prot · G60976 · 1982-12-31 00:00:00 — Framför allt är det mycket viktigt att kommunerna effektivt använder destyrmedel som behövs för att planera för energianvändningen, så att vi följerriksdagens beslut när det gäller energipolifikens långsikfiga inriktning: Närjag reser runt i landet och talar vid möten eller samtalar med kommunalmän ochandra parter på marknaden, understryker jag överallt hur viktigt det är från kommunernas sida bedriver en aktiv politik för att styra dennautveckling." Jag vill också säga till att anledningen tillatt det har blivit en försening när det gäller åtgärder mot direktverkande elär att vi fick ett alldeles för dåligt förslag från den borgerliga regeringenpå detta område, och det har vi protesterat mot. Det var också för att få enbättre utveckling som vi krävde bl. energikommitté, som arbetarmed att lägga fram förslag på detta område. När vi kom fill ihöstas upptäckte vi dessutom att den förra regeringen hade försenatförberedelserna för att dessa bestämmelser - som i och för sig är alltfördåliga - som har fattat beslut om skulle kunna träda i kraft i tid.Vi tyckte inte att det var särskilt roligt. Men man skall lägga ansvaret på densom har orsakat den faktiska förseningen. Det var med den saken som med så mycketannat, att den förra regeringen inte hade gjort det praktiskaförberedelsearbete som krävdes för att riksdagsbeslutet skulle kunna träda ikraft vid den avsedda tiden, och det beklagar jag verkligen. När det sedan gäller upparbetningen skall jag inte upprepade debatter vi hade här vid tvä tillfällen . Jag skall bara fastslåett par saker. De tidigare regeringarna har bundit tillupparbetning för av det beräknade avfallet. Regeringen förstaregeringsdeklaration pekade ut upparbetning som enda metod. Det är santatt villkorslagen anger två metoder. Men regeringarna har ju godkäntupparbetning som metod och som grund för att ge laddningstillstånd. Därigenomhar man riktat in utvecklingen och bundit efterkommande regeringar. Man hardessutom underlåfit att vidta åtgärder för att prakfiskt göra något annatalternafiv möjligt när nu nästa steg kommer, som är en konsekvens av de förstabesluten. Vi har inte gett utförseltillstånd för mer än vad som ärabsolut nödvändigt för att inte riskera säkerheten vid de anläggningar vi har iSverige. Vi har inte heller gett tillstånd till att påbörja upparbetning. Detär en fråga som skall granskas, och innan den har godkäntmetoderna kommer inte någon upparbetning att påbörjas. Vi har ocksåtillförsäkrat oss en rad skydd mot risken för kärnvapenspridning som tidigareregeringar hade underlåfit att tillförsäkra - t. ex. lAEA-kontroll ochstudier av hur plutoniumfrågorna skall hanteras. Vi kommer att ta initiativtill ett förstärkt internationelltarbete när det gäller plutoniumhanteringen och när det gäller att förebygga attkärnkraft missbrukas i kärnvapenspridningssyfte. Där kommer denna regering attförstärka insatserna internationellt, jämfört med vad som har skett under detidigare regeringarna. Anledningen till att vi inte vill ha ett förbud ilagen mot upparbetning är att vår huvudlinje är denna: Vi skall inte i dagslutligt binda oss för val av metod för att slutförvara kärnbränslet. Forskareär eniga om att vi inte bör göra det, helt enkelt därför att man räknar med attvi med hjälp av forskning och utveckling kommer att få fram mycket bättremetoder för slutförvaring . Och vi kommer att satsaintensivt på det. Därför vill vi inte heller ha ett förbud i lagstiftningen. Jag vill bara erinra om en sak till: Medan niväckte förslag om förbud i beslutade samma parti i regeringsställningom utförsel för upparbetning i . Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet 16OSWALD (vpk): Först detta om kärnvärme ifjärrvärmesystemen. Jag har i min fråga skrivit "den utbyggnad avfjärrvärmesystemen som förestår". Och det är klart att man kan tolkadetta så att det rör bara det som det talas om i den ekonomisk-politiskapropositionen . Men med den förestående fjärrvärmeutbyggnaden menar jagdet som själv har stått och talat om, att vi måste ha enkraftig utbyggnad av fjärrvärme. Jag vill i förbifarten gärna deklarera att vitycker att det är bra med fjärrvärme. Vi har påpekat det mycket . Jag frågade alltså efter vad som kommer att ske under1980-talet och kanske en bit in och inte enbart det som nämndes ihöstens proposifion. Men det är bra att vi nu får ordentligt besked igen om attdet inte skall finnas några Secure-reaktorer i . "Högst tolv"innefattar alltså även kärnvärmereaktorer. Då vore det kanske också lämpligt att togett samtal med sina partikamrater i , som mycket hårt engagerat sigför ASEA:s installationskampanj och gått ut och sagt att de skall göra allt vadde kan för att kärnvärmereaktorer skall installeras i det svenskavärmesystemet. Man blir litet fundersam om det finns olika meningar inom detsocialdemokratiska partiet i den här frågan. Sedan: Hur skall den här elen ersättas? till mottryck, som det skapas underlag för inom de kommunalafjärrvärmeverken. Detta nämns i en liten mening i den ekonomisk-politiskapropositionen. I allt detta stora tal om stora satsningar och annat finns dettanämnt bara på ett enda ställe. Det är inte på något sätt utvecklat hur mångaterawatfimmar mottryck som skall installeras i de kommunala fjärrvärmeverken. Ivarje fall har inte jag sett några sådana siffror. Finns de påindustridepartementet? Hur mycket mottryck i kommunala fjärrvärmeanläggningar kommerdet att finnas är 1985, 1987 och 1990? Detta är det intressanta - det går inteatt tala bara i största allmänhet om att man har planerat. Det måste ju finnaskonkreta planer. Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet Det är likadant med vindkraften. kommer det attbli en satsning pä vindkraft, fastän vi har mycket goda erfarenheter och detfinns kapacitet i och på mekaniska verkstad för detta. Men det satsas ingenting på detta därför att det intefinns någon marknad för att bygga ut vare sig mottryck eller vindkraft. Det hargått ned till noll . Och det är där man förväntar sig att regeringenskall lägga fram klara och entydiga planer. Det hjälper inte bara med - som iden ekonomisk-politiska propositionen, som vi har talat om fidigare - attställa pengar till förfogande och hoppas på att företag, kommuner och andraskall nappa, utan det måste komma in bättre styrmedel. Det som sades här om att man kommer att vara öppen för attge kommunerna större möjligheter till att ingripa tycker jag är mycket bra. Mendet måste också komma från regeringens sida. Annars är jag orolig för att vi1990 kommer att stå med ett stort elberoende utan att ha gjort tillräckligt föratt producera den elström som då måste ersättas. Även om vi byter ut elpannoroch elpatroner mot fjärrvärme kan man förhoppningsvis tro att vi också behövermer elkraft då fill vår industriproduktion. Och räcker kanske inte elen, omvi inte gör en ordentlig satsning . Det som gör mig och många andra oroliga är att se hurkärnkraftsetablissemanget - jag vill använda det gamla, slitna ordet - på nyttförsöker binda upp svenska folket och den svenska och även regeringeni ett elkraftsberoende som det sedan kan bli svårt att ta sig ur. Beträffande upparbetningen: Jag lägger mig inte i gräletmellan och socialdemokraterna om vem som har bundit upp oss för vad.Men den nya regeringen är väl i alla fall suverän. Vilka bindningar skulle detvara som gör det omöjligt för er att stoppa utskeppningen av bränsle? Är detomöjligt att bryta kontraktet med Cogéma? Beslutet måste väl vara den sittanderegeringens, och det måste ni väl kunna fatta. Eller finns det några klausuleri kontraktet som gör det omöjligt att bryta det? Ge i så fall offentlighet åtavtalet med , så att svenska folket och alla andra får se det och intebehöver läsa det i piratupplagor, varav jag har en här, t. ex. Sedan till detta om vapenplutonium en gäng till: Det ärinte helt klart beträffande vart det svenska plutonium som kommer från detsvenska kärnbränslet inom Cogéma kommer att ta vägen. I kontraktet med Cogémafinns det en klausul som säger att man får redovisa i spill av detplutonium som kommer från det svenska kärnbränslet. Det har talats om sex tonplutonium som skall komma ut av det som har levererats eller skalllevereras. av det blir, med en enkel uträkning, ungefär plutonium - somman har rätt att redovisa som svinn. Det är mycket plutonium. Vidare finns det i kontraktet också klausuler som sägeratt man får behålla mer plutonium bara man betalar för det. Det vore därför braom som energiminister ville ge offentlighet åt kontraktet medCogéma, så att vi kanske kunde börja diskutera detta med upparbetning på ettärhgare och öppnare sätt än vi har kunnat göra med de borgerligaenergiministrarna av olika slag. 17IVAR (): Jag är energiministern ytterligt tacksam förden mycket klara deklarationen om ett nej till Secure. Eftersom jag förutsätteratt deklarationen gäller regeringen och givetvis även den socialdemokrafiskariksdagsgruppen, kommer jag att utnyttja första möjliga tillfälle att via enmotion få att se till att det beslut som fattades 1981 i samband medenergiproposifionen åter blir gällande, sä att den uppluckring som skedde ivåras därmed undanröjs. Jag får då bara hoppas att inte t. ex. LO skulle ha enannan åsikt, för då kanske det hela ändå är litet osäkert. Beträffande fjärrvärme: Det var en mycket intressantdeklaration även på denna punkt. Fjärrvärme skall möjliggöra en satsning påalternativa energislag. Vi hade mycket konkreta förslag som varavgörande för att fjärrvärme skall bli det fina instrument som energiministernhär talar om. Fjärrvärme med lägre driftstemperaturer är en grundförutsättningför att framgångsrikt utnyttja aUernativ energi, och det år också en mycketviktig faktor för att effektivare utnyttja fjärrvärmenätet för elproduktion.Man höjer andelen el som produceras vid lägre returtemperaturer i de här näteni samband med kraftvärmeproduktion. Det är då i högsta grad förvånansvärt attenergiministern inte har lyckats sprida information om detta till sina kamraterhär i - då skulle ju vår motion i det fallet ha blivit bifallen tillalla delar. Det är den gamla regeringens försumlighet, sägerenergiministern, som är orsaken till att vi inte kunde anta de härhushållningskraven, kraven på flexibla värmesystem, när det gällerdirektverkande el. Jag har läst bestämmelserna. Det må vara att tiden kanskevar något knapp - de var ändå ett under av klarhet jämfört med det förslag tillvattenkraftsskatt och dess konsekvenser som tog ställning fill förejul. Jag kan av detta inte dra mer än en enda slutsats: Det är den politiskaviljan som fattas. Jag vet att det fanns många företag som var mycket välförberedda för de strängare hushållningskraven och den lägreenergiförbrukningen. I praktiken fick de företag som verkligen gått in för attfölja beslut inte den konkurrensfördel fr. o. m. den 1 januari 1983gentemot dem som varit försumliga som de hade varit väl värda. några ord när det gäller upparbetning. Låt ossklarlägga att beslutet om att godkänna den här typen av slutförvaring fattadesvid en tidpunkt då icke var representerad i regeringen. Sedan komfolkomröstningen, vars resultat vi ansåg oss tvingade att uppfatta som enslutlig sanktion för det beslutet. Vi har därefter varit tvungna att handlaefter det. Avtalet är i första hand ett avtal rnellan bolagen. I dethär fallet har det funnits - det har jag poängterat från kammarenstalarstol -möjligheter att luckra upp eller t. o. m. avhända sig avtalet, omman aktivt hade arbetat för det. Jag håller med energiministern om att det inte finns någonanledning att slutgiltigt binda sig. motion gällde inte helleren slutgiltig bindning för typ av slutförvaring, utan vi ville att vi skullekoncentrera resurserna till direktförvaring: pä den målsättningen skulleforskning och Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet 3 protokoU 1982/83:75-80 Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet andrainsatser, lagstiftningsarbete, m. m. inriktas. Det tycker jag att vi kunde havarit överens om. Att utföra utbränt bränsle till har såväl densenaste Fälldinregeringen som den förra socialdemokratiska regeringen fattatbeslut om. Givetvis måste man följa de riksdagsbeslut som är fattade; det varju därför ville ha fill stånd nya beslut i , som skulle ökahandlingsfriheten. har direkt fel när han påståratt inte var representerad i den regering som godkände upparbetning.Det sista beslut som som energiminister fattade - det var den 5oktober 1978 - innan den regeringen föll var att han godkände upparbetning sommetod. Jag hade den handlingen med mig i riksdagsdebatten , och OlofJohansson fick lov att erkänna att det var så. På den punkten var felaktig. Vidare har - jag säger detta än en gång - centerregeringarsjälvständigt fattat beslut om att lämna utförseltillstånd för upparbetning iEngland av sammanlagt utbränt bränsle. Till de besluten är inte kopplatdet slags krav och säkerheter när det gäller kärnvapenspridningsrisken som densocialdemokratiska regeringen har knutit till sitt beslut, t. ex. i form avlAEA-kontroll. Det är anmärkningsvärt, tycker jag. Vi har försäkrat oss om full kontroll. Det finns inskriveti regeringsavtal mellan och som år offentliga och kandiskuteras och i det beslut som regeringen fattade i är. Det ärhelt klarlagt att vi har full kontroll över varje disposition av materialet iFrankrike och att inget får ske utan vårt godkännande. Vi kommer självfalletinte att godkänna någon handling som innebär några risker på det här området. Den lAEA-kontroll som vi bl. a. har tillförsäkrat ossgäller även det s. k. svinnet, ! Jag har undersökt att densaken kontrolleras på det sättet, för självfallet är det ett problem. Vi haricke underlåtit att kontrollera de frågorna. I min förra replik hann jag inte med att kommenterafrågan, på vilket sätt tillstånd skall ges för 3 och . Jagvill bara som komplement till det svar jag ursprungligen gav säga attregeringen inte alls är tvungen att pröva de frågorna enligt villkorslagen. Vi skallinte föregripa utvecklingen på det här området - det har ännu inte inkommitnågon ansökan. Men regeringen har deklarerat, bl. a. i samband med attutförselbeslutet fattades, att vi icke kommer att pröva eventuella sådanaansökningar enligt villkorslagen utan enligt den nya lagstiftningen. Jag hoppas att de överläggningar som vi har inbjudit deandra partierna till och till vilka nu samtliga partier har tackat ja - jaguppfattade löfte i torsdagsdebatten som ett ja - skall ledatill att vi på det här området får en bra lagstiftning, som medborgarna kankänna förtroende för och som kan få ett enigt stöd i . Där skall vifullfölja den linje som socialdemokratin var först om, nämligen att försökaundvika upparbetning ochkoncentrera resurserna till metoder för direktförvaring av avfallet. Menslutgiltigt binda oss för vilken avfallshanteringsmetod vi skall använda bör viinte göra . Det är inte lämpligt med hänsyn till säkerheten. Visst hade det varit bra att i detalj kunna talaom vilket resultat vår satsning skulle ge, t. ex. i form av terawattimmar förmottryck. Det kunde vi inte, därför att också det här var ett område därtidigare regeringars underlåtenhet lett till att nästan ingenting var gjortpraktiskt. Vi fick sätta i gång ett program för att så fort som möjligt fåpraktiska resultat. Det arbetet bedriver vi nu intensivt i samarbete medkommuner, kraftföretag och andra. Jag kan försäkra att regeringen inte tänkerlåta sin handlingsfrihet beskäras av att några andra försöker manipulera ossutan tvärtom driver på utvecklingen. Just nu håller vi t. ex. på med förhandlingar medstorstäderna inför den proposition om storstädernas energiförsörjning som vi skallframlägga senare i vår. Vi understryker där mycket kraftigt att de systemenskall utformas så att man skapar underlag för mottryck och att de också iövrigt skall utformas på ett sätt som underlättar införandet av det nyaenergisystemet. Vi skall, som jag sade, också framlägga förslag om kommunernasenergiplanering. Det arbetet bedrivs med stor intensitet. Det är vår ambitionatt driva på utvecklingen. Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet 19OSWALD (vpk): Först ytterligare några ord omupparbetningen. Även om jag tycker att det här från energipolitisk synpunkt imånga avseenden varit en mycket bra debatt är jag fortfarande orolig pä justden punkten. När det gäller upparbetningen och utförseln av det använda svenskakärnbränslet, är jag fortfarande inte nöjd. Jag har inte heller fått någrariktigt klara svar på frågan, varför det var nödvändigt att utföra detta bränsle,vilka bindningar som gjorde att regeringen ansåg att det var nödvändigt. Vi vetju alla att påståendet att det gällde säkerheten vid de svenska verken inte ärsant. Det fanns möjlighet att tätpacka i de bassänger som finns, och det hadefunnits möjligheter att omplacera mellan de ohka kärnkraftverken, om det hadevarit fullt. Det argumentet håller alltså inte. När det gäller frågan om upparbetning eller inte sägerBirgitta nu att vi har skaffat oss full kontroll, bl. a. genom att lAEA ärinkopplat. Men ett svinn är ett svinn. Har man en kontraktsklausul där det ståratt upparbetaren - i detta fall Cogéma - har rätt att redovisa avdet, efter mycket invecklade former, möjliga utvinnandet av plutonium, återstårdet svinn. på ett ton blir . Om man, som det har sagts, får ut sexton plutonium, blir det plutonium som Cogéma enligt detta kontrakt intebehöver redovisa. Det kan inte heller lAEA göra någonting åt, eftersom ettsvinn är ett svinn. Hur skall man kunna kontrollera det? Cogéma säger bara attdet har försvunnit i processen. Detta gör mig orolig. Jag frågar än en gång: Varför låter inte regeringenoffentliggöra detta kontrakt med Cogéma, inkl. alla handbrev ochunderhandskontakter och all skriftväxling som har förevarit under tidigareregeringar och som den Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet socialdemokratiskaregeringen med rätta kritiserar? Lägg papperen på bordet, så kan vi sedandiskutera öppet. Det tycker jag skulle vara bra. Sedan vill jag säga några ord om ett förbud motupparbetning och det pågående lagstiftningsarbetet. Vi vet , ,att upparbetning frigör plutonium och att det finns utarbetade tekniker för attomvandla detta plutonium till höganvändbart vapenplutonium. Mot denna bakgrundkan jag inte se någon anledning - hur tekniken än utvecklas och hur bra den änblir om 15,20,35 eller 50 år-att vi någonsin skall hjälpa till att ta framplutonium från det kärnbränsle som vi har använt i våra reaktorer. Det är bästatt det får ligga bundet i det använda kärnbränslet, för då är det mycketsvårare att få fram det och kunna göra kärnvapen av det. Det är detta som ärden springande punkten, inte att man kanske kan komma fram till en teknik somgör att det blir lättare att slutförvara avfallet osv. Det är inte detintressanta, utan det är kopplingen fill kärnvapenanvändningen. I övrigt har gett bra besked om bl. a. denplanerade energiproduktionen inför elkraftsavvecklingen när det gällervärmesystem. Jag håller med om att man har satsat för litet påinhemska fasta bränslen. Redan när vi diskuterade denekonomisk-politiska propositionen sade jag att man har satsat mycket litet påinhemska fasta bränslen och inte gjort särskilt mycket för att få fram sådanatill de nya fjärrvärmesystemen. Det är kol som vi skymtar. Det har jagkritiserat i ett annat sammanhang, och jag skall inte ta upp det här. Den fråga som är obesvarad och som oroar migoch förmodligen många människor i , och för den delen andraländer är: Varför skall vi frän fortsättningsvis skicka ut ett endakilo använt kärnbränsle till upparbetning? Den frågan har jag ännu inte fåttnågot svar på. 20 (): Det är möjligt att jag var otydlig när jagtidigare talade om vilka beslut som hade medverkat i. Det slutligabeslutet vad gäller metoden med upparbetning och därefter slutförvaring samtbesluten om laddningstillstånd fattades av folkpartiregeringen. Det var det somjag syftade på, och på den punkten tror jag inte att vi har några delademeningar. Jag konstaterar medtillfredsställelse att energiministern och jag är överens om att tillgängligaresurser bör koncentreras på metoder som syftar till direktförvaring avavfallet. Anledningen till att vi inte offentliggörkontrakten är att vi är förhindrade att göra det av sekretesslagen. Vi skullebegå ett lagbrott om vi gjorde det. Det skulle vara till fördel för oss att fåoffentliggöra dem. Regeringsavtalen och överenskommelsen om lAEA-kontroll ärsjälvfallet överordnade affärsavtalen. Den som vill att vi verkligen skall fåen effektiv kontroll över den fortsatta hanteringen och förhindra alla risker för kärnvapenspridningkan inte ha något intresse av att försöka förringa betydelsen av dekontrollinstrument som vi skaffar oss. Det måste väl vara ett gemensamtintresse att betona att vi har full kontroll. Jag vill också säga att det intehar varit några som helst svårigheter att komma överens med den franska regeringenom svensk kontroll på den här punkten. Man respekterar vår inställning och ärberedd att ge oss allt det vi behöver för att kunna säga fill svenska folketatt vi har kontroll på den här punkten. Detta tycker jag att och hälsa med fillfredsställelse. Det är bra att det är på det sättet. Jagskulle önska att vi över huvud taget inte hade stått i situationen att behövadiskutera detta problem. Men när vi gjorde det har det varit min ochregeringens ambition att få ett så säkert, ansvarsfullt och bra beslut sommöjligt och att gä vidare med att skapa ett bättre system, en bättrelagstiftning och ett bättre sätt att hantera dessa frågor . Det är så jag menar att vi tar vårt ansvar i den situationsom har uppstått. Regeringen har i sin prövning mycket noggrant granskatalternativen. Det finns ingen av de ansvariga myndigheterna som har granskatnågot sådant alternativ, varken kärnkraftinspektionen ellerstrålskyddsinstitutet. De har inte seriöst granskat de alternativ som harförekommit i debatten om tätpackning och annat sådant. Men regeringen har gjortdet och gjort mycket noggranna beräkningar. Det har därvid framkommit uppgifterom risker för säkerheten vid våra anläggningar och i samband med föreslagnatransporter till lands mellan anläggningarna. Det har vidare framkommit riskerför att man skulle fä forcerade transporter 1985 till och från CLAB som maninte skulle klara av. Den bedömning som vi gjorde med beaktande avsäkerhetskraven var att detta icke var ett realistiskt alternativ. Jag villunderstryka att även om det finns enskilda personer vid olika anläggningar ochmyndigheter som har gjort uttalanden om vad som kanske kunde vara möjligt,finns det ingen i ansvarig position som har rekommenderat en sådan lösning ochingen myndighet som har kunnat godkänna ett sådant alternativ. Om utvecklingen inom kärnkraftsområdet 22OSWALD (vpk): Den bästa av alla typer av kontroll för attförhindra att kärnkraft och kärnvapen kopplas ihop är ju naturligtvis att inteupparbeta bränslet - det tror jag vi kan vara överens om. Därför är detfortfarande olyckligt att detta fortgår. Sedan kan man naturligtvis säga som gör här,att man har prövat frågan från alla möjliga och kanske t. o. m. omöjligaaspekter. Men transport över land av utbränt kärnbränsle har ägt rum länge iSverige, och det har naturligtvis funnits möjligheter att frakta använt bränslefrån upp fill Forsmark. där vi har två stora reaktorer ståendefärdiga och där det uppenbarligen finns mycket gott om plats att placerautbrända bränsleelement, om man hade velat göra det. Eller man kanske skalltala om risker i stället. Man kan ju väga vilket som är den största risken, attskicka iväg det med - som vi inte skall ta upp någon debattom här, med alla de frågetecken som har uppstått i det sammanhanget - eller atttransportera det landvägen till något annat verk enligt de lagar om transportoch fysiskt skydd och allt sådant som vi har när det gäller kärnämnen i det härlandet. För den som hade velat undvika upparbetning tror jag att det hade variten möjlighet. Jag är fortfarande inte tillfredsställd med de skäl somjag har fått redovisade här och som bygger pä uppfattningen att det inte fannsnågon annan lösning.