prot · G60954 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag tänkte särskilt på frågan omarbetsrättslagstiftningen. Den är tydligen också något som undraröver. Vi har i våra partimotioner pekat på de problemsom uppstår genom att arbetsmarknadslagstiftningen i vissa avseenden intefungerar så som det var tänkt när besluten fattades här i . Vi har tillsammans försökt rätta till olägenheter itrygghetslagstiftningen. Vi har stått sida vid sida, , jag, och försökt rätta till de svagheter som den lagstiftningen har. Detkan finnas fler svagheter i arbetsmarknadslagstiftningen som bör rättas tillför att det inte skall bli ännu värre stelbenthet när det gäller för människor-framför allt för unga människor- att få jobb. Det är den saken vi tänktsärskilt på. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. 14 () replik: Det är alldeles riktigt som att vi försökt rätta till detta. Det var också vad gjorde ivåras. Det verkar som om glömt av att - med borgerligmajoritet i kammaren dessutom - beslöt att det bl. a. skulle bli möjligt attprovanställa , att anställa vid tillfälliga arbetstoppar och attskadestånd avgörs efter litet mer rättvisa regler. Det är vad harbeslutat. Däremot sade bestämt nej till de moderata framstötarna omatt man skulle skrota turordningsreglerna. sade också nej till enlångtgående tillämpning av möjligheten att anställa vid arbetstoppar som skulleha inneburit att man hade gått runt dessa bestämmelser. Vi avvisade ocksåmycket bestämt det moderata önskemålet att man skulle sätta ingångna avtal urspel. Detta var vad som skedde . Vi har varit med om att reformera och göra reglernasmidiga i avsikt att framför allt hjälpa ungdomarna ut i arbetslivet. Men vi ärinte beredda att vara med om att rasera tryggheten eller "slänga trotjänarnapå sopbacken", vilket skulle bli följden om turordningsreglerna skrotades.Reformeringen av arbetarskyddslagen innebär att man fortfarande skall ha storrespekt för ingångna avtal. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 15LARS-OVE (vpk): Vpk har accepterat regeringens förslag tillarbetsmarknads-poUtiska åtgärder för att lindra den akuta arbetslösheten. Denalltmer tilltagande arbetslösheten ingår i en ekonomisk kris, som i dettasamhälle inte bara är av konjunkturen art. Det är fråga om en långvarigstagnation i den kapitalistiska samhällsutvecklingen. Antalet industrijobb har på bara minskat med 80000. Vi har minst 146 000 människor sysselsatta genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder, och arbetslöshetsnivån ligger någonstansmellan 120 000 och 130 000. Detta är ett allvarligt läge, där ungdomen drabbasmycket hårt. På kort sikt måste AMS-verksamheten byggas ut ochinvesteringar göras i samhällsnyttiga projekt för att vi skall få en snabbeffekt på sysselsättningen. som denna nedgång i sysselsättningen äger rumförs det en debatt om vikten av utbildning.. Utbilda dig för att blikonkurrenskraftig på Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. arbetsmarknaden, lyder uppmaningen. Men om man skall fåett arbete avgörs ju av om det framöver finns några arbetstillfällen. Detviktigaste är egentligen att det skapas arbetstillfällen. I annat fall kommermånga av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna att vara ett slag i luften. På lång sikt krävs det därför en politik som är riktad motdet system som förorsakar dagens arbetslöshet, utslagning och utsortering. Detkrävs en politik som underlättar övergången från denna kapitalistiskaproduktionsanarki till en planhushållning. Den socialdemokratiska regeringens politik lämnar dekapitalistiska makt-och produktionsförhållandena helt orörda. Det kan vi se idet faktum att de helt har "spolat" fonddebatten, ja, över huvudtaget allt tal om makten över planeringen av utvecklingen, investeringarna m.m. Inte ens när det gäller den lilla investeringsavsättning som företagen skallgöra får de fackliga organisationerna någon vetorätt. Det är kännetecknande förden socialdemokratiska utvecklingen. I likhet med de borgerliga sätter socialdemokraternamycket stor tillit till en exportinriktad politik, som i förlängningenegentligen begränsar den inhemska efterfrågan. Det kan vi se i form avdevalveringens effekter. Det blir en reallönesänkning . I dessspår följer en ökad arbetslöshet. Det är en politik som är dömd att misslyckas. Politiken från arbetarrörelsen måste inriktas på en förskjutning från kapitalismenoch storfinansens makt till planhushållning. Men en sådan utveckling villsocialdemokraterna inte vara med om, utan det är fråga om en total kapitulationi den svenska modell för 1980-talet som socialdemokratin har skissat.Reallönesänkningar, ökningar av företagens vinster och en välvillig inställningtill rationaliseringar är några inslag. Socialdemokraterna vill också görapolitiken exportinriktad, förse företagen med riskvilligt kapital och inte göranågra ingrepp i bankväsendet. Ja, man kan rada upp flera åtgärder som ingår idenna 80-talsmodell. Det är alltså egentligen en kapitulation. Regeringen vill inte heller lägga upp en planering förframtiden. Våra krav på 100 000 industrijobb inom funderar man överhuvud taget inte på från regeringens sida. Det är ytterst beklagligt. Därförmåste vi få en pohtik för framtiden där investeringarna styrs av de anställdaoch samhället: Samhälleliga investerings- och industriprogram måste tas fram,och det snabbt. Kreditväsendet måste ställas under de arbetandeskontroll, för att verksamheten skall få rätta former. Vi måste ha en skärptkontroll över kapitalexporten och utlandsinvesteringarna. Och framför allt -ochdet är motorn i alltihop - måste fackföreningarna ges politiska och lagligamöjligheter för att kunna ingripa mot den utveckling som sker . Detta är en politik som är rakt motsatt den borgerliga,där man vill ge enskilda företag och den enskilda människan i toppskiktetinitiativet. Vi vill i stället att kollektivet skall ha initiativet, för attkunna skapa arbetstillfällen framöver. Den fråga som vi från vpk egentligen ställer är: Hur längekan man spä på AMS-politiken utan att göra några ingrepp i den nuvarandekapitalistiska struktureni detta land? Jag tror att kommer att bli fången i den burdär hon ständigt får gå AMS till mötes, tills allt vad pengar , och produktionsresultatheter inte längre står till buds. , herr talmari, vill jag bara peka på att detinte gäller arbetsdelning när vi talar om.-införande av sextimmarsdagenframöver. Det gäller att koppla hela sysselsättningen till ett program, därindustripolitiken står i centrum, där den offentliga sektorns bristområdenmåste täckas och där man tar hänsyn till teknikens utveckling och möjligheternatill sysselsättning. Då kan vi sätta in arbetstiden i ett riktigt sammanhangoch införa sextimmarsdagen. Då kan vi kanske komma fram till det som JanOlsson på Metalls utredningsavdelning har gjort, att det nu är dags försextimmarsdagen, men först i detta sammanhang. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. Jag tänkte kommentera en del av de frågor somvarit uppe i debatten, som jag hoppar över vissa punkter därför attjag vet att vi har många socialdemokratiska talare från arbetsmarknadsutskottetsenare på talarlistan. Får jag börja med den senaste talaren, tyckte att han i slutet av sitt anförande lät närmast som en moderat, närhan talade om att jag kunde bli fången i AMS-buren. Det är precis det argumentsom använder. Jag har förut i denna kammare deklareratatt det inte är någon önskedröm för en arbetsmarknadsminister att ha en mycketstor del av arbetskraften sysselsatt med särskilda åtgärder, medberedskapsarbeten, med arbetsmarknadsutbildning. Men det är det alternativ somvi har på kort sikt till öppen arbetslöshet. Jag trodde att Lars-OveHagberg var väl medveten om det. Frågan om hur långt vi kan sträcka oss när det gäller dearbetsmarknadspolitiska insatserna kan man naturligtvis diskutera, och det harvi diskuterat med bl. a. vid olika tillfällen. Jag tror att manskall ha inställningen, att om det krävs så får vi försöka att gemensamt lyftaoss i håret. Vi får försöka att göra mycket mer än vi gör , därför attalternativet är den öppna arbetslösheten. Regeringen har ju genom sin politik deklarerat och mångagånger tidigare i denna kammare sagt att arbetsmarknadspolitiken självfalletinte ensam löser de grundläggande sysselsättningsproblem som vi har isamhället. Men de resultat vi kan få på arbetsmarknaden av en bättre ekonomiskpolitik, av devalveringen och av det omfattande investeringsprogram som vi harlagt fram för kommer ju först . För alla de arbetslösa måste vi nu gripa in med dearbetsmarknadspolitiska insatserna där vi snabbt kan göra någonting. Resultatetav den här höstens verksamhet ute på arbetsförmedlingarna visar också att manpå arbetsmarknadsverket och hos alla andra parter som varit inblandade harförmått att motsvara förväntningarna. Man har gjort en kraftansträngning föratt hindra en ytterligare ökad öppen arbetslöshet utöver den höga som vi redanhar. Jag trorinte att det finns några förutsättningar för att Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. och jagkan komma överens om den långsiktiga utvecklingen och om vilken ekonomiskpolitik vi skall ha i det här landet. De allmänna resonemang om planering ochannat som man för från vpk:s sida är, såvitt jag kan bedöma, mest tomt prat. talade sig varm för ungdomarna och motungdomsarbetslösheten. Det är i och för sig välgörande att höra det från enmoderat. är det precis på det sättet som både och har sagt, att politik i praktiken skulle medföra en ökadöppen arbetslöshet. Jag nämnde förut ganska många siffror, och det är klartatt flertalet av dem väl fladdrade förbi - det blir lätt så när man radar uppmånga siffror. Men av de 58 000 personer som var sysselsatta iberedskapsarbeten senast vi gjorde en räkning var 40 000 ungdomar. Moderaternaspolitik, som går ut på att säga nej till ytterligare resurser förarbetsmarknadsverket, kommer att innebära en katastrof för ungdomarna. Det s.k. finansieringsförslag som finns i reservation är ju, om mantittar efter, egentligen helt utan verklighetsförankring. a. kanske man kanfundera över om det inte rent av i vissa stycken handlar om retroaktivlagstiftning, för vad tänker använda sig av för sina förslag är jubl. a. de 100 milj. kr. som kommunerna redan har fått sig tilldelade på vissavillkor. Menar verkligen att man skall gå in och i efterhandställa nya villkor för de pengarna? Så brukar vi inte göra här i , närvi lagstiftar i andra fall. Får jag säga om lönebidragen och till svar på AlfWennerfors fråga på den punkten om finansfullmakten, att vi har ett ganskainvecklat system för anslagsbeviljande i det här huset. Jag tänker inte - ochkan inte heller - i detalj redovisa det. Men anslagstekniken gör ju attregeringen har begränsade möjligheter i vissa avseenden när det gäller attutnyttja finansfullmakten. Att vi behöver en påspädning av pengarna tilllönebidrag är inte så konstigt, därför att det belopp som anvisades förinnevarande år i själva verket är mycket lägre än det som anvisadeför /82. För innevarande budgetår har för verksamheten medlönebidrag anvisats 1 527 milj. kr. Det är ett par tre hundra tusen kronormindre till lönebidrag än , och då är det inte så konstigt omman behöver mer pengar på den här punkten. Annars blir det så, som . a. har sagt, att människor med arbetshandikapp helt enkelt får lämna sinplats. a. de organisationer som har dessa anställda blir heltvilseleddajOm förutsättningarna för verksamheten. Det fattas pengar, och depengarna har vi inte kunnat ta fram genom finansfullmakten. talade ganska mycket mot moderaternaspolitik. Får jag säga att jag håller med honom i väldigt mycket. Men det varett par av de mest avgörande punkterna, och det jag tyckte var mest negativt, iAlf Wennerfors inlägg som inte tog lipp. Jag tänker på skallet påde fackliga organisationerna. Under valrörelsen drevs det en kampanj från visst håll motLO och PTK. Man påstod att de av valtaktiska skäl undvek att försöka komma framtill en lösning iavtalsförhandlingarna om åtgärder för de arbetslösa ungdomarna. Detta varnaturUgtvis framför allt riktat mot LO. Denna kampanj mot de fackligaorganisationerna var struntprat - det har ju visat sig mycket klart. Jag tyckeratt borde besinna och tänka på detta, när han nu fortsätterskallet på de fackliga organisationerna. Det är inte någon avig inställningbland de fackliga organisationerna som är orsaken till ungdomsarbetslösheten ilandet, det tycker jag att vi med kraft skall slå fast. Får jag sedan säga beträffande arbetsdelningen att RudolfMeidner inte har föreslagit arbetsdelning. Vad han har sagt är att vi behöverfölja debatten utomlands, vi behöver forska om dessa frågor. harsagt att han för egen del inte har funnit några skäl att vända, att inta enannan uppfattning än den han haft tidigare. Jag skulle vilja ställa en fråga till . Detvar en passus i hans anförande som gjorde mig litet betänksam. Han talade om dearbetslöshetssiffror som redovisades i valrörelsen. Han sade att AMS styrelsehade, som han uttryckte det, självfallet efter valrörelsen, antytt attsiffrorna kanske innehöll statistiska fel. Jag skulle vilja fråga ut om han menar att på något sätt skulle ha vilseförtmänniskorna, att skulle ha haft något önskemål om att hålla innemed sanningen om arbetslösheten tills valet var över. Jag vill f. ö. påminna om att den högsta siffran, arbetslöshet,fick vi då vi bytte regering. Då hade valet för länge sedanpasserat. Höga arbetslöshetssiffror hade vi ett flertal gånger . Fårjag också erinra om att styrelse bl. a. består av folkfrån parterna och att bl. a. SAF är med i . Till slut: har liksomunder våren med enighet i styrelsen framfört krav till statsmakterna påarbetsmarknadspolitiska insatser. Om de kraven hade blivit tillgodosedda redanunder våren, hade vi inte haft ett lika besvärligt läge på arbetsmarknaden somvi har . Det är glädjande, tycker jag, att man från sida ochfrån sida nu har sluppit ur det moderata greppet och ställer sigpå vår sida när det gäller de nya medlen. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. 17ALF WENNERFORS (m) replik: Socialdemokraterna har kommit till riksdagenmed ett konventionellt paket. Socialdemokraterna går i gamla hjulspår.Socialdemokraterna för dessutom en ekonomisk politik som är oroande - medtanke på de åtgärder som vi måste vidta på lång sikt och de åtgärder som vimåste vidta på kort sikt. Det är en skattehöjarpolitik, en inflationsskapandepolitik och det är en politik med ökade underskott. Jag frågade förut, när arbetsmarknadsministern inte hademöjlighet att vara inne i kammaren på grund av regeringssammanträde: Hur mycketarbetslöshet räknar arbetsmarknadsministern med att de höjda arbetsgivaravgifternaskall medverka till? Hur stor arbetslöshet räknar arbetsmarknadsministern medatt momshöjningen skall medverka till? Jag har varit inne på problemetmed strupgreppet på hemmamarknaden och på detalj- Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. handeln isamband med fråga till mig. Det vore bra om nästa gång hon går upp italarstolen ville ge ett svar på det här. Frågorna är ju inte nya. Min kollegaoch partivän har tidigare här i kammaren ställt dentypen av frågor. Vi har icke kommit med ett alternativ som innebär att detär fråga om samma konventionella syn på lösningen av de problem som vi stårinför. Vi bygger på det gamla. Men vi försöker med nya tankegångar och ett nyttsynsätt. Vi försöker att vara litet okonventionella, att ta vara på oUka idéeroch uppslag för att se hur vi skall kunna lösa dessa frågor. Vi har framförallt satsat med anledning av just den stora ungdomsarbetslösheten. Av vårtdiagram och av texten i vår partimotion och reservation framgår att det ärungdomsarbetslösheten som är huvudförklaringen till den stora totalaarbetslösheten. Det borde arbetsmarknadsministern kunna instämma i. Det är idet avseendet som vi i första hand bör göra våra insatser. Det är icke minstsocialt betingat. Men jag har ju tidigare redovisat hur jag ser på den saken. Sedan till det här med facket. Jag har faktiskt inte ivalrörelsen argumenterat så, att det skulle vara avsiktligt att man inte komöverens om avtalen. Vad jag däremot har sagt är att jag var överraskad över attdet går så långsamt, att man verkar vara så oengagerad. Jag har undrat över vaddet kan bero på. I övrigt skall vi kunna diskutera de fackliga organisationernautan att bli angripna för att bedriva något slags antifacklig kampanj. 18ARNE () replik: Arbetsmarknadspolitiken är naturligtvis ettkomplement till den ekonomiska politiken, till industripolitiken osv., och denhar självfallet sina begränsningar. Det skall man ha klart för sig. Man kannaturligtvis fråga sig hur mycket längre man kan nå. Jag tror att man snart såatt säga har nått taket när det gäller att kunna erbjuda människorberedskapsarbete och liknande. är det självfallet oroande med den inriktning avden ekonomiska politiken som socialdemokraterna förespråkar. Det minskadeinhemska konsumtionsutrymmet på grund av mervärdeskattehöjningen är negativt ursysselsättningssynpunkt. Man vet inte - det har tidigaremedgivit - vilka effekterna blir ur sysselsättningssynpunkt när det gällerdevalveringen osv. Det återstår att se vilken utvecklingen blirmed tanke på dehär åtgärderna. Säkerligen är risken stor att den kan bli negativ ursysselsättningssynpunkt. Låt mig sedan säga några ord om ungdomsarbetslösheten. Detär naturligtvis tillfredsställande att arbetsmarknadens parter kunde träffa enöverenskommelse om ungdomsplatserna för 16- och 17-åringar. I vår reservationhar vi understrukit att det är viktigt och angeläget att man försöker finnalösningar även för de ungdomar som är litet äldre. Självfallet är det attbeklaga att de förhandlingar som pågår med arbetsmarknadens parter har tagitsin tid. Men från sida har vi tilltro till parterna. hoppas att man har ett gemensamt ansvar och intresse närdet gäller att lösa de här frågorna på bästa sätt. Jag tror att det ärnödvändigt för att vi skall kunna erbjuda fler ungdomar något meningsfullt attsyssla med. Låt mig, herr talman, slutligen få be omett besked. Av en tidningsartikel framgår nämligen att man från regeringenssida har för avsikt att avskaffa yrkesintroduktionen. Det skulle varaintressant att få. bekräftat om det är så. Vi vet att det enligt de senaste mätningarna under förstahälften av november månad fanns drygt 8 000 verksamma inorhyrkesintroduktionen. Jag tror att det skulle vara negativt om man förhastatfattade beslut om att avskaffa de möjligheterna. Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. 19 () replik: Arbetsmarknadsministern undrar om jagverkligen menar att det ansvariga ämbetsverket skulle ha vilselett med sinauppgifter genom att ifrågasätta dem på ett sent stadium. Jag menar närmast attdet hade varit klädsamt om det ifrågasättande som kommit efter valet medsamma snabbhet och klarhet hade kunnat komma . Jag gav faktiskt arbetsmarknadsministern en eloge för atthon redan i sitt inledningsanförande så klart betonade samarbetet mellan denekonomiska utvecklingen och möjligheten till sysselsättning. Jag sade också attdet är välgörande att har bytt både ton och infallsvinkelsedan i våras, då väldigt mycket av det budskap som vi fick lyssna på frånAnna-Greta som socialdemokratisk opponent gick ut på att ge AMS vad AMSvill ha - då skulle det allra mesta klara upp sig. Men så enkelt är det juinte. len kärv situation på arbetsmarknaden och när vi hade enav de längsta och svåraste nedgångarna i den internationella ekonomin någonsin,förde ändå den förra regeringen en ekonomisk politik som syftade till attåterställa balansen i ekonomin och därmed trygga sysselsättningen på lång sikt.Därför är det oroande när vi fått ekonomiska element som kommer att göra detbesvärligt. Vi har fått en momshöjning och en kraftig devalvering, och viriskerar att t. ex. handeln kommer att få det utomordentligt bekymmersamt -vilket har påtalats i debatten. Låt mig f. ö. säga tillarbetsmarknadsministern att jag tyckte att det var välgörande att hon sade attdet man från vpk säger oftast är tomt prat. Det var ett rakt och klart besked,och det står i bjärt kontrast till den undfallenhet som visadehäromdagen mot just kommunisterna. 20LARS-OVE (vpk) replik: När arbetarrörelsen skall tala om hur manskall förhålla sig till kapitalismen blir det väl litet annorlunda än när deborgerliga partierna gör det. Det handlar alltså om anpassning eller inte tillstorfinansens utveckling. Och jag trodde faktiskt att den socialdemokratiskapolifiken innehöll någonting av planering. Men jag har sett att 80-talsmodelleninte gör det. Planering av investeringar är ju inte det främsta kännetecknetför den Särskilda sysselsättningsåtgärder m. m. Man är inte ens med på vetorätt för de fackligaorganisationerna beträffande hur de pengar som skall avsättas skall fåanvändas. Och kreditväsendet är helt i storfinansens våld. Visst kunde man göranågot här -det är inte tomt prat. Beträffande kapitalexport går det att kommamed restriktioner och använda en annan politik mot utlandsinvesteringar. socialdemokraterna har haft förslag om detta, som man nu iregeringsställning gör avsteg ifrån. Och framför allt: Ge de fackligaorganisationerna möjligheter att vara med och styra och planera utvecklingen.Men då räcker det inte med MBL-samarbete och utvecklingsavtal. Sedan tror jag att kanske har vaknat upplitet grand . Hon blandar här ihop både siffror med varandra och vpkmed . Det är kanske litet förvirrande i det här läget, när mankanske skall försöka att tillfredsställa och läggacharmoffensiven åt det hållet. vill väl inte ha något ansvar försysselsättningen, som vpk naturligtvis vill. Men jag vill säga tillsocialdemokraterna: Om man inte gör någonting på industriområdet eller inom denoffentliga sektorn eller över huvud taget ser på vad den teknologiskautvecklingen ger och anpassar arbetstiden till det, dvs. går in för en totalsysselsättningspolitik, då blir man fill sist AMS fånge, och då får man föra enpolitik på kort sikt för jämnan. Och det är detta jag vill varna för. De åtgärder på energi- och transportområdet som vi nu harbeslutat om skall bara vara till för att sätta fart på någonting, tillsexporten skjuter fart -det är vad regeringspolitiken handlar om. Dethördes ingenting om detta i valrörelsen eller tidigare under oppositionstiden.Det man sade då var tydligen bara tomt prat. Det här är allvarligt i när den kapitalisfiskakrisens orsaker skapar större utarmning och utslagning av folket än på mångaherrans år, när basnäringar och hela regioner faller. När SAF och hela denpolitiska högern går till offensiv mot allt vad solidaritet och rättvisa heter,så slår SAP-ledningen till reträtt och lägger fram en politik som ligger väl ilinje med vad storfinansen kan acceptera. Egentligen förlitar man sig påstorfinansens och den internationella kapitalismens utveckling. Det är tillskada för arbetarrörelsen. Jag beklagar att jag blandade ihop siffrorna- jag kan tillstå att jag vid det här laget är ganska trött. För att det skallbli rätt i protokollet skall jag läsa upp dem: "För innevarande budgetår har för verksamheten medlönebidrag anvisats 1 527 milj. kr. Som jämförelse kan nämnas att 1 708 milj.kr. anvisats till verksamheten under /82." Det är alltså en stor skillnad. Det finns mindre pengarför det här än förra budgetåret. Om vi inte filiför mera pengar, fårarbetshandikappade avsked. Det finns inget annat att göra. Det är, som bl. a. också har sagt,beklagligt att moderata samlingspartiet inte inser att det är på det sättet.Det gör att en del av det sade om sitt engagemang förarbetslöshetsfrågorna får en något ihålig klang. Sedan vill jag säga att jag fakfiskt inte blandar ihopmoderaterna och vpk. Men de argument mot regeringspolitiken som man från vpk:ssida använder är i vissa avseenden förvillande lika de argument som moderaternaanvänder. Till : säger att moderaternaframför allt satsar på de unga, att de har visat i diagram hurungdomsarbetslösheten har ökat och att den är orsaken till de stora problemen.Ja, diagrammen är det nog ingen som ifrågasätter.