prot · G609161 · 1982-12-31 00:00:00 — Vi vill stärka enheternaute på universiteten och högskolorna. Där skall en majoritet innehas av lärare,studerande och övriga verksammma inom högskolan. Ser vi internationellt pädetta är det egentligen ganska självklart. tycker jag att debatten omregionstyrelserna och ett ökat politikerinflytande är något genant, om man ävenhär ser litet grand ut över gränserna. 17LARS () replik: Jag skall börja med en replik till JörgenUllenhag, eftersom jag inte hann med det förra gängen. får repliker och mina inlägg mot bakgrund av de anklagelser som har kastatsfram, nämligen att forskningens frihet hotas. Jag ifrågasätter starkt om mankan förenkla bilden så, att man säger att forskningens frihet skulle hotas, omdet blev ett ökat inslag av allmänrepresentanter i högskolestyrelserna. Jag harinte tagit ställning i frågan, eftersom den är ute pä remiss. Ni kan ju även påden punkten ta det litet lugnt och avvakta remissopinionen och inte hetsa upper för mycket. Det är väl självklart, att om man iordningställer en diskussionspromemoriai departementet och sänder den på remiss, får man ta intryck avremissopinionen. Annars vore det ju meningslöst. Ni kan väl ändå hysa så stortilltro till oss socialdemokrater att ni räknar med att vi tar sädana hänsyn.Vi brukar ju ta hänsyn till opinioner. gav f. ö. själv exempelpå att vi förut har frångått regeringens proposition när det gäller utbildningssektorn. Får jag då fråga om för sin del under allabetingelser är emot en majoritet av allmänrepresentanter i högskolestyrelserna. hade en öppning. Tog man bortregionstyrelserna, var ju villigt att diskutera en majoritet avallmänrepresentanter i högskolestyrelserna. Jag tycker att varlitet oklar pä den punkten. Det vore kanske bra att fä veta vilken ståndpunktfolkpartiet intar. omfolkpartiet kategoriskt är emot en majoritet av allmänrepresentanter i Nr161 högskolestyrelserna eller ej. Det var emellertid när man började tala omatt Onsdaeen den forskningens frihet var hotad som jag sade att det här ärfråga om en i ; 103 Jag tror nämligen inte att man kommer att i detalj styra Den dinstinktionen tycker jag man börobservera. Till Per har jag väl inte mycket mer att säga. Hanfortsätter med att vara orolig och tala om forskningens frihet. Det får han väldä hålla pä med. Jag rekommenderade honom att ta del av litet gammalutbildningshistoria för att se att sådant som var mycket omstritt harsedan blivit allmänt accepterat. Det innebär inte att jag menar att allaförslag till förändringar då de framläggs är världens bästaförslag. Men jag tycker att man åtminstone kan nyansera sig litet när man sertillbaka på utbildnings-politisk historia, så att det inte blir den här väldigtgrova, förenklade bilden som man återger. Talmannen anmälde att JörgenUllenhag anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 18 (): Ett mycket viktigt syfte medutbildningsbidragen för doktorander är att främja rekryteringen av de för utbildningenmest lämpade studenterna till forskarutbildning. För att detta syfte skallkunna uppnås fordras att utbildningsbidrag för den enskilde framstår som ettrealistiskt alternativ till yrkesverksamhet utanför högskolan. Iforskningspropositionen föreslogs därför att utbildningsbidragen fördoktorander skulle utgå med ett belopp som ansluter till den övrebeloppsgränsen inom arbetsmarknadsutbildningen samt dessutom ett särskiltrekryteringsfrämjande tillägg pä . Detta ansågs vara en viktigprincip, som skulle garantera de forskarstuderande med utbildningsbidrag enrimlig standard. Vid ärendets behandling i utskottet förekom ingen annanuppfattning, och fastställde i.juni månad 1982 denna princip. Det var därför med stor förvåning som jag tog del avbudgetproposifionen, där föredragande statsrådet talar om att utbildningsbidragen för doktorander föresläs återgå till den relation till bidragen inom arbetsmarknadsutbildning en som de hade före . Regeringen frångår beslut genom förslaget i den nuvarande budgetpropositionen att man endast skall höja utbildningsbidraget till den lägre nivån, dvs. Utbild ningsbidraget skulle i annat fall ha varit /män. Om inte beslut frän fullföljs, kommer doktorander med utbildningsbidrag att få . 