prot · G609117 · 1982-12-31 00:00:00 — Länsarbetsnämndernas redovisningar för läget påarbetsmarknaden och Nr 117 deras bedömningar för det närmaste halvåret harnyss lagts fram och Onsdaeen den redovisats delvis av en del av talarna idebatten. Av redovisningarna framgår 3 apj-ji 1983 a.att industrikonjunkturen nu torde ha passerat botten. företagsom noterat eller väntar en växande orderingång har ökat betydligt Arbetsmarknads-sedan årsskiftet. Det gäller främst exportföretag, mensituationen har politiken förbättrats också för de små och medelstoraföretag som är underleverantörer till de större företagen. En bidragande orsak till den här utvecklingen, till detgynnsammare konkurrensläget, är devalveringen. Särskilt påtaglig är enligtlänsarbetsnämnderna orderförbättringen inom verkstadsindustrin, den kemiskaindustrin, sågverken, pappers- och massaindustrin, plast- ochgummivaruindu-strin samt läkemedelsindustrin. Företagens benägenhet attersättningsrekry-tera ökar, men några nyanställningar av större betydelseväntas inte förrän tidigast . Kapacitetsutnyttjandet är, som också har sagts i debatten,så jjass lågt att företagen kan öka produktionen en hel del innan personalenbehöver utökas. Dessutom vet vi, vilket också sagts, att den pågåenderationaliseringen och effektiviseringen innebär att man ibland kan minska istället för att öka antalet anställda - det blir effekten.Konjunkturinstitutets bedömningar, som redovisades , är av i stortsett samma slag som länsarbetsnämndernas. Orderingången ökade väsentligt päexportsidan, och på hemmamarknaden har nedgången i antalet order upphört. Detär enligt i synnerhet basindustrierna som har fått del avökningen av orderingången. Enligt kommerverkstadsindustrin senare i den här fasen än skogsindustrin, stålindustrin ochden kemiska industrin. Trots ökningen av orderingången räknar inte företagenmed någon omedelbar ökning av personalen. Till situationens ljusglimtar kan också räknas att antaletvarsel om uppsägningar och om korttidsvecka har minskat mycket kraftigt jämförtmed situationen tidigare under detta år och . Just varselsiffrornabrukar kanske höra till det allra bästa när det gäller att bedöma den framtidautvecklingen. Man kan alltså konstatera att industrin inte väsentligtkommer att öka sin nettorekrytering . Det finns ändå anledning attpeka på att en omfattande ersättningsrekrytering erfordras. Människorpensioneras, flyttar till andra företag och måste ersättas: , som juvar ett extremt dåligt år, anställdes det ändå över 80 000 personer inomindustrin. Jag tror att det är viktigt för oss att komma ihåg att det är enständig rörelse på arbetsmarknaden. Det är viktigt speciellt i en uppgångsfas ikonjunkturerna. Vi måste uppmärksamma de frågor som rör industrins rekrytering,och i den kompletteringsproposition som läggs fram kommer det ävenatt tas upp frågor som sammanhänger med de här problemen. berörde i sitt inlägg en tidningsartikel somhan och jag diskuterat tidigare här i kammaren. Jag tror att jag måste säga att ganska grundligt har missförstått min och hela regeringens 77 inställning till industrins sysselsättning. Vad vi harägnat oss mycket åt som vi har varit i regeringsställningär ju att på olika sätt stärka den svenska industrin. En av de allra viktigasteuppgifterna för oss är naturligtvis att bryta den sedan ett antal år tillbakanegativa utvecklingen, en utveckling som - som någon påpekade här i kammaren -har inneburit att vi minskade industrisysselsättningen med 160 000 personer.Det är alldeles nödvändigt för oss att ändra den utvecklingen, och enligt bådelänsarbetsnämndernas och bedömningar ser det, som sagt,ut som om vi är på väg att lyckas i detta avseende. Det fordras emellertidfortsatta insatser och att vi verkligen ser till att den politik som regeringenhar inlett kan fullföljas. Det är tvä gruppers arbetslöshetssituation som brukaruppröra människornas känslor och oroa mycket: ungdomarnas och delångtidsarbetslösas situafion. Jag tänkte speciellt beröra dessa två grupper. hade vi nästan 50 000 arbetslösa ungdomar.Samtidigt var 64 000 i arbetsmarknadsutbildning eller i beredskapsarbete.Dessutom omfattades 18 000 ungdomar i åldern av åtgärder inom ramenför skolans uppföljningsansvar. Jag tror att vi alla är eniga om attarbetslösheten bland ungdomar är en av de frågor som det är mest angeläget attlösa. Genom de insatser som vi har gjort inom ramen för skolansuppföljningsansvar, i synnerhet ungdomsplatserna, har ett mycket stort antalungdomar också kunnat få arbete eller utbildning. Trots de dystra siffror somjag nämnde förut kan vi konstatera att arbetslösheten i åldrarna ocksåhar kunnat minska. Däremot ser vi större problem för de litet äldre ungdomarna.Och de litet äldre ungdomarna utgör ju också ett växande antal genom denungdomspuckel som vi brukar tala om - de ungdomar som lämnar gymnasieskolanoch som är fler än i tidigare årskullar. I flera motioner behandlas också insatserna för ungdomar.Ett stort antal förslag till lösningar har presenterats. Som vi redovisade ibudgetpropositionen har vi inom en särskild arbetsgrupp somjobbar med de här frågorna - med att försöka få fram ett samlat program för ungdomsinsatserna.Den första delen i detta program är det föreslagna åtgärdsprogrammet förungdomar under 18 är. Det innebär att kommunerna får en samlad resurs för sinainsatser, att man slipper den tidigare uppdelningen på olika åtgärder. Detinnebär en skyldighet för kommunerna att för varje elev lägga upp en tvåårigindividuell plan, som man naturligtvis skall ompröva. Man skallalltså ha en långsiktig politik för ungdomarna. De skall inte uppleva att deblir inkastade i en speciell åtgärd och att man sedanlämnar dem därhän - att det blir långa perioder mellan samhällets olikainsatser för dem. Vi är helt övertygade om att dessa nya åtgärder somredovisas i budgetpropositionen, framför allt under utbildningsavsnittet, kommeratt ge kommunerna en möjlighet att för den här yngsta gruppen ungdomar, sombefinner sig i en mycket känslig ålder, klara problemen på ett bra sätt. Får jag i anslutning till detta ta upp vad talade om - och de 100 milj. kr. som den borgerliga regeringen avsatteför s. k. ungdoms- Jag kan hålla med om att depengarna har använts på ett mycket bra sätt ute i de flesta kommuner. Men jagskulle vilja påstå att detta har skett mycket tack vare att vi gjordeförändringar i de bestämmelser som den borgerliga regeringen hade infört. Detvar ju så, att man frän den borgerliga regeringen inte kunde komma överens medkommunerna om hur dessa pengar skulle användas. Ensidigt deklarerade dåregeringen att pengarna skulle användas för s. k. ungdomsslussar, att en stordel av dessa pengar skulle användas som närvaropremier för ungdomar i olikafritidsak-fiviteter. Vi menade, precis som företrädare för landets kommuner, attdetta skulle vara ett mycket olyckligt sätt att använda pengarna på, och vi gavi stället kommunerna ansvaret att själva bestämma hur de skulle användapengarna- om de skulle gå framför allt till de långtidsarbetslösa ungdomarna. som vi varit i regeringsställning har viockså på olika sätt försökt underlätta för kommunerna att driva en i vissastycken okonventionell verksamhet för ungdomar, både de yngsta och de litetäldre. Vi har t. ex. utökat tiden för beredskapsarbete, och vi har skapat ökademöjligheter att kombinera beredskapsarbete med utbildning, som jag tror är enväg vi framöver behöver se ännu mera på. När det gäller ungdomar pågår det ettutvecklingsarbete som ännu inte är avslutat i kanslihuset. Vissa delar av dettaarbete kommer att presenteras i den s. k. kompletteringspropositionen. Jag skulle också kort vilja säga några ord om ett par avde saker som har varit uppe i debatten och som har förts fram i motionerna. Istort sett är det två punkter där de borgerliga partierna har varit eniga. Detgäller frågan om lärlingsutbildning och frågan om sänkta löner för ungdomar. Om jag får börja med den sistnämnda punkten, så vill jagsäga att vi har avslutat större delen av en mycket besvärligavtalsrörelse, där dét fanns risker för en stor konflikt. Men genom klokaförhandlare och skickliga medlare kunde en för hela landet mycket besvärandekonflikt undvikas. Jag tror att alla är tacksamma för det. Det visar ocksåstyrkan i det svenska systemet. I debatten omkring de nya avtalen kom en speciell frågaatt lyftas fram i den borgerliga pressen. Också framträdande företrädare föroppositionen knöt an till den diskussionen. Man tog upp faran för en statliglönepolitik. Regeringen fick, sade man, på inga villkor gå in och styraavtalen. Det skulle vara ett brott mot den svenska traditionen, ett tecken päatt vi närmade oss en statsdirigerad ekonomi. Men när det gäller frågan om ungdomslöner förs judiskussionen i den borgerliga pressen av en rad borgerliga företrädare päprecis motsatt sätt! Min fråga är: Gäller inte det som man sade i debatten omen statlig lönepolifik också om ungdomarnas löner? Är ungdomarna mindre värda?Eller är det så att man tror att SAF och LO inte förstår sig på att själva träffaavtal för dem som är eller dem som är ? Den andra frågan som varit uppe mycket i diskussionen -lärlingsutbildningen - behandlas egentligen av utbildningsutskottet. A rbetsmarknads-p o Ii ti ken Wennerfors och andra säga att vi inte är motståndare tilllärlingsutbildning t-det kan varaen bra modell för många ungdomar. Men det skall inte vara den dominerandeutbildningsformen. Även när det gäller lärlingsutbildning måste mannaturligtvis, av borgerligt regerande, fråga varför de borgerligadå inte byggde ut lärlingsutbildningen och kraftigt höjde statsbidragen. Detkan ju inte vara så att det här är ett alldeles nytt problem - det brukar inteminst företrädarna för moderata samlingspartiet framhålla. Jag tror alltså att lärlingsutbildning kan och skallanvändas, men jag tror inte att det är en lämplig modell att i det svenskasamhället göra lärlingsutbildningen till det första utbildningsalternativet förungdomar i gymnasieåldern. En annan grupp av problem som diskuteras mycket är fråganom de långtidsarbetslösa. Vi kan konstatera att antalet långtidsarbetslösaunder har vuxit. har allt fler blivit utförsäkradefrån arbetslöshetskassan och från det kontanta arbetsmarknadsstödet. Underandra utförsäkrades över 7 000 personer från arbetslöshetskassornaoch ca 6 000 från KAS. Det här är en oroande utveckling. AMS har därför fr. o. m.i höstas gått ut med direktiv fill arbetsförmedlingarna att i samband med olikaåtgärder prioritera de långtidsarbetslösa. AMS gör en kontinuerlig uppföljningav dessa insatsers effekt, och en utvärdering kommer att överlämnastill regeringen. Vi kan emellertid redan nu konstatera att de särskildasatsningarna har börjat ge effekt. har antaletlångtidsarbetslösa av det totala antalet arbetssökande inte ökat. Trots dettakan man konstatera att en knapp fjärdedel av de kvarstående arbetssökande ärlångtidsarbetslösa, och med långtidsarbetslöshet avser jag då en arbetslöshetför de äldre och för dem som är på över tremånader. Ett närmare studium av de drygt 35 000 långtidsarbetslösasom var aktuella i 74 arbetsförmedlingsdistrikt visar att det rör sigom en ganska heterogen grupp. Huvuddelen av dem - 23 000 eller - varmedlemmar i olika arbetslöshetskassor. eller 4 500 fick KAS. Resten - 8000 -saknade någon form av arbetslöshetsersättning. Av de 35 000 som var långtidsarbetslösa fick en fjärdedelarbete eller hjälp genom någon annan arbetsmarknadspolitisk insats, men resten- alltså -fick ingen sådan direkt hjälp från arbetsförmedlingen. Det kannaturligtvis tyckas klart otillfredsställande. I den här gruppen av människor gick omkring hälften ochväntade på olika saker, på pension, utbildning eller militärtjänstgöring. hade mycket omfattande och långvariga missbruksproblem eller medicinskahinder, och det var av dessa skäl svårt att ordna arbete åt dem. För ca entredjedel av de långtidsarbetslösa saknade förmedlingen helt resurser; man hadeinget arbete att erbjuda dem. Den härredovisningen är inte på något sätt tillkommen för att förringa problemen med de långtidsarbetslösa. Jag tror att alla ärmedvetna om att långtidsarbetslöshet får förödande konsekvenser bådeprivatekonomiskt, för familjernas sammanhållning och för de enskildamänniskornas välbefinnande. Men när vi diskuterar denna fråga behöver vi ennoggrann redovisning av erfarenheterna av den pågående verksamheten, och vibehöver veta hur de långtidsarbetslösas situation är. Jag vill i detta sammanhang nämna att vi på departementetockså har fått framställningar från LO, TCO och arbetslöshetskassornassamorganisation om åtgärder för de långtidsarbetslösa. Dessa organisationer harframlagt särskilda förslag, och vi kommer senare att redovisa våra bedömningarav dessa förslag inför . måste dock många frågor belysas. Låt mig fill sist säga att vi nu kan se att regeringensekonomiska åtgärder börjar ge resultat. Det finns en stigande optimism iindustrin fill följd av ökad orderingång och export. får vi räkna medatt denna posifiva utveckling inte i någon större utsträckning kommer att ledatill ett ökat rekryteringsbehov, åtminstone inte . Redan i budgetproposifionen, som vi nu diskuterar, har jagbetonat att vi även /84 kommer att behövaarbetsmarknadspolitiska insatser utöver vad man normalt brukar göra, nämligenen konjunkturneutral bedömning. Som redan framgått av dagens debatt vill man i de moderatamofionerna inte vara med om detta. Men precis som gläder jag migåt att det i denna kammare i stort sett finns en bred polifisk enighet om attde arbetsmarknadspolitiska insatserna behövs. Likaså är det en bred politiskenighet om att det behöver avsättas stora ekonomiska resurser för detta. Naturligtvis är problemen framöver allvarliga. Därför ärdet nödvändigt för oss att också nu så här en bit fram göra nyabedömningar i kompletteringspropositionen. Såsom har framgått i olikadiskussioner kommer vi att redovisa nya förslag. Självfallet kommer vi, precissom min värmländske kamrat här önskade, att i dessa bedömningar ta hänsyn tillhur arbetsmarknadsläget ser ut i olika delar av landet. De områden i landet somhar de största svårigheterna måste naturligtvis i första hand bli föremål föråtgärder från och regeringen. 16ALF WENNERFORS (m) replik: Arbetsmarknadsministern medger att bilden istort sett är mycket mörk. Men det finns också ljusglimtar, säger hon, ochpekar bl. a. på en förbättrad orderingång, och det är nog riktigt. Men dennaorderingång har å andra sidan varit så låg att vi, även om den i någon mån harförbättrats, nