prot · G60958 · 1982-12-31 00:00:00 — Den fråga som har tagit upp ärtekniskt ganska invecklad, och det är inte så lätt för någon av oss att heltutreda den i en interpellationsdebatt. Jag bestrider inte att denverklighetsbeskrivning som gjordes kan ha ett underlag, men frågan är om den komplikationenär större eller mindre än de komplikationer som skulle uppstå, om vi på nyttändrade lagstiftningen - och att ändra lagstiftningen blir nog nödvändigt attgöra, för det räcker inte med några uttalanden om uttolkningen av dennabestämmelse. Därför är jag som sagt utifrån nuvarande insikter och kunskaperom hur detta fungerar inte beredd att göra någon lagändring. Därmed är dock inte allt hopp ute. inte uppfatta mig så, att jag nu lämnar några tilläggsdirektiv till denbostadspolitiska utredningen, men den har ett omfattande skatteteknisktuppdrag, och det kan inte uteslutas att också den här frågan kan komma attbehandlas. 14 (): . Jag får tacka finansministern för förståelsen för de av migframförda synpunkterna. Jag ser med en viss hoppfullhet fram emot att manframöver kommer att studera bl. a. denna speciella fråga. Rent principiellt är det för mig angeläget att manframgent vid utformandet av sådana här regelsystem i första hand utgår frånden enskilde individens situation när han skall tillämpa systemet och att detför honom är så lätt att hantera som möjligt. Det väsentliga i sammanhanget äratt om det blir några tekniskakomplikafioner, är det lättare för expertisen på den byråkratiska sidan attlösa dem än för den enskilde. Jag beratt få återkomma till frågan längre fram i annat sammanhang. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Uppskov med besvarande av fråga 1982/83:163 samtinterpella-tionerna 1982/83:41 och 42 På grund av statsrådet sjukdom måstebesvarandet av fråga samt och OswaldSöderqvists interpellationer uppskjutas till ett senare sammanträde. Uppskov med besvarande av fråga 1982/83:163 samtinterpellationerna 1982/83:41 och 42 Om åtgärder för att minska vantrivseln hos personer somtvingas flytta till 7 §Svar på fråga 1982/83:161 om åtgärder för att minska vantrivseln hos personersom tvingas flytta till har- med hänsyftning påentledigandet av statsrådet - frågat mig vilket råd jag gertill de människor som tvingas flytta från och andraglesbygdsregioner till men som känner vantrivsel och har starkbundenhet till hembygden och de anhöriga. Varje enskild människas situation måste bedömas för sig.Jag kan därför inte ge några generella råd. 17 (): Jag ber att få tacka statsministern försvaret pä min fråga, som jag ställde . Jagmåste tyvärr säga att svaret är något magert. Ganska innehållslöst, om jag fårsäga det rent ut. När statsministern beviljade försvarsministernentledigande från sitt uppdrag, var det med motiveringen att försvarsministern känt vantrivsel i , var djupt rotad i sin hembygd och starkt beroende av sin familj. ' Jag vill genast säga att jag respekterar den motiveringenoch att jag har full förståelse för och accepterar den medmänskliga syn somstatsministern vid det tillfället gav uttryck för. Men statsministerns motivering var principiellt intressanti ett vidare perspektiv. Den dåvarande försvarsministern hade frivilligtaccepterat en tjänst i . Hans vantrivsel delas ändå av många andra somtvingas lämna sin hembygd. Det är inget nytt. Tusentals är de människor som tvingadesatt flytta från och andra glesbygdsregioner till storstadsmiljöersom Stock- Om åtgärder för att minska vantrivseln hos personer somtvingas flytta till Dessvärre finns det tendenser till att en ny flyttlasspolitik håller på attväxa fram. Många som tvingas bryta upp från sin hembygd, sinaanhöriga och vänner har svårt att finna sig till rätta i storstadsmiljön. Detuppstår sociala problem. Familjetragedier och alkoholmissbruk följer iflyttlassens spår. Det är många dystra upplevelser som utspelas. Jag har läst ibudgetpropositionen och finner att man delvis drar samma slutsatser i den. Där står:"En flyttning innebär sociala och ekonomiska påfrestningar." Mot denbakgrunden tycker jag att statsministerns svar var något magert. Dess värre har socialdemokraterna inte alltid visatförståelse för glesbygdernas utvandrare på samma medmänskliga sätt somstatsministern visade förståelse för försvarsministern. Försvarsministerns avhopp borde ha gett socialdemokraternaen tankeställare. Människorna måste få leva, arbeta och bo i miljöer där dekänner sig hemma. Då kan de naturliga kontakterna med anhöriga, vänner ochsamhällsliv upprätthållas. Men efter att ha läst budgetpropositionen tycker jag attmin fråga har blivit än mer befogad. I stället för att utvecklaregionalpolitiken och öka möjligheterna till återflyttning för andra änavgående försvarsministrar, väljer regeringen att frysa de regionalpolitiskainsatserna. Mittenregeringens mål om regional balans överges också. Däremoträknar man upp flyttningsbidragen. Det är illavarslande. Människor måste få känna gemenskap och leva i miljöer somupplevs som utvecklande och stimulerande. I stället för flyttlasspolitikens vägmåste vi välja återflyttningens och decentraliseringens väg. Då skapassamhällen och gemenskap där människor behövs och kan trivas. Mänskliga tragedier på grund av vantrivsel är, herrtalman, samhällets största slöseri. klagade över att mitt svarskulle vara innehållslöst. Jag har motsatt mening, av det enkla skälet att jaginte tycker om när man utnyttjar en enskild människas situation - det är enganska speciell situation som en försvarsminister har- till det slag avpartipolitiska angrepp som gjorde. Jag menar att det ipolitiken är viktigt att ha respekt för enskilda människors olikheter ochegenart. Försvarsministern är en typ av människa. Han ville vara hela veckornai sin hembygd. är exempel på den typ av människa som är villigatt sitta här i större delen av veckan och nöjer sig med veckosluteni hembygden. Det är ett sätt att leva - och båda måste respekteras. Det är detsom egentligen är innehållet i mitt svar. Sedan gav sig in på den merparfipolitiska debatten och uttryckte en önskan om en regionalpolitik som kundegöra det möjligt för människor att stanna i sin hembygd. Det tycker jag äralldeles utmärkt. Just ur den synpunkten måste nämligen de som centernsatt i regering ha inneburit en djup besvikelse för människorna i landetsglesbygder. framgångarsom vi rent befolkningsmässigt hade i skogslänen under hela första svängde det igen.Flyttlassen började rulla. Befolkningen och industrisysselsättningen minskadekraftigt, och regionalpolitiken försvann i ganska stor utsträckning. Jag tror att människorna hade väntat sig annat av centernoch kände sig besvikna. När en ny centergeneration träder in här i kammarenvill jag i och för sig inte polemisera med . Jagtycker det ärglädjande om han känner denna besvikelse efter de sex åren och vill vara med isträvandena att få en jämnare fördelning av arbetsplatser i landet. Det finns ingen brist på medel i regionalpolitiken. Detfinns en brist på förståelse för att vi måste hålla emot marknadskrafternaibland och inte bilda institut till deras fröjd. Om den unga generationen avcenterpartister är med på en sådan linje till värn för människorna skulle jagtycka att det vore mycket glädjande. Om åtgärder för att minska vantrivseln hos personer sorntvingas flytta till 19PER-OLA (): Statsministern sade att man inte skall taenskilda människor som utgångspunkt för regionalpolitisk och partipolitiskdebatt. Men utgör enskilda människor en väckarklocka, som gör attpolitikerna kommer till insikt om att vi behöver skapa ett bättre samhälle.Sådana exempel har statsministern i många andra sammanhang brukat använda sigav. Det förhållandet att inte försvarsministern trivdes attvara i är inget försvar för att låta tusentals andramänniskor vara här utan möjlighet till återvändo. Och om man då, somstatsministern sade, har gjort för litet , förvånar det mig attregeringen inte försöker förändra utvecklingen genom att i budgetpropositionenanslå medel till förbättringar. Om man har läst budgetpropositionen, som jaghar gjort sedan jag ställde frågan, finner man att regeringen kapitulerar ochär tillbaka i den gamla politiken. Det är ändå på det sättet att sysselsättningsgraden underde senaste sex åren-i slutet av 1970-talet och början av 1980-talet-ökade iskogslänen. Jag fick ta del av ett pressmeddelande frånindustridepartementet, där det sägs att det sjuder av aktiviteter i mångaglesbygder - och i det sammanhanget räknar man med vad som har skett under desenaste åren. Jag tycker det är ett bra bevis för att det de senaste årenbedrivits en bra regionalpolitik och glesbygdspolitik för att skapa aktivitet.Jag tycker det behövs litet mera engagemang, aktiviteter och kämparanda ävenhos socialdemokraterna. Det behövs en som kämpar för en utvecklingav regionalpolitiken i stället för den anda som statsministern visade i sittsvar. Överläggningen var härmed avslutad. Om besvarande av frågor i 8 § Svar på fråga 1982/83:173 om besvarande av frågor iriksdagen har frågat mig om regeringenframöver kommer att avsätta tid för besvarande av frågor som framställs iriksdagen eller om uppvaktningar är enda möjligheten att få komma till tals medstatsråden. Frågor av ledamöter kommer givetvis attbesvaras i enlighet med gällande regler. kan det dock vara nödvändigtatt ta i anspråk än normalt, nämligen om de ytterligareuppgifter och synpunkter som behöver inhämtas kan ge en vidare belysning avfrågan. Detta borde vara till gagn också för frågeställaren. 21GUNNEL JONÄNG (c): Jag vill tacka statsministern för svaret påmin fråga. Den kan förefalla litet udda, men jag menar att den är väsentlig,nämligen från demokrafisynpunkt. Jag uppskattar och tycker det är bra att statsministernvisar den respekten att själv besvara frågan. Jag utgår från attstatsministern med det avser att vara ett föredöme för de andra statsråden. Vår demokrati vilar ju på ett öppet meningsutbyte mellan åena sidan folkets ombud, , och å andra sidan regeringen. Det äroerhört viktigt att det kan bibehållas och vidareutvecklas. Möjligheter till frågor och interpellationer ochmeningsutbyte mellan folkvalda representanter och berörda statsråd är omistligainslag i vår demokrati. Jag känner oro för att betydelse i dettasammanhang kan reduceras, om regeringen prioriterar andra kontaktvägar änfolkets valda parlament. Jag väckte en fråga om SJ-verkstaden i och fick dåbeskedet att svaret inte kunde lämnas, eftersom statsrådet skulle diskuterafrågan i annat forum och med andra företrädare än i , också medsocialdemokratiska riksdagsledamöter från bygden. Detta är, menar jag, uttryckför en ringaktning av och dess ledamöter. Det står också i strid medriksdagsordningens 6 kap. Jag tycker faktiskt det var ett dåligt svar jag fick. Jaghade kunnat acceptera om statsministern hade sagt att det här var ettolycksfall i arbetet. Då hade vi inte behövt diskutera längre - då hade alltvarit bra. Men det gjorde inte statsministern. Svaret ärockså motsägelsefullt. "Frågor------------- kommer att besvaras i enlighetmed gällande regler", heter det i svaret. Vidare: "kan detdock vara nödvändigt att ta i anspråk än normalt, nämligen omde ytterligare uppgifter och synpunkter som behöver inhämtas kan ge en vidarebelysning av frågan." Man måste väl ändå utgå från att det iriksdagsordningen tagits hänsyn till statsrådens möjligheter att inhämta deuppgifter och synpunkter som behövs inom den i riksdagsordningen angivna tidsfristenför besvarande av frågor. Faktum kvarstår alltså: Det blev ingen diskussion iriksdagen i den här frågan, därför att kommunikafionsministern skulle diskuterafrågan i annat forum. Jag reagerar starkt mot det från just demokratisksynpunkt. Jag tycker att frågorna är viktiga inslag iriksdagens arbete, och jag beklagar att detta frågeinstitut inte har blivitprecis vad vi tänkte oss. Såvitt jag minns rätt svarade jag på den förstafrågan här i . Den hade framställts av , som höll på attsmälla av av nervositet inför det högtidliga ögonblicket. Det var en mycketladdad stämning den gången, och kammaren var