'mindre än vad avsäg med sitt beslut. Vi anser att detta avsteg frän det fattade beslutet kan innebärabörjan på en fortsatt relativ försämring av utbildningsbidragets nivå och att därmed syftet med utbildningsbidraget, att vara ett realistiskt alternativ till yrkes verksamhet utanför högskolan, förfelas. Detta kan vi moderater inte acceptera, och vi föreslår därför att utbildningsbidraget även i framtidenskall ansluta till den högsta nivån på arbetsmarknadsutbildning, vilket vi har 29 Nr 161 utvecklat i reservation 5 tillutbildningsutskottets betänkande. Onsdaeen den ' budgetpropositionen finns det en i det här sammanhanget intressant 1 iuni1983 passus på s. 389, där det står: "Enligt min mening är det rimligt att utbildningsbidragen höjs på nytt per , då med /månad. Forskningsanslag vilket innebär att utbildningsbidrag därefter utgår med /månad." ,jj jj Och kommer det: "Utbildningsbidragen för doktorander kommer därmed attha återtagit den relation till bidragen inom arbetsmarknadsutbildning som dehade före ." Läsaren får här en helt felaktig uppfattningoeh tror att detta innebär en förbättring i förhållande tillarbetsmarknadsutbildningen. Men som jag har visat innebär det motsatsen. Låtoss hoppas att detta är ett olycksfall i arbetet. 1 annat fall är det fräcktatt försöka lura läsaren pä det sättet. Det hade varit hederligare oehriktigare att säga som sade tidigare i debatten - att man intekunde hälla fast vid dessa principer av statsfinansiella skäl. Den höjning av utbildningsbidragets nivå som vi föreslärskulle vid oförändrat antal innebära en merkostnad för statsverket, och det kanvi i det rådande statsfinansiella läget inte acceptera. Därför föreslår vi attde lokala högskoleenheterna får avgöra hur många utbildningsbidrag som rymsinom de tillgängliga resurserna. Tyvärr har staten inte resurser att satsa påalla eller ens en större del av de forskarstuderande. I valet mellan att gesamtliga dåliga försörjningsmöjligheter eller att ge en del av dem acceptabla,måste det senare alternativet väljas enligt min uppfattning. När 1982 fattade beslut om förbättring avstudiefinansieringén inom forskarutbildningen beslutades bl. a. att amanuens-oeh assistenttjänsterna avskaffas och ersätts med utbildningsbidrag samt attvissa resurser avsätts för att möjliggöra inrättande av doktorandtjänster. arvodestjänst som assistent kopplad till innehav av utbildningsbidragtillskapades . I moderata samlingspartiets partimotion anfördevi med anledning av detta; "Däremot kommer det inte att finnas nägonmöjlighet att inom ramen för de nya arvodestjänsterna som assistent engageraforskarstuderande utan utbildningsbidrag. Antagna forskarstuderande utanutbildningsbidrag eller doktorandtjänst kommer för sin försörjning att vara hänvisadetill studiemedel, timarvoderad undervisning, tjänst som lärare ellerprojektstöd av olika slag. Inom vissa fakulteter och då kanske framför alltmedicinsk och teknisk fakultet kan det dock finnas anledning att knyta till sigvissa av dessa doktorander för institutionsarbete och/eller undervisning pä enfastare bas än genom timarvoderad undervisning. Enligt vår mening bör detdärför finnas möjlighet, om särskilda skäl föreligger, att pä arvodestjänst somassistent förordna även antagna forskarstuderande med doktorandtjänst samtforskarstuderande utan vare sig utbildningsbidrag eller doktorandtjänst." behandlade det yrkandet skrev utskottet: "När det gäller den i motion 1981/82:2220 förordade möjligheten att på arvodestjänst förordna forskarstuderande med doktorandtjänst (yrkande 14 i denna del) finner utskottet att yrkandet är tillgodosett genom regeringens 30 förslag, varför det avstyrks." Uttalandet var naturligtvisföranlett av kontakter med fegeringen i frågan. Trots utskottets betänkande ochriksdagens beslut med anledning av detta har regeringen inte accepteratriksdagsbeslutet. Vi moderater anser därför att äter bör som sinmening ge regeringen till känna att det skall finnas möjligheter, om särskildaskäl finns, att pä arvodestjänst som assistent förordna antagnaforskarstuderande med doktorandtjänst samt forskarstuderande utan vare sigutbildningsbidrag eller doktorandtjänst. Målet bör naturligtvis fortfarandevara att främja rörligheten hos de forskarstuderande och motverka attforskarstuderande innehar anställning som assistent vidinstitutioner men att det pä det här sättet skall vara möjligt att knyta vissaav doktoranderna till institutionsarbete eller undervisning på en fastare basän genom timarvoderad undervisning. Dagens forskarutbildning är i många fall ensidigt inriktadmot en renodlad universitetskarriär. Den förhållandevis långa studietiden kanverka avskräckande för en del. Alla forskarstuderande har heller inte behov aven fullständig forskarutbildning. Mänga önskar en kortare påbyggnad inriktadmot karriär utanför högskoleväsendet. Därför bör enligt vår uppfattning enmellanexamen eller en specialistexamen inrättas i de ämnen eller ämnesområdendär det finns ett sådant behov. En sådan examen skulle enligt vår mening intebehöva vara en etapp i foskarutbildningen. Det är tvärtom en fördel om den ärfristående. Om en studerande sedan väljer att slutföra sin forskarutbildningefter mellanexamen, bör naturligtvis tillämpliga delar av den examen räknastill godo inom forskarutbildningen. En sådan examen bör anpassas till de krav som ställs på enlängre akademisk utbildning med specialisering pä skilda områden och förarbeten som t. ex. ingenjörer, tekniker, administratörer och varför inte lärarepä gymnasienivå. Mellanexamen skulle även kunna medföra en ökad jämförbarhetmellan svensk och utländsk utbildning. Visserligen finns f. n. möjligheter attavlägga sådan här mellanexamen eller specialistexamen inom vissa fakulteter,men vi tycker att frågan är av så stor betydelse att vi har tagit upp den i ensärskild reservation, nr 7, där vi trycker på att en sådan här examen inrättasöverallt och att den inte skall behöva vara en särskild etapp inom forskarutbildningen.Det finns nämligen enligt min uppfattning ett stort uttalat behov av en sådanhär mellanexamen ute i näringslivet och inom administrationen, och den bör varaavsedd att täcka det behovet. Högskolan har små möjligheter att behålla debegåvade yngre forskarna och de nyutexaminerade doktorerna. Det kan t. o. m.vara ofördelaktigt att disputera. Man blir överkvalificerad för vissa tjänster,förlorar doktorandbidrag samt har små möjligheter att stanna kvar inomhögskolan, eftersom man ännu inte hunnit meritera sig för en docentur ellerprofessur. Därför anser vi i moderata samlingspartiet att särskildamerite-ringstjänster bör inrättas för nydisputerade forskare. Tjänsterna måstenaturligtvis vara tidsbegränsade, och enbart de som har disputeratskall vara behöriga till dem. Ytterligare en väg som måste tas i det här sammahanget äratt inrätta en ny tjänsteorganisation för högskolan. Redan våren 1980presenterade en Forskningsanslag, m. m. Forskningsanslag, m. m. parlamentarisk kommitté ett betänkande kallat Lärare ihögskolan. Bakom namnet döljer sig förslag fill en reform som är av vitalbetydelse för utbildnings- och forskningspolitiken. Förslaget innebär bl. a.att dagens konstlade uppdelning mellan undervisningstjänster ochforskningstjänster avskaffas. Alla kompetenta lärare skulle, i likhet med vadsom gäller i de flesta andra västeuropeiska länder, få möjlighet att forskainom tjänsten. Forskarna skulle, bl. a. för att förbättra forskarrekryteringen,delta i den grundläggande högskoleundervisningen i större utsträckning än nu.Det stelbenta systemet med detaljreglering av undervisningsskyldigheten somgäller skulle göras flexiblare. Möjligheterna att utnyttja expertisutanför universiteten förbättras, och därmed skulle också forskningspotentialenöka ytterligare inom universiteten. Vi anser därför att en sådan organisationsförändringär utomordentlig angelägen, och vi hoppas att regeringen möjligt läggerfram ett sådant förslag. Herr'talman! Jag skall nu övergå till att kortfattatbehandla ytterligare några av de moderata reservationerna. Utskottets majoritet har accepterat ett förslag om attinrätta en professur i freds- och konfliktforskning i . Vi moderaterkonstaterar att UHÄ i sin anslagsframställning inte har placerat förslaget ominrättandet av en professur i freds- och konfliktforskning i den högstaprioritetsklassen. Vi anser därför inte att vi i nuvarande budgetläge kantillstyrka ytterligare en professur i det här ämnet, men med detta har vi integjort någon värdering av ämnesområdet som sådant. Vad sedan gäller de olika förslagen om satsningar iNorrbotten, som togs upp i proposition 120, anser vi att man har frångått deprinciper som bör vara vägledande i budgetarbetet. Vi anser att det fordras enlångsiktig planering och uthållighet i medelstilldelningen när det gäller attbygga upp kompetens inom ett forskningsområde. Att i en särskild propositionsom utarbetats vid sidan om det vanliga budgetarbetet lägga framutbildningspolitiska förslag som är särskilt avsedda att stödja näringslivet iNorrbotten finner vi därför mindre lämpligt. Vi anser i stället att anslagskravenfrån högskolan i bör behandlas i den sedvanliga budgetprocessen iavvaktan på att rutiner skapas för en mer långsiktig planering avmedelstilldelningen för hela forskningsområdet. Vi anser exempelvis atttreåriga anslagsramar borde finnas på hela universitetssidan. Med hjälp avsådana ramar borde det vara möjligt att göra de långsiktiga satsningar som manhar tagit upp i proposition 120. Vi går därför emot regeringens förslag pä denhär punkten, vilket vi har utvecklat i våra reservationer nr 12 och 19 liksom ireservation nr 31 om geofysiska institut. I den sista reservationenkonstaterar vi att tillämpning och produktutveckling av grundforskningsresultatinom det lågfrekventa ljudområdet har givit upphov till industriproduktion ochsysselsättning i . Vi anser emellertid att förutsättningen måste vara attarbetet leder till produkter som kan bli kommersiellt gängbara. Kostnaderna förden tillämpade forskningen och produktutvecklingen bör tas med i kalkylen påsamma sätt som sker vid annan liknande verksamhet. Vi anser då också att ominstitutet vill anställa ytterligare personal och skaffa den utrustningsom behövs för ändamålet, sä får man göra det, men detta skall Nr 161 bekostas via den uppdragsverksamhet som insfitutet åtar sig. Och därför den anser vi att några anslagshöjningar via statsbudgeten inte behövs f. n. jyj 9g3 Ireservation nr 1 fill utbildningsutskottets betänkande nr 32 för vi moderaterfram i stort sett samma resonemang som vi hade i reservafionernaForskningsanslag nr 12 och 19 till det föregående betänkandet. Vi kan inteacceptera att man på det här området gör en särbehandling, utan vi tycker attde satsningar som begärs vad gäller byggnadsarbeten inomutbildningsdepartementets verksamhetsområde skall komma fram genom ensedvanlig budgetbehandling och genom en vanlig prioritering av departement ochmyndigheter. Så brådstörtat bör inte ärendet behandlas. Vi har därför intekunnat acceptera den investering på 20 milj. kr. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservafionerna nr 1,2, 3, 5, 6, 7,8,11,12,14,19, 21 och 31 tillutbildningsutskottets betänkande nr 31 samt reservation nr 1 tillutbildningsutskottets betänkande nr 32. 19 () replik: Med den här uppläggningen av debatten blirdet sä att åter kommer att ta upp en del frågor som jag har betat avi mitt inledningsanförande, och jag tänkte inte uppehålla mig vid dem. Men låtmig ändå ta upp några av de saker som berörde nu och som jag gickförbi mycket hastigt jag hade till mitt förfogande. När det gäller mellanexamen har vi gemensamt konstaterat iutskottet att det går att inrätta mellanexamen . Den finns pä en del håll ochär pä gång på andra håll. menar uppenbarligen att man skallinrätta en sådan examen överallt. Jag tolkar på det sättet. Hansäger att det finns ett stort uttalat behov av denna examen. Om detfinns ett stort uttalat behov utgår vi ifrån att det behovet gör sig gällandeoch får till följd att man kan inrätta mellanexamen på fler håll. Det finnsalltså inget hinder för det, och vi från värt håll är inte motståndare tilldet. Jag vill göra det klart, eftersom anförande möjligen kundetolkas som att han betraktade oss som motståndare till denna examen. tog upp frågan om arvodestjänst somassistenter, som jag gick mycket hastigt förbi. Det system vi införde är ett generellt system, och det är klart att det kan fungera olika bra för olika fakulteter. har regeringen beslutat att ge UHÄ i uppdrag att följa övergången till det nya systemet. Det är möjligt att det kan ge anledning till att man får fundera på t. ex. någon annan lösning, för att underlätta övergängen till' det nya systemet. Det är också möjligt att det kan kvarstå olika behov vid olika fakulteter, och då kan man få göra en omprövning. Men vi tycker att det är lämpligt att avvakta UHÅ:s genomgäng. De bör följa övergången ett tag innan vi klipper till med någon ny lösning. Om man ändrar sig för tidigt kan man inte särskilja ingängssvårigheterna från de mer permanenta svårighe terna. Därför tycker vi att det är klokt att vänta ett tag och låta UHÄ komma med sina iakttagelser. Sedan får vi ta förnyad ställning till detta spörsmål. 3 protokoll 1982/83:161-162 Nr 161 Anf. 20 () replik: Onsdaeenden Herr talman! uppehöllsig litet vid mellanexamen och sade I iuni 1983 ' '"' möjlighet inom vissafakulteter att redan nu inrätta den. Det vet jag om, . Det tyckervi frän moderata samlingspartiets sida är Forskningsanslag ' '" ' '"* nöjda med det nuvarande systemet. Vi menar att det klarare mäste slåsfast att en mellanexamen skall kunna vara en fristående examen och inteautomatiskt ingå som en del i forskarutbildningen, och att man skall hamöjlighet att inrätta denna examen inom hela högskolan. Det finns, som jag sadei mitt anförande, ett mycket stort behov av en sådan här examen ute inäringslivet och inom administrationen. Den bör alltså komma till inom flerafakulteter än där den f. n. finns. Vi har också tyckt oss märka att även om dethär behovet är klart uttalat, och det finns möjligheter inom vissa fakulteteratt inrätta en sådan här examen, är kunskapen om denna möjlighet alldeles förringa. Det har varit ytterligare ett motiv som vi har tyckt skulle finnas mednär vi har skrivit en reservation beträffande mellanexamen. Vi vill alltsåtrycka pä möjligheten att få till stånd mellanexamen inom helauniversitetssektorn. När det sedan gäller arvodestjänsterna för assistenter harUHÄ fått ett uppdrag, som säger. Det är i och för sig bra. Detvi från moderata samlingspartiets sida har sagt är att det beslut somregeringen effektuerade var ett felaktigt beslut. Vi menar att det måste varamöjligt att redan nu inrätta sådana här arvodestjänster inom vissa fakulteter.Man kommer att ha stora problem att klara av bl. a. den undervisningsbörda somfinns inom teknisk och naturvetenskaplig fakultet. Varför skall de stackare somblivit antagna till forskarutbildningen bli diskriminerade och inte fåmöjlighet fill en sådan här tjänst? Om UHÄ häller på med utredningen och intevill rätta sig efter vår uppfattning i den här frågan, tycker vi att man skallskynda på med utvärderingen så att de misstag som blivit begångna inomnaturvetenskaplig och teknisk fakultet möjligt kan korrigeras. 