prot · G60942 · 1982-12-31 00:00:00 — Kommunikationsministern kanske infe kännertill atf def är på grund av sjukdom som utredningen inte har kunnat arbeta såsom def var planerat. Jag tycker atf kommunikationsministern skall medverka tillatt man tar till vara den resurs som finns ute i våra kommuner i form av detintresse och engagemang man känner för de här frågorna. Människors vilja aftlösa problem och atf presentera kreativa förslag är en tillgång för vårt land,och den bör tillvarafas. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svarpå frågorna 1982/83:129, 130 och 138 om blockbetygen i , m. m. AnL 20 Statsrådet : Mot bakgrund av regeringens fattadebeslut om undervisning och betygsättning i orienteringsämnen i harBarbro frågat mig om jag avser att medverka till atf fortbildninganordnas för lärare så aft intentionerna läroplan för (Lgr 80) kan fullföljas. Vidare har Per frågat mig varför det tar så långtid att ta bort blockbetygen i . har slufiigen frågat mig vilken uppfattningregeringen har när det gäller blockbetygen. Jagbesvarar frågorna i etf sammanhang. I ett svar på en interpellafion och en fråga den 26oktober 1982 redogjorde jag för mitt principiella synsätt på hur arbetet iorienteringsämnen i bör bedrivas och vadsom bör gälla i fråga ombetygsättning i dessa ämnen. Regeringen har , på grundval av deprinciper jag redovisade i mitt svar, utfärdat en förordning med provisoriskabestämmelser om undervisning och betygsättning i orienteringsämnen på grundskolanshögstadium. Beslutet innebär att betyg skall sättas efter hur undervisningenhar varit anordnad. Har undervisningen varit ämnesuppde-lad skall eleverna haenbart ämnesbetyg, har den varit ämnesövergripande skall de hasammanfattningsbetyg. Principiellt har jag uppfattningen aft man inte bör ändrai betygssystemet under pågående termin. Denna uppfattning har jag givit uttryckför i massmedierna. När emellertid lärar-, elev- och föräldraorganisafionernaförklarat att de infe har något emot sådana ändringar, har regeringen valt atfbortse från de principiella betänkligheterna så att beslutet får gälla redanför den betygsäffning som sker innevarande termin. Samfidigt som förordningen utfärdades uppdrog regeringenåt () att, i enlighet med vad jag redovisade i mitt förrasvar, vidta åtgärder för aft stimulera en förändring av arbetssättet iorienteringsämnen i ämnesövergripande riktning. Jag utgår från att SÖ vidfullgörandet av detta uppdrag även kommer aft överväga behovet av fortbildningsinsatser. Regeringens beslut har fattats sä snabbt som def har varitpraktiskt möjligt. Om blockbetygen i , m. m. AnL 21BARBRO (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Anledningen till att jag har ställt frågan är att jagtycker aft betygsdebatten är felaktig. EnUgt min uppfattning är det inte hurbetygen skall sättas som skall diskuteras utan hur undervisningen bedrivs. Betygen är en följd av undervisningen, och enligt Lgr 80skall vi se samhällsorienterande och naturorienterande ämnen som ämnesblock.Det har vi vetat om sedan läroplanen antogs. Om blockbetygen i , m. m. Jag citerar ur propositionen: "Internationellastudier har framhävt betydelsen av att naturvetenskap och teknik behandlas somen enhet vid undervisningen. Denna enhet måste framstå tydligt för elevernabåde i början och vid slutet av ett avsnitt." Litet längre fram står:"Denna inriktning bör betyda en orientering bort från traditionelltupplagt stoff i främst fysik och kemi." Defta gäller också för desamhällsorienterande ämnena. Kursplanerna är inte heller uppdelade pä de olika ämnenautan gäller för resp. SO- och NO-ämne. Uppdelningen av huvudmomenten följer ibåda kursplanerna modellen: människor - människors omgivning - människorsverksamhet. Def är därför endast delvis möjligt att hänföra olika huvudmomenttill de traditionella ämnesgränserna. Med tanke på de reaktioner vi har upplevtbrister def uppenbarligen i samarbetet mellan lärarna, varför fortbildningenmåste intensifieras. Jag noterar med fillfredsställelse att statsrådet givit SÖi uppdrag att stimulera en förändring av arbetssättet i orienteringsämnena iövergripande riktning och frågar därför: Är det regeringens avsikt att verkaför att de medel som statsmakterna ställer till högskolans och kommunernasförfogande för skolutveckling skall prioriteras så, att de lärare somundervisar i ett eller två orienteringsämnen i första hand får en fortbildningi angränsande ämnen och samarbetsmetodik? AnL 22 PERUNCKEL (m); Jag ber aft få tacka statsrådet försvaret på min fråga. För en regering som gärna vill berömma sig avhandlingskraft och målmedvetenhet är hanteringen av blockbefygen infe direktnågot att yvas över. En särskilt orättfärdig betygsäffning höll sä när på attdrabba en hel årskull elever alldeles i onödan. Än har det varitteknisk-administrativa bekymmer atf expediera etf beslut som fått tjäna somursäkt. Än har det handlat om påstådd hänsyn till den pågående undervisningen. Def sista är, herr falman, f. ö. ett lustigt argument. Omundervisningen infe sker integrerat - vilket regeringen ju medger - ärdet väl inte särskilt hänsynsfullt att tillåta att blockbetyg sätts, som intealls svarar mot undervisningens uppläggning. blir det emellerfid som elever, föräldrar och lärarebegärt. Atf regeringen i förhållande fill aldrig varitbunden av någon tanke atf blockbetyg måste införas, har regeringsbesluten dennu gångna hösten givit tydliga besked om. Def är bra att defta med sådanteftertryck klarlagts. Oredan sedan i våras bär resp. regeringar ensammaansvaret för. Men därmed är, herr talman, inte blockbetygsdebatten slut.Regeringen vill för sin del integrera orienteringsämnena så långt attblockbefyg blir självklara och naturliga. Att regeringen nu avskaffatblockbetygen är alltså högst tillfälligt och har skett med en stor suck avbeklagande. Oklart är också om regeringen på bred front, medveteteller omedvetet, nu har introducerat ett system som till sina konsekvenseråtskilligt liknar det som detolyckliga regeringsbeslutet från skulle ha åstadkommit,nämligen etf system där det blir regel att elever med olika betygsättningjämförs med varandra. Betygsättningen skall ju enligt regeringen anpassasefter undervisningens uppläggning. Och denna kommer förvisso att skiftaåtskilligt från en skola fill en annan. Vi moderater, herr talman, är för samarbete över detraditionella ämnesgränserna och för att lärare som vill och har fallenhet fördet samverkar i arbetslag. Men ämnena skall alltjämt vara fullt urskiljbara.Betyg skall ges i varje ämne för sig. Skälet fill vårt fasthållande vid de enskilda ämnena ärytterst att vi vill behålla kvaliteten i undervisningen. Dén totala integrationregeringen vill åstadkomma förutsätter i realiteten lärare som täcker helaämnesgruppen. Det är sådana lärare som lärarutbildningsutredningen såg som sinaideal -lärare som kan litet om allting men infe tillräckligt om något. Qm regeringen , som utlovats, går i författning om attändra lärarutbildningen i denna riktning är det därför inte mer än konsekvent.Urholkningen av betygssystemet förenas därmed med en urholkning avkvalitetskravet. Om blockbetygen i , m. m. AnL 23LARZ (): Jag ber att få tacka skolministern för svaret på min fråga. Bakgruriden fill frågan är de tvärsäkra uttalanden somskolministern gjorde så sent som dagen innan regeringen fattade sitt senastebeslut i fråga om sammanfaffningsbetyg. Innebörden i de uttalandena var att detvar helt omöjligt aft fatta ett sådant beslut som det regeringen nu har fattat.Betyg, sade skolministern, är ingenting man sätter en viss dag utande är resultatet av en hel termins arbete. Endera uppfattningen är således felaktig. Jag hade hoppatsatt med min fråga få besked om vilken. Men frågan kvarstår: Är det skolministern eller regeringensom har fel? Skolministern upprepar i sitt svar sin mycket enkla och,kan det tyckas, bestickande tes: Har undervisningen varit ämnesuppdelad skalleleverna ha enbart ämnesbetyg, har den varit ämnesövergripande skall de hasammanfaffningsbetyg. Det här synsättet är nog dess värre litet väl enkelt. Att förändra arbetssättet i skolan är en process somibland tar ganska läng tid. Så också i defta fall. I många skolor har dennaprocess startat tidigt, ibland långt före läroplansbeslutet. I andra åter ärprocessen en följd av den information, den utbildning och deutvecklingsinsatser som har skett under fiden från läroplansbeslutef fram fillnu. I en del skolor har den startat först nu när den nya läroplanen är i bruk. Min följdfråga till skolministern blir därför: Hur skallman sätta betyg i de skolor där man kommit låt oss säga halvvägs i dennautveckling, med varken en traditionellt ämnesuppdelad undervisning enligt dengamla läroplanen eller en ämnesövergripande undervisning enligt Lgr 80? Omblockbetygen i , m. m. skolministern att mångalärare och skolledare med spänning ser fram mot svaret på den frågan. är till freds med svaret, och jag noterar det medtacksamhet. Hon ställer emellertid frågan hur fortbildningen skall anordnas.Det bör .naturligtvis komma an på kommunerna atf avgöra det. Närdef gäller betygsättningsfrågorna, som Per och far upp,vill jag göra en ytterligare kort kommentar. Per hänvisar fill mittuttalande innan vi fattade beslutet där jag sade att jag inte såg någonmöjlighet att gå in och ändra det beslut som hade aviserats. Men jag sadefaktiskt inte "med hänsyn till pågående undervisning'". Jag sade attdet rimligen borde vara så att de elever som börjar en undervisning skall vetapå vilka premisser betygen sätts. Jag såg alltså inga möjligheter för mig aftföreslå en förändring under löpande termin. Jag såg mig inte heller hamöjlighet att gå ut till fackliga organisationer och begära att de skulle göraavkall på principer som elevfacken och facken för de anställda i skolornamöjligen skulle vara angelägna att upprätthålla. Men när de på eget initiafivsäger att de inte tycker atf det gör någonting om regeringen under pågåendetermin ändrar betygsättningsprinciperna, fanns det självfallet ingen anledningför mig att stå fast vid atf det inte skulle gå aft göra det. Det var avgörande.Då kunde jag ändra förslaget och avskaffa det för eleverna djuptofillfredsställande beslut som fidigare hade fattats. Skillnaden ibetygssystemen kvarstår, säger . Och det gör den. Det system som nugäller är def system som under moderat tystnad har gällt sedan början av1970-falet. AnL 25 PER (); Skolministerns bekymmer i blockbetygsdebatfen är aft han å ena sidanvill ha etf utbildningsväsende där blockbetyg är naturliga och självklara. Menå andra sidan är han nu tUlbakapressad och tvingas medge att blockbetyg nogändå inte bör ges för tillfället. Nuhänvisar skolministern tUl att vi är fillbaka i ett system som har använtssedan början av 1970-talet. Nej, det är fakfiskt inte riktigt så. Det är santatt det har funnits en möjUghet att ge sammanfaffningsbetyg sedan början av1970-talet. Men det har inte funnits en regering som medvetet har velat drivautvecklingen i riktning mot att blockbetyg skall komma till så vidsträcktanvändning som möjligt. Skolministernhävdar nu atf han fattade sitt beslut så snart elev-, lärar- ochföräldraorganisafioner sagt ja. Skolministern gick på traditionellt socialdemokratisktmaner fill organisafionerna och frågade: Vad tycker ni? Därefter konstaterarhan; Då tycker väl regeringen likadant. Hade det inte varit bättre,skolministern, att från början ha sagt sig att för innevarande termin kolHderartvå principer? Den ena principen är att eleverna skall ha rätt att veta påvilka betygspremisser de bedriver sina studier. Den andra principen är aft vihar en orättvisa, därför att integrationen infe har skett och blockbetygdärmed skulle kunna komma att ges med en utgångspunkt i undervisningen somfaktiskt infe stämmer. 1 valet mellan dessa båda principer som kolliderarväljer tveklöst att säga att det är rättvisan gentemot eleverna,hänsynen till att undervisningen inte har varit sådan som blockbetygsfeorefikernaförutsätter, som skulle ha satts i första rummet. Def borde, herr talman,skolministern litet snabbare än under den oändliga fid def fog för honom atffatta sitt beslut också ha kunnat komma fram fill. Om blockbetygen i , m. m. AnL 26 (): Det går infe aft med bibehållen trovärdighetförst påstå att en åtgärd är omöjlig att genomföra för att sedan dagen därpåfatta ett beslut om atf genomföra just den åtgärden. Den sortens ordlekar kanman eventuellt ägna sig åt om man håller presskonferens om ubåtar men infe närdet gäller en så påtaglig fråga som betygsätfningen. Qm skolministern hade feli sak är def illavarslande. Om han hade rätt och blev överkörd av regeringen iövrigt är det än mer illavarslande . Det är rikfigt, som skolministernsade, att vi i en hel del skolor har en integrerad undervisning sedan lång tidtillbaka. Def pekade jag också på i mitt tidigare inlägg. Men jag fick intetillstymmelsen till svar på min fråga hur man gör i de skolor där man harhunnit ungefär halvvägs med den här integrationen och har en undervisning somvarken liknar den i Lgr 69 eller den som fullt ut skall gälla enligt den nyaläroplanen. Vilken typ av betyg skall man sätta i de skolorna? Vilken typ avbetyg skall man sätta i skolor där man t. ex. har integrerat ett par avorienteringsämnena i ett block men inte de andra? Det är den sortens frågor somskolministern måste svara på. På fråga - jag hann inte taupp den i min första replik - om betygsätfningen i de fall där integreringeninte är fullföljd vill jag svara att betygen självfallet får sättas på sammasätt som har gällt från 1970-falets början - skolan får bedömaden lämpliga formen för betygsäffning. Det är ingen dramafik i def. Både Per och talade om den oändligatid som det skulle ha tagit för regeringen att ta ställning iblockbefygsfrågan. Jag vill påpeka att det fakfiskt inte har tagit en oändligfid. Vi gick in i regeringen , och jag uttalade att jagavsåg att förändra detta system. Qch jag såg till atf vi kunde göra def på de premissersom då gällde. Den princip som jag talar om är inte principen förbetygsättning; den princip som jag vill respektera är den att en regering infelämpligen bör ta initiativ fill aft under pågående termin ändra ettbetygssystem. Jag tycker def är en rimlig regel. Men om de olika organisationersom företräder de i skolan arbetande, både anställda och elever, inte anser sigha något atf invända mot sådana förändringar, ser jag inget hinder för attvidta en önskvärd och nödvändig förändring. Men jag kan inte se något skäl tillatt jag skall ta Om åtgärder mot videovåld initiafivtill den, eftersom def kan få en viss prejudicerande verkan också på andraområden. AnL 28 (): Skolministern säger att det är ingen dramatiki detta, aft systemet är likadant som tidigare, att skolan själv kan bedömadetta. Den väsenfiiga skillnaden är att regeringen genom sitt agerande hargivit uttryck för en uppfattning som sprider sig och som har spritts inteminst i massmedia, aft blockbefygen nu är avskaffade. Frågan är nu vadskolministern tänker göra för atf jäva det påståendet. AnL 29 PER (): Det skall sägas till regeringens försvar attden åtminstone inte har hävdat atf riksdagsbeslut har förbjudit dem att vidtade nödvändiga åtgärderna. Men det är så långt jag vill sträcka mig i fråga omerkännanden. hävdar atf om inte organisafionerna sägerja fill aft avskaffa blockbefygen för innevarande termin, är regeringensståndpunkt den aft då skall den uppenbara orättvisa som ligger däri aft manblir betygsatt med utgångspunkt i en undervisningsuppläggning som man inte harbibehållas. Men, , def är väl ändå regeringens skyldighet atfsjälvständigt bedöma det korrekta och riktiga i en åtgärd som denna? Det är nog väl, herr falman, atf vi har elever isamhället som är beredda atf skrika till när uppenbara orättvisor begås. Fördet är tydligt att regeringen behöver människor som ofta talar om vad den börgöra när den inte inser det själv. AnL 30 Statsrådet : Av senaste inlägg kan jagbara dra en slutsats. Han var, om jag är rätt underrättad, sakkunnig iutbildningsdepartementet hos den skolminister som tog det fullkomligt bisarrabeslutet vilket gav upphov fill hela denna kalabalik. Minslutsats är aft uppenbarligen inte varit en av skolministerns rådgivarevid def tillfället. Det är jag glad över. Jag hoppas han är det också. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1982/83:139 om åtgärder mot videovåld har frågat mig om jag avseratf vidta omedelbara åtgärder, t. ex. obligatorisk förhandsgranskning, för attsfävja våldet i videofilmerna. Lagen (1981:485) om förbud mot spridning av filmer ochvideogram med våldsinslag riktar sig mot spridning dels till allmänheten avfilmer och videogram med särskilt grovt våldsinnehåll, dels till barnunder av filmer och videogram med våldsinslag. Förbuden gäller intefilmer som har godkänt eller videogram med samma innehåll.Lagen gäller infe för offenfiiga förevisningar av biograffilm eller försändningar i TV. Den ursprungliga avsikten var att lagen skulle träda ikraft . Genom atf moderata samlingspartiet i utnyttjademöjligheten att uppskjuta avgörandet trädde emellerfid denbestämmelse som gäller filmer och videogram med extrema våldsskildringar ikraft först . I sin helhet har lagen alltså inte gällt i merän . F. n. pågår förundersökningar angående brott mot lagen päminst nio orter. Ett femtiotal olika videofilmer har tagits i beslag. Det är troligt atf lagen redan under den fid den har variti kraft har lett till en viss självsanering i branschen. Det är dock intemöjligt att med någon säkerhet uttala sig om vilka effekter den nya lagen harförrän några mål enligt lagen har prövats av domstol. Först om det skulle visa sig att den infördalagstiftningen är otillräcklig finns det anledning att aktualisera andra rättsligaåtgärder. Jag vill erinra om att frågor om förhandsgranskning av filmer ochvideogram behandlas av yttrandefrihefsutredningen, vars betänkande väntas undernästa år. Om åtgärder mot video våld , AnL 32CATARINA RÖNNUNG (s): Först vill jag tacka för svaret. Def ärnaturligtvis av intresse att få veta hur i egenskap av bådekulfur- och skolminister ser på problemet videovåld och dess påverkan på barn. Undersökningar om videovåldets skadeverkningar på barn harpå sistone kommit slag i slag och glädjande nog lett till ökad debatt. Aftängslan, koncentrationssvårigheter och aggressivitet uppträder speciellt hos iandra avseenden underprivilegierade barn är kontentan av dessa undersökningar.Skolan borde därför rner beakta de negativa verkningarna av barnsvideokonsumtion. Önskvärt vore att landets länsskolnämnder ålades att ordnakurser och konferenser kring detta tema för skolans personal. Ämnet massmediekunskap borde dessutom få en merframskjuten plats i svenskämnet. Den arbetsgrupp som skall undersöka varför ett ökat antalbarn lämnar med ofullständiga baskunskaper hoppas jag får tilluppgift atf också studera dessa barns TV- och videökonsumtion. Videobranschen är ytterst lukrativ. Den omsätter 3 milj.kr. Trycket från kundernas sida har varit stort att sälja s. k.rysare, filmer med våldtäkter, mord och forfyrscener. Sex av tio kunderefterfrågar dylika. F. n. har vi en provisorisk lagstiftning som för denmindre seriösa delen av branschen har varit frestande enkel att kringgå,beroende på aft det måste väckas åtal mot den enskilde videohandlaren. Barnunder har utan svårighet kommit över förbjudna filmer, något som bl. a.TT och en del tidningar bevisat genom att låta barn agera kunder. Om åtgärder mot videovåld nio orter,där ett femtiotal filmer har beslagtagits, visar hur nödvändig en resolutsanering är. Jag anser att det är av vikt atf ministern upptaröverläggningar med branschens parter och med skärpa framhåller atfstatsmakterna ser allvarligt på videovåldets utbredning. En ny och bättre lagbör föreläggas , sedan yttrandefrihefsutredningen med förturhar behandlat frågan. Där tror jag att vi är helt ense. Att jag har tagit upp obligatorisk förhandsgranskning imin fråga beror på att reglerna för offentlig visning av videofilmer enligt minmening är bristfälliga och leder fill egenartade konsekvenser. Tekniken attöverföra bilder och inte innehållet i det som visas blir def enda avgörande.Överförs bilderna med konventionell filmteknik, måste filmerna förhandsgranskasoch i en del fall barnförbjudas. Om bildöverföringen sker på elektronisk väg,blir situafionen plötsligt en annan. En videofilm kan visas för barn utanrepressalier, även om den såsom spelfilm skulle ha förbjudits. Jag delar uppfattning attvideoområdet behöver ägnas uppmärksamhet. Jag är emellertid inte beredd attförklara atf en lag, som har varit i kraft , utan vidare skallsägas vara onytfig eller dålig. Den bör få någon tid på sig, innan vi bedömerom den har kunnat sanera den marknad som den är till för att sanera. 1 det sammanhanget vill jag gärna understryka vikten avaft föräldrar och andra som har anledning och möjlighet att följavideomarknaden också utnyttjar lagen genom att anmäla de överträdelser som manfakfiskt ser. Det är en moralisk och medborgerlig plikt att anmäla sådant somär förbjudet. Lagen gäller inte bara för dem som bryter mot lagen utan även deandra. har rätt i aft tekniken avgör omgranskning skall ske eller ej. Men man bör komma ihåg att den som för barnvisaren ocensurerad film, som innehåller sådana moment att den skulle ha blivitbarnförbjuden, kan fällas enligt nuvarande lag. Jag tycker alltså aft vi t. v.kan vara till freds med att vi har ett instrument med vars hjälp vi kan ingripapå denna marknad. AnL 34 (); Jag är tacksam för ministerns senasteklargörande. Jag har i all anspråkslöshet pekat på några åtgärder somregeringen kan vidta för atf komma fill rätta med videovåldet. Huvudsaken äratt svenska folket får alldeles klart för sig atf regeringen arbetar med olikaformer av åtgärder för att skydda barn och ungdomar från def grova och råavideovåldet. Överläggningen var härmed avslutad. 9 §Svar på fråga 1982/83:140 om meddelarskyddet för tjänstemän i AnL 35 Jusfifieministern ; har frågat mig om jag anseratf yttrandefriheten och meddelarskyddet omfattar också tjänstemän i regeringskansliet.Svaret är ja. Som bakgrund till frågan anger att dethar cirkulerat envisa uppgifter i dagspressen om att den nya socialdemokratiskaregeringen är på jakt efter "läckor" i . Tjänstemäntillhålls aft infe tala med företrädare för massmedierna och ansträngningargörs atf spåra källorna till uppgifter som återfinns i tidningarna, sägerJan-Erik . Vad har anfört i sin fråga utgörpåstående om att någon eller några i har bedrivitefterforskning i strid med 3 kap. 4 § första meningen tryckfrihetsförordningen,för vilket brott stadgas böter eller fängelse i högst ett är. Om Jan-ErikWikström verkligen har något underlag för detta påstående, förutsätter jag afthan anger defta i vederbörlig ordning. Om meddelarskyddet för tjänstemän i AnL 36JAN-ERIK (): I dagspressen har uppgifter cirkulerat om attden nya socialdemokratiska regeringen har ägnat sig åt atf jaga "läckor"i . Det var mot bakgrund av dessa uppgifter som jag ställdemin fråga till justifieministern. Hans svar, för vilket jag väl får tacka, ärentydigt. Yttrandefriheten och meddelarskyddet omfattar också tjänstemän i . En angelägen uppgift för varje justitieminister är attvärna om yttrandefriheten och meddelarskyddet. När journalister, inte minst desom arbetar i detta hus, upplever att tjänstemän i kanslihuset blivit rädda förkontakter med medierna, är det hög tid atf påminna om att yttrandefrihetenfaktiskt omfattar alla, hur obekvämt det än kan vara. av påtaglig öppenhet i regeringsarbetet kundeförvisso vara påfrestande . Det var inte precis någon tystnadenskonformism som bredde ut sig över landet. Ingen journalistklagade på att folk var rädda för att fala med tidningarna,men efter den nya regeringens fillträde har en förändring skett, och def äruppgifter om det som har förekommit i pressen. Jag tolkar justitieministerns svar som ett besked om atttjänstemännen i kanslihuset kan känna sig förvissade om atf meddelarskyddetskall respekteras. 11 prolokoU 1982/83:39-42 Om meddelarskyddet för tjänstemän i