absolut fullsatt. Det är viktigt att reglerna följs. I princip har fruJonäng rätt i sin kritik, men det är alltid riskabelt att göra statistik på ettfall. Därför satte jag mig in i fallet med Bollnäsverkstaden. Det är ganskatypiskt exempel på fall där det som ett undantag kan vara rimligt attstatsrådet dröjer med besvarandet. Ett nytt statsråd behöver sätta sig in irader av nya ärenden. Jag har tagit del av promemorian rörande det härspeciella ärendet. Han behövde träffa ledningen för verkstaden, han behövdeträffa facket och han behövde träffa de lokala representanterna, innan hankunde bilda sig en uppfattning för att besvara frågan i kammaren. Jag undersökte också om någon skada hade uppkommit pågrund av dröjsmålet. Jag fann då att den utredning som bedrivs av SJ omBollnäsverkstadens framtid ännu inte är färdig. Så inga intressen har på någotsätt skadats. Eftersom jag delar uppfattning att principenär viktig -frågorna och svaren skall rulla, det skall skapas litet liv i riksdagengenom frågeinstitutet - har jag alltså tittat närmare på det här fallet. Jagkan förstå besvikelse - hon satt där och frustade av iver att fåframföra sina synpunkter och fick vänta med att göra det. Men när jag närmarehade skärskådat de skäl som kommunikafionsministern hade för dröjsmålet tycktejag att de var giltiga just som undantag. Skall ett sådant här system fungera,måste det finnas rimliga möjligheter att göra undantag, så att man kan dröjanågot med svaret. Om besvarande av frågor i 23GUNNEL JONÄNG (c): Det är inget gott betyg statsministern gersin kommunikationsminister, när han säger att denne behöver så föratt skaffa sig informafioner om och synpunkter på frågor som ingår i hansverksamhetsområde. Jag vill tala om för statsministern att det var den 25november som jag ställde frågan. Det fanns kvar på sessionen föratt besvara den, men jag fick beskedet att , dvs. ,skulle jag kunna få svar. Det är mer än ! Jag tror faktisktinte att vår nye kommunikationsminister är så okunnig att han behöver mer än enoch en halv månad för att skaffa sig information. Statsministernsäger att inga intressen har skadats genom att vi inte fidigare 3 protokoll 1982/83:56-60 Om besvarande av frågor i fick denhär debatten i kammaren. Det är en intressant men också en mycket märkligutsaga. Vi har en riksdagsordning, och den skall följas. Både regering ochriksdag har att följa den. Där står det ingenting om skadade intressen e. d.,utan där står när en fråga-bör besvaras. Jag ser det som en av mina mest angelägna uppgifter somriksdagsman att värna om demokratin. Och jag upplever att det här ytterst är enfråga om demokrati. Det är därför som denna fråga är så enormt viktig för mig,och den borde vara väldigt viktig också för statsministern. För nog har vi ändåsamma ansvar att värna om demokratin och att slå vakt om ! Jag finner att fortfarandediskuterar en principfråga med utgångspunkt i statistik från ett enda fall. Detär alltid litet besvärligt, om man till den grad låter sin sjuka mor paradera italarstolen. Att det har tagit att besvara frågaberor faktiskt på att har haft ett långt uppehåll. Det har som bekantvarit jul- och nyårshelger. Jag vidhåller att det undantagsvis kan finnas skäl för ettstatsråd att mer ingående sätta sig in i en viss fråga, innan han eller honbesvarar den i kammaren. Det skälet är enligt min mening fullt legitimt, ochdärmed anser jag mig ha sagt mitt i denna debatt. Jag har också en känsla avatt behöver samla krafterna inför morgondagens sammandrabbning medkommunikafionsministern. 