prot · G60964 · 1982-12-31 00:00:00 — Det gick helt enkelt inte att sändahur mycket som helst på de gamla kablarna. Men med den nya tekniken - och detär detta som föranleder min fråga - så faller dessa tekniska begränsningar. Nuär de tekniska möjligheterna för oss öppna för att låta alla utnyttja kabel-TV.Då blir frågan till statsrådet: statsrådet beredd medverka till att vi ocksålegalt får en chans att dra nytta av de tekniska landvinningarna? Jag är väl medveten om att det återstår problem iregleringshänseende. Men eftersom de tekniska möjligheterna nu finns ocheftersom vi lagstiftningsvägen har möjlighet att garantera att alla fårtillgång till kabel-TV:s möjligheter, är statsrådet beredd att medverka tillatt en sådan lagstiftning kommer till stånd, eller sällar han sig till dem somalltjämt ser detta som ett bekymmer som man helst av allt vill springa bortifrån? Jag ser inte nya medier som ett bekymmer,alldeles bestämt inte! Men jag betraktar inte de nya tekniska medierna somtidningar eller böcker. Om man gör det tror jag att man ställer till bekymmerbåde för sig själv och för dem som behöver yttrandefriheten. Faktum är att de tekniska medierna - såsom vi ser dem ochdiskuterar dem nu - inte är jämförliga med tidningarna. Det som är möjligtär att till olika hushåll etablera en kabel över vilken olika budskap kansändas. Skall man göra jämförelser med tidningsområdet är det ungefär som omman kunde förse varje hushåll med en enda tidning. Vi skall alltså se till att vi har maximal yttrandefrihetinom den enda kabeln. När det gäller rätten att ge ut den "tidning"som skulle ha monopol, måste vi ändå ha litet is i magen och inte med drömskaformuleringar skapa bekymmer för dem som har behov av yttrandefriheten. 38 PER (): låter statsrådet som ett gammalt eko frånden tid då man debatterade huruvida boktryckarkonsten skulle tas i det fria ochöppna samhällets tjänst. Jag är orolig för den typen av argumentering. Faktum kvarstår att det finns tekniska möjligheterför att medge etableringsfrihet för kabel-TV. Det finns alltså möjligheter attlåta alla och envar få del av denna teknik. Det finns möjlighet attlagstiftningsvägen förebygga monopolisering. Min fråga till statsrådet är: beredd att medverka till att människorna får möjlighet att utnyttjade chanser som tekniken har öppnat? Jag kan med glädje anteckna att Per nudelar min uppfattning att man med lagstiftning har möjlighet att reglera dettaområde. Det tycker jag vi skall göra, men man bör inte göra det frånutgångspunkten att kabel-TV är detsamma som tidningar. 40 PER (): Hela min debatt här har utgått ifrån att jagvill ha statsrådets medverkan fill att lagstiftningsvägen slå fast denetableringsfrihet som vi redan har för det tryckta ordet. Är statsrådet bereddmedverka till detta? Överläggningen var härmed avslutad. Om sammansättningen av utredningen om samverkansfrågorinom pressen och annonsbladens inverkan på tidningsutgivningen 11§ Svar på fråga 1982/83:214 om sammansättningen av utredningen omsamverkansfrågor inom pressen och annonsbladens inverkan på tidningsutgivningen har frågat mig öm regeringenavser att ge den aviserade utredningen om samverkansfrågor inom pressen ochannonsbladens inverkan på tidningsutgivningen en parlamentarisk sammansättningi enlighet med vad som fidigare varit praxis när det gäller pressutredningar. Med hänsyn till dagspressens betydelse i den demokratiskaprocessen är det enligt min mening viktigt med ett långtgående polifisktsamförstånd i frågor som berör statens presstödjande åtgärder. Detta har sedanlänge varit en uttalad strävan från statsmakternas sida. Ändringar i detstatliga presstödet har därför i allmänhet föregåtts av noggrantutredningsarbete, oftast inom parlamentariska utredningar. Förfaringssättet har emellertid alltid varit förenat medmer eller mindre genomgripande förändringar av stödsystemet i stort. Både 1972och pressutredningar har behandlat de bärande principerna iutformningen av det statliga presstödet. Frågor som ligger inom ramen förfasfiagda och allmänt erkända huvudprinciper har däremot kunnat behandlas påannat sätt. Frågorna om annonsbladsutgivning och ökad teknisksamverkan inom dagspressen har diskuterats . Det råder enutbredd politisk enighet om att annonsbladsutgivningen utgör ett särskiltproblem för dagspressen. Likaså har statsmakterna, oavsett den politiskasammansättningen, framhållit behovet av ökad samverkan för attbegränsa kostnadsökningarna inom branschen. De'regler som f. n. gäller i fråga omsamverkan har formulerats av olika regeringar, men utifrån samma grundläggandeinställning. Den nu aktuella utredningen skall behandla och vidareutvecklavissa aspekter av presstödet inom ramen för principer som har en bred politiskförankring. Jag vill i sammanhanget påpeka att den förra 5 protokoll 1982/83:63-64 Om sammansättningen av utredningen om samverkansfrågorinom pressen och annonsbladens inverkan på tidningsutgivningen regeringeni sina direktiv till en utredning om annonsbladen och dagspressen godkände attuppdraget skulle ges åt en särskild utredare. Mot denna bakgrund och med hänsyn till regeringens önskanatt kunna ta ställning till eventuella förslag anser jagdet mindre befogat att tillkalla en parlamentarisk utredning för att undersökanämnda frågor. Det är enligt min mening lämpligt att uppdraget anförtros åt ensärskild utredare. 42 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin fråga. Jag vill emellertid inte underlåta att göra klart att jag tycker attdet är ett riktigt dåligt svar som här har lämnat. Och vad meraär: Det är ett svar som är direkt ägnat att motverka det syfte som regeringensäger sig ha, nämligen att få fram en ökad samverkan mellan olikatidningsföretag. Det finns en lång rad problem på det här området, mendet handlar alltså om samverkan mellan fria och enskilda företag, där de harmöjligheter att säga ja eller nej. Det har alltid, herr talman, ansetts rimligtatt vi utreder den här typen av frågor i parlamentariskt sammansattautredningar. Så har det alltid varit fidigare. Det är också alldeles självklartatt presstödsnämnden är parlamentariskt sammansatt, och det är också att noteraatt det från oppositionens sida, när vi diskuterade den här frågan den 17december här i kammaren, gjordes mycket, mycket klara uttalanden -liksom i resverationerna - om att vi vill ha en medverkan, vi ville kunna fåvara med i det här sammanhanget. bryter regeringen, herr talman, den härprincipen. Den press man vill ha med i samverkan, den press som framför allt ärstabil och stark och icke belastar statskassan och budgetunderskottet ochmycket annat, skall inte genom sina representanter eller genom borgerligapartier, som ju står en del av den här pressen nära, få vara med och utreda. Tror verkligen statsrådet att det med denattityden kommer att finnas någon särskilt stor vilja under den närmaste tidenatt samverka? Jag är övertygad om att så icke kommer att vara fallet. Jag är också övertygad om att efter det svar som herrGöransson nu har lämnat på regeringens vägnar, så kommer vissa samverkansprojekticke att bli verklighet. Jag förstår de tidningar som , efter det här svaret,kommer att resonera på det sättet, och jag vet, herr talman, att de kommer attresonera så. Jag förstår att de säger, att när vi inte ens får vara med ochutreda frågan om samverkan, hur skall vi då kunna gå in i samverkansdiskussioner? Det är bara att konstatera att den därutsträckta handen, som det har talats så mycket om från socialdemokratiskthåll, inte ens sträcker sig fill frågan om att vi skall få vara med och utredasamverkansfrågor. Jag tycker det är avslöjande. mycket häffiga reaktion förvånarmig verkligen. Den förvånar mig därför att den samverkan som vi vill utredainte gäller en samverkan mellan parfier som befinner sig i . Enparlamentarisk utredning innebär att vi har en riksdagsförankring iutredningen. Regeringen har varit angelägen om att pressfrågorna skallkunna utredas mycket snabbt. Vi har utgått från att vi skall kunna utreda dennafråga utan att bryta de grundläggande politiska principer som vi har varitöverens om när vi har byggt upp presstödet. Vi har därför ansett det angelägetatt ha en utredare som snabbt och med utgångspunkt i betydande faktakunskapskall kunna lägga fram sitt förslag. Och jag utgår verkligen från att utredarenhar möjlighet att ta till vara den kontakt och det meningsutbyte som skallförekomma mellan de tidningsföretag som förutsätts samverka. I själva verket har statsmakterna i fio, vidupprepade tillfällen understrukit vikten av en samverkan mellan tidningarna.Det har varit en mycket konsekvent linje. Får jag bara citera vad som 1981sades i trepartiregeringens pressproposition. Föredraganden sade den gångenföljande: "Enligt min mening bör det statliga stödet i högre grad än vadsom varit fallet användas för att sfimulera fill olika samverkansformer." Det är alltså inte fråga om att bryta någon samverkaneller några principer, utan om att så snabbt som möjligt genomföra en nödvändigöversyn av det presstöd som vi har. Om sammansättningen av utredningen om samverkansfrågorinom pressen och annonsbladens inverkan på tidningsutgivningen 44ANDERS (): Statsrådet konstaterar att minreaktion är häftig. Det är ett alldeles korrekt konstaterande. Den är häftigdärför att , och när vi behandlade denna fråga idecember bad att få vara med i en utredning som gäller socialdemokratisk ochborgerlig press -press som i en del fall direkt ägs av stiftelser, som ärpartierna närstående eller som av tradition eller på annat sätt har en näraanknytning till dessa partier. Vi bad alltså om att få vara med när dessafrågor utreds. Jag har också i andra sammanhang, bl. a. här i kammaren, förtfram dessa synpunkter. Om regeringen nu strävar efter samverkan, vill nå resultatoch vill ge oppositionen möjligheter till medverkan och insyn, borde det intevara för mycket begärt att regeringen tillmötesgår ett så rimligt krav som attdet skall bli en samverkan på detta område. Visst skall utredaren ha kontakter med berördatidningsföretag, säger statsrådet . Ja, men det handlar inte bara omteknisk samverkan, om att byta tryckverk och pressar eller om att samlokaliseratill vissa fastigheter. Det handlar här om presspolifik! Vad är dåpresspolitik? Ja, det är inte bara teknikaliteter. Om den samverkan som nuskall utredas exempelvis syftar till redaktionell samverkan innebär detsjälvfallet en förändring av presstrukturen i detta land. Då är det väl rimligtatt man får vara med från oppositionens sida. Om sammansättningen av utredningen om samverkansfrågorinom pressen och annonsbladens inverkan på tidningsutgivningen Jag tycker icke att statsrådet har svarat påfrågan; Varför bryter regeringen , när man säger sig vilja uppnå resultat,den praxis som har utbildats, nämligen att man harparlamentariska utredningar på detta område? Det är en berättigad fråga, särskiltsom oppositionen direkt har bett om att få vara med. Jag hävdar bestämt att någon praxis inte harbrutits. Regeringen är angelägen om att mycket snabbt, inom de ramar som ärgivna av tidigare fattade riksdagsbeslut, kunna göra en översyn av presstödet. Jag vill också påpeka att direktiven fill utredningen ännuinte är utfärdade. 46 (): Jag vet inte hur mycket statsrådet sysslat med presspolitiska frågor tidigare. Men om han hade gjort det, trorjag att han hade varit medveten om att det är litet svårt att pressa in förslagsom syftar till att förändra hela situationen när det gäller annonsbladen ochliknande, som ju explicit nämns i detta sammanhang, inom ramen för nuvarandepresspolitik. Själva problemet är ju att annonsbladen i praktiken inte berörsav den nuvarande presspolitiken. I praktiken har det skett väldigt litet på detområdet. Det är just framväxten av annonsblad som leder till att man ser sigföranlåten att se över detta. Det går alltså inte att inom ramen för nuvarandepresspoHtik göra allt det som statsrådet här talar om. Men frågan kvarstår ju, och det är den jag vill ställa ochsom kommer att ställas, , ; Trorverkligen statsrådet att det kommer att bli lätt att få till stånd ensamverkan mellan t. ex. borgerlig press och socialdemokratisk press under dennärmaste tiden, när de borgerliga partierna inte ens får vara med och utredadetta i , i en parlamentarisk utredning? talar om attregeringen är angelägen att få fram snabba besked. är det faktiskt interegeringen som bestämmer, utan och de enskilda tidningsföretagen. Regeringen är angelägen om att kunna redovisaen utredning snabbt. Det är den för skull och för pressens skull. När jag uttalade förvåning över reaktionvar det naturligtvis bl. a. därför att har tagit ställningtill och begärt en annonsbladsutredning, som den föregående regeringen ladefram direktiv till. Tvåpartiregeringen gav uppdraget åt en särskild utredare -det var inte någon parlamentarisk utredning som förutsågs i det stycket. Jaghar svårt att föreställa mig att en utvidgning som gäller den tekniskasamverkan mellan tidningsföretagen skulle till den milda grad dramatiserafrågan. Jag tror att en expertutredare med god kunskap om området har de bästaförutsättningarna att prestera ett snabbt resultat. 48ANDERS (): Den utredning som tvåpartiregeringenpresenterade direktiven till , dvs. före valet,handlade om delvis andra saker än det som statsrådet nu vill låtautreda - med all rätt, tycker jag, därför att det är inget fel i att man tarupp dessa frågor. Men det var en helt annan utredning än vad det nu handlar om,det kan jag försäkra. De direktiven är ju offentliga, så det är ganska lätt attkonstatera det, om man skall jämföra med den inriktning som härhar angett. Då handlade det framför allt om annonsblad - nu handlar det omsamverkan på, såvitt jag kan förstå, ett mycket bredare fält. Jag vill upprepa min fråga till statsrådet ; att man på detta sätt bäddar för en större förståelse församverkansfrågor eller inte? Avslutningsvis: Detta med en expertutredning låter bra.Den som i någon mån har sysslat med presspolitik vet att det handlar ombetydligt mer komplicerade saker än rena expertutlåtanden. Om industridepartementets kontakter med de statligaföretagen Överläggningenvar härmed avslutad. 12 §Svar på fråga 1982/83:185 om industridepartementets kontakter med de statligaföretagen har frågat mig omjag har någon kommentar till uppgifterna att företrädare förindustridepartementet har som rutin att framföra synpunkter och önskemål vadavser olika konkreta affärsbeslut i de statliga företagen och om jag anser attsådana rutiner befrämjar utvecklingen inom dessa företag. Enligt 8 kap. 6 § aktiebolagslagen är det bolagetsstyrelse och VD som svarar för förvaltningen av bolagets angelägenheter.Aktieägarnas rätt att besluta i bolagets angelägenheter kan endast utövas vidbolagsstämman enligt de regler som gäller för denna. Det är sålunda inte möjligt för representanter förregeringen eller departementet att besluta i de statliga bolagensangelägenheter annat än som företrädare för ägaren vid bolagsstämma. Vid sidan av bolagsstämman förekommer det inte hellernågon ordergiv-ning från staten. eller verkställande ledning får däremot oftaförslag rörande bolaget från olika intressenter såsom kunder, leverantörer,anställda, banker, stat, kommuner och ägare. Det kan inte betraktas som felaktigt eller stridande motgod sed att det för de statliga företagen ansvariga statsrådet framförsynpunkter till en företagsledning. Dessa synpunkter utgör inte annat änförslag som kan godtas eller förkastas av bolagets ledning. Synpunkter av dettaslag förekommer dock inte på långt när så ofta att de kan betraktas som rutinoch Om industridepartementets kontakter med de statligaföretagen endastefter en mycket noggrann lämplighetsavvägning. Informativa kontakter mellan det ansvariga statsrådeteller tjänstemän vid departementet å den ena sidan och statliga bolag å denandra förekommer dock löpande. Detta är värdefullt bl. a. för att regeringenskall kunna bilda sig en uppfattning om konsekvenserna i industri-,sysselsättnings- och regionalpolitiskt hänseende av åtgärder som man vidtareller planerar i bolagen. Jag vill också understryka att många företagsledningarsätter stort värde på möjligheten att få kontakta departementet för att fåinformation och synpunkter från departementets experfis inom olika områden. Sammanfattningsvis är kontakterna mellan departementetsföreträdare och de statliga bolagen oftast nödvändiga för båda parter och tillnytta för berörda företag. 50STAFFAN (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaretoch för kommentarerna till uppgifterna att företrädare förindustridepartementet har som rutin att framföra synpunkter och önskemål vadbeträffar olika konkreta affärsbeslut i de statliga företagen. Det finns förvisso behov av en dialog mellan departementoch statliga företag. Ägaren staten måste också kunna visa handlingskraft i defrågor som det åligger ägaren att utöva inflytande på. Problemet ligger dockinte på de punkterna. Problemet är att staten som ägare kommer att sammanblandasina funktioner som ägare och som politisk instans. I den proposition om Statsföretag som statsrådet framlade påpekas att de statliga företagen skall skötasaffärsmässigt, men de kommentarer som kommer från staten/ägaren har ofta intemed affärsmässighet att göra. Därför vill jag också säga att det är litetoegentligt att tro att de synpunkter som kommer från statsmakten bara ärförslag som kan godtas eller förkastas av bolagets ledning. Jag tror att det ären orealistisk syn på hur olika synpunkter som framförs uppfattas ute iföretagsamheten. Sedan finns det ytterligare ett problem, herr talrhan,nämligen att löpande synpunkter av detta slag kan bli mycket besvärande vidskötseln av ett företag, om synpunkterna inte återspeglar affärsmässigkompetens. Utan att vilja förolämpa någon på industridepartementet vill jaggöra gällande att där saknas - och jag vill understryka att det ligger i sakensnatur - det affärskunnande som behövs för att ge vettiga löpande synpunktertill styrelserna. De som sysslar med industripolitik brukar överskattapolitikers och ämbetsmäns förmåga att styra företag och att leda en dynamiskutveckling i näringslivet. Jag tror att man där kan finna åtminstone något avförklaringen till att statliga företag har så pass stora problem som de har. Min fråga avsåg att i viss utsträckning efterhöra i vadmån statsrådet hade en känsla för att här finns reella problem, somman måste uppmärksamma, om man skall kunna få de statliga företagen att fungerabättre. Jag tycker att statsrådets svar var vettigt så långt som det sträcktesig, men jag tyckte inte att det sträckte sig till att omfatta de Nr 64 Överläggningen varhärmed avslutad. Om beredskapsåtgärder mot satel- 13 §Svar på fråga 1982/83:202 om beredskapsåtgärder mot satellit- Utolyckor har frågat jordbruksministernvilka åtgärder regeringen vidtar i den nu uppkomna situationen när satellitenKosmos 1402 väntas störta. Frågan har överlämnats till mig. Jag vill inledningsvis framhålla ätt sannolikheten för attsatelliten skall störta i bedöms som mycket liten. Regeringen har redan vidtagit åtgärder för den händelseKosmos 1402 skulle störta i . Länsstyrelserna har fått i uppdrag attmeddela förordnanden och föreskrifter med stöd av 13 § lagen (1960:331) omskyddsåtgärder vid olyckor i atomanläggningar m. m. De länsstyrelser som interedan har personalberedskap för sådana olyckor skall genast utsebefattningshavare som får besluta i ställe. Regeringen har vidare uppdragit åt överbefälhavaren attsammanställa information om satellitens färd och dess återinträde i atmosfären.Överbefälhavaren skall hålla fortlöpandeunderrättat om händelseutvecklingen. har fått i uppdrag att planlägga ochatt vid behov besluta om översiktlig spaning efter radioaktivt material frånKosmos 1402. svarar för att berörda länsstyrelser larmas. och statens brandnämnd har fått iuppdrag att ge råd i strålskyddsfrågor rn. m. till länsstyrelserna och dekommunala brandförsvaren som medverkar i skyddsåtgärderna. En särskild beredskapsgrupp inom hartillsatts för att följa händelseutvecklingen och vid behov lägga fram förslagtill ytterligare åtgärder från regeringens sida. Jag vill slutligennämna att vi har tagit kontakt med de sovjetiska myndigheterna för att få såmycket upplysningar som möjligt på de punkter som kan vara av betydelse för desvenska beredskapsåtgärderna. 52KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar för svaret och för att det, tackvare att vi äntligen fått en försvarsminister, i alla fall kom innan satellitenhunnit ramla ned. Jag skall också gärna erkänna att jag inte har anledningatt framföra någon kritik mot regeringen i det här fallet. Jag tycker attregeringen agerade snabbt och effektivt. Jag hade skrivit min fråga och hörde på nyheterna att regeringen redan hade vidtagitåtgärder. Men låtmig ändå få komma med några kommentarer. Om beredskapsåtgärder mot satellitolyckor regeringsbeslut om beredskap för åtgärder ifall Kosmos1402 störtar på svenskt territorium. Den beredskapen är alltså knuten,direktfill 1402. Men den här situationen är egentligen inte ny. Som bekant störtade 954 i . Barasatelliternas nummer säger ju en del om det stora antal satelliter som far runtute i rymden. Det betyder att mycket skrot av den här sorten far runt vår jord. Det är alltså dags att fråga sig om det inte krävspermanenta bestämmelser för beredskap mot olyckor som kan hända när urandrivnasatelliter förolyckas. Jag vet att arbetar med en konventionmot användandet av uran som drivkälla för satelliter, och jag utgår från attSveriges regering driver på i den frågan. har det arbetet- tyvärr-varit resultatlöst. Med kännedom om vissa stormakters inställning härvidlag lärdet ta fid, innan det blir något resultat - om det nu blir något sådant. När vi nu har den vetskapen och när vi vet att riskernaför olyckor av nämnda slag faktiskt är större än riskerna för olyckor vidkärnkraftverk, är det rimligt att fråga sig: Krävs det inte permanentabestämmelser för en beredskap på området? Vi har en omfattande beredskap när det gäller kärnkraftverken,och det är klart att skulle en olycka mot förmodan inträffa vid ett svensktkärnkraftverk, blir följderna troligen oändligt mycket mera omfattande änföljderna av en olycka med 1402 skulle bli. Men vi vet inget om hurstora satelliterna kan bli , och vi har ingen permanent beredskap. I de län där kärnkraftverken ligger är det i dagens lägesjälvfallet mycket lättare än det är i övriga län att snabbt skötaräddningsplaneringen. Jag undrar: Har försvarsministern försäkrat sig om att delänsstyrelser som inte redan har personalberedskap har hunnit utse de ansvarigabefattningshavare som försvarsministern nämnt? Vidare; Är regeringen beredd attåtminstone överväga att införa permanenta bestämmelser förberedskapsplanläggning över hela landet? Jag tycker att situationen talar för det. Jag står intehär och talar för att skrämma upp någon, herr talman, och jag är överens medförsvarsministern om att det är högst osannolikt att en satellit som skallspana i havet faktiskt faller ned här. Men jag vet att många människor kännerstor oro, och det får vi inte nonchalera. Det kan således vara nödvändigt medinformationsberedskap. frågade mig om vi har fått inrapporter om huruvida länsstyrelserna har utsett handläggare för dessa frågor.Svaret blir: Vi har fått in rapporter från länsstyrelser om att sådana utsetts. Satelliter av aktuellt slag började användas 1967, ochungefär 25 satelliter av den här typen har sänts upp av . I -som jag själv har viss erfarenhet av - har vi tagit upp frågorsom har att göra med sådana här satelliter för att få till ståndinternationella regler och ett internationellt samarbete beträffandeinformationen när det är risk att olyckor av det här slaget skall hända. Detfinns alltså klara beslut i FN om att Men ser vi att vi när det gäller implemente-ringen avdessa beslut har vissa svårigheter. Jag tycker att vi nu skall ta vara på erfarenheterna avvår planläggning och avvakta och se vad som händer. Det är med utgångspunkt ide erfarenheterna som vi sedan skall planlägga för fortsättningen. 54 ();