prot · G60988 · 1982-12-31 00:00:00 — Statsskuldsräntornas tillväxt är en oundviklig konsekvensav de borgerliga regeringsårens ansvarslösa budgetpolitik. avsocialdemokratiskt styre uppgick statsskulden till knappt 70 miljarder kronor.Efter sex år av borgerligt styre har statsskulden ökat med drygt 250 miljarderfill - 4,5 gånger , ingen vidare framgångsrikekonomisk politik! Uflandslånens omfattning har ökat från O till100 miljarder kronor. Kostnaderna för denna upplåning kommer vi att få dras medunder framöver. Statsskuldsräntorna beräknas 1983/84 uppgå till 56,5miljarder kronor. Detta är siffror som visar att vi kommer att ställas införstora problem framöver. Möjligheterna till nya utgiftsåtaganden ärmycket små. Vi politiker bör säga rakt ut: De är så små att man kan säga att deinte finns. Satsningar på olika områden av sociala och fördelningspolitiskaskäl måste ske genom omprioriteringar mellan olika utgiftsområden. Olika inkomstförstärkande åtgärder kommer att behövavidtas. En sanering av statsfinanserna kommer inte att kunna ske om intebeskattningsunderlaget växer. De tillväxtskapande krafterna måste stimuleras. I förslag till budgetpolitik ingår enomfattande nedrustning på det sociala utgiftsområdet: sänkt sjukpenning,rasering av tandvårdsförsäkringen, försämrad arbetslöshetsförsäkring, kraftigtminskade livsmedelssubventioner. menar man att behovet avberedskapsarbeten blir betydligt mindre än vad regeringen planerar för. Det ären alltigenom cynisk politik mot de välfärdssträvanden och den sociala omsorgsom har präglat de politiska åtgärderna i under alla år och om vilkatidigare stor enighet har rått. De moderata mofionärerna hävdar att deras förslag fillbesparingar skulle reducera statens utgifter med 1983/84.Utskottets närmare granskning av förslagen visar att effekterna är betydligtöverdrivna. För att uppnå effekter av den storleksordning sommoderaterna beräknar skulle hela det statliga utbetalnings- ochinbetalningssystemet behöva läggas Om. Några sådana åtgärder har emellertidinte föreslagits. Och de är naturligtvis omöjliga att genomföra. Mycket avmoderaternas besparingar är teknisk luft. Förutom att förslagen till sin karaktär är djuptorättfärdiga är de budgetmässiga effekterna alltför svajigt beräknade. Dennonchalanta attityden till förslagens konsekvenser slår också igenom iberäkningen av effekterna. Utskottet har bl. a. av de skälen med skärpaavstyrkt den moderata budgetpolitiken. Folkparfiet och förordar en polifik som ivad gäller varaktiga förändringar av inkomst- och utgiftsnivån i stort sett ledertill oförändrat budgetsaldo i förhållande till regeringens förslag. Det äralltså förslag som till sin innebörd kraftigt skiljer sig från moderaternasförslag. Oppositionenstår djupt splittrad. och accepterar i stora delar inriktningenav den ekonomiska politik som regeringen föreslår. har i sinpartimotion fört fram förslag om åtgärder av engångsnatur, som skulle innebäravissa besparingar, men besparingarna är endast av formell natur. Det jag tänkerpå är avskaffandet av vissa statliga fonder och överförandet till bankväsendetav det statliga stödet fill bostadsbyggandet. Förslagen är i och för sig bra.Låt oss för stunden nöja oss med det konstaterandet. Vattendelaren i svensk politik går just nu mellan moderatasamhngspartiet och övriga parfier. I sin polifik försöker genomföravad monetarister och utbudsekonomer står för. Moderata samlingspartiet anslutersig i praktiken till den uppfattning som i kallas Reaganomics efter . Den centrala tankegången i denna Reaganomics är att jumindre en regering gör desto bättre är det. Reaganomics är polifiken som t. o. m. ökar resurserna tillmilitära ändamål som den brutalt drar in sociala förmåner fill deallra fattigaste. Reaganomics är politiken som låter arbetslösheten stigatill rekordhöjder, därför att arbetslösheten i främsta rummet drabbar andra änpresidentens egna väljare. I är arbetslösheten bland svarta arbetareunder f. n. För dem finns något att hämta urarbetslöshetsförsäkringarna -många har aldrig någonsin haft ett arbete. Socialhjälpen är det näst sista som återstår. Soppköernautanför välgörenhetsinrättningarna bUr för allt längre, men de ärdet enda som finns om livet skall uppehållas! Så långt har det alltså gått i världens rikaste land!Sådana har följderna blivit när den politiska ledningen följt monetarismensekonomiska doktriner och helt upphört att intressera sig för om landetsbefolkning är i arbete eller är arbetslös. Så kommer det inte att gå i , herr talman, för emoten sådan politik finns en stor majoritet i riksdag. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. Tyvärr hör moderata samlingspartietinte till den majoriteten. Visserligen har moderata samlingspartiet aldriguttalat någon önskan om en arbetslöshet och en utarmning av de svaga i vårtland av det slag som utsatta grupper i upplever. Men vad betyder egentligenuttalanden och principiella deklarafioner? Det som räknas är effekterna av denpolifik som förordas. Och moderata samlingspartiet förordar en politik somvilar på precis samma ekonomiska tankegångar som lett till en ekonomisk ochsocial katastrof i . I själva verket är kontentan av moderatasamlingspartiets förslag i motioner och i reservafioner en utmaning mot heladen sociala välfärdspolitik som förts i . I skydd avden ekonomiska krisen söker man riva upp välfärden. Det gäller inte förmoderata samlingspartiet att få landets ekonomi att blomstra igen - ville mandet skulle självfallet förslagen gälla hur arbetslösheten skall bekämpas. Nej, för går det lätt att acceptera det värstaav alla samhälleliga slöserier, det slöseri som låter arbetskraft varaoutnyttjad. På annat sätt kan inte moderata samlingspartiets syn påarbetslösheten ses. Arbetslösheten bedöms i moderata samlingspartietsreservationer bli högre än vad regeringen bedömer att den blir.Leder det till att ge ökade resurser till beredskapsarbeten? Nej,tvärtom. De resurserna skall minskas. Skall anslagen till arbetslöshetskassornaökas? Nej, tvärtom. vill moderata samlingspartiet att statensstöd till arbetslöshetskassorna sänks. Skall de offentliga arbetena expandera och ersätta dearbeten som tror skall försvinna utöver regeringens bedömningar?Nej, alldeles tvärtom. Boven i dramat, som ser det, är just denoffentliga sektorn. Den skall minskas! Detta är den moderata politiken. I själva verket ärmoderaternas politik inget mer och inget mindre än "en klasskampuppifrån" - "de rikas revolt mot de fattiga". Vi socialdemokrater stöder aldrig en sådan politik. - Vikompromissar inte ens med den. I långa stycken har mittenpartierna försökt skilja ut sigfrån den moderata politiken. Det finns ingen anledning för oss socialdemokraterannat än att erkänna det. Ändock är vi besvikna på och påcenterpartiet. Efter alla dessa år av beskyllningar för en"konfrontafionspolitik" trodde vi socialdemokrater i finansutskottetatt våra "utsträckta händer" skulle accepteras av mitten, att videssutom skulle kunna börja tala konstruktivt med varandra. Vi var såenfaldiga, herr talman, att vi trodde att vi i finansutskottet skulle kunnabörja bygget på den plattform som kunde vara utgångsläget för ett långsiktigaresamarbete, av det slag länge gjort sig till tolk för. Att det just nu är svårt att förstå ärbegripligt. Det valresultat som partiet drabbats av har inte precis gjort detlätt för dem som är kvar att tänka rationellt och långsiktigt. Förmodligen ärdet så att folkpartister måste lämnasför sig själva ett tag-för att återfinnasin själ och sin identitet. Om nu det är möjligt kan jag inte bedöma. Att däremot inte vetvar det hör hemma, i tider då vargarna från höger ylar som värst ute i kylan,måste bero på andra faktorer än dem som ligger bakom folkpartisternas allakriser. Hade det inte varit på sin plats att nu göra gemensam sakmed regeringen för en ekonomisk rekonstruktion av , en rekonstruktionmed skydd för de små och svaga? Skulle det inte ha funnits skäl att tillsammans se tillatt stabiliseringspoli-fiken tagit hänsyn till attfördelningsfrågorna blir lösta på ett snyggt sätt? Hade det inte funnits skäl att lösa problemet med deautomafiska utgiftshöjningarna inom den offentliga sektorn så att bördorna bärsrättvist, så att de starka får ta på sig tyngre bördor än de svaga? Därför föreslog vi socialdemokrater att regeringen skullearbeta fram ett material om utgiftsautomatikens fördelningspolifiska effekter,för att skulle kunna ta ställning fill dessa effekter, såväl inomstatsbudgeten som inom socialförsäkringssystemet och jordbruksregleringen. Detkunde vi ha börjat diskutera, men det säger bara nej till. Hade det inte varit på sin plats att fillsammans utarbetaett program för hur våra kommuners ekonomi skall utvecklas? Det är ju vårakommuner som svarar för sjukvården, åldringsvården, barntillsynen, grundskolanoch mycket annat av det allra viktigaste i vårt svenska folkhem. Till dettasäger bara nej. När man har hört orma sig mellan alla åsiktersom finns i den här frågan i debatten , är rådet: Kom loss! Inte känns detväl bra för , med sin väljarkår, när hotar med en moderatledd regering val? Skall vi behöva tycka lika synd om centern1986 som vi har skäl att tycka om ? Det här är med förlov sagt svagt av både ochcentern. finns det inga skäl för oss socialdemokrater att tveka. Vi har ettfillräckligt underlag i för att föra en fast ekonomisk politik. Vi ärberedda att ta det ansvar som valresultatet gav oss. Vi vet att det svenskafolket inser att utvecklingen måste brytas. Det går inte att låta statens budget ha ett underskott somökat från någon enstaka miljard till uppemot 100 miljarder, som faktiskt skettunder den tid de borgerliga partierna hade regeringsmakten. Det går inte heller att låna sig fram i utlandet hur längesom helst. Gör man det kommer politiken i värt land fill sist att bestämmasjust frän ufiandet. Så har utvecklingen varit i under den fid då enborgerlig och moderat partiledare var landets ekonomiminister. Skall vi komma till rätta med de problem som till så stordel växte fram fordras en fast polifisk ledning. Det harvi nu igen i . Vi socialdemokrater har haft ambitionen att nå en bredpolitisk enighet för våra förslag. Den ambitionen tänker vi fortsätta att ha.Men vi kan inte f jänta omkring hur länge som helst och ge förhandlingsinvitertill andra partier, som tydligen inte törs ta sitt ansvar. Fattas inteutsträckta händer, gör inte andra Den ekonomiska pohtiken, m. m. Denekonomiska politiken, m. m. sig besvär att bidra tillatt samarbetsklimatet blir bättre i ,- får vi socialdemokrater görajobbet helt på egen hand. Vår ambition är nu att göra vad som behövs för attSverige skall bh sig likt igen: ett land med alla i arbete, ett land därsamhället ser till att svaga och eftersatta grupper får stöd, attutjämningspolitiken inte bara gäller ekonomiska villkor utan också kulturella ochsociala villkor. Det blir några kärva år framöver. Dem får vi ta.Rehabiliteringspohtiken, som blir nödvändig för att rätta till alla missarnaunder , har inletts. Jagstöder, herr talman, självfallet regeringens förslag till finansplan ochbudgetreglering /84, vilket innebär bifall till hemställan i finansutskottetsbetänkande nr 30 i alla delar. 8 LARSTOBISSON (m) replik: Här ger jag i mitt anförande en honnör, och så svarar han meden sådan avbasning. Jaghar redan klargjort min syn på den ekonomiska politiken i ochStorbritannien. Enligt är det ingen hejd på den nöd och misär sområder i dessa länder. Man frågar sig onekligen, efter att ha hört denbeskrivningen, varför inte deras folk reser sig och kastar undan förtryckarna.Hur kan det då komma sig att enligt opinionsmätningarna vidett val skulle vinna en ännu större seger än hon gjorde förra gången ochatt labour - systerparti - går mot en valkatastrof? Och hur kommerdet sig att även mitt uppe i allt tal om soppköksköer ändå medger attljuset i konjunkturtunneln kommer från och att man där - efter att nu hafått ned inflafionen - kan påbörja en ekonomisk återhämtning? ArneGadd försökte urskulda den franska socialistiska regeringens misslyckande, närden återgick fill en keynesiansk stimulanspolitik. Om det är bara att säga atttrots att man där nu lagt om politiken i åtstramande riktning, så blir skadornaav det experimentet sä stora, inte minst i form av hög arbetslöshet, att det nuallmänt väntas att tvingas till ytterligare en devalvering efterkommunalvalen . Finansutskottetsordförande ifrågasatte besparingseffekten av det moderata budgetalternativet.Företrädarna för regeringspartiet har på den punkten haft svårt att bestämmasig för en klar ståndpunkt. Först gick ut med en detaljeradkalkyl, som visade att den av oss föreslagna minskningen av budgetunderskottetmed 13 miljarder i själva verket bara var 4,5. Då kan man fråga sig hur den härpolitiken kunde framställas som en stor fara för mänskligheten. Nusägs det i utskottsbetänkandet att besparingseffekterna av vår motion skullevara kraftigt överskattade, om inte drasfiska omläggningar avbetalningsrutinerna sätts in. Men man gör inget försök att precisera hur detligger till, och det framskymtar faktiskt att man menar att budgetunderskottetmed moderat politik blir ungefär 10 miljarder lägre än med regeringens. Detinnebär i själva verket en större korrigering av kalkyl änav någon vi har gjort. Får jag ge ett råd, : Häll er till våra siffror!De är så noggrant beräknade som det går. Dessutom ger det er ju en större chansatt skrämmas med högerspöket. En sak dock: Ta inte i för mycket-det får ni baraäta upp själva när ni tvingas att spara lika mycket som eller mer än vad viföreslagit. 9 () replik: Det var ett märkligt anförande som utskottetsvärderade ordförande presterade från kammarens talarstol, men jag skall nöjamig med att plocka ut vissa saker i hans anförande som jag vill kommentera. Först och främst den utsträckta handen, som blivit någotav'en symbol i debatten, men en symbol som egentligen har ett myckettvivelaktigt innehåll. Hur är det, ? Socialdemokraterna vill hasamförstånd men framhärdar i den allvarligaste socialiseringsakfion motSveriges ekonomi som vi har bevittnat - i form av dekollektiva löntagarfonderna. Vad är det för utsträckt hand i detta? Man hoppade av från skatteuppgörelsen med mittenpartierna.Vad är det för utsträckt hand i det? Man bekrigade under valrörelsen mycketintensivt t. ex. karensdagarna och den begränsade automatik i pensionssystemetsom vi införde. Vad är det för utsträckt hand i det? har man när det gäller skogspolitikengått ut med ett förslag som är illa underbyggt, som är en utmaning och som ioch för sig också är ett försök att driva en socialistisk skogspolitik. Vad ärdet för öppen och utsträckt hand i detta? Socialdemokrafin bör nog tänka över sin egen posifion,innan den går ut och mästrar andra för att de inte vill acceptera vilka förslagsom helst. Sedan förslaget om att bryta automatiken som vi lagt fram.Socialdemokraterna i finansutskottet hade ju full frihet att ansluta sig fillvårt förslag. Moderater, folkparfister och centerpartister är överens om måste, om det skall vara meningsfullt, rikta en direkt beställning tillregeringen om konkreta åtgärder. Men det vågade socialdemokraterna ifinansutskottet inte göra. Varför inte, när man är så samarbetsvillig, visa det medkonkreta insatser? Det är ganska anmärkningsvärt att man här ifrån talarstolenbeskyller andra för brist på samarbetsvilja när man själv inte visat någontingav detta. Sedan säger att och folkpartietaccepterat inriktningen av den ekonomiska politiken. Nej, inte alls! Vi har ivår reservation utvecklat varför vi inte accepterar den socialdemokratiskaekonomiska politiken. säger också i det sammanhanget att vi barapresterat formella besparingar. Är det formella besparingar att privatiseravalda delar av Statsföretag och att på den vägen lätta trycket påstatsbudgeten? Den ekonomiska politiken, m. m. 10ROLF () replik: Det var en något pompösfinansutskottsordförande som uppträdde här. Han mästrade oss i ochsade att vi var svaga. Det var ingen måtta på hur illa ställt det var med dennuvarande oppositionen. Den ekonomiska politiken, m. m. Men, , om det är så att man skall börja på attresonera med ett annat parti och det är en utsträckt hand, så måste den ju ändåha något innehåll. Det kan, som . Åsling alldeles har pekat på, intevara så att socialdemokratin för ut politiska förslag som står i direkt stridmed vår politik, ideologiskt och praktiskt. Den utsträckta handen har varittom, och den har förblivit tom. säger att ni inte kan hålla på ochfjanta omkring för länge med det här. Nej, har ni fjantat, så får ni välfortsätta med det, i varje fall om den utsträckta handen inte har något merkonkret innehåll än vad vi sett av konstruktiv vilja att få en bättrebalans i svensk ekonomi. Hur är det med det budgetalternativ som vi har presenteratför ? säger att det i saidohänseende inte ligger så långtifrån regeringens förslag. Nej, det är riktigt. Jag sade att det skiljer kanskefyra miljarder eller så. Det är en icke föraktlig skillnad när man skallförsöka få ned budgetunderskottet. Men det centrala i det hela är att vi görbesparingar på - som jag har påpekat - på helår, om manräknar in även dessa engångsbesparingar. Vi ändrar vidare inriktningen på den svenskaekonomin, så att det blir mer lönsamt för människor att arbeta och så att defår sin köpkraft via inkomsten och mindre via transfereringar och subventioner.Det är det som är den vikfiga skillnaden mellan er och vår politik. Det ärdärför av väldigt stor betydelse att man inte bara talar om att spara ocharbeta sig ur krisen, utan också talar om var man skall göra dessa besparingar.Det finns inget av besparingsarbete från regeringens sida mer än dettahuvudalternativ på . Kunde tala om vilken strategi ni har för attpå utgiftssidan få ned det stora budgetunderskottet, skulle varamycket intresserad av att få höra det. Får jag sedan allra sist, herr talman, bara säga det, attvad vi gjorde för att återställa konkurrenskraften i svensktnäringsliv var icke betydelselöst, . Det varflera åtgärder som vidtogs för att förbättra kapitalmarknaden ocharbetsmarknaden för att se till att arbetslösheten hölls nere. Det var framförallt åtgärder för att få balans i ekonomin med fyra sparpaket på 20 miljarder,där socialdemokratin ständigt sade nej och hade mera överbud än försök att fåned underskottet via utgiftsprutningar. 11HANS i (vpk) replik: Herr talman! Det har märkts påföreträdarna, och det kommer att märkas på mig också, att vi bara har treminuter för att gå i svaromål - jag beklagar det. Jag måste säga att den beskrivning som man gjorde av vårpolitik från socialdemokraternas sida var både bra och dålig. Det var ju roligtatt höra att de tycker att den är sympatisk. Jag vet inte om det har uttalatsså vackra ord i den här kammaren förut när det gäller vår politik, men jagtackar för dessa ord. Vad som däremot var felaktigt var påståendet att det varen konsumtionspolitik rakt igenom, för det är den verkligen inte. Jag skallpassa på att redogöra litet för de förslag som vi har rent konkret. Vi vill bl. a. minska konsumtionen för kungen genom attminska anslaget till hovet. Vi vill minska försvarsutgifterna. Vi vill skärpaskatten på förmögenheter, arv och gåvor. Vi vill avskaffa aktie- ochskattefondssparandet - något som socialdemokraterna också ville före valet. Vivill ha en avgift på utlandsinvesteringar för att om möjligt begränsa dem ochsamtidigt dra in pengar till statskassan. Vi vill ha en omsättningsskatt påaktier. Aktiebörsen slår ju världsrekord i omsättning ochvärdeökning. Vi vill slopa rätten fill avdrag för representation. Detta är några av våra förslag fill inkomster. Hur skallde här pengarna användas? Jag nämner de största utgiftsposterna. Vi vill ha en ungdomsgaranti, där alla ungdomar skallkunna garanteras rätten fill arbete. Det kommer att kosta statskassan ungefär2,5 miljarder. Det leder naturligtvis, om man säger så, till en ökadkonsumfion. Ungdomarna får råd att skaffa en bostad och bygga upp en egenekonomi och slipper leva på föräldrarna. Det kan knappast ses som någontingnegativt, även om man skulle vara anhängare av åtstramningspoUtiken. Vi vill haåtgärder mot utförsäkringen. Det är en kostnad som, om det inte görs någontingfrån statens håll, kommunerna kommer att drabbas av, därför att när personer ärutförsäkrade tvingas de ställa sig i kö hos socialförvaltningarna ute ikommunerna och få uppehället betalt. Vi vill investera i , vi villinvestera i SJ, och vi vill ge statens vägverk mera pengar för att bygga vissavägar. Vi säger nej fill nedskärningarna inom skolan, därför att vi vill ha enbättre skola och bättre utbildning. Vi vill anslå 1 miljard fill industriellutveckling, ett första års anslag, och vi vill anslå tre miljarder till attskapa 100 000 nya samhällsnyttiga arbeten inom den offentliga sektorn inom treår. Det här ger enligt våra beräkningar ett budgetunderskottsom är 3 miljarder större än regeringens. Ni har räknat det till 7 miljarder.Även om vi båda skulle justera våra beräkningar, rör det sig ju bara om någrafå miljarder - skillnaden kan räknas på ena handens fingrar. Det är alltså intenågra fantastiska summor det handlar om, och det är absolut ingen konsumtionspolitik. har haft problem med de borgerliga och derasfeghet, att de inte vågar ta de utsträckta händerna. Sträck ut handen tillvänster! Vi är inte fega, vi törs ta den. Men jag undrar om ni vågar sträcka utden. Den ekonomiska politiken, m. m. Anf.12 () replik: Det är en rätt märklig situation vi harbefunnit oss i. Regeringen och har inbjudit till samarbetsgrupperför att diskutera den ekonomiska politiken. På denna inbjudan fick han svaretatt de inte behövs, för diskussionen äger ju rum i . Då säger man istället: det skall vara något innehåll när ni kommer med förslag för att manöver huvud taget skall kunna diskutera. Det här påminner mig om vad en centerpartist ifinansutskottet, som tyvärr lämnat av åldersskäl. sade: Härdiskuterar vi inte. här voterar vi. Ärdet den här typen av samarbetsklimat somde borgerliga vill ha. Den ekonomiska politiken, m. rn. har vi inget annat att göra än att acceptera att så ha det. De förslag som den socialdemokratiska gruppen i finansutskottetlade fram hade karaktären av att man skulle ha ett underlag medvilket man skulle kunna sätta i gång en diskussion. Det är helt uppenbart att vi aldrig kommer att accepterasådana besparingar som exemplet med karensdagarna, där enbart sjukaLO-medlemmar får bära kostnaderna. Också andra befolkningsgrupper måste varamed och ta sin del av besparingarna. Vi måste ha en helhetssyn, för även isvåra tider finns det en jämlikhetsproblematik. Vi kommer aldrig att förnekaatt jämlikhetssträvan är en av våra centrala politiska uppgifter. Går det inteatt sammarbeta när regeringen gör inviterna, går det inte att samarbeta ens iriksdagen, då är det illa. Då får den som har regeringsansvaret ta sitt ansvaroch föra den politik som är möjhg. Vi gör samarbetsinviter till både höger och vänster, menvi förlorar aldrig idenfiteten i vår politik, i Hallstahammar.Låt oss då konstatera att i den här vändan lyckades de valda polifikerna integöra det som förmodligen alla svenskar hoppas på att vi ska göra, nämligen attsamla oss för att tillsammans konstrukfivt lösa de problem som vi försatte ossi . Anf.13 () replik: sade i sitt anförande attmoderaterna visserligen aldrig direkt har talat för ökad arbetslöshet, meninnebörden av deras politik är ändå att de vill åstadkomma det. Den här tanken,att något parfi skulle gå in för att skapa arbetslöshet, faller ju egentligenpå sin egen orimlighet. Jag skall ändå ägna åt att påvisa varför. Att ge sig in på en sådan kurs skulle vara liktydigt medpolitiskt självmord. tycker jag till en början att socialdemokraterna kanskeskall akta sig för att ta till för stora ord i det här sammanhanget. Vi kommerunder att få uppleva den största arbetslösheten i imodern tid. Tyvärr kommer det att bli fallet. Om man räknar efter - och jag har sett att man även it.ex.