25 (): Låt mig först säga att det inte blir någonsammandrabbning . Jag accepterade inte att regeringen gick emotgällande riksdagsordning och drog därför tillbaka min fråga. Den kommer alltsåinte att diskuteras . Statsministern säger att det här ären principfråga. Ja, det är just vad det är. Självfallet kan han ondgöra sigöver mig och tycka att jag är irriterad över att jag inte fick diskutera denhär frågan. Men ytterst, herr statsminister, gäller den inte mig utan allariksdagsmän och som sådan. Vi har en fastlagd konstitution, i vilkendet klart utsågs att all makt utgår från folket. Den ordningen, menar jag,måste såväl riksdagsmännen som regeringen inkl. statsministern acceptera. Jagtycker att det är näst intill upprörande att statsministern inte vill accepteraoch följa riksdagsordningen på denna punkt. Han anser uppenbarligen attstatsråd skall få uppskov med att besvara frågor till en tidpunkt som passardem. Det här börjar bli allvarsamt. Jag tyckervisst att man skall följa riksdagsordningen, men det finns fall - jag harfaktiskt stött på många sådana under de borgerliga regeringsåren - då det finnsanledning att ge vederbörande statsråd uppskov med att besvara en fråga. trodde jag att den här frågan i första hand var ställdför de människors skull som på ett eller annat sätt är beroende avSJ-verkstaden i . Jag trodde att det var av omsorg om dem och i derasintresse som fattade pennan och vände sig till landetskommunikationsminister. visar det sig att detta var en sekundär sak. När honinte får svar den dag hon hade hoppats, låter hon intresset för verkstaden i Bollnäsfalla. Det är icke i överensstämmelse med god tradition i riksdag. 27 (): Jag vill erinra statsministern om attomsorgen om människorna på SJ-verkstaden i är en synnerligen primärfråga för mig. Jag har år tagit upp den här i kammaren i form avmofioner, frågor och interpellationer. Och jag har debatterat den. Jag harförsökt göra vad jag har kunnat göra i själva sakfrågan, och det kommer jag attfortsätta med. Jag har emellertid ansett att det inte var någon meningmed att diskutera frågan här i , sedan den allmännamotionsfiden har påbörjats. Jag har andra möjligheter att ta upp frågan, t.ex. genom att väcka en mofion. Jag upplever att demokratifrågorna f. n. är utomordenfiigtviktiga i vårt land. Det finns tendenser hos regeringen att försöka gå förbiriksdagen och fatta beslut efter överläggningar med olika organisafioner. Detinnebär risker för att man skapar ett korporativistiskt samhälle, där deenskilda människorna inte får komma till tals på det sätt som det är tänkt ivår konstitution. Jag kommer, herr statsminister, så länge jag sitter idenna riksdag och förhoppningsvis även därefter, att kämpa för demokratin ochslå vakt om de enskilda människornas möjligheter att få komma till tals. Om besvarande av frågor i Överläggningenvar härmed avslutad. 9 §Föredrogs och hänvisades 1982/83:155och 156 till 1982/83:157yrkande 1 till finansutskottet yrkande 2 till /83:158 fillfinansutskottet /83:159-161 till skatteutskottet /83:162 tillsocialförsäkringsutskottet /83:163 fill skatteutskottet /83:164 och 165till jusfitieutskottet /83:166 fill skatteutskottet /83:167 tilljusfitieutskottet /83:168 till försvarsutskottet /83:169 tillsocialförsäkringsutskottet /83:170-172 till socialutskottet /83:173-175till utbildningsutskottet Nr 58 1982/83:176 fill jordbruksutskottet den /83:177 fill skatteutskottet 1982/83:178 fill näringsutskottet /83:179 till utrikesutskottet 1982/83:180-183till arbetsmarknadsutskottet 1982/83:184fill civilutskottet 10 § Talmannen meddelade att påföredragningslistan för morgondagens sammanträde skulle propositionerna 100 och101 sättas sist. 11 § Anmäldes och bordlades Mofionerna 1982/83:185av i Ny princip för sekretesslagstiftningen 1982/83:186 av m. fl. Grundlagsregleringenav svenska medborgares rösträtt 1982/83:187 av m. fl. Röstning genomombud, m. m.. 1982/83:188 av m. fl. 1982/83:189 av m. fl. 1982/83:190 av och öppnande 1982/83:191 av m. fl. 1982/83:192 av ikonsumentkreditlagen 1982/83:193 av och fördelningen av u-landsbiståndet 1982/83:194 av m. fl. 1982/83:195 av m. fl. Lokalisering till av andra helikopterdivisionen 1982/83:196av 58 Återbetalningsskyldighet för viss ersättning enligt lagenom allmän försäk- p. a , 1982/83:197 av Ekonomiskt stöd till vissa elever i förberedandedansutbildning 1982/83:198 av m.fl. 1982/83:199 av m. fl. Rätt till sjukpenning för förvärvsarbetande under 16 år 1982/83:200 av förste vice talmannen . Kvittningsrätt mellan förvärvskällor vid beräkning av egenavgift 1982/83:201 av i Språkvetenskapliggranskning av medicinsk terminologi 1982/83:202 av i Årsberättelser frånsjukhus och vårdinstitutioner 1982/83:203 av m. fl. 1982/83:204 av och av missbrukare 1982/83:205 av Registreringsbas i för landsarkivet i 1982/83:206 av Per och i fastighetsförvaltning 1982/83:207 av m.fl. Överförande fill riksnätet av järnvägslinjen 1982/83:208 av och till riksnätet av järnvägslinjen 1982/83:209 av m. fl. Typgodkännande aveldriven hjälpmotor för cykel 1982/83:210 av m. fl. Åtgärder mot onödig blekning av pappersprodukter 1982/83:211 av m.fl. Riktlinjer för utläggande av värmepumpslang i vattentäkt 1982/83:212 av m. fl. 1982/83:213 av och i , m. m. 1982/83:214 av och mot utförsäkring från arbetslöshetsförsäkringen och det kontantaarbetsmarknadsstödet 1982/83:215 av m.fl. Decentraliserad beslutanderätt iärenden om statligt stöd till energibesparande åtgärder 1982/83:216 av och av hyresrätter till bostadsrätter 1982/83:217 av och Den offentliga sektorns betydelse för ekonomi ochsysselsättning 1982/83:218 av och sysselsättningsbudget, m. m. 12 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1982/83:208 av i (m) tillutbildningsministern om den särskilda läkarutbildningen för sjuksköterskor: Vill statsrådet ha vänligheten attför redovisa erfarenheterna av den särskilda läkarutbildningen försjuksköterskor och de eventuella åtgärder fill vilka dessa erfarenhetermöjligen lett? 1982/83:209av () till arbetsmarknadsministern om AMU-verksamheten iMalmöregionen: AMU-utbildningen i Malmöregionenbedrives i och i kommun. En arbetsgrupp har haft i uppdrag att utarbeta ettorganisationsförslag för den framtida AMU-verksamheten i . Arbetetär slutfört och har resulterat i en framställan från länsarbetsnämnden i Malmöden till . Förslaget innebär bl. a. att ett nytt center uppföres iMalmö samt att vissa delar i avvecklas. Något besked om hur det blir med lokaler förAMU-utbildningen i finns inte i budgetpropositionen. För Kävlingekommun och de anställda i är det angeläget att den ovisshet som råderom den framtida verksamheten skingras. Som arbetsplats i harAMU-centret en dominerande ställning. Kommer AMU-verksamheten i att vara kvar och i såfall i vilken omfattning? 1982/83:210 av Per () till statsrådet om rätten att sprida information genom kabel-TV: Statsrådet har i enserie tidningsuttalanden den senaste månaden visat en påfallande oförståendeinställning till kraven på frihet för de nya TV-medierna. I budgetpropositionenfullföljs dessa uttalanden genom följande deklaration: "Denna" -massmedieutvecklingen - "måste präglas av kulturpolitiskaambitioner." Om de krav yttrandefriheten ställer sägs ingenting. Statsrådet uttalanden innebär att villkoren föryttrandefrihets-utredningens arbete förefaller att i grunden ha förändrats.Utredningens uppdrag är att utsträcka tryckfrihetsförordningens (TF) för detfria och öppna samhället grundläggande principer också till andra medier.Kabel-TV, som av allt att döma kan komma att få en avgörande betydelse föropinionsbildning, skulle därigenom få samma skydd som t. ex. tidningarna har . Några tekniska hinder härför finns numera inte. Jag vill mot denna bakgrund ställa följande frågor tillstatsrådet : Är statsrådetberedd att låta samma regler, t. ex. i fråga om etableringsfrihet, gälla förkabel-TV som enligt TF gäller för tidningar och böcker? Om statsrådet, såsom det förefallerav gjorda uttalanden, avvisar en sådan förstärkning av yttrandefriheten, vilkenär i så fall enligt statsrådets uppfattning den ur yttrandefrihetssynpunktprincipiella skillnaden mellan tidningar och böcker å ena sidan och kabel-TV åden andra? 1982/83:211av M/5 (vpk) till justitieministern om tillträde till offentligainrättningar: Anläggningar med såväl privataaffärer som offentliga inrättningar förekommer på många håll. En händelse iLinköping, där privata affärs- och fastighetsägare avstängt enskilda personerfrån tillträde till en anläggning med bl.