prot · G609154 · 1982-12-31 00:00:00 — En viktig förutsättning för denna utrikespolitiska enighet är såledesatt det hos den sittande regeringen och dess statsminister finns en positivvilja att Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Information och samråd kan naturligtvis ske på olika sätt, men försäkerhets skull har det enligt författningen funnits ett särskiltorgan för detta samråd, nämligen utrikesnämnden. I den grundlagsparagraf somreglerar nämndens verksamhet står det att regeringen fortlöpande skall hållautrikesnämnden underrättad om de utrikes förhållanden som kan få betydelse förriket: Det står dessutom: "I alla utrikesärenden av större vikt skallregeringen före avgörandet överlägga med nämnden, om det kan ske." Beträffande zonutspelet visar utskottets genomgång attfrågan anmäldes i utrikesnämnden först , alltså över enmånad efter det att utspelet gjorts. Det var således först i efterhand ochefter det att det förts en omfattande debatt om zonutspelet som regeringenformellt levde upp till regeringsformens föreskrifter. Så skall detnaturligtvis inte gå till, om man vill följa gällande grundlag och om man villfrämja samförstånd i viktiga utrikespolitiska frågor. Utskottsmajoriteten gör i avslutningen på sin skrivning eni sammanhanget ganska märklig reverens för regeringen för att den återupptagitde s. k. partiledaröverläggningarna. Om anledningen till att dessa för några årupphörde har det som bekant rått delade meningar, och jag skall inte härnärmare utreda den saken. Men vad som är av intresse är att hänvisningen till partiledaröverläggningenär irrelevant i två avseenden. Dels har zonfrågan inte tagits upp vid sådanaöverläggningar när den var aktuell , dels kan inte de informellapartiledaröverläggningarna ersätta utrikesnämndens i grundlagen fastlagda funktioner.Det bör kanske också påpekas att i utrikesnämnden även ingår andra änpartiledarna. Den linje som socialdemokraterna följt i den här frågannär debatten kommit i gång - vilket framgår bl. a. av utfrågningen av LennartBodström och , som vi redovisar i utskottshandlingarna - är att tonaner frågan till nästan ingenting. Det var en sondering, inget förslag, barmansagt. Man har velat ge intryck av att det nästan varett rutinärende för UD.Denna minimering i efterhand av frågans vikt hänger naturligtvis samman med velat tona ner kritiken vad gäller handläggningen. Man kan naturligtvisvärdera utrikespolitiska frågor på olika sätt, men om man ser till vad somfakfiskt försiggick, måste man se detta som en viktig utrikespolitisk aktion. Detvar dock ett utspel till regeringarna i - såväl de demokratiska som desocialistiska - samt till och ; ett utspel i den svenska regeringensnamn i en fråga av mycket stor räckvidd. Det måste alltså formellt räknas somett viktigt utrikespolitiskt agerande. Man kan f. ö. ur upphovsmännens synpunktfråga sig om det verkligen tjänar sakens syfte att kort efter det attframställningen gjorts till de andra länderna ideligen understryka att det intevar något ärende av större vikt. Att näst intill be om ursäkt för att manfrågar brukar ju iate vara det bästa sättet att få ett positivt svar. Vidare har man i efterhand kraftigt betonat att det rördesig om just en sondering, inget förslag. Det är naturligtvis riktigt att detinte var något i detalj utarbetat förslag. Men nog var det ett förslag alltid.Och så har det tydligenuppfattats ute i , i såväl öst som väst. Det framgår av hur man behandlatdet här utspelet frän resp. regeringars sida. Det kan också vara värt attnotera att man i första pressmeddelande den 12 december1982 först redogör för zonförslagets innehåll och räknar upp de länder som manhar vänt sig till. Därefter säger man: "Syftet är att utröna dessa staterssyn på förslaget." Distinktionen - i efterhand tillkommen -mellansondering om ett förslag och förslaget som sådant var således vid dennatidpunkt även bland UD:s folk ytterst diffus. Det intryck man då ville görautåt var uppenbarligen att det i allra högsta grad rörde sig om ett konkretförslag och att frågan som sådan var mycket viktig. Det var således, herr talman, en stort upplagd aktion, hurmycket avsändarna av noten pä grund av senare uppkommen debatt nu änunderstryker sin blygsamhet. borde således ha hörts. Men även handläggningen i övrigt visar, som framgår avutskottets genomgång och av reservationen, åtskilliga sangviniska och för dendiplomatiska källkritiken niärkliga drag. Regeringen som helhet tog aldrig ställning och var såvittman kan förstå av genomgången av materialet inte ens orienterad. Det helasköttes av statsministern och utrikesministern. var det vanligtatt utrikespolitiken var ett prerogativ för enväldiga kungar, hos oss skall dentydligen vara ett prerogativ för statsministern. Noten utformades inte pä , den kom färdigskriveni ett brev från den tilltänkte västtyske utrikesministern - omsocialdemokraterna hade segrat i valet - . Denne gjordedessutom påstötningar om utspelet så att han skulle kunna referera till det ien debatt i , vilket han också gjorde. Det är,herr talman, onekligen-milt uttryckt-en originell beredningsgång för en svenskregeringsframställning till ett stort antal stater. Inte minst i det västtyskaUD bör man ha höjt på ögonbrynen, när man fick klart för sig att den svenskaregeringens not författats av en av ledarna i det västtyska oppositionspartiet. Det är inte sannolikt att ett förfaringssätt av den härarten främjar en positiv saklig bedömning i ett av de länder som var mestberört av zonutspelets innehåll. Diplomati brukar ju förbindas med en visstaktisk finess. I den meningen har sannerligen inte Palmes agerande i den härfrågan präglats av någon diplomati av den högre skolan. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till reservation 2. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Kärnvapenfri zon i . 21KARIN AHRLAND (fp): Regeringens handläggning av frågan om enkärnvapenfri zon i har stötts och blötts så utförligt och så länge attdet inte finns mycket att tillföra den här debatten. Möjligen kan man ändå intelåta bli att säga att det är ett mänsklighetens elände att vi bara talar om enfri zon i och startar en allvarlig diskussion med att försöka befria enbråkdel av jordens yta från dess värsta hot. Om det finns människor pä månen,rriåste de i sitt inre undra hur cyniska vi har blivit pä jorden. Men nubefinner vi oss inte pä Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m.- månen utani den värld som kallade den bästa av världar. Enligt minuppfattning finns det åtminstone något som är bra här också. Vi har vissaregler för hur vi uppför oss och hur vi förhandlar-i varje faliså länge vi ärute i fredliga syften. brukar också i allmänhet vara ute i fredligasyften, och vi har gott internationellt rykte på två eller tre områden: vårfredsvilja, våra jämställdhetssträvanden och u-landsbiståndet. Men om vi även i fortsättningen skall fä trovärdighet ivåra förhandlingar krävs det faktiskt att vi också sköter formalia här hemma.Det finns ett engelsk uttryck som heter: "begins at home. "Det må användas i en debatt om internationella förhållanden. Utskottets vice ordförande och har redanräknat upp alla formella försyndelser. Jag skall inte trötta kammaren med attrepetera vad alla vet och hört i den här frågan. Statsminister är - inte i sin egenskap av svenskstatsminister utan i sin egenskap av politiker med internationellt engagemang -ordförande i en partipolitiskt oberoende internationell kommission. Det är ioch för sig helt invändningsfritt. utsågs till ordförande i den s. k.Palmekommissionen under den borgerliga regeringstiden, och vi har inte haftnågra som helst invändningar mot det. Tvärtom är det mänga av oss som anser atthan tjänar landet bättre så, i frågor som han vanligen begriper bättre än deninrikespolitiska ekonomin. I föddes så idén om den kärnvapenfriazonen i , och den idén är naturligtvis i sig värd en seriös debatt. Men,när sä kommissionen - en internationellt oberoende grupp - tyckte att det vorebra om ville ta reda på andra länders syn på den kärnvapenfria zonen,var det minsta vi här hemma kunde begära 3tt den politiska opinionen i Sverigeockså skulle få säga sitt, innan man frågade andra länder. Socialdemokraternahade inte lika brått att kalla in utrikesnämnden som vi vet att de hade attbilda regering. Det är också möjligt att alla riksdagspartier hadesamtyckt till initiativet, om de hade blivit tillfrågade , men det kommeringen att få veta. Vad vi efter hela den här klantiga historien vet är attWarszawapaktens länder gillar ett förslag som enligt vad uppgeregentligen kommer inte frän honom utan från icke-socialister. Det är, herrtalman, mycket märkligt. Med någon kännedom om mänsklighetens cynism inser man atthela historien med en sådan handläggning blir dubiös, vilket man bara kanbeklaga. Därtill kommer-det är ju egentligen det som granskar- att statsministern konsulterade diverse politiker i oppositionsställningutomlands innan han talade med svenska politiker i opposition. Det stämmermycket illa med svenska regler om hur vi uppför oss och förhandlar när detgäller ett mål som vi faktiskt har gemensamt, nämligen strävan efter fred ochfrihet från bl. a. kärnvapen. Med det här yrkar jag bifall till reservation2 i utskottets betänkande. 22OLLE (): Till det ärende som utskottet här harbehandlat har, som framgått av vad de övriga talarna sagt, fogats en mycketomfattande dokumentation. Vi har haft utfrågningar med chefen förutrikesdepartementets politiska avdelning, , medutrikesministern och med statsministern. Dessutom har ochstatsrådsberedningen försett utskottet med ett stort antal promemorior ochnoggrant redovisat beslutsgången och handläggningen. Jag vill betona att utskottet som vanligt är enhälligt irecitdelen. Det föreligger sålunda inga delade meningar om procedurens förlopphos regering och förberedande instanser vid behandlingen av den rundfråga somden gjorde bet-äffande förslagom en europeisk zon fri från slagfältskärnvapen. Det är inte oviktigt att vi gemensamt kunnat skapa dennaklarhet, mot bakgrund av den förvirring som allmänheten upplevde i samband medatt den s. k. Bahraffären seglade upp efter artiklar i ochSvenska . Utgångsläget var att frågan om de taktiska kärnvapnensroll varit föremål för en livlig internationell debatt. En bredsvensk opinion såg det som något värdefullt att pröva olika metoder för attminska kärnvapenhotet. , som förelades FN:sgeneralsekreterare , fick ett mycket positivt mottagande bådeutomlands och här i landet. Det märkliga med kommissionen var att ordförande lyckades skapa ett fungerande arbetslag av ett tjugotal personerfrån olika länder och paktsystem: Resultatet av det arbetet blev att manuppnådde en unik enighet om en rapport, där företrädare föröst och väst samt nord och syd ställde upp bakom både verklighetsbeskrivningenoch det sakliga förslaget om den förtroendeskapande åtgärd som införande av enzon fri från slagfältskärnvapen ansågs vara. Nog borde väl ett ord averkännande ha kunnat utdelas till för den prestationen! Jag noteradedock en något mera positiv syn hos . Zonen bedömdes vara av värde därför att den ansågs minskaden risk för krig genom olyckshändelse soni nuvarande situation utgör och sombestår i att förband med s, k. taktiska atomvapen i står alldelesintill varandra. Förslaget bedömdes, som jag redan sagt, från första börjanmycket positivt av en bred svensk opinion. Det kom därför inte någrainvändningar då den markerade attden ville föra fram förslagen till en mera officiell och seriös granskning. Mot den bakgrunden är det inte att undra på att den storaallmänheten reagerade med förvåning dä det utbröt en kalabalik i svensk debatt,präglad av att initiativets förutsättningar att förverkligas sköts i bakgrundenför en våldsam holmgång om formerna för förslagets tillkomst. Ett egenartatinslag var uppgifter från anonyma källor inom svenska omatt den västtyske politikern från fjärrstyrde handläggningen avfrågan så att den skulle passa hans eller hans partis intressen. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. vildsintakampanjen med bl. a. ledande borgerliga politiker siom agerande tycktes varaatt trasa sönder och kompromettera bilden av de konstruktiva insatser förnedrustning som gjort i sin egenskap av ordförande i den oberoendekommissionen för nedrustning och säkerhetsfrågor. Den som läser recitdel och bilagor i värtgranskningsbetänkande, där identifierbara personer inom vår utrikesledningträtt fram, måste notera att kampanjen har rasat samman. Visserligen ärmajoritet och reservanter oeniga om vilka slutsatser som kan dras avmaterialet, men i jämförelse med vad som förekom tidigare i debatten kan mansäga att stormen följts av milda västanfläktar och att det mäktiga orkesterbrussom kritikerna spelade upp tonats ner till milda efterklanger - ävenom försökte bättra på sitt partis svaga position genom att iblandgå upp i falsett. Frän majoritetens sida har vi kommit fram till slutsatsenatt någon kritik från konstitutionella synpunkter inte kan riktas motregeringens handläggning av frågan. Huvuddragen i kommissionens förslag zon fri frän slagfältskärnvapen i var alltsedan rapportensframläggande väl kända såväl i som utomlands. Den socialdemokratiskaregeringen kunde handla här i full medvetenhet om att enig svensk press stöttförslaget och att opinionspolitiker som yttrat sig också ställt sig positiva,även om de på andra punkter kunde vara kritiska mot delar av utrikespolitiken.Ändock valde regeringen att gå fram mycket försiktigt. Det man vid kommissionsmötetdiskuterade var att man från svensk sida skulle göra en sondering hos ett antalregeringar för att inhämta synpunkter i frågan. Det var alltså i detta skede enförberedelse och inte något konkret förslag till internationellöverenskommelse, internationella förhandlingar e. d., som den svenskaregeringen förelade de tillfrågade regeringarna. Regeringen ville helt enkeltha argument för att bearbeta saken vidare, om intresse visade sig flnnas för ensådan fortsättning. I reservationen talas om att det från konstitutionellasynpunkter finns fog för en allvarlig kritik mot regeringens handläggning ivissa uppräknade hänseenden som de tidigare talarna här har varit inne på. Detgällde då bl. a. att noten inte föregicks av regeringsbeslut eller s. k. allmänberedning. Utskottet kan inte instämma i denna kritik, eftersom det rörde sigom en rundfråga för att efterhöra synpunkter och inte om något färdigt förslag.Olof och kunde med tanke pä rapportens mottagande utgåifrån att de handlade å hela regeriiigens vägnar. Förslaget om sondering var f.ö. av allt att döma omnämnt av statsministern vid en lunchberedning inom regeringen. Från majoritetens sida noterar vi vidare att det får ansesklarlagt att utformningen av den svenska noten fastställdes efter ensjälvständig prövning i . Enligt min uppfattning är detobestridligt efter de redogörelser som lämnats inför utskottet av först chefenför UD;s politiska avdelning och senare av utrikesministerBodström och statsminister . Det framgår klart att Bahrs medverkan skedde inom ramenför hans medlemskap i . Det som togs av hans utkast var sammanfattningenav kommissionens förslag så långt det gällde en kärnvapenfri zon iCentraleuropa, medan de mera operativa delarna av noten formulerades avutrikesdepartementets tjänstemän. Beträffande Bahrs telefonsamtal med den 20november gäller att det över huvud taget inte kunde påverka notensutformning, eftersom ett förslag då redan var utarbetat inomutrikesdepartementet. Bahr omnämnde f. ö. den svenska noten iförbundsdagsdebatten närmast i förbigående. Huvuddelen av anförandet ägnades åtmissilerna, vilket var en mycket större fråga i den västtyska debatten. Att omnämnde sonderingen i samtal med ,då han i annat ärende var på officiellt besök i , är pä intet sättanmärkningsvärt. Jag förundrar mig särskilt över kritik. Ivanliga fall är han ju ute och pratar om hur rätt har att tala medden ena och den andra i olika huvudstäder. Meddelandet lämnades i förbigåendeoch kan inte ses som någon inblandning i den västtyska valrörelsen, eftersomdet var högst ovisst om det skulle bli extraval. Reservationen är i de här styckena mer än lovligt dunkel.Det talas om att det inträffade kan uppfattas som om den lätsig påverkas frän ett annat land i en känslig utrikespolitisk fråga. Hur i allvärlden kan man insinuera något sådant? Hade inte statsministern och denregering han leder fillräekligt starka egna skäl för att inför andra regeringaraktuahsera ett förslag, framlagt i en kommission där själv varitordförande och vilket vunnit anslutning från praktiskt taget alla kretsar härhemma? Vad slutligen gäller inkallande av utrikesnämnden kanmajoriteten i utskottet inte finna att frågan om en sondering skulle vara avden arten att regeringen skulle vara skyldig att höra utrikesnämnden enligtreglerna i 10 kap. 6 § regeringsformen, men dä vi behandlade frågan omutrikesnämndens kallande i samband med den internationellakonferensen i Canciin erinrade utskottet enhälligt om att regeringen jämlikt 10kap. 7 § andra stycket regeringsformen är skyldig att sammankallautrikesnämnden om minst fyra av nämndens ledamöter begär det. Någon sådan begäran har inte framställts till regeringenfrån oppositionsföreträdares sida sedan sonderingen blivit känd, och de hadeheller inga invändningar i informationsfrågan då besked om sonderingen lämnadesvid utrikesnämndens sammanträde . Men jag vill gärna betona att i denhär frågan står inte utskottsmajoritet och reservanter långt ifrån varandra.Olof sade själv inför utskottet att eftersom han anser detta vara engemensam svensk fråga, hade det varit bra att informera de andra partiledarnapå ett tidigt stadium, så att de fått känslan av att det var en gemensamangelägenhet. Det hade också varit värdefullt om de kunnat framföra sinaåsikter. Det stämmer alltså väl med vårt uttalande tidigare omsamråd rörande , vilket viktiga internationella möte jusyftade till att få till stånd en diskussion pä hög nivå om internationelltsamarbete och utveckling kring centrala frågor i nord-syd-sammanhang. Vi sadedå från utskottets sida att det med hänsyn till värdet av kontakter mellanpartierna i Granskning av statsrådens tjänsteutövning ni. 3 protokoll 1982/83:154-155 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. utrikespolitiskafrågor fanns skäl som talade för att ärendet borde ha tagits upp iutrikesnämnden eller på annat sätt ha behandlats i samråd med företrädare föroppositionspartierna. Vi socialdemokrater har ingen anledning att i sambandmed det behandlade ärendet ge uttryck för någon annan uppfattning, och vihar också gjort en hänvisning till det forum som har skapats av ,nämligen de veckovisa partiledaröverläggningarna. De borgerliga - det vill jag notera - har lagtner en oerhörd kraft på att försöka komma åt och vårt parti i självaprocedurfrägan. Kanske energin sedan vi nu tvättat byken i utskott och kammarei fortsättningen något mer kan koncenteras kring frågan om hur vi bäst kanverka för fred och balanserad nedrustning. Det är en viktig sak för en godutveckling av vår demokrati och ligger därför också i konstitutionsutskottetsintresse. 23BERTIL FISKESJÖ (c) replik: sade att kritiken nu framtonadeannorlunda när utskottet hade tvättat byken. Jag tycker faktiskt inte det.Annars tillhör jag dem som brukar understryka att vi inte utfärdar några domari förhand. Skall man göra en undersökning i KU, skall man alltså vara bereddatt sedan ta intryck av vad undersökningen ger för resultat. Man skall intesitta med låsta, förutfattade meningar. Det tycker jag är riktigt. Det är väl också generellt riktigt att en del av denupphetsning som i vissa frågor har kunnat finnas innan utskottet har skaffatfram relevanta aktstycken och gjort hearings mattas när proceduren går mot sittslut, men det är ju ganska självklart. Just i den här frågan visar emellertid de undersökningarsom utskottet har gjort, tvärtemot vad säger, att denursprungliga kritiken står fast och har blivit bestyrkt genom de handlingar somvi har haft anledning att ta del av. Man har inte hört utrikesnämnden, trotsatt det är en stor och omfattande fråga. Vad här säger om minoritetens rätt att fåutrikesnämnden sammankallad har inte särskilt stor relevans. Det intressantainför ett sådant där utspel är naturligtvis att fä information och samråd innanutspelet görs. När det väl har gjorts och allting finns publicerat i tidningarär självfallet inte intresset för ett formellt sammanträde lika stort.Kontakterna med oppositionen skulle alltså ha tagits . Det bestyrks av handlingarna att note praktiskttaget har skrivits av av . Det är, som jag uttryckte det i mittinledande anförande, mycket originellt att en utrikes oppositionspolitiker pådetta sätt bidrar i regeringens beredningsarbete. Det är också alldelesuppenbart att regeringen som helhet inte'tagit ställning i denna fråga, utanatt den i hög grad sköttes som en del av eget revir. 24ANDERS () replik: menar att den här frågan harkommit att handla alltför mycket om formerna, men det är alldeles självklartatt vi från sida måste granska hur ett sådant häruppmärksammat utspel har gått till. försöker vidare göra gällande att det barahandlade om några synpunkter från sida - som i själva verket varidentiska med vad som hade kommit fram under arbete - ochatt knappast alls har påverkat den svenska proceduren. Hur har det då gått till? Det är bara att läsa på s. 148 ikonstitutionsutskottets betänkande. Den promemoria som handgångneman har lämnat till för åtgärd börjar på följande sätt:"Åtgärder som skall vidtas för att genotnföra beslut som fattades vidinformellt möte i ." Det var alltså beslutsom hade fattats i som skulle omsättas i praktiken, intesvenska regeringsbeslut eller någonting liknande. Vad är det skall göra? Jo, han skall:"Tala med utrikesministern om att skall överlämnanoter till andra regeringar för att utröna deras inställning till förslaget omatt upprätta en zon fri från taktiska kärnvapen i ." Det är klara besked. skriver vidare: "Noterna bör överlämnastill regeringarna om svar skall hinna komma in före möteti ." Det är alltså mötet i , liksom EgonBahrs tal i den tyska förbundsdagen, som skall vara styrande för tidsschematnär det gäller den svenska noten. Ingen människa i världen kan väl påstå attdet här handlar om en förutsättningslös beslutsomgång från svensk sida. Dethandlar helt enkelt om att det skall upprättas ett tidsschema som passar Palmekommissionenoch partivänner ute i världen. Det schemat får sedan den svenskaregeringen följa. Vi ägnar faktiskt inte en oerhörd kraft åt att i den härfrågan komma ät , men illa skulle vi sköta vår uppgift ikonstitutionsutskottet, om vi inte såg till att handläggningen av ärendet ficken tillfredsställande belysning. Däremot ägnar nog, herr talman, kraft åt att komma åt sina politiska motståndare på det utrikespolitiskafältet. Det tycker jag att de senaste dagarnas händelser har visat. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 25KARIN AHRLAND (fp) replik: sade att jag hade en merpositiv ton i min kritik. Det är riktigt att jag har försökt visa att sakfrågan- om vi skall ha en kärnvapenfri zon i eller inte - är en viktig fråga.Den har i varje fall jag primärt en positiv inställning till. Men det äregentligen inte den frågan som vi diskuterar i , OlleSvensson. Frågan om en kärnvapenfri zon i är i och för sigoändligt mycket viktigare än regeringens klantiga handläggning av den, menkonstitutionsutskottet diskuterar formalia. Och det är mycket väsentligt medformalia när det gäller stora utrikespolitiska frågor. De skall skötas korrekt,om man skall Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. ha någonframgång över huvud taget. Det är mot skötseln av ärendet som vi reservanterhar vänt oss. På den punkten är jag absolut inte mildare i min krifik än någonannan. Att jag däremot inte står här och upprepar saker som andra har sagt måvara till kammarens bästa. 26 () replik: