- eller fiktionsprogram, ärnågot som även den svenska televisionen har anledning att göra till sinhjärtesak. Visserligen lär ha mindre våldsinslag än någotannat programföretag i , men bra kan bli bättre. Jag erinrar mig mycket väl hur Föreningen skrev till och begärde envåldsfri vecka i TV, för att statuera ett exempel och visa att det gick. Det gick naturligtvis inte alls. Möjligen hade det låfit annorlundaom svensk TV då hade vetat vad som framkom vid en hearing i i fjol:i har man faktiskt gjort åtminstone ett, kanske två, motsvarandeexperiment. Det visade sig att antalet våldshandlingar i familj och samhälle iberörda områden mätbart och avsevärt sjönk sedan man tagit bort våldet i TVunder en enda vecka. En våldsfri TV är alltså inte otänkbar, och den harbevisligen effekt. Jag väntar mig att såväl den som de andraregeringarna i gör sitt bästa för att komma detta rnål så nära sommöjligt . 84 () replik: Innehållet i KersfinAnérs och mofion är mycket bra. De pläderar för gemensammakoder i för programverksamheten i massmedier. Frågan har hänskjutitsfrån till dess ministerkommitté.Därför räknar vi med att aktivt stöder det här arbetet. Viräknar med det så'mycket mer som även vid upprepade tillfällenuttalat sig för att våldsinslagen i TV skall begränsas. 85WIGGO KOMSTEDT (m): I motion 752 har jag tagit upp det problemetatt vissa regioner i vårt land inte har tillfredsställande mottagningsförhållandennär det gäller radio- och TV-sändningar. Jag är medveten om vilkabesvärligheter det innebär att hela vårt land med sina många glesbygder skallha utmärkta Men det finns ganska tätbefolkaderegioner som inte heller har tillfredsställande mottagningsförhållanden. Ensådan region är sydöstra med stora delar av kommun.Televerket har i sin monopolistiska maktfullkomlighet länge helt nonchalerat ettstort antal påpekanden från medborgarna om dessa orimliga förhållanden. När äntligen gav ett svar skyllde man på attdet saknades pengar. Men den enskilde licensbetalaren, som fullgjort sinskyldighet mot , anser sig ha rätt att se de två TV-kanaler somsvensk television erbjuder. Därför är det bra att utskottet skriver att mananser det angeläget att i sin planering skall prioritera sådanaåtgärder som kan komma i fråga för att rätta till dessa problem. Utskottetsäger också att man har inhämtat att sagt att man skall förbättraHörby sändarstation. Jag ser detta som en framgång för sydöstra . När telekunnigt folk utanför har påpekat för televerketatt det har skett försämringar just i fråga om Hörbysändaren, har televerketförnekat detta och hänvisat till sina mätningar. När det gäller televerketslöften om en ny sändare-, som skall tas i bruk i tätort, påstås idebatten hemma att den inte kommer att täcka ens tätort. Detbetyder att alla andra mindre orter i kommunen inte får bättre förhållanden äni dag. Det innebär också att man de flesta av årets dagar inte kan se svenskTV. Jag har i min motion föreslagit att en antenn med störreräckvidd skulle byggas - till en kostnad av . Jag har ocksåanvisat var de pengarna kan tas. En sådan lösning hade absolut varit bättre änden halvmesyr som det nu tycks bli. Man kan fråga sig hur länge människor skallbehöva acceptera denna nonchalans från monopolföretaget. Jag skall inte ställa något yrkande, utan jagtar utskottets löfte om åtgärder med mig hem. Låt mig ändå fill sist ställa frågan tillregeringsparfiets representanter i utskottet: Om avgivna löften inte innebärbättre förhållanden på dessa orter i , kan det då anses rättoch rimligt att de licensbetalarna avstår från att betala för det de inte kanse? 86 () replik: har i sin "monopolistiskafullkomlighet" förbättrat . En ny sändare iSimrishamns tätort skall tas i bruk varjämte ytterligare en sändareplaneras i detta område. Med detta har, tycker jag, skött sinaåligganden. 87WIGGO KOMSTEDT (m) replik: är det så, , att vi kanskeinte alla allfid litar på vare sig eller andra statligamonopolföretag. Jag är i det här fallet mycket tveksam. Och min tveksamhetgrundar sig på det förhållandet att ett mycket stort antal människor - därav enperson vid sju olika fillfällen -har ringt i och påtalat dehär orimliga förhållandena och varje gång fått till svar: Det hade vi inte enaning om. Vidare har det sagts från att det inte är så farligt, ochman har hänvisat till sina Jag menar att detta är nonchalans mot dem somplikttroget betalar sin TV-licens. Man har gett ett löfte om att det skall byggas en nysändare. Men det finns TV-kunnigt folk även utanför . De människornasäger, att det är tveksamt om sändningen i fråga når utanför tätort- vilket gör att alla andra har kvar sina problem. Det är det som har gjort migtveksam till att det räcker med att hänvisa till löften. Man harnämligen tidigare inte stått vid sina löften. 88 () replik: har inget större förtroendeför , men om man tänker sig att sådana här sändare byggdes i privatregi tror åtminstone jag att människor som bodde på avlägsna platser skullenonchaleras och att problemen skulle ses mycket mer pekuniärt. ärfaktiskt en garant för att människor skall få likvärdiga möjligheter att ta inprogrammen. Därför sätter åtminstone jag min lit till vårt statligateleverk. Vi har också framhållit att det verkligen är angeläget att lösasändarproblemen i olika områden, och här har kulturutskottet uttalat en meningsom borde kunna ge saken ytterligare en puff framåt. 89 () replik: Just det förhållandet, , attvi har ett monopolföretag borde medföra att vi skall ha likvärdiga förhållandeni hela landet. Men det är ju det vi inte har; vad det hela går ut på är ju justatt vi har så kolossalt olika förhållanden när det gäller mottagningen. Min fråga gällde inte alls att mani stället skulle ha någon privat sändare utan att skall leva upptill sina löften och ta hänsyn till människor i olika bygder, just därför attteleverket har en priviligierad ställning som monopolföretag. Min frågakvarstår: Kan det inte vara riktigt och rimligt att människor också slipperbetala sin licens när de inte har möjlighet att se televisionsprogrammen? 90HANS NYHAGE (m): När 1975 beslutade om indelningenav lokalradioområden gjordes ett mycket anmärkningsvärt undantag frånprincipen om länen som områden för lokalradion. blev som enda länutan eget lokalradioområde. Vad en enhällig radioutredning föreslagit omBoråsregionen som eget område lämnades därhän. a.att erfarenheterna av verksamheten med lokalredaktion i , underställdRadio , först måste erhållas, innan frågan om en självständiglokalradiostation i kunde lösas. Verksamheten med Boråssändningar startade . Sedanlänge har man således erfarenheter av denna verksamhet. Vid upprepadetillfällen har redovisats en lång rad starka sakskäl för ett självständigtRadio . Till dessa hör bl. a. befolkningsunderlaget, den geografiskasammanhållningen i området, näringslivets struktur, kultur- ochutbildningsfrågorna, invandrarnas förhållanden samt att bygden iadministrativt hänseende tillhör och således i,det avseendetsaknar anknytning till . De skäl som möjligen skulle kunna åberopas mot attSjuhäradsbygden skall utgöra ett eget lokalradioområde väger i sammanhangetmycket lätt. Det gäller t. ex. frågan om sändarnas räckvidd, somkulturutskottet påtalar. Förutom att detta inte är något problem, när det justgäller Radio , så är väl ändå den typen av frågor av den karaktären attde går att lösa utan större och tidskrävande åthävor. Trots att således en rad fakta talar för att RadioSjuhärad skall vara ett eget lokalradioområde, skjuts frågan ständigt påframtiden. I föreliggande betänkande uttalar sig kulturutskottetpå följande sätt: "I den aktuella planeringen för lokalradions utbyggnad ingåratt Radio skall bli en självständig lokalradiostafion i slutet av1980-talet. Enligt utskottets mening är det angeläget att denna målsättning kanuppnås." Det är naturhgtvis tacknämligt att utskottet markerar enpositiv inställning i sakfrågan, men det är rent ut sagt bedrövligt att maninte kan komma till skott. När man nu anser att Radio verkligen skallbli ett eget lokalradioområde, varför skall man då vänta med detta iytterligare sex ? Vad vinner man med detta evinnerliga långdragande? Utskottet hänvisar till att det ankommer på