21 () replik; Bara mycket kort om mellanexamen. Det finnsinte, , hinder för en sådan examen. Det har bevisats genom attmellanexamen har inrättats på vissa fakulteter. Om det stora behov finns somRune talar om, kommer det väl att tränga sig fram och göra sig gällande-och då kan man fortsätta och inrätta mellanexamen även inom andra fakulteter. Jag vill upprepa att det inte finns något hinder mot attinrätta mellanexamen, och om behovet är sä stort som säger kommerdet väl att ta sig uttryck på något sätt. Tycker man att det är angelägetkommer man att pressa pä. 22 () replik: Det kvarstår ett problem med mellanexamen,nämligen att det skall vara en fristående examen och inte utgöra en etapp som automatiskt 34 ingår i forskningsutbildningen. Detta tycker vi från moderatasamlingspartiet är utomordentligt viktigt, eftersom det finns många yrkesområdensom skulle ha stor nytta av en dylik specialinriktad examen. Låt mig somexempel nämna näringslivet, där man pä vissa ingenjörsfunktioner inte har behovav en fullständig forskarutbildning men däremot av en mellanexamen ellerspecialistexamen, som skulle kunna specialkomponeras och därmed utgöra enfristående examen i sammanhanget. Forskningsanslag, m. m. 23BARBRO i (s); I utbildningsutskottets betänkande nr 31 tasunder punkt 13 upp anslaget till humanistisk-samhällsvetenskapligaforskningsrådet. Där behandlas även motion 1982/83:680, som bär bl. a. mittnamn. Motionen avser anslag till forskning för att utröna effekterna på kortoch lång sikt av våldsskildringar på film. Motionen har behandlats mycketingående och positivt av utskottet. Och jag uppskattar vad utskottet säger isitt betänkande, men jag vill ändå ge några synpunkter. Det är människan och hennes grundläggande behov som böravgöra hur vi skall använda teknik i olika former. Även nyttjandet avmassmediatekniker bör relateras till våra verkliga behov. Och konsekvensernaför bl. a. barnens livsvillkor skall vara avgörande för olika ställningstagandenoch beslut. Det är nödvändigt med en beskrivning av barnens mediamiljö- dess villkor och konsekvenser. För många barn är deras kulturmiljö intemycket mer än deras TV-miljö. Risken för ökad TV-konsumtion växer dessutomgenom den elektroniska utvecklingen. Mer än något annat medium formar TVbarnens inställning till andra medier. Det innehåll de vänjer sig att välja iTV väljer de också i böcker, serietidningar etc. Självfallet påverkas vi mycket av bilder - i TV, i filmeroch i andra sammanhang. Beskrivningen, att en bild säger mer än tusen ord, ärju bekant för de flesta av oss. Men vuxna - såväl TV-tittare som t. ex. de somproducerar och distribuerar underhållningsväldet - värjer sig för sådanapåståenden. som TV-industrin försöker hävda att TV-väldet intepåverkar människan, kan den ä andra sidan övertyga reklamindustrin om att TV ärdet allra bästa medlet för att påverka människor att köpa saker, det mesteffektiva reklammediet och värt flera miljarder i reklaminvesteringar. Baraproduktionen av ett 30 sekunders reklaminslag kan kosta . Det finns en rad forskningsresultat om filmens ochtelevisionens påverkan och effekter, särskilt då det gäller barn - redovisade iSOU 1981:16. Hur barnet påverkas beror på en rad faktorer. Vi vet också attmindre barn inte kan skilja på det som sker i verkligheten och filmens"verklighet". Av en dansk undersökning framgår det att av utfrågade barn ansåg att TV/film var mertrovärdig än föräldrar, lärare, tidningar - därför att man får se bilden, att otrygga och osäkra barn med dåliga sociala kontakterser mer på TV, ser mer våldprogram och påverkas mest, att detsom ett barn upplever - och hur det upplever det - (ångest. Forskningsanslag, m. m. aggressivitet, passivitet) fastnar.i medvetandet ochpåverkar det under dess fortsatta utveckling. Det har i flera tiotal år debatterats i vilken gradegenskaper med våld som ett symtom blir förstärkt av att man ser underhällningsvåldi film, TV och video. Många undersökningar ger entydiga fakta omunderhållningsvåldets skadliga effekter. För flera är sedan lanserade någraforskare den s. k. katharsisteorin om underhållningsvåldet. Man hävdade attbarn skulle kunna befrias från vissa inre spänningar och bli mindre aggressivagenom att se våldsinslag på TV eller film. De senaste resultaten säger attkatharsisteorin bestämt bör avvisas. säger i sitt remissvar om"Våld i videogram" att barn som ser mycket våldsprogram i TV har ettmer aggressivt beteende både direkt efteråt och i uppföljningar .