prot · G609137 · 1982-12-31 00:00:00 — Den enkla teknologins filosofimåste få ökat insteg för att man skall vinna lokalbefolkningens medverkan.Rehabilitering av uppförda anläggningar kräver nu en växande andel av anvisademedel och minskar i motsvarande grad möjligheterna till satsning pånyanläggningar. Byskogsprogrammet, som kan ses som en del i en vidaremålsättning med återbeskogning som syfte, är av betydande värde. Det skaparförutsättningar för att lösa problemet med brännvedsförsörjningen och därmedmöjligheterna att avlasta kvinnorna och barnen deras arbetsbörda, då det är dessasom står för vedinsamlingen. Vidare kan byskog med rätt val av trädslag bidratill jordförbättring, så att nya grödor kan odlas. Satsning påbyskogsprogrammet har förutsättningar att ge snabba och produktivitetsfrämjanderesultat. Till landsbygdsutvecklingen hör även skapandet av ensmåindustri avsedd att tillgodose det lokala behovet av industriprodukter.Väsentligt är att småindustrin i möjligaste mån blir baserad på förädling avlokala eller inom landet tillgängliga råvaror. Här kan nämnas exempel på mindrelyckosamma satsningar från svensk sida. Inom ramen för nordiskt biståndssamarbete ingår gemensammaprojekt, som närmast får hänföras till området för jordbruks- ochlandsbygdsutveckling. Projekten är lantbruksinstitut i Mbeya i ,kooperationsprojekt i och , lantbruksprogrammet i Mogambique(MONAP), i samt stöd tilltransportkommissionen för södra . del av kostnaderna härförfinns anmärkningsvärt nog inte upptagen i propositionen, men uppgick detta årtill 50 milj. kr. Gjorda utvärderingar visar på funktionella brister främstpå grund av organisatoriska förändringar genomförda av mottagarlandet samt pågrund av det senares större intresse för kvantitet än kvalitet. En labilsäkerhetssituation i Mogambique äventyrar genomförandet av helaMONAP-projektet. Detta förutan har svårigheterna inom MONAP varit avsevärda.Projektet är därför föremål för en större utvärdering, enligt senaste rapport. Den samnordiska biståndsverksamheten har genom sin styrkai multilaterala sammanhang kunnat företräda en gemensam ståndpunkt. Ibilaterala frågor möjliggörs en biståndspolitisk harmoniering mellan länderna,ytterligare stärkt av det operativa samarbetet. Det administrativa systemetoch beslutsprocessen är emellertid komplicerade och tidsödande. För att bättretillvarata fördelarna och eliminera nackdelarna bör en översyn ske av dennaNordiska rådets verksamhet. Den internationella ekonomiska krisen har satt spår inteblott i ekonomi utan även i de multilaterala organens finansiellasituation. Trots de starka krav på återhållsamhet som åvilar oss avstatsfinansiella skäl, förordar vi moderater ett oförändrat anslag tillmultilaterala biståndsändamål. Regeringens förslag ligger 40 milj. kr. Ointecknadereservationsmedel var 1981/82 74,2 milj. kr. och 1982/83 67,6 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. milj. kr.Förändringen mellan åren är som synes obetydlig och tyder på att reserven ärtillräckligt stor för att trygga verksamheten vid ett oförändrat årsanslag.Skärpta effektiviseringsansträngningar kan därtill innebära betydandeproduktivitetsvinster. Regeringens uttalade vilja att en växande del av även detmultilaterala biståndet bör inriktas på landsbygdsutveckling har intekonkretiserats i budgetförslaget. Detta är oförändrat i förhållande till1982/83 i vad beträffar FN:s operativa verksamhet. Då är att märka att detviktiga utvecklingsorganet UNDP är försatt i en allvarlig krissituation somriskerar dess samordnande roll. För att möta en akut resurskris i UNDP harregeringen reserverat 20 milj. kr. under anslagsposten Övriga multilateralabidrag. Åtgärden vittnar mera om ett passivt uppehållande försvar än om ettframåtsyftande aktivitetsstöd. Regeringen deklarerar att "den starkare betoningen avlandprogramme-ringsprincipen innebär att det är nödvändigt att minskaanslagsposterna Särskilda program och Mark- och miljövård samt energi". I en gemensam reservation tar center, ochmoderater avstånd från denna deklaration och dess konsekvenser. AnslagspostenMark- och miljövård samt energi inrättades /82 och inriktadesfrämst mot globala och regionala program som icke täcktes av det landinriktadebiståndet. Detta senare kompletterades på samma sätt av anslagsposten Särskildaprogram genom att dess tonvikt var lagd på experiment och försöksverksamhet.Båda programmen ägde den flexibilitet som är en nödvändig egenskap för attkunna möta de krav som ställs på att lösa de alltmer påträngande globalamiljöproblemen i internationell samverkan. Socialdemokraterna visar härbristande förmåga till förnyelse. De har stagnerat i ett biståndspolitiskttänkande som undanskymmer den helhetssyn som är nödvändig för att vi skallfinna vägen ut ur den ekologiska obalans som utan kursändring blir ett hot motfortsatt mänsklig existens under värdiga livsbetingelser. Jag yrkar härmed bifall till de moderatareservationerna vid utrikesutskottets betänkande. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningenav kammarens förhandlingar. 29STURE (); Jagavser att i mitt inlägg uppehålla mig vidvad som anförs i de moderata reservationerna nr 9, 15 och 67,folkpartireservationen nr 66 samt vpk-reservationen nr 17. De fyra förstnämnda reservationerna har ett gemensamttema. nämligen kravet att de svenska biståndsinsatserna borde bindas i högregrad dels genom olika åtgärder för att öka användningen av svenska resurser ibiståndet, dels genom ett uttalat krav på en ökning av de svenska u-krediterna. Ireservation nr 9 skriver att SIDA bör "försöka identifiera de områdendär önskemål sammanfaller med förekomsten av ett konkurrenskraftigtsvenskt utbud". Med andra ord - en styrning som i första hand skulle passadet svenska näringslivet. I reservation nr 15, som behandlar biståndetsåterflöde, sägs bl. a. att det "bör också vara möjligt att i vissa fallöverlåta hela biståndsprojektet på företag, som sedan får svara förgenomförandet av projektet. Intresse för sådana insatser torde finnas inomnäringslivet", förklarar , som vill ge intryck av att varasärskilt initierade på detta område. De här frågorna har blivit något av ett klassisktdebattämne. Vi har ju debatten om den komplicerade Kotmaleaffären i färsktminne. I reservation 67 angående u-kreditervälkomnas en ökad satsning på metoden att använda u-krediter men förordas"att u-krediter främst ges till länder som kan bedömas ha tillräckligkreditvärdighet". I släptåg på denna reservation föreligger ett yrkande frånfolkpartiet som i sin reservation 66 ställer krav på att anslaget redan förnästa budgetår, utöver regeringens förslag, höjs med ytterligare 180 milj. kr.till 680 milj. kr. Utskottsmajoriteten vill med stor skärpa framhålla - motde ensidigt uttalade kommersiella ambitionerna från - att detavgörande motivet för de svenska biståndsinsatserna även i fortsättningen måstevara att hjälpa nödlidande människor i världen. Detta måste alltid gå i förstahand. Kan denna målsättning förenas med intresse beträffandeutnyttjandet av svenska produkter och tjänster, för att "tillfredsställade behov som har, bör möjligheterna till detta naturligtvis underlättas. Redan nu spelar det s. k. återflödet en stor roll. Medåterflödet menar vi som bekant det belopp som kommer tillbaka genom attbiståndsmedel används för att köpa svenska varor och tjänster. Det rör sig f.n. om . För del är andelen uppe i . När det gäller u-krediterna framgår av åretsbudgetproposition - det har sagts här - att dessa föreslåsökas från 300 milj. kr. under innevarande budgetår till 500 milj. kr. Då kreditvolymen är större än det anvisade beloppet, kanpå denna väg upphandlingen i öka till 1 500 milj. kr. Regeringensförslag innebär alltså att möjligheten betydligt vidgas för att ifortsättningen utnyttja u-krediter. Utskottsmajoriteten avvisar ivrigt uttaladeintentioner med klart kommersiella förtecken. Det borde vara ganska allmäntkänt att en utredning - och det har utrikesministern varit inne på - redansysslar med de här frågorna. Den har fått till uppgift att lämna sittbetänkande . Utredningen leds av ochtillsattes av den tidigare mittenregeringen. Utgångspunkten för utredningen var- jag har tagit fram de gamla direktiven och studerat dem - att göra enutvärdering av denna bidragsform sedan den varit i kraft . I utredningsdirektiven anförde den dåvarande departementschefenatt granskningen av projektens utvecklingseffekt inte kunde anses vara särskilt Internationellt utvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. ' djupgående.I direktiven sägs därför bl. a. att "endast i undantagsfall torde man inomBITS och SIDA ha tid och kapacitet att djupare analysera utvecklingseffekternaav de föreslagna projekten. Utredningen bör diskutera huruvidaprojektgranskningen bör fördjupas och i vilka fall och hur detta börgöras." Departementschefen uttalade att det krävdes en bättreuppföljning. Utredningen fick även i uppdrag att diskutera den nuvarandesubventionsnivån med hänsyn tagen till de mål som uppsatts föru-kreditsystemet, kostnadsfördelningen och dess redovisning samt att presenteraförslag på detta område. Utredningen har också till uppgift att utvärdera ochundersöka om detta system skulle kunna rationaliseras. Vidare skall enjämförelse göras med system som har likartade syften i vissa andra länder,framhålls det i utredningsdirektiven. Mot denna bakgrund framstår ovilja attavvakta det nära förestående utredningsresultatet, innan man ställer yrkandenom ytterligare åtgärder på detta område, som mycket märklig. Nästan lika förbryllande är reservation 66 av RuneÅngström som ställer yrkanden om ökade u-krediter utan att vilja avvakta vadutredningen har att säga. Det är ju partiledare, ,som som utrikesminister skrev direktiven till den utredning somvi nu väntar på. Inte var det väl nödvändigt att vara kluven även i frågorav denna karaktär? Det har sagts mycket här om u-krediterna, och jagkan försäkra kammaren att vi har haft en mycket grundlig föredragning avföreträdare för departementet inför utskottet. Det har tydligt och klartdeklarerats att det för socialdemokratins del står helt klart, att skall vi gåvidare på denna väg, måste vi ge mottagarsidan likställdhet i förhållande tilloss som kreditgivare. Den deklarationen gavs av regeringens representant iutskottet när vi behandlade frågan. vet vi en del om vad satsningen har inneburit. Jag harpå min bänk en alldeles färsk rapport, som visar vilka länder som vill ta dessakrediter i anspråk. Den visar - den upplysningen vill jag rikta framför allttill - att det är programländerna som varit mest intresserade avdenna biståndsform. De har enligt de siffror som gäller iår tagit i anspråk av den totala kreditgivningen. Så några ord om vpk-reservationen nr 17. Enligt min meningförs där en polemik rätt ut i luften. När utskottsmajoriteten på s. 51 i betänkandet erinrar omatt regeringens förslag innebär måttliga höjningar av medelsramen för flertaletprogramländer och att det är budgetläget som motiverar en sådan begränsning avde svenska bilaterala biståndsinsatserna, går vpk i taket. Av texten i reservationenatt döma tror sig vpk i denna slutsats finna ett angrepp mot länder som intehar flerpartisystem. Reservationens text är märklig, då den uppenbarligenpolemiserar i frågor som utskottsmajoriteten inte haft anledning att uppehållasig vid i detta Om nu detta var en hjärteangelägenhet för vpkatt få sagt, så förefaller metoden att lämna ett särskilt yttrande i ställetför en reservation ha varit naturligare. Jag vill framhålla detta, även omvpk:s inställning -enligt min mening - speglar en viss överkänslighet i dennafråga. Med det anförda yrkar jag avslag påreservationerna 9, 15, 17, 66 och 67 samt bifall till utskottets hemställan påsamtliga punkter. 30 () replik; Det fanns i anförande ensamstämmighet med mina åsikter. Jag anser att vi bör rikta vår hjälp till denödlidande människorna i världen. Det är det väsentliga. Vi är ocksåsamstämmiga i uppfattningen att det skall råda jämställdhet mellankreditgivarna och mottagarländerna när vi inleder förhandlingar om de krediterdet gäller. Det behöver vi alltså inte tvista om. Bakgrunden till att har lagt fram sitt förslagär att vi anser att de svenska företagens kompetens är så stor att de på ettavgörande sätt kan bidra till den ekonomiska och sociala utvecklingen iu-länderna. Ett ökat samspel mellan företagen och de svenska biståndsinsatsernaär därför till fördel då det gäller både utvecklingsansträngningarna i tredjevärlden och utvecklingen i . Vi anser att behöver svenskavaror, svensk teknik och svenskt kunnande, och de blandade krediterna har ettbiståndsinslag som möjliggör för dessa länder att få del härav. Vi har gjort undersökningar om behovet av dessa pengar.Undersökningarna kan kanske inte karakteriseras som en utredning, men vi har ialla fall funnit att det redan nu råder ett mycket stort behov. Vi tyckerdärför att man bör plussa på budgetposten i fråga med 180 milj. kr. redan iårets budget. Sedan får vi avvakta vad utredningen säger om inriktningen ochstorleken av beloppet för framtiden. Vi vill ifrån dock uttryckaden uppfattningen att det redan nu är ett stort behov av dessa pengar, och detär därför som vi har förespråkat detta extra anslag. InternationeUt titvecklingssam-arbete m. m. 31STURE () replik: Detta inlägg gjorde inte att folkpartietsuppträdande framstår som mindre märkligt. , som sitter här i sinbänk, satte ju vissa frågetecken för denna biståndsform. Därför tillsattes enutredning, vilket vi tycker var mycket klokt. Direktiven är utomordentligtintressanta och värdefulla, och utredningens resultat skall läggas fram omnågra veckor. Det skall, som jag förut sade, vara framlagt före . Dåkommer hans partivän, , och yrkar på ett påslag på 180 miljoner,och han kan inte avvakta vad den Ullstenska utredningen har att lära oss förden fortsatta hanteringen av detta ärende. Det är detta jag menar är en mycketmärklig hantering av frågan. har vi stor förtröstan om vad som skall ske - vi harfått en socialdemokratisk regering - och som utrikesministern sade tidigare ärdet regeringens sak att göra en prövning av hela det här utredningsmaterialetnär det ligger på bordet. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 32FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu uppsatts. 33 (): Jag vill först instämma i de värderingar ochprinciper som gav uttryck för i sitt huvudanförande. I vår värld har vi pengar till kanoner och missiler, menvi har inte pengar att täcka de väldiga behoven av mat, bostäder, utbildning,hälso- och sjukvård. Spänningar och konflikter i världen bottnar ytterst i denojämlikhet och orättvisa som råder. Vi har å ena sidan i-länderna med sinohämmade konsumtion och sitt överflöd. Å andra sidan har vi med sinfattigdom. Detta är ett skäl fill att vi aldrig får förtröttas i vårtbiståndsarbete. En utjämning i världen är en förutsättning för fred. Svensktbiståndsarbete är ett led i det svenska fredsarbetet. Det andra skälet är solidariteten. Vi är allavärldsmedborgare, och inget folk har rätt att sko sig på andra folks bekostnad.En utjämning måste till mellan olika levnadsnivåer. I tider av ekonomisk åtstramning växer egoismen, ochrösterna blir fler som kräver att vi i första hand skall tänka på oss självaoch mindre på . Men solidariteten måste ligga fast som en klippa. Om vijämför våra levnadsvillkor i med levnadsvillkoren i , inservi att vi fortfarande ger av vårt överflöd. kommer mer och mer attbehöva vårt stöd och vår hjälp. Den ekonomiska krisen som går över världendrabbar också . Flera har redan drabbats av finansiellakriser, t. ex. och , och ytterligare kan hamna ifinansiella kriser som förvärrar deras svårigheter. Vårt bistånd behövs, och det måste vara effektivt. Förkommande år måste vi uppnå enprocentsmålet. Blev det internationella en vändpunkt förkvinnornas situation i världen? Blev en vändpunkt förkvinnorna när det gäller likaberättigande och människovärde? Och världsaktionsplanensom antogs på kvinnokonferensen i , innebar den en vändpunkt? Nej,, såblev det inte. Världsaktionsplanen lägger fast hur kvinnorna diskriminerassom människor och medborgare. Här finns kvinnors ojämlikhet och deorättvisor,som drabbar kvinnor bekräftade av FN. Några förbättringar kan vi inte se. I stället är sanningenden att kvinnors förhållanden har försämrats på väsentliga områden. av världens över 8 miljoner analfabeter ärkvinnor och flickor. Betydligtfärre flickor än pojkar skrivs in i skolorna i . Många flerflickor än pojkar faller ifrån innan skolan avslutas. Flickor ärofta mer undernärda än pojkar. Det finns mycket ofrihet och förtryck i vår värld. Demänskliga rättigheterna trampas under fötterna. Avvärldens förtryckta är kvinnorna den ojämförligt största gruppen. Utveckling och bistånd missgynnar kvinnorna, i synnerhetvid övergång från självhushållningSekonomi till penningekonomi. FAO räknar medatt kvinnorna i vissa länder står för av matproduktionen, men de fårendast i liten utsträckning del av jordbruksrådgivningen, och livsmedelshjälpsom ges gratis kan också missgynna kvinnor som arbetar i jordbruket. Kvinnor iu-länderna är över huvud eftersatta i utvecklingsarbetet, och biståndspengarnagår dem ofta förbi. Kvinnornas medverkan i utvecklingsprocessen är någotabsolut nödvändigt. I motion 897 av centerledamöterna ochSture hemställs att , som syftar till att ge ekonomisktoch tekniskt stöd till utvecklingsprojekt som gynnar kvinnorna i u-ländernasfattigaste befolkningsgrupper, skall finnas kvar efter kvinnoårtiondets slut1985. har enligt utskottet antagit en resolution i dennariktning, och har ställt sig bakom den. Kvinnofonden har projekt i 78länder, och projekten har ofta formen av försöksverksamhet som syftar till attunderstödja och hjälpa kvinnor fram till självförtroende. Att kvinnofonden får vara kvar är emellertid ännu inteformellt beslutat, och efter vad jag förstått råder en viss tveksamhet inomFN-organisationen. Det är angeläget att vi bevakar den här frågan. Visserligenanses motionen besvarad, men jag hoppas och förväntar mig att regeringen ocksåhar ett intresse i denna fråga. Det är självfallet viktigt att alla FN-organlåter kvinnorna få del av utvecklingsprocesser på olika områden, men kvinnofondenbehövs för speciella kvinnoprojekt. Jag hoppas också att våra politiskakvinnoförbund vill medverka till att skapa opinion för att bevara kvinnofonden.Från är vi beredda att göra det. för internationellt bistånd, KIB, somriksdagen beslutade om , håller på att finna sina former. Det ser ut attbli ett bra instrument när det gäller att granska det svenska biståndetsbetydelse för kvinnor i . Från ett samarbetsprojekt i skogsbruk i i södraIndien, som stöder, rapporteras hur svårt det är för kvinnor attengagera sig när de är nedtryckta. Det är också svårt för kvinnorna attengagera sig i skogsprojektet eftersom ingen barntillsyn är ordnad. Antingen fårkvinnorna avstå från arbetet eller ha barnen med sig. När kvinnoorganisationerhar ordnat barntillsyn går allt mycket lättare. Barnen får dessutom socialträning och ett mål mat . Det visaratt det ofta armed tämligen enklamedel som man kan stödja kvinnorna. Denna studieresa till och Bangladeshföretogs alltså av deltagare i SIDA;s kvinnoråd. Situationen i har länge skakat världen.Bilder på terror, massakrer och flyktingar har etsat sig fast på våranäthinnor. President politik i har varit ettmisslyckande. Reaganadministrationen medverkar till upprustning i regionen . InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Är ett nytt under uppsegling? Att ;snationella säkerhet skulle vara hotad genom utvecklingen i är enbefängd tanke. har i amerikansk TV redovisats att källor iPentagon har sagt att CIA leder rader in i i spetsen för"contras", kontrarevolutionärerna i . Detta har Nicaraguainformerat om tidigare - och anklagat för att organisera terrorverksamhetmot . har detta belagts. Allteftersom tiden går kommer svårigheterna att skärpas iCentralamerika, och hjälpbehovet kommer att öka. I och Guatemalapågår blodiga inbördeskrig. Hundratusentals människor tvingas till landsflykt.De nya flyktingproblem som uppstår har en annan karaktär. Det gäller fattigabönder och lantarbetare som ofta är analfabeter. Det svenska biståndet till den centralamerikanska regionenär oerhört betydelsefullt. Det finns i utskottet olika uppfattning om hurstödet skall fördelas. Vi i är medvetna om både behov avbistånd och den övriga regionens behov. En förstärkning av regionens behov kanske genom överföring av 25 milj. kr. från anslagsposten för . har en annan syn på katastrofbiståndet änutskottsmajoriteten. Utskottsmajoriteten anser att det är rimligt attregeringen förfogar över en post som kan användas för icke förutsedda biståndsbehov,alltså behov som inte nödvändigtvis har katastrofkaraktär. Utskottet ser ingenväsentlig olägenhet i att låta katastrofanslaget ha även denna uppgift.Anslaget utnyttjas således som en allmän reservpost. Det borde vara självklart för alla, inte bara för ,att om man har en anslagspost för katastrofer bör dessa medel också användasjust vid katastrofer och inte för allehanda andra ändamål. Behoven avkatastrofinsatser är så stora i vår värld att några reservationer inte bordebehöva uppkomma inom posten. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till dereservationer som jag har undertecknat och i övrigt till utskottets hemställan. 34OLA (); Den kris i världsekonomin som har drabbat ävenoss drabbar med långt större kraft. I oroar vi oss över enarbetslöshet på något , den högsta siffran . Iu-länderna handlar det ofta om att en tredjedel av den arbetsföra befolkningenär utan arbete. Att vara arbetslös innebär en social och psykiskpåfrestning för alla. I betyder det också att man måste svälta. I är vi, på goda grunder, bekymrade över en storutlandsskuld. av vår export går till räntebetalningar. Igenomsnitt för går omkring hälften av exportinkomsterna åt för attklara räntor och amorteringar på lån från utlandet. I de sämst ställdau-länderna måste alla exportinkomster användas för att klara skulderna. Dekrisprogram som situationen i dessa länder kräver får det som vi i Sverigekallar åtstramningspolitik att verka ganska futtigt. Inte minst drabbas destora utvecklingsprogrammen, som ofta lånefinansieras på den internationellakapitalmarknaden. Många har i själva verket hamnat i ett läge som börbeskrivas som total ekonomisk kollaps. Till bilden hör också att i de ekonomiska problemenssläptåg följer inte bara svält och elände för människorna utan också inre politiskoro med allt vad det kan innebära i politiskt redan instabila länder. De rika länderna i världen har , om man skall varauppriktig, ställt sig ganska kallsinniga till den katastrof som är på väg attdrabba - eller delvis redan har drabbat - många av . Av den massivaresursöverföring som det har talats så mycket om har det inte blivit någontingalls. Redan i sin rapport sade attindustriländerna skulle behöva fördubbla sina biståndsinsatser för att dessaskall motsvara minimibehov. I och för sig vore detta inte någon stor insats. Detskulle vara svårt att tala om den som en massiv resursöverföring. Det hadehandlat om ca , eller om bråkdelar av de rika ländernasnationalinkomster. Men biståndet har inte ökat alls. Det står stilla ellersjunker kanske rent av. Oljeländerna ger bistånd som motsvarar ett dubbeltFN-mål, dvs. att man skall betala ut av sinbruttonationalinkomst i u-landsbistånd. , till vilka hör,ger ett halvt FN-mål, ger ett tjugondels FN-mål. Till detta kommer att också FN:s biståndsprogram körs påspariåga och att någon ökning inte heller har skett i Världsbankensutvecklingsprogram. Bilden är alltså den som vi tyvärr har tvingats vänja ossvid . fortsätter att svälta, industriländernafortsätter att snåla. På många håll lever man i föreställningen att denna snål-och svältkur är det som skall göra världsekonomin frisk igen.