lokalradionsledning att göra de resursavvägningar och prioriteringar som behövs för entotalplanering av lokalradions utveckling. hör emellertid fill bilden attdet föreligger en utredning, som f. n. remissbehandlas, frånlångfidsplaneringsgruppen.inom lokalradiobolaget. Denna utredning, betitlad"Lokalradio mot samma mål på nya vägar", behandlar lokalradionsutveckling . Där sägs bl. a. följande: "Storstadsplanengår i ide. Man får nöja sig med storkommunens dominansoch vänta med kranskommunernas bemanning. Sjuhäradssjälvständighet gentemot får vänta, såvida inte statsmakten föredraratt med ett särskilt engångsanslag markera den slutliga lösningen påVästsveriges uppdelningsproblem." Även om utredningen inte har föranlett någotställningstagande, ger den likväl en klar markering av den uppfattning sområder inom lokalradions ledning i den här frågan. Det blir ingetlokalradioområde i inom överskådlig tid med mindre riksdagenkänner sitt ansvar att förverkliga vad ett enhälligt kulturutskott anser varaangeläget, nämligen just att Radio skall bli en självständiglokalradiostation. Det är anmärkningsvärt att kulturutskottet över huvudtaget inte nämner den av mig angivna utredningen. Denna tillbakavisar ju heltutskottets propåer om frågans lösning. Rimligen måste utskottet nu tänka om ochsnarast medverka fill att detta ärende bringas till ett för ochÄlvsborgs län rätt och riktigt slut. Med det anförda yrkar jag bifall till mofion1336 om ett självständigt lokalradioområde i . 91 () replik: Om Hans Nyhage inte dementerar detta, kommerhan inom att rösta på en moderat reservation, som vill ha ettfördubblat rationaliseringskrav på till lokalradion. Samfidigt för HansNyhage fram i en motion att skall vara ett självständigt områdemed radiostation i . Detta är en intern fråga för lokalradions ledning. Jagförmodar att det är av ekonomiska skäl som man inte har kunnat förverkligaplanen utan skjutit frågan om Radio såsom självständiglokalradiostation . Det är alltså ekonomiska skäl somligger bakom. Tänk på detta, Hans Nyhage, när ni röstar på den moderatareservationen, som vill fördubbla rationaliseringskravet för just lokalradion. Eftersom detta är en intern fråga för radiobolaget, kan viinget annat göra än att välvilligt gå motionären till mötes och säga att det ärangeläget att målsättningen uppnås, dvs. att radio skall blisjälvständig lokalradiostation . Mer har intebefogenhet att göra. Men Hans Nyhage har möjlighet att se till att lokalradionfår ökade resurser genom att stödja utskottsmajoriteten i voteringen. 92HANS NYHAGE (m) replik: Vad anför ommoderatreservationen ändrar ingenting i sak. Det är omdisponeringar av anslagsom behövs för att klara detta ärende. Det ankommer i högsta grad påkulturutskottet att medverka till att så sker. Om hade hörtvad jag meddelade angående den utredning som kulturutskottet alltså över huvudtaget inte ens nämner - än mindre ägnar intresse åt - hade hon därmed också förståttatt man inom lokalradion nu har dragit slutsatsen: För att det somkulturutskottet alltså anser vara angeläget, nämligen att Radio blirett eget lokalradioområde, måste just kulturutskottet och se till attdessa planer förverkligas. Försök inte bolla bort ansvaret, i denna fråga tillnågon annan, . Ansvaret vilar just på det utskott som CatarinaRönnung själv tillhör. 93 () replik: Tyvärr har Hans Nyhage fel på den härpunkten. Jag måste förlita mig på att lokalradions styrelse, som har ettparlamentariskt inslag, gör rättvisa och korrekta bedömningar när det gällerhur man skall fördela resurserna över landet. 94 HANS NYHAGE (m) replik: Det är naturligtvis ett vackert drag hosCatarina Rönnung att sätta tilltro till lokalradions ledning. Men det ändrar inte ett dugg i sakfrågan i det här ärendet. Som bekant står över lokalradions styrelse ibeslutsfattandet. Om beslutar att det skall inrättas ett särskiltlokalradioområde i , är det också myndigheternas skyldighetatt se till att det beslutet förverkligas. Det går alltså inte att försöka åberopa någonting annatför att komma undan i det här ärendet, . Ansvaret åvilar osshär i , och jag har yrkat på att vi skall ta det ansvaret. Tredje vice talmannen anmälde attCatarina Rönnung anhållit att fill protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik. 95 (vpk): Ja skä säje nögre ol om om främjandet tå berättertradition i lokalradion. Dä är ju te stor gläjeatt utskötte deler vår uppfattning om värde utå denne tradition å lövorderutförminga tå motion. För vi ä mange i som vill hölle liv i dennefölkes kulturhistoria, å vi ser lokalradion - inte bare - somett väldigt viktigt medium för te å förmedle å dokumentere den värmlänske berättertradition,å dette gäller nåk andre deler tå lanne åg. är vi föll medvetne om att regeringa å riksdan föllegentligen inte får lägge säj i höls programma på radion gärs, och det ärkanske gött nok att vi har fått påtale denne saken här. Dä ä inte dä att vi inte liter på radions intresse fördette. Vi bare vill att riksdan skulle ta sin del tå ansvare för lokalradion,se den blann möe anne kan fullgöre denne viktige kulturgärninga. För det finnsfolk borti bygda som vill berätte, plite å skri ve om höls dä va förr å höffördä ä som dä ä mä arbete å Ii ve. Jag haringet särskilt yrkande. 96ELISABETH (): Vi befinner oss åter i . Det är föross stockholmare en tillgång att få lyssna till alla de dialekter som vi har ivårt land och som vi i högsta grad uppskattar. Därmed över till mitt kortaanförande. I motion 1320 har jag liksom förra åretmotionerat om en kartläggning av textningsönskemål från de hörselhandikappade.Jag har av utskottet fått en mycket positiv skrivning, och det är jagnaturligtvis mycket tacksam för. Många kontakter med dehandikappades organisationer har lärt mig vad de önskar, och vi skallnaturligtvis försöka hjälpa dem. Nyhetsprogram och samhällsinformation står kanske högst pålistan, men de hörselhandikappades intressen är naturligtvis lika spridda somde hörandes. Vi vet att vi inte har möjlighet atf texta alla program. Destovikfigare blir det då att satsa på de program som är mest eftersökta. De hörselhandikappade känner sig ofta svältfödda påunderhållningsprogram, och när det gäller direktsändning går naturlijgtvisönskemål om textning inte att villfara. Utskottet nämner att det sänds textade program . Det är gott och väl, men det är intetillräckligt, vill jag säga. Vi får inte nöja oss med den situation som råder. Man säger att det kostar pengar.Man kan inte bekosta fler textade sändningar. Ja, kan man inte göra det inom ramarna - vi har nämligeninte mer pengar att ställa till förfogande - så anser jag att det voreunderligt om inte vi som är hörande kunde vara beredda att avstå från någonhalvtimmes sändning till förmån för dem som gärna vill följa fler program i TVmen ej förmår på grund av sitt handikapp. Jag har inget eget yrkande, men jag kommeratt fortsätta att försöka se fill att de hörselhandikappades önskemålbeträffande vilken prioritering man skall göra tillgodoses här i . 97CATARINA RÖNNUNG (s): Vi har diskuterat somett företag i allmänhetens tjänst. Det skall ha en mycket självständigställning. Därför avslår regelbundet pekpinnar omprogramverksamheten, men enligt riktlinjer skall hänsyn tastill olika grupper av handikappade. Jag tycker att skall ha en eloge för vadman har gjort för de hörselhandikappade. De textade programmen har ökat i antaloch försöksverksamheten med text-TV har övergått till en permanentorganisation. 2 ä svenska program textas, och 2,5 fimmardirektsända program kommenteras . Med detta tycker jag attmotionären är väl tillgodosedd. 98 (): Jag kan i och för sig vara med på att geradio och TV en eloge för vad de har gjort, men definitivt inte för vad de intehar gjort. Det kan väl inte vara uppfattning attdessa 2 ä står i ett rimligt förhållande till alla de timmar- jag harför ögonblicket inte siffran aktuell - vi hörande kan utnyttja radio och TV.Strävan måste självfallet vara - och jag tror att och jagegentligen är ense om detta - att kunna texta fler och fler program. Min uppfattning är att vi hörande i detta syfte definitivtskulle kunna avstå från någon del av sändningstid till förmån för dem som inteär hörande. 99 (): Jag är övertygad om att kommer att uppfyllas i sinom tid. De nya informafionsteknologiskahjälpmedel vi har till vårt förfogande kommer att möjliggöra mycket snabbtextsättning av olika program. Framtiden är alltså ljus för de hörselskadade. Anf.100 (): Det gläder mig att höra att här sätter sin tro ochsina förhoppningar till en utvecklad teknik. Det är inte så ofta som jag harhört sådant från hennes håll. Jag välkomnar det. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1(massmediekommitténs sammansättning) Utskottetshemställan bifölls med 274 röster mot 17 för reservation 1 av . Mom.3 (reklamfinansiering av radio och TV) Utskottetshemställan bifölls med 200 röster mot 91 för reservafion 2 av . Mom.4 (utbyggnad av kabelnät för TV m. Ikontrapropositionsvoteringen biträddes reservation 3 av och med 52 röster mot 17 för reservation 4 av . 220ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 244 röster mot 46 förreservation 3 av och . 1 ledamot avstod från attrösta. Mom.5 (informafion via satellit) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 5 av m. fl., biföllsmed acklamation. Mom.6 (vidgade sanktionsmöjligheter för radionämnden) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 6 av m. fl., biföllsmed acklamation. Mom.7 (teledataföretag) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 7 av och ,bifölls med acklamation. Mom.8 (översyn av organisation) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 8 av , bifölls medacklamation. Mom.9 (andelen egenproduktion) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 9 av , bifölls med acklamation. Mom. 13 (lokalradio i ) ' Utskottets hemställan, som ställdes mot motion 1336 avHans Nyhage m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 15 (höjning av mottagaravgifter) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 11 avIngrid m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 17och 18 (bemyndigande om kompensation för kostnadsökningar och medelsberäkningenför ) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 13 avEva , bifölls med acklamation. Mom. 19 (finansiering av ) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 14 avEva , bifölls med acklamation. Mom. 38 (radionämndens verksamhet) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 15 avIngrid m. fl., bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls. 1982/83:36om skatt på vissa kassettband m. m. 1982/83:95) och 1982/83:38om reglerna för skogskonto. 101 TREDJE VICE TALMANNEN: betänkanden 36 och 38 kommer attdebatteras i tur och ordning och voteringarna kommer att äga rum i ettsammanhang sedan båda betänkandena slutdebatterats. Först upptas alltså skatteutskottets betänkande 36 omskatt på vissa kassettband m. m. Skatt på vissa kassettband m. m. 102 (): I brukar makthavarna med ljus ochlykta söka efter nya beskattningsobjekt. Mot den bakgrunden är det knappast ägnatatt förvåna att den snabbt växande videomarknaden blivit föremål för uppmärksamhet. fick vi som bekant skatt på vissa kassettband,och den lagen trädde i kraft den 1 september 1982.1 samma veva avslog dockriksdagsmajoriteten en socialdemokratisk motion om skatt på hårdvaran, dvs.videobandspelare. Efter regimskiftet kom emellertid socialdemokraternatillbaka och en skatt infördes fr. o. m. med . Moderata samlingspartiet motsatte sig denna skatt ochföreslår nu i en partimotion att skatt på videobandspelare skall upphöra fr. o.m. Skälen härtill är flera: Som i så mångaandra fall har vi anledning att kritisera att socialdemokraterna i sinapropositioner underlåter att vidta det vanliga remissförfarandet och ävenstruntar i att höra lagrådet. Detta är anmärkningsvärt med tanke på att detgäller en helt ny skatt. Videobranschenhar tidigare drabbats dels av skatten på kassettband, dels också avdevalveringen, eftersom de apparater som säljs i genomgående ärimporterade. Denna nyapunktskatt kommer att inbringa ett förhållandevis lågt belopp- mindre än 100milj. - för att motivera de med skatten förenade kostnadsökningarna påskatteadministrationen och de nya kategorierna skattskyldiga.