prot · G60962 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:62 1 §Justerades protokollet för den 10 innevarande månad. 2§ Svarpå fråga 1982/83:195 om ökat stöd till afghanska flyktingar har frågat mig om jagavser föreslå ett ökat svenskt stöd till de afghanska flyktingarna och om jagär beredd att verka för att internationella hjälpsändningar till de nödlidandei blir möjliga. har lämnat 37,5 milj. kr. i särskildabidrag för hjälp fill de afghanska flyktingarna i . Bidragen har ihuvudsak gått genom FN;s flyktingkommissariat (UNHCR) och Röda korset. Sverigehar också levererat transportfordon direkt till föranvändning i flyktingarbetet. Senast fick UNHCR 10 milj. kr. iextra bidrag för sin verksamhet i , som främst omfattar förnödenheteroch bostäder men också hälsovård, vattenförsörjning, utbildning och sysselsättningsfrämjandeinsatser. Från svensk sida har vi genom besök i flyktinglägrenkunnat konstatera att flyktingbiståndet i tillfredsställer rimligakrav på effektivitet. Regeringen är även i fortsättningen beredd att bistå deafghaner som tvingats ta sin fillflykt till och andra länder. UNHCRsamordnar flyktinghjälpen, och det är därför naturligt att vårt stöd i första handkanaliseras genom detta FN-organ. är f. ö. också en av de störstabidragsgivarna till UNHCR:s reguljära budget. En stor del av befolkningen i , framför allt igränstrakterna mot , står inför svåra försörjningsproblem. Att ta sig över de bergiga gränspassagerna tillflyktinglägren i är nu mycket svårt. Ett ökat antal afghanersöker trots detta under stora påfrestningar sin tillflykt till de pakistanskagränsprovinserna för att där trygga sin försörjning. Om ökat stöd till afghanska flyktingar FN-organens verksamhet iAfghanistan är begränsad till de områden som administreras och kontrolleras avKabulregeringen. Möjligheterna att från huvudstaden nå ut till andra områden ilandet är ringa. har tyvärr ännu inte fåtttillträde till för att där kunna driva sitt sedvanliga humanitäraarbete. Genom de internationella konventioner som vägleder Röda korsets arbetebåde i fredstid och i konfliktsituationer av det slag som råder i ,är Röda korset särskilt väl lämpat att vara kanal för internationellt humanitärtbistånd till utsatta grupper i . Jag hoppas därför attöverenskommelse snart skall kunna träffas mellan ochAfghanistan om humanitärt bistånd. I avvaktan på att ett mer omfattande internationellthjälpprograni sätts i gång i har drygt 1 milj. kr. anvisats påförsöksbasis till för insatser på hälsoområdet.Jag följer med intresse denna insats som andra möjliga vägar attbistå de nödlidande i fortlöpande undersöks. 2MARGARETHA AF (): Jag tackar utrikesministern för svaret på min fråga. Kriget i har pågått , och lidandetför civilbefolkningen blir allt svårare. Ockupationsmakten har övergått tillatt tillämpa något av den brända jordens taktik och ökar terrorn motcivilbefolkningen i syfte att bekämpa gerillan och befrielserörelsen. Att notera är att de afghanska flyktingarna i ,som utgör nära tre miljoner människor, faktiskt är den största ansamlingflyktingar som finns någonstans på vår jord, och ändå hör vi så litet talas omdem och om kriget i . Kyla och svält präglar läget för flyktingarnaoch för människorna i denna vinter. Visst har hjälpt och hjälper, men vi hjälperblygsamt om man jämför med de svenska humanitära insatserna i andra delar avvår värld. Det mest glädjande är att den svenska till sisthar fått 1 milj. kr. och därmed har en möjlighet att även stödja insatser innei landet. Får jag referera , som är vice ordförande i och arbetar direkt i nära gränsen tillAfghanistan. Han säger att det bara är en droppe i havet jämfört med vad sombehövs. Det är en skam att FN:s olika biståndsorganisationer tiger om densociala katastrof som pågår i . Han anserockså att inte har gjort tillräckligt för att få frågan om krigetsföljder diskuterad i . En av de frågor jag vill ställa till utrikesministern häri dag är: Vad gör för att i driva på frågan om hjälptill flyktingarna, hjälp till civilbefolkningen också inne i ? I sitt svar till mig uttrycker utrikesministern enförhoppning - men enbart en förhoppning - att överenskommelse skall kunnaträffas mellan och om humanitärt bistånd iAfghanistan, och med anledning av detta vill jag fråga utrikesministern: svenska regeringenför att öka möjligheterna till att en sådan överenskommelse kommer till stånd?Tog kabinettssekreteraren vid sitt besök i upp denna fråga? Jag utgårfrån att kabinettssekreteraren tog upp FN-kravet på tillbakadragande av densovjetiska invationsarmén, och min tredje fråga till utrikesministern ärnaturligtvis: Vad fick kabinettssekreteraren för sovjetisk reaktion? Vad vi gör för att driva på i den här frågansker framför allt genom FN-organen, där , som jag nämnde, hör till destörsta bidragsgivarna. Jag delar uppfattning om den svåranöd som befolkningen i nu lider till följd av den sovjetiskaockupationen. Frågan om den ryska inmarschen i togs upp avkabinettssekreteraren under hans besök i , och han klargjorde medall tydlighet att vi inte under några omständigheter anser den vara försvar- har fått 1 milj. kr. till sinverksamhet, och det har vi för tillfället ansett vara ett lämpligt belopp. Vadsom kan komma vill jag inte uttala mig om, men i huvudsak önskar viatt hjälp skall gå genom FN-organ och genom Röda korset. När det slutligen gäller Röda korset har jag uttryckt enförhoppning att man skall kunna komma överens om att få tillträde tillAfghanistan. Jag kan förstärka detta genom att säga att det är självklart atten organisation som Röda korset borde ha tillträde. Det är inte bara enförhoppning, utan det är en bestämd vilja att detta skall medges. Om ökat stöd till afghanska flyktingar 4 MARGARETHAAF (): Jag är glad att höra attkabinettssekreteraren underströk det självklara i små staters rätt tilloberoende. Man kan ju säga att folket i på det sättet faktisktockså kämpar för sak. När det gäller den andra delen av utrikesministerns svarär det väl en riktig och bra uppgift för att försöka se till attInternationella rödakorskommittén kan verka i . Jag skulle önskaatt den förhoppning som utrikesministern uttrycker också följs upp av ettintensivt arbete från svensk sida i denna fråga. Jag tror att rätt, när han säger att den sociala katastrofen för befolkningen iAfghanistan får mycket liten uppmärksamhet i , om man jämförmed motsvarande situationer. Den helt naturliga jämförelsen är givetvisbehandlingen av kriget i såväl i som i internationella organoch i massmedia och den behandling i form av uppmärksamhet, stöd och hjälp somkommer det folk till del som kämpar för sin frihet i . Överläggningen var härmed avslutad. Orn regeringens ställningstaganden i vissa utrikespolitiskafrågor 3 §Svar på interpellation 1982/83:39 om regeringens ställningstaganden i vissautrikespolitiska frågor 5 Utrikesministern : Herr talman! PärGranstedt har i en interpellation ställt följande frågor tillmig: Vilka nya förhållandeni eller i övrigt ligger bakom den socialdemokratiska regeringensställningstagande till IDB? Vilka nyaförhållanden ligger bakom den socialdemokratiska regeringens ställningstagandenär det gäller ? Hur förklararutrikesministern medverkan till ett mycket stort lån till ? I sin interpellation för ett resonemang omvissa grundlinjer i den svenska utrikespolitiken. Jag kommer att ta uppdessa och övergår sedan till att besvara hans tre konkreta frågor. Ett lands utrikespolitik kommer till synes i ett stortantal nästan dagliga beslut och åtgärder i små och stora frågor. Härigenom fåromvärlden kontinuerligt en samlad bild av vårt lands uppträdande. Politikenstrovärdighet och omvärldens respekt blir större i den mån vårt uppträdande ärkonsekvent och förestavat av moraliska principer och begripliga nafionellaintressen. Det är också värdefullt när, som fallet är hos oss, den valdautrikespolitiken stöds av en mycket bred folkmajoritet. På så sätt har undermånga decennier en politisk linje formats, som tillvunnit vårt land ettförtroende världen över som är långt större än vårt lands ringa storlek annarsskulle motivera. har valt att föra en aktiv neutralitetspolitik.Det betyder först av allt ätt vi är alliansfria i fred i syfte att hålla vårtland utanför krig. Om krig utbryter i vår del av världen, kommer vi omedelbartatt förklara oss neutrala. I fredstid för vi en aktiv utrikespolitik som, stöddpå ett efter våra förhållanden starkt försvar, är avsedd att minska risken föratt vårt land dras in i väpnade konflikter och som allmänt söker främja freden.Ett av de främsta instrumenten för vår politik, inte minst pånedrustningsområdet, är . Risken för att en konflikt skallsprida sig från en del av världen till en annan har vuxit avsevärt. Det liggerdärför i vårt eget intresse att inte bara verka för avspänning i vårt närområdeulan även söka bidra till fredliga lösningar på andra håll i världen. Nära förknippad med de säkerhetspolitiska strävandena ärvad man kan kalla utrikespolitikens ideologiska dimension. Försvaret för allastaters suveränitet och territoriella integritet hör samman med respekten förfolkens rätt till självbestämmande. Freden ligger i folkflertalets intresse.Många konflikter har sin grund i att folkmajoriteten förtrycks och förmenassina mänskliga rättigheter i vidaste mening. Vår kamp för mänskliga rättigheterär universell, och vi söker försvara dem var de än kränks. Individens rätt tillyttrande- och föreningsfrihet, en dräglig utkomst, hälsa och utbildning ärovillkorlig. Fred, frihet och utveckling förutsätter varandra. Kravet påfred och oberoende leder dels till ett konsekvent försvar för den nationellasuveräniteten, dels till en oavlåtlig strävan till internationella lösningar.På den punkten finns ingen motsättning. Internationellt samarbete blirrättvist och i längden effektivt bara om det bygger på likaberättigande mellanparterna. Det sagda gäller givetvis även i ekonomiska frågor. Ettlands politiska oberoende har nära samband med dess ekonomiska styrka.Samtidigt är det uppenbart att vår tids djupa ekonomiska problem kräversamfällda lösningar. Från svensk sida har vi konsekvent arbetat för störstamöjliga mått av samverkan med andra länder till fromma för ett ekonomisktutbyte i alla parters intresse. I det ljuset skall man se vårt medlemskap iEFTA, vårt frihandelsavtal med EG, vår akfiva medverkan i , , ,och många andra organ och fora för ekonomiskt samarbete. Utrikespolitiken är med andra ord ett samlande begrepp föråtgärder och ställningstaganden på en hel rad områden: säkerhetspolitik,utrikeshandel, bistånd osv. Den bygger på ett nära samspel mellan en växandeoch alltmera informerad folklig opinion och dem som har till uppgift att vägasamman de olika intressen och långsiktiga principer som tillsammans formar detnationella intresset. tillPär tre konkreta frågor. roll i världspolitiken växer. Ingen stat kangöra anspråk på att leda den latinamerikanska kontinentens öden. Den rättentillkommer folken i var och en av dess stater. Århundraden av orättvisor ochförtryck har i allt flera fall lett till våldsamma konflikter. Vi måste ha enpolitisk linje i våra relationer även med denna världsdel. Vi har ett nät avförbindelser med de flesta staterna i området, och det vore orätt ochnedsättande att enbart betrakta dessa länder som marknader för svenskaexportprodukter. Regeringen eftersträvar en helhetssyn på utvecklingen iLatinamerika och på hur förbindelser med regionens stater bör utvecklasig. Denna helhetssyn måste omfatta såväl ekonomiska som politiska ochkulturella överväganden. söker efter måttet av sin förmåga bidra tillfredliga lösningar på de konflikter som skakar . lämnarett omfattande humanitärt bistånd till konflikternas offer och hjälper till medåteruppbyggnaden. söker utveckla sina förbindelser med de stater iLatinamerika som tar hänsyn till de breda folkmajoriteternas berättigade kravpå social och ekonomisk utveckling. tar emot många av de flyktingar somräddat sig undan militärdiktaturernas förföljelser. I samband med att regeringen fattade beslut om att, medförbehåll för godkännande, delta i den sjätte kapitalpåfyllnaden iden interamerikanska () kunde konstateras, liksom f. ö.den s. k. gjort, att genom tidigare riksdagsbeslut ärbundet till banken fram fill , då åtaganden i samband medden femte kapitalpåfyllnaden fullgjorts. En annan viktig faktor för regeringens ställningstagande idetta sammanhang är att åtskilliga stater i liksom i hela dentredje världen hamnat i en akut betalningskris. IDB är ingen idealisk kanal förde väldiga finansieringsbehoven. Men flera länder i har tidigareoch Om regeringens ställningstaganden i vissa utrikespolitiskafrågor Om regeringens ställningstaganden i vissa utrikespolitiskafrågor framförallt rekommenderat att stanna kvar i banken. Motivetär att banken för många stater blivit den viktigaste långivaren i regionen. Vad beträffar situationen på är densocialdemokratiska regeringens inställning oförändrad. Regeringen erkänner inteIndonesiens överhöghet över . Vi kräver självbestämmanderätt förområdets befolkning. Vi har reagerat starkt mot ockupafion, somvållat befolkningen ohyggliga lidanden, och vi söker efter förmåga bidra tillatt avhjälpa dem. lämnar SIDA ännu ett bidrag till viaUNICEF. Ett stort och växande antal andra stater har emellertidformellt eller de facto accepterat överhöghet över . Hithör alla stater som direkt kan öva inflytande på - de flesta övrigastater i regionen och de stora väststaterna. Årets resolution om i FN:s generalförsamlingskiljer sig från de tidigare därigenom att FN:s generalsekreterare ges enhuvudroll. Han ombeds inleda konsultationer med de berörda parterna för attutforska möjligheterna till en allomfattande lösning av problemet. Resolutionenantogs med en mycket knapp majoritet. Mot bakgrund av vad jag sagt ser vi ingen möjlighetför generalsekreteraren att reellt föra frågan närmare en lösning. Då är detinte heller rimligt att lägga en sådan börda på honom. När jag den 15 oktobertalade i FN-församlingens allmänna debatt underströk jag att ett sätt attstärka FN är att undvika att försätta generalsekreteraren i omöjligasituationer. Detta är naturligtvis en besvärlig bedömningsfråga. Vår röstninginnebär emellerfid ingen ändring i vår inställning till frågan om . Situationen i södra har ytterliggare förvärrats.Förhoppningarna om en snar förhandlingslösning i Namibiafrågan fick viss näringunder våren men har försvagats avsevärt. senaste svepskälför att inte efterkomma FN:s enhälligt antagna plan är ett heltirrelevant krav på att de kubanska trupperna måste lämna innan planenkan accepteras. fortsätter sin ockupation av delar av och sinaväpnade anfall på grannländer. Också inne i har förtrycket skärpts. Under sådana omständigheter är det självfallet stötandenär ber om ett stort lån. Vårt landsinställning till frågor om lån till kom senast till uttryck i ennordisk röstförklaring i . Därvid erinrades bl. a. om denresolution, ursprungligen framlagd av , vari säkerhetsrådet uppmanas attöverväga åtgärder för att få slut på investeringar i och finansiella lån tillSydafrika. Låt mig också peka på den parlamentariska utredning som underambassadör ledning ser över vår egen lag om investeringsförbud. Ingen kan sväva i tvivelsmål om var står i dennafråga. Det finns få om ens några industriländer som gör mer än för attfå till stånd effektiva ekonomiska påtryckningar mot i syfte attförmå denna stat att böja sig för folkrätten. Valutafonden (IMF) har en gentemot FN i övrigt oberoendeställning och följer sin egen stadga och praxis. Den har bl. a. till uppgiftatt ge sina medlemsländer betalningsbalansstöd, inte att lämnautvecklingskrediter. IMF-lånen finansieras primärt av medlemmarnas egnakapitalinsatser. Då lånat av IMF har inga länder gjortpolitiska markeringar där. De nordiska länderna har gemensam representation ifonden - de företräds tillsammans av en exekufivdirektör, som får sinainstrukfioner av de nordiska centralbankerna. När låneansökan blev aktuell undersökte ändåriksbanken på min begäran möjligheterna att hejda den eller åtminstone göra enpolitisk markering i sammanhanget. Den debatt som förekom vid ärendets behandlingi IMF blev av ekonomisk-teknisk natur, och varken vår eller andra länderspolitiska kritik kom till uttryck. Någon sådan kritik framfördes inte heller inovember 1976 eller , när fick låna i IMF. Jag har för avsikt att ta upp frågan om den nordiska hållningen i sådanafall till förnyad diskussion såväl med mina nordiska kolleger som medriksbanken. Låt mig tillägga att Valutafondens lån till Sydafrikagodkändes utan omröstning, vilket är praxis i Valutafonden. Det betyder att ingetmedlemsland och inte heller någon grupp av medlemsländer ens drev frågan tillvotering. Den avser även i fortsättningen attdriva och utveckla sin politik till förmån för de förtryckta folken i södraAfrika. Jag kan försäkra interpellanten att vår vilja är obruten och att viinte skall lämna några möjligheter oprövade. Om regeringens ställningstaganden i vissa utrikespolitiskafrågor 6 PÄRGRANSTEDT (c): Jag vill tacka utrikesministern för svaret påmin interpellafion. Anledningen till att jag har framställt interpellationenär att jag tycker att det är mycket viktigt att den svenska utrikespolitikenpräglas av konsekvens och fasthet och att den har en bred polifisk förankring.Detta är viktigt för att vår utrikespolitik skall upplevas som trovärdig härhemma och utomlands. Därför är det naturligtvis farligt om utrikespolitikenkommer att användas som ett tillhygge i en debatt som blir mer inrikespolitisktän utrikespolifiskt motiverad. Det är självfallet viktigt att vi har en utrikespolitiskdebatt i . Men den debatten måste vara baserad på långsiktigabedömningar av vårt lands bästa, av vad som krävs och av hur vi kan bidra fillen positiv utveckling för världen i dess helhet. Ett test på huruvidautrikespolitiska ställningstaganden fyller det kravet är om det ett partiförordar i oppositionsställning också håller streck om detta parti fårregeringsansvar. Under de gångna sex åren, då vi haft icke-socialistiskaregeringar här i landet, har den dåvarande socialdemokratiska oppositionenriktat hård kritik mot regeringarna i en rad utrikespolitiska frågor. I den månsom den kritiken har varit baserad på ett genomtänkt, allvarligt synsätt hardet hela 5 protokoll 1982/83:61-62 Om regeringens ställningstaganden i vissa, utrikespolitiskafrågor varitrespektabelt, och då har det också varit försvarligt att bryta denutrikespolitiska enighet som annars är ett värde i sig. Men vad vi nu kan konstatera är att när detsocialdemokratiska partiet kom i regeringsställning, då har vi fått se enhelomvändning i fråga efter fråga. Det som var förkastligt harplötsligt blivit god socialdemokratisk politik i regeringsställning. Jag vill gärna säga, herr talman, att det naturligtvisinte finns någon anledning att kritisera utrikesminister för detta,eftersom han inte hade ansvaret för den utrikespolitik som socialdemokraternaförde i opposition. Han var ju inte ens medlem i det socialdemokratiska partietpå . Men eftersom nu är den högste ansvarige för denutrikespolitik som socialdemokraterna för, är det ändå med honom som jag måsteföra den här debatten. I min interpellation tog jag upp tre exempel. Det förstaexemplet var det svenska medlemskapet i den interamerikanska utvecklingsbanken.Som vi alla minns var det en mycket het debatt här i kammaren den gång dåSverige beslutade att gå in i den banken. Att debatten blev så het väcktekanske en viss förvåning, eftersom frågan var långt gången i förberedelser avden socialdemokratiska regeringen före regeringsskiftet. Men efter regeringsskiftetansåg socialdemokraterna att ett svenskt medlemskap i var helt förkastligt.Också efter det att beslutet var fattat motionerade socialdemokraterna ochkrävde att skulle lämna banken. I en motion som väcktes sägersocialdemokraterna, med i spetsen: "De skäl som vi tidigare anfört för vår ståndpunkt ärfortfarande giltiga. Det för oss avgörande skälet är medlemskapets uppenbaramotsatsställning till de värderingar som varit vägledande för svenskutrikes- och biståndspolitik. Genom att verka i IDB kommer vi att indirektstödja regimer som visat synnerligen liten respekt för mänskligarättigheter." Det var alltså mycket tunga, principiella motiv somsocialdemokraterna då hade för att kräva att vi skulle lämna banken. , närsocialdemokraterna är i regeringsställning, tar de inte bara ställning för attvi skall vara kvar i IDB, utan de föreslår också att vi skall delta i en nykapitalpåfyllning och satsa ytterligare 60 miljoner. De mofiv som anförs som försvar för denna helomvändning ärganska anmärkningsvärda. Man har egentligen bara ett argument, nämligen att vihar bindningar till IDB som varar . Det kan diskuteras om dettaargument verkligen är hållbart. För min del tror jag inte att det skulle varaomöjligt att nå en uppgörelse om att lämna banken, om det från svensk sidafanns en klar politisk vilja att göra det. Men vad som framför allt gör dethela ohållbart är att det förslag som den socialdemokratiska regeringen nulägger fram innebär, förutom att man från svensk sida gör en ökadkapitalsatsning i IDB, att bindningarna går ännu längre fram i tiden. Det kanalltså inte vara nödtvånget som gör att socialdemokraterna lägger fram det härförslaget. Motivet är naturligtvis det som framförs också ibudgetpropositionen, nämligen de svenska ekonomiska intressen som finns för attvi skall vara med i IDB ochpå det sättet kunna vara närvarande på den latinamerikanska marknaden motbakgrund av det faktum att de lafinamerikanska länderna har ett mycket stortbehov av IDB:s verksamhet och att även många progressiva latinamerikanskaländer önskar att skall vara med i IDB. Dessa argument för ett svensktmedlemskap, herr talman, var exakt de argument som den dåvarandeFälldinregeringen hade. Man kan alltså konstatera att socialdemokraterna har gjorten fullständig helomvändning i denna fråga, som bara varså oerhört principiellt viktig och hade så djupgående moraliska aspekter. Mitt andra exempel gällde . hartidigare ställt sig bakom resolutioner i FN som har fördömt det indonesiskaövergreppet mot . När sådana resolutioner antagits under många årutan att ha någon verkan, avstod från att delta. Detta mötteen hård socialdemokratisk kritik. I ett särskilt yttrande i utrikesutskottetsbetänkande /82:19 sade man med anledning av att hade avstått frånatt ställa sig bakom resolutionen om att detta "innebar ettbeklagligt avsteg från det sätt på vilket brukar hävda folkens rätttill självbestämmande". När socialdemokraterna sedan kom iregeringsställning och frågan om en resolution om ånyo kom upp,avstod från att ta ställning för en sådan, pre;cis som . Dennagång skedde det, såvitt jag vet, utan att man gjorde någon röstförklaring.Socialdemokraterna, som fidigare ansåg att detta ställningstagande"innebar ett beklagligt avsteg från det sätt på vilket brukarhävda folkens rätt fill självbestämmande", anslöt sig nu till den politiksom den icke-socialistiska regeringen fidigare hade fört. När detta i efterhand skall förklaras, för man en mycketegendomlig och enligt min mening nästan litet riskabel argumentation frånutrikesministerns och regeringens sida. Motivet - som såvitt jag vet inte harförts fram vid någon röstförklaring i FN, utan endast i efterhand i deninhemska debatten -skulle vara att denna resolution gav generalsekreteraren ettuppdrag att försöka sondera möjligheterna till en lösning. menarutrikesministern -och andra socialdemokratiska debattörer har sagt detsamma -att detta skulle vara ett hinder för att stödja förslaget. Den här nyaBodströmdok-trinen, om jag får kalla den så, att inte kan stödjaförslag som innebär åtaganden från generalsekreterarens sida om utsikterna tillframgång är små, kan få mycket besvärande konsekvenser . Vi vet att FN:s arbetsmöjligheter i dagens värld är mycketkringskurna. Samarbetsviljan från stormakternas sida är liten.