prot · G60975 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:75 1 § Kompletteringsval till utrikesnämnden m. m. Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som ny ledamot iutrikesnämnden anmält och som suppleant anmält . Vidare har socialdemokratiska riksdagsgruppen som enriksdagens revisor efter anmält nuvarande suppleanten som ny suppleant anmält . Moderata samlingspartiets partigrupp har som en riksdagensrevisor efter anmält nuvarande suppleanten och somny suppleant anmält . Vidare har moderata samlingsparfiets partigrupp som nyledamot i besvärsnämnd efter anmält nuvarandesuppleanten och som ny suppleant anmält . Talmannen förklarade valda till ledamot i utrikesnämnden () suppleant i utrikesnämnden () revisorer () Birgifta Rydle (m) suppleanter för revisorer ()() Kompletterings val till utrikesnämnden m. m. ledamot iriksdagens besvärsnämnd () suppleant i besvärsnämnd () linjetrafikmed taxi § Upplästes följande inkomna skrivelse: Jag anhåller härmed om befrielse från uppdraget att varariksdagsman från . Kammaren biföll denna anhållan. 3 § Talmannen meddelade att ansökt omfortsatt ledighet - . Denna ansökan bifölls. Talmannen anmälde att (vpk) även skulle tjänstgöra som ersättare för Marie-AnnJohansson. 4 § Svar på frågorna 1982/83:249 och 257 om principernaför tillstånd till linjetrafik med taxi har bett mig lämna enredogörelse för principerna för beviljande och återtagande av tillstånd tilllinjetrafik. har frågat mig om jag anser att det iyrkestrafiklagen finns stöd för ett beslut som innebär att befintlig innehavaremister sitt trafiktillstånd trots att ingen kritik har kunnat riktas mottrafikförsörjning eller mot hur trafiken sköts. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Tillstånd att utföra yrkesmässig trafik förpersontransporter - dvs. beställningstrafik, turisttrafik eller linjetrafik -får enligt yrkestrafiklagen endast ges om den avsedda trafiken behövs och iövrigt är lämplig. Det är således samhällets behov av persontransporter somskall vara avgörande för om tillstånd skall meddelas. För att främja en tillfredsställande trafikförsörjningskall det, enligt lagen om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik, ivarje län finnas en huvudman som ansvarar för den lokala och regionalakollektivtrafiken på väg. Huvudmannen skall bl. a. anta entrafikförsörjningsplan, vari trafikens omfattning anges. Syftet med huvudmannaskapsreformen är, således att ettorgan med regional förankring skall ha det fulla ansvaret för såvälorganisation som finansiering av kollektivtrafiken. För att ge huvudmannenmöjlighet att leva upp till de krav lagen ställer på honom kan etttrafiktillstånd som någon annan har i vissa fall återkallas och i stället gestill huvudmannen. Men, så får ske endast om huvudmannen gör sannolikt atttrafikförsörjningen inom det aktuella området kommer att främjas genom att handisponerar över tillståndet. Denna regel motiveras av samhällets och resenärernasintresse av en god trafikförsörjning. För att skydda den tidigaretillståndshavaren föreskrivs i yrkestrafiklagen att den nye tillståndshavarenär skyldig att på begäran lösa in de fordon och andra tillgångar som haranvänts i verksamheten. Om principerna för tillstånd till linjetrafik med taxi 3 (): Jag vill först tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Jag har ställt min fråga efter moget övervägande ochdelvis mot en tragisk bakgrund. Enligt riksdagsordningen kan vi inte diskuteraenskilda fall i denna kammare. Jag måste ändock få fillfälle att redovisa attmin fråga till kommunikationsministern har sin grund i det förhållandet att ettenskilt fall kommit mig att tvivla på om myndigheterna handlat enligt deprinciper som skall vägleda beslut i trafiktillståndsärenden. Det fall som jagavser känner jag väl till, liksom den familj som är berörd. Lagar och förordningar utgår från de beslut som riksdagoch regering fastställer. I ett demokratiskt samhälle som vårt skall dessalagar och förordningar efterlevas av såväl de enskilda medborgarna som demyndigheter som är satta att övervaka efterlevnaden och tolkningen. Jag villockså påstå att i ett demokratiskt samhälle måste den enskilda människan kunnakänna samhällets, myndigheternas, objektivitet. Kommunikationsministern har redogjort för principerna vidbeviljande och återtagande av tillstånd för linjetrafik. Principerna må och kanvara riktiga. I detta fall betvivlar jag inte det. Problem och felbedömningarkan uppstå först när dessa principer skall tillämpas vid myndigheternas bedömningav tillståndsärenden. Ur principiell synpunkt måste det t. ex. vara fel om enperson, som innehaft tillstånd för linjetrafik, vid enomorganisation får sitt trafiktillstånd indraget, samr/digr som man beviljarett konkurrerande trafikföretag trafikrättigheterna på motsvarande linje. Detnaturliga och enligt min mening enda riktiga borde i ett sådant fall vara attden som tidigare innehaft tillstånd för linjetrafik också efter enomorgani-safion erbjuds förtursrätten till linjekoncession. Det kan, enligt min och mänga andras mening, inte varavägledande principer för beviljande och återtagande av tillstånd som varit heltavgörande i det av mig redovisade exemplet. Här måste andra faktorer hapåverkat frågans avgörande. Det har hänt att det kunnat påvisas att myndighetsom beviljat tillstånd och rättigheter har fattat beslut som inte varitriktigt. Självfallet kan även myndigheter fatta beslut som strider mot regleroch Om principerna för tillstånd till linjetrafik med taxi principer- det är ändock dödliga människor som står bakom dessa beslut. Men om dettasker måste det också vara myndigheternas skyldighet att rätta till begångetfel. Jag vill avsluta med att ställa en fråga tillkommunikationsministern: kommunikationsministern min principiellauppfattning att den som en gång fått ett jobb, en arbetsuppgift eller etttrafikfillstånd bör ha förtursrätten till att fortsätta så länge han sköter sinarbetsuppgift på ett riktigt och tillfredsställande sätt? 4 (): Jag ber att få börja med att tacka statsrådet försvaret. Men låt mig säga från början att jag känner mig litet besviken. Jaghade hoppats på mer substans i svaret. Kanske några följdfrågor som jag nu villställa kan skapa större klarhet. Iyrkestrafiklagen 1979:559 läser jag följande: "Om en kommun söker tillstånd till linjetrafikoch" - vilket statsrådet också har sagt i sitt svar - "gör sannoliktatt trafikförsörjningen inom det område som är avsett att trafikeras kommer attfrämjas genom att trafiken drivs av sökanden, skall tidigare givet tillståndtill trafiken återkallas." Motbakgrund av detta vill jag fråga statsrådet: att detta stadgande ger sökanden rätt att överföra tillståndet påannan företagare? Det har sagtsmig att yrkestrafikstadgan inte skulle vara entydig, att misstolkningar kanförekomma. Lagar är ju stiftade av människor, och vi människor kan fela. ange vilka dessa svagheter skulle vara? Och i så fall: Hur skall vikunna avhjälpa dem? Borde det intevara regel att överläggningar med samtliga parter äger rum innan beslut fattasoch tillstånd ges eller återkallas? Gäller således här ett samrådsförfarande? Om det är så att en lagstiftning kan leda till olikaresultat, vad har vi då för möjligheter att undvika olika följder? Vi vet juvad vi alla menar i det här fallet. 5,Kommunikafionsminister : Jag har redan i mitt svar preciserat påvilket sätt lagstiftningen skall tillämpas. Låt mig bara göra detförtydligandet att den fråga som prövas av myndigheterna vid länshuvudmansbegäran att få disponera en annan trafikutövares linjefillstånd är, som jagsagt i mitt svar och som också påpekats av , huruvida det ärsannolikt att trafikförsörjningen inom området främjas genom att huvudmannendisponerar tillståndet. Hur huvudmannen utnyttjar detta tillstånd - kör själveller nyttjar entreprenör och i så fall vilken entreprenör - ligger utanförmyndigheternas bedömning. Jag är medveten om att-när fattade beslutet atten länshuvudman skulle ha ansvaret för den regionala trafiken och därvid ocksåtillskapade en lagstiftning som skulle möjliggöra för huvudmannen att leva upptill detta ansvar, såskulle det i sådana situationer där man har att göra en tillståndsprövning ochdär olika parter är inblandade alltid komma att finnas en förlorare. Så har detalltid blivit tidigare, och det har också blivit så i det fall somfrågeställarna här åsyftar. Men vad det i det här fallet ytterst handlar om är att mankänner ansvar för att vederbörande förlorar viss del av sin inkomst, sinförsörjning. Ytterst är det fråga om att på något sätt kunna hävda denförsörjningen. Därför tycker jag att det måste vara allas vår plikt att försökahjälpa till i den här situationen. Där har vi alla ett ansvar. Jag har haft resonemang och diskussioner tidigare medFolke Pudas, och jag hade det i går. Landshövdingen i har itelegram till vederbörande tidigare begärt sammanträffande för överläggning isyfte att diskutera den situation som vederbörande hamnat i. Vi är överens omatt vi skall ha detta sammanträffande, denna överläggning. Vi skall försökaklara ut den situation som vederbörande hamnat i. Det är den lösning som jagtycker är den allra bastå. Ansvaret ligger hos oss allihop, framförallt hos ossi denna kammare som har fattat besluten om huvudmannaskapet och huvudmannensansvar liksom även om den lagstiftning som ligger till grund för myndigheternasprövning av sådana här frågor. Om principerna för tillstånd till linjetrafik med taxi 6 (): Nej, herr kommunikationsminister, i det härärendet, fallet Pudas, är det inte i första hand fråga om att bevara eninkomstkälla och få en försörjning. I första hand är det fråga om vad som ärrätt och rättvist i detta fall, det är det diskussionen gäller. Jag vill också ta fasta på vad kommunikationsministernsäger i sitt svar: "Syftet med huvudmannaskapsreformen är således att ettorgan med regional förankring skall ha det fulla ansvaret för såvälorganisation som finansiering av kollektivtrafiken. För att ge huvudmannenmöjlighet att leva upp till de krav lagen ställer på honom kan etttrafiktillstånd som någon annan häri vissa fall återkallas och i stället gestill huvudmannen. Men, så får ske endast om huvudmannen gör sannolikt atttrafikförsörjningen inom det aktuella området kommer att främjas genom att handisponerar över tillståndet." I detta konkreta fall är det inte fråga om att återkallaett trafiktillstånd från en trafikförrättare, utan här har myndigheterna gåttmed på en byteshandel -en rättsinnehavare har blivit av med sitt tillstånd ochdetta har överlåtits till en konkurrent till honom. Det är detta som den bredaallmänheten tycker inte kan vara riktigt. Det kan inte vara rätt att överföraen rättighet, ett tillstånd, från en person till en annan, när det inte finnsmotiv för det, varken ekonomiska eller andra. I detta fall, , är det fråga om rättvisa, ochden rättvisan måste segra. Jag vädjar till regeringen att ta upp denna frågaytterligare en gång och verkligen gå igenom alla de handlingar som tydligen påett sent stadium har tagits fram för bedömning. Omprinciperna för tillstånd till linjetrafik med taxi Anf.7 (): Jag tror vi kan konstatera att här föreligger en sådanoklarhet som jag i mitt första inlägg ville understryka. Jag vill på nyttcitera yrkestrafiklagen i vad det gäller äterkallelse: "Om en kommun söker tillstånd till linjetrafik ochgör sannolikt att trafikförsörjningen inom det område som är avsett atttrafikeras kommer att främjas genom att trafiken drivs av sökanden, skalltidigare givet tillstånd till trafiken återkallas." Jag ser i svaret från statsrådet och konstateraratt där står: "Men, så får ske endast om huvudmannen gör sannolikt atttrafikförsörjningen inom det aktuella området kommer att främjas genom att handisponerar över tillståndet." Mellan uttrycken drivs och disponerar ligger dock en vissskillnad. Detta kan vara en av orsakerna till att vi har hamnat så snett idetta ärende. Jag instämmer till fullo med i hansuppfattning att den tidigare innehavaren har skött denna tjänst oklanderligt,vilket också har intygat. Jag kan inte se varför man i detta fallskulle ha ändrat på situationen. Låt mig också säga att jag av den allmännadebatten har förstått att statsrådet inte anser sig kunna bedöma dettaärende på nytt, eftersom något nytt underlag inte har framkommit. Nej, men låtmig då säga att det är min förhoppning att de myndigheter som är ansvariga gårigenom de handlingar som finns i ärendet, rannsakar dem och ser om inte nyttunderlag trots allt föreligger och i så fall underställer regeringen detta. Då, statsrådet , tar jag för givet att en nyregeringsprövning kan komma till stånd. Jag har tidigare redovisat på vilket sättmyndigheterna har handlagt denna fråga. De har att göra bedömningen därestlänshuvudmannen kan göra sannolikt att trafikförsörjningen inom områdetfrämjas. Det är detta som har legat till grund för bedömningen. Det har prövatsav , transportrådet och slutligen också av regeringen via . Det är den prövningen som har gjorts i det härsammanhanget. Jag vet inte om jag missuppfattade , men det år inteså att länshuvudmannen har fått detta trafiktillstånd. Länshuvudmannen kanutnyttja fillståndet genom att köra själv eller genom att nyttja entreprenör.Det ligger utanför myndigheternas bedömning att avgöra vilket sätt man väljer.Jag har efter diskussion med vederbörande , som jag sade, gått igenomärendet på nytt i alla delar. Vi hade också i går ett resonemang, och vi gickigenom hela handläggningsordningen. Jag tror att nu vet på vilketsätt sådana här frågor avgörs. Som jag sagt är jag medveten om att enskilda kankomma i kläm i sådana fall, och, , det är naturligtvis detta somgör att nu finns här i . Men enligt det resonemang jagfört med familjenPudas är det ytterst fråga om att därmed en del av försörjningen går förloradför . Det är detta som är det väsentliga i sammanhanget. Vi kandiskutera hur mycket som helst här, men påståendena går i kors med varandra.Jag har i varje fall upplevt det som väsentligt att vi försöker klara ut densituation som vi just nu befinner oss i. 9 (): Självfallet är det, herrkommunikationsminister, i fallet Pudas fråga om att fä behålla en försörjningskälla.Det har jag också sagt. Såvitt jag kan förstå representerar den härinkomstsidan för Pudasrörelsen ca en tredjedel av årsinkomsten, så visst är deten viktig del i det hela. Men, herr kommunikationsminister, vad jag villdiskutera är vad som är rätt och riktigt i sakfrågan. Det är med anledning avdetta som en bred allmänhet ställer frågan: Har man gjort rätt, har man handlatenligt de normer och principer som gäller? Vi har fått en redovisning av vilka principer som gäller.Men i sakfrågan finns fortfarande en hel del dunkla punkter. När regeringen tarställning i ett överklagningsärende måste alla fakta tas fram och redovisas.Det finns faktiskt en framställan från en av parterna i det här fallet som detkänns olustigt att ta del av. Där ställer man krav på vilka förutsättningar somerfordras för en omorganisation. Tyvärr har jag bara en minut på mig. Därför måste jagfatta mig kort. Jag vädjar än en gång till regeringen genomkommunikationsminister : Använd regeringens möjligheter för kontaktmed myndigheter, så att det tragiska fallet på får ettsnart och lyckligt slut! Mer har jag inte tid och tillfälle att säga . Om principerna för tillstånd till linjetrafik med taxi Anf.10 (): För att utnyttja min tid bäst tar jag en fråga i taget.Jag upprepar en av frågorna från mitt första inlägg: Anser inte statsrådetBoström att ett samrådsförfarande med alla parter moraliskt sett borde haföregått beslutet? Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Anmäldes och bordlades Förslag 1982/83:15 Fullmäktiges iriksbanken förslag om disposition av vinstmedel för 6 § Anmäldes och bordlades betänkande 1982/83:18 Tystnadsplikt för bl. a.ledamöterna i disciplinnämnd (prop. 1982/83:42 delvis) Fredagenden /83:19 Ändring i lagen omutländska förvärv av svenska företag m. m. 4 februari1983 (proP- 1982/83:70) 1982/83:20 Ändring ikonkurrenslagen (prop. 1982/83:77) 1982/83:10Utbildning i räddningstjänst 1982/83:12Anslag på tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret 1982/83såvitt avser verksamhetsområde (prop. 1982/83:101delvis)