prot · G609114 · 1982-12-31 00:00:00 — Varför skall inte vården av egna barnuppskattas ;>om ett arbete och ge rätt till ersättning när vården av andrasbarn gör det? Det finns en risk att sådana familjer hamnar i strykklass, bådepå grund av skattesystemet som inte tar hänsyn till försörjningsbördan ochgenom att arbetet med de egna barnen missgynnas. Här måste jag framhålla att Fälldinregeringen, dessbättre, genomförde lagstadgad rätt till kortare arbetsdag för småbarnsföräldraroch rätt till ATP för vård av små barn i hemmet. Dessutom byggdesföräldraförsäkringen ut enligt principen om vårdnadsersättning- lika ersättning, oavsett inkomst till den som helt eller delvis avstår frånatt förvärvsarbeta till dess att barnet blivit . Detta måste fåfortsätta. Man kan tycka att detta var små steg. Men det stora är attdet är steg i rätt riktning. Ett skäl för det är att alla skulle komma iåtnjutande av samhällets stöd till barnomsorg - inte som bara de som hartillgång till barnomsorg. har undersökningar som bl. a. presenteratsav familjeekonomiska kommittén ställt i blixtbelysning hur ansträngdflerbarnsfamiljernas ekonomiska situation är jämfört med andra gruppers. Det ärgott och väl att flerbarnsstödet höjs och att socialdemokraterna numera inseratt det stödet är nödvändigt. Men det är ändå otillräckligt. Och det är en gåtaatt man inte kanerkänna att de nödvändiga insatser som görs när det gäller fostran av barnskall uppskattas inte bara när de sker utanför hemmet utan också när de sker idet egna hemmet. En vårdnadsersättning skulle öka möjligheten att väljabarnomsorgsform. Det är inget orimligt krav - det är tvärtom mycket rimligt.Det skulle, utöver många andra fördelar, även öppna vägen till den resurs ocksåför samhället, otillräckligt utnyttjad och förbisedd, som umgängetmellan föräldrar och barn utgör för dem som vill ha det så. Jag vill sluta med att ställa en fråga tillsocialministern; Anser inte socialministern att det vore ganska självklart attdet arbete som utförs med små barn i hemmet borde erkännas som ett arbete ochdärför berättiga till åtminstone viss ekonomisk ersättning? Om underlättande av vårdnad'av barn i det egna hemmet 14Förste vice talman (): Det står helt klart att fostran av barn måstebygga på fasta normer och en förmåga att successivt ställa allt högre krav. Detgäller att visa kärlek, inte släpphänthet, att visa fasthet, inte hårdhet, samtatt vara konsekvent gentemot barnen. Detta kan låta enkelt, men det kräver faktiskt har ork och tid för barnen, kan ta del av deras bekymmer ochglädjeämnen, kan ställa krav och sätta gränser. Framför allt krävs det attföräldrarna kan förena detta med en omtanke och en ömhet för barnen som låterdem förstå att de är viktiga och omistliga. Vi vet att det finns ett starkt samband mellanharmoni hos föräldrarna och harmoni hos barnen. Socialministern sade också isitt svar att det är viktigt att föräldrarna är nöjda och trygga i sinsituation. Slutsatsen av detta måste vara att man bör göra allt inom familjepolitikensram för att ge föräldrarna så stor möjlighet som tänkbart är att kunna ta dettaansvar, att kunna göra den arbetsfördelning som är bäst, att kunna använda denform av barnomsorg som passar bäst i olika stadier av livet. Som socialministern också sade är barnfamiljernasställning mycket bekymmersam ekonomiskt. Men det grundläggande skälet ärinte att reallönerna har urholkats , utan att barnfamiljerna beskattas långt utöver sin förmåga. En industriarbetarfamilj med normalhyra och,två barn hamnar under existensminimum, om man bara har eninkomst. Ändå får familjen . i bostadsbidrag och barnbidrag.Men man nämner mera sällan att familjen betalar ungefär såmycket i skatt och moms. Allt fler barnfamiljer är också tvungna att gåtill för att över huvud taget kunna få ihop till skatten. Socialministern säger att en hel del har gjorts sedanregeringen tillträdde. Han säger att barnbidragen har höjts. Det är riktigt,men regeringen är förhoppningsvis medveten om att den höjningen inte ens kommeratt täcka den penningvärdesförsämring som sker. Han säger attflerbarnstilläggen har fördubblats. Det är någonting som jag själv hälsar medmycket stor tillfredsställelse. Men socialministern är förhoppningsvis medvetenom att det ändå krävs inkomster långt utöver det normala om dessa storafamiljer Om underlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet skallkunna nå upp till en skälig existensnivå. Han säger också attlivsmedelssubventionerna har ökats. Ja, men jag hoppas att socialministernsamtidigt är medveten om att för samma kostnad för det allmänna skulle enbetydligt bättre hjälp ha kunnat ges ät barnfamiljerna om stödet hade inriktatsmera direkt på dem. Det största stödet till barnfamiljerna går till enenda barnomsorgsform, en barnomsorgsform som är bra för många familjer, menlångt ifrån för alla. Vi vet också att den ensidigt stödda kommunalabarnomsorgen främst kan användas av de små familjerna, minst av de större. Denkan bäst användas av SACO-familjerna och minst av LO-familjerna, som ofta harobekväm arbetstid och dessutom lägre löner. Vi vet också att detta stöd främstkommer de stora tätorterna till del, minst glesbygden och de orter som harbetydande, arbetslöshet. Det gäller därför att underlätta också i fråga om andraalternativ. Det är inte minst ri;ödvändigt just därför att - vilket även regeringennaturligtvis är införstådd med - man inte kan fortsätta att bygga ut denkommunala barnomsorgen i samma takt som , av krasst ekonomiska skäl. Vivet också att en barnomsorgsplats för de små barnen i löpande kostnader uppgårtill . Jag delar i stora stycken uppfattning,dock inte vad beträffar lösningen. Om man väljer att bygga utföräldraförsäkringen, som hävdar, kommer det stödet utan tvivelatt ge minst åt familjer med låga inkomster och med flera barn, därför att deinte bara skall betala skatt på ersiittningen, utan också mister betydandebelopp i bostadsbidrag på det viset. Med en skattefri vårdnadsersättning, somvi har motionerat om i en partimotion, skulle man kunna inrikta stödet betydligtmycket bättre på dem som bäst behöver det. Man skulle minska klyftan i stödmellan barnomsorg och andra lika legitima vårdformer. För sammakostnad skulle man också kunna ge ett bättre stöd åt de mest behövandebarnfamiljerna. Slutligen tycker jag att en målsättning bör vara attäntligen myndigförklara barnfamiljerna, inte minst därför att vi nu tycks varaöverens om hur viktigt det är med harmoni i familjen för att barnen skall fåbästa möjliga uppväxtmiljö. Jag har i en tidigare debatt med IngegerdTroedsson om familjepolitiken betonat att jag är plågsamt medveten om att mångabarnfamiljer i vårt land har det besvärligt, och det är ingen tröst för mig attveta atfbarnfamiljerna med en fortsatt borgerlig regering skulle ha haft detmycket värre. Det går inte att skära ned statsutgifterna med mellan 12 och 25miljarder , som ni sade att ni skulle göra, utan att det också drabbarbarnfamiljerna. Jag tycker att historieskrivningen haltade litet grand,. Den centerpartisitiska kraftfullheten som hade åstadkommitförbättringar för barnfamiljerna utan motstycke i historien, eller vad det var,stämmer inte glömde tala om att barnbidragen urholkades ochatt 170 000 barnfamiljer förlorade sina bostadsbidrag. Det är ett faktum attbarnfamiljerna genom de borgerliga sparpaketen fick de största neddragningarna,större än andra grupper, såväl nominellt som procentuellt. Men det är möjligtatt den historieskrivningen beror på, som det ofta gör, att det polifiskaminnet är kort. Det tycks vara ovanligt kort hos . Vi hade borgerliga regeringar och enborgerlig riksdagsmajoritet. tillhörde en sådanregering. Hon har alltså suttit i en regering och har kunnat påverkaregeringspolitiken än jag. Ni hade alla politiska möjligheteratt både förbättra för barnfamiljerna och införa vårdnadsbidrag. När ni togöver makten fanns det dessutom i det här landet en ordnad ekonomi. Menunder i regeringsställning lyckades de tre borgerliga partierna varkenena sig om ett vårdnadsbidrag eller föreslå något sådant. Dessutom är mantydligen inte heller - det har debatten visat - enig om tagen. Ni gjorde ingenting, i varje fall ingenting av betydelse,men efter det att ni förlorat regeringsmakten vill jag skall föreslå ett vårdnadsbidrag. Inte är det mycket till kraftfullhet- men centerpartistiskt är det! Om underlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet 16ULLA TILLÄNDER (c): Jag hade kanske inte förväntat mig attsocialministern i sitt svar skulle framlägga någon ny syn på de frågor vi nudiskuterar. Vad man möjligen kunde ha hoppats på var att svaret skulle hainnehållit en antydan om en socialdemokratisk omprövning av synen på familjensträngda situation. När det gäller vårdnadsersättning har vi faktiskt framlagtförslag, och vi har också fått igenom en början till vårdnadsersättning. Frågan om vårdnadsersättning har varit uppe i årefter år. men det har inte förelegat någon politisk majoritet för en fortsattutbyggnad. som vi hade en icke-socialistisk regeringbyggdes stödet till barnfamiljerna ut, trots en svär ekonomisk situation. Deicke-socialistiska regeringarna genomförde en rad reformer, som faktisktfrämjade valfriheten för barnfamiljerna. prioriterades den institutionellaheltidsomsorgen, och det var en oerhörd centralisering. har det, somjag har nämnt tidigare, bl. a. beslutats om en utbyggnad avföräldraförsäkringen med fem nya månader -varav enligtprincipen för vårdnadsersättning med lika ersättning oavsett inkomst till densom helt eller delvis avstår från förvärvsarbete. Vi införde ATP-rätt för värdav egna små barn, lagstadgad rätt till förkortad arbetstid försmåbarnsföräldrar, statsbidrag till deltidsförskola och öppen förskola - somsocialdemokraterna återigen har ändrat -ökat lokalt inflytande överbarnomsorgen och slopande av en rad statliga detaljregleringar. Flerbarnstillägg för familjer med mänga barn infördes - detvar socialdemokraterna emot från Om imderlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet början.Det skedde också en omfördelning av bostadsbidragen, så att de i första handutgår till familjer med de största behoven. Men vi anser också att en prövosten på en god ochfungerande familjepolitik är att den tillåter och möjliggör att föräldrar kanuppfylla sin roll som just föräldrar som de kan behålla sitt yrke.Det förutsätter naturligtvis att det finns en väl utbyggd barnomsorg-som jag har sagt. Den har också byggts ut kraftigt . Mendet förutsätter också en sådan rörlighet i systemet att den som vill stannahemma när barnen är små skall ha möjlighet till det - både administrativt,juridiskt och ekonomiskt. Det måste vara inom familjen själv som man skall bestämmaoch bedöma vad som är bäst i det enskilda fallet. Det borde inte få vara så attnågon form av barnomsorg underkänns av samhället - vilket sker . Som det nuär föreligger inte någon jämställdhet i samhällets bedömning av olika former avbarnomsorg. Valfriheten är beskuren. I en familj med tre eller fyra barn kanhelt enkelt inte den ena maken stanna hemma om inte den andra har mycket höglön. Ju fler barn som finns i familjen, desto hårdare blir den ekonomiskastyrningen och desto mindre blir valfriheten. Det är mot denna känsla av att ha tvångströja och motdetta förmynderi som allt fler vänder sig. Man tar nog inte helt miste, om manantar att det minskande antalet familjer med tre eller fyra barn är enanpassning till systemet och kanske en tyst protest mot en barnomsorg somupplevs som orättvis. Men man kanske ändå vågar hysa en strimma hopp om att ensinnesändring är på väg från de gamla, konservativt fastlåsta, socialdemokratiskaståndpunkterna i fråga om valfriheten när det gäller att låta föräldrar somsjälva vill vårda sina barn få sitt arbete ekonomiskt värderat. Jag hyser denstrimman av hopp, eftersom det är ett och annat som har omprövats inomsocialdemokratin - jag tänker då i det här sammanhanget på flerbarnstillägget.Vidare tror jag att man från socialdemokratiskt håll inte heller går emotden lagstadgade rätten för småbarnsföräldrar att avkorta sin arbetsdag. 17Förste vice talman (); Socialministern sade att han var plågsamtmedveten om barnfamiljernas ekonomiska situation. Det tycker jag är bra att hanär. Men socialministern tillade att det var en ringa tröst att det med enborgerlig regering skulle ha varit ännu mycket sämre. Så är det inte, StenAndersson. Tvärtom är det så att barnfamiljernas situation, framför allt m.edmoderat polifik, skulle ha varit bättre. Varför kriiver vi nolltillväxt i kommunerna, varför har visagt nej till höjd moms och andra skattehöjningar, till höjda löneskatter somenligt vad man direkt säger skall övervältras på löntagarna och till en radandra skatter? Jo, därför att det skulle ha givit hushållen en betydligt bättrebehållning än de gigantiska skattehöjningar som har drivits igenom sedansocialdemokraterna kom till makten. Jag hoppas att är medvetenom att det bara i år hargenomförts skattehöjningar som i genomsnitt motsvarar . Det gäller att få det allmänna att spara, inte att göradet nödvändigt för hushållen att alltmera dra in svångremmen. Skall detallmänna kunna spara på ett socialt ansvarigt sätt, måste man naturligtvis setill att de stöd som behövs och kommer att behövas bättre inriktas på de mestangelägna behoven, på de mest behövande hushållen. Där har socialdemokraternanu, till vår stora glädje, accepterat flerbarnstillägget, som är ett typisktexempel på en sådan stödform. Vi föreslår flera sådana omfördelningar i våra mofioner.Vi säger bl. a. att livsmedelssubventionerna successivt måste avvecklas ochstödet i stället bättre inriktas på de grupper som har bäst behov av det. Däfår man betydligt bättre effekt av stödet. Samma sak gäller de generella bostadssubventionerna, somtillfaller alla vare sig de är miljonärer eller låginkomsttagare. Det stödetmåste avvecklas snabbare och stödet i stället bättre inriktas på de mestbehövande hushållen i form av bl. a. behovsprövat bostadsbidrag. Garantibeloppet i föräldraförsäkringen har jag haft en debatt om fidigare. Där kan man för en mycket liten kostnad -jag tror det var knappa av hela kostnaden för föräldraförsäkringen - ge ettbetydligt bättre stöd till dem som har det sämsta försäkringsskyddet. Vi har föreslagit en trygghetsgaranti försmåbarnsföräldrar för att göra det möjligt inte minst för ensamföräldrar ochandra som har det bekymmersamt ekonomiskt att få den trygghet som ligger i attveta att man kan välja att ta hand om barnen själv, om man skulle föredra deteller om man anser att barnens bästa kräver det. Vi har också lagt fram förslag om en vårdnadsersättning, iförsta hand på . för alla hushåll med barn . Denvårdnadsersättningen, som alltså är skattefri, skulle kosta av dettotala stöd som betalas ut till den kommunala barnomsorgen. Det skullekomma framför allt de grupper till del som är missgynnade - jag nämndeLO-grupper, jag nämnde flerbarnsfamiljer och jag nämnde familjer i glesbygd.Det skulle också kunna vara till fördel för dem som föredrar kommunalbarnomsorg, därför att köerna till den förhoppningsvis skulle bli kortare. Vad är alternativen när vi vet att det inte är möjligt förkommunerna att fortsätta att bygga ut den kommunala barnomsorgen i oförändradtakt, när vi vet att den brist på barnomsorg som finns framför allt gäller demsom har många barn, dem som har obekväma arbetstider och dem som harinfektionskänsliga barn och inte kan utnyttja den kommunala barnomsorgen? Detär viktigt att arbetsgruppen verkligen funderar över de förslag tillvårdnadsersättning som vi har lagt fram i en familjepolitisk partimotion ochsom jag utförligt utvecklat i min reservation i den familjeekonomiskakommittén. Om underlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet Omunderlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet Får jag uppfatta första delen av förste vicetalmannens anförande så, att förslag att dra ner statsutgifternamed 25 miljarder skulle drabba varken barnfamiljerna, pensionärerna, de sjukaeller de arbetslösa? "Fan tro't, sa Relling", och det säger nog ocksåbarnfamiljerna. När det sedan gäller historieskrivningglömde hon att tala om att under de borgerliga regeringsåren fördubbladesarbetslösheten, budgetunderskottet steg från 3,7 till 90 miljarder,industriinvesteringarna minskade , industriproduktionen sjönk till 1972års nivå, våra gemensamma skulder till utländska och inhemska långivare stegtill 350 000 miljoner. Det arv vi fick av den borgerliga regeringen begränsarvåra möjligheter att göra aldrig så behjärtansvärda insatser. Vi har ändåförsökt göra vad som är möjligt. Det här gör att det f. n. gäller attreformer måste finansieras med besparingar på andra håll. Det betyder att ettökat stöd för familjer med småbarn måste finansieras med minskat stöd för andragrupper. Det vore intressant att höra för vilka grupper villminska och försämra stödet. Gäller det familjer med fyra barn, exempelvis 7.9,11 och 13 är gamla, som är småbarn men i ekonomiskt hänseendelika betungande? Eller gäller det den ensamstående mamman med tonårsbarn, medstora utgifter och en svår ekonomisk situation? Omfördelningar är svåra att göra. Vi har tillsatt,som jag har sagt. en beredning för att göra en seriös genomgång av behoven avoch möjligheterna till omfördelningar av det ekonomiska familjestödet. Förste vice talmannen talade om fasta normer och om attsätta gränser. Det gällde då barnen, men det borde också gälla i politiken. Nihade den politiska makten, ni hade regeringsmakten, ni haderiksdagsmajoriteten, men gjorde förfärande litet. Jag upprepar det jag tidigaresade; Barnfamiljerna fick genom de borgerliga sparpaketen större neddragningarsåväl nominellt som procentuellt än andra grupper. Det går inte att - och det hör också till det här attsätta gränser - göra som gjorde i valrörelsen och förklara attvårdnadsersättningen går att genomföra utan finansiering. Det är ansvarslöst. 19ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill på tal om livsmedelssubventionernasäga att vi tycker att det är bra att de höjdes. Att de höjdes beror på defördyrade levnadsomkostnader som uppkom för barnfamiljerna genom olika åtgärdersom genomfördes av den socialdemokrafiska regeringen. Dessutom finns detberäkningar som visar att genom de åtgärder som den socialdemokratiskaregeringen vidtog strax efter sitt tillträde fördyrades de allmänna omkostnadernaför en tvåbarnsfamilj med ca . I det perspektivet var deåtgärder som vidtogs, t. ex. genom höjt barnbidrag, /år, en spottstyver. Då detsedan gäller vårdnadsersättningen vill jag till säga attvi i anser att vårdnadsersättningen skall vara en ersättning för utförtarbete. Den är inte ett konsumtionsstöd eller ett extra barnbidrag.Vårdnadsersättningen skall i stället betraktas som en inkomst, och den skall därförsom andra inkomster vara beskattad och socialt trygghetsgrundande. Det är ocksåett uttryck för det värde som vård av egna barn utgör för samhället. Eftersomvård av barn skall värderas lika oavsett vem som utför den, skall ocksåvårdnadsersättningen utgå lika oavsett vilken inkomst föräldern skulle ha haftav ordinarie förvärvsarbete. Närdet gäller finansieringen har vi anvisat enfinansieringskälla: genom en omfördelning av statsbidraget till barnomsorgen.Det förslag vi hade var rättvist, för det jämställde familjedaghem och daghem;det gav också statsbidrag till deltidsförskola och förskola. Som det nu ärsaknar stora grupper i samhället stöd av samhällets barnomsorg. Man kan dra denslutsatsen av det motstånd som finns från socialdemokratiskt håll motvårdnadsersättningen att den har skapat stora ekonomiska orättvisor inomfamiljepolitiken, i och med att föräldrar som själva vill vårda sina barn intefår sin arbetsinsats ekonomiskt värderad. Om familjen väljer att en avföräldrarna skall vara hemma och en förälder skall förvärvsarbeta så missgynnasfamiljen. Det är kontentan. Men vad man,kan hoppas på är att den översyn somskall göras kommer att leda till att man inser detta på samma sätt som maninsåg behovet av ett flerbarnsstöd. Det gjorde man inte från början. År 1981röstade ju socialdemokraterna här i kammaren emot flerbarnsstödet. Om underlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet 20 Förstevice talman : Först några ord till skall vara en ersättning för utfört arbete, säger . Men med modell utgår ju exakt samma ersättning vare sig manär hemma på heltid och tar hand om barnet eller om man är hemma på kvartstid.Att det skulle innebära samma ersättning för utfört arbete förefaller mig enaning egendomligt. Jag hoppas att inte tillämpar den principen på allaandra områden av samhällslivet. Vidare förhåller det sig så, , att om manmed begränsade resurser skall få ett så effektivt stöd som möjligt bör man gåpå den modell som vi har föreslagit: en skattefri vårdnadsersättning och enmotsvarande uppräkning av föräldraavgiften för dem som använder barnomsorg.Dels minskas då klyftan mellan barnomsorg och andra vårdformer, delskan en industriarbetarfamilj - om vi tar en sådan som exempel - enligt vårmodell för samma kostnad för samhället få högre stöd om en förälderstannar hemma än enligt modell. Så till socialministern; Man skall sätta gränser. Detgläder mig oerhört om regeringen nu har insett att man bör göra det. Deborgerliga regeringarna genomförde besparingar på . En heldel av de besparingarna har socialdemokraterna tyvärr rivit upp, men man hartagit tillbaka pengarna bakvägen genom en devalvering som väldigt slumpmässigtdrabbar skilda hushåll och skilda grupper olika. Om underlättande av vårdnad av barn i det egna hemmet sade att skulle dra nerstatsutgifterna med . Vad vi klart uttalade i valrörelsenvar att besparingarna måste fortsätta till dess att vi får nerbudgetunderskottet till en hanterbar nivå. Och vi preciserade t. o. m. målet:25 miljarder kronor . Vi har, vilket jag hoppas att är medvetenom, också levt upp till detta under årets motionsarbete; vi har föreslagitbesparingar på , vi har samfidigt föreslagit vissaskattelättnader ägnade att få fart på hjulen och vi har föreslagit förbättradeinsatser för de mest behövande. Netto har vi sparat ungefär 12 miljarderkronor. Och vi sparar naturligtvis på alla tänkbara områden. Vi sparar pålivsmedelssubventionerna, vi sparar på bostadssubventionerna, vi sparar påsjukförsäkringens område. Men på alla dessa områden ser vi till atten del av besparingarna skall inriktas på ökat stöd åt de mestbehövande grupperna. När det gäller omsorgen om barnen måste vi också där setill att stödet blir effektivare och kommer alla grupper till del - inte som främst kommer de grupper till del som har förhållandevis hygglig ekonomioch minst kommer de grupper fill del som har det största behovet. Det ärnaturligtvis också så, att många föräldrar som gärna vill förvärvsarbeta intehar möjlighet att anlita barnomsorg - eller får stå i kö förgäves. Dealternativ som de använder är kanske bättre ur dessa familjerssynpunkt och skulle vara realistiska om de hade möjlighet att göra avdrag förde barntillsynskostnader som vården betingar. I avvaktan på ett sådant långsiktigt system, där viverkligen får skatt efter bärkraft, där barnomsorgskostnader också betraktassom nödvändiga utgifter för inkomsternas förvärvande, är det bästa ochsnabbaste sättet att få htet mer rättvisa på detta viktiga område att nu införaen vårdnadsersättning. Efter det här näpna familjegrälet, som harstartat mellan och fru vice talmannen, förstår jag varför nifick så litet uträttat tillsammans, trots de ambitioner som ni nu säger er ha,då ni var i regeringsställning. talade om de ekonomisk-politiska åtgärdersom regeringen vidtog dä den tillträdde. Jag tror att landetsbarnfamiljer, om de bara blir upplysta om det rätta förhållandet, börjar glädjasig åt att de åtgärderna nu börjar leda till att vi åtminstone ser vissaljusglimtar i allt det mörker som rådde i det här landet under sex borgerligaår. verkar i alla händelser utfallet på en rad punkter blibättre än vad prognoserna visat. Sedan sade precis det som jag påpekade: Nigör en omfördelning, och den betyder att ni drar ned den kommunala barnomsorgen,trots att 100 000 barnfamiljer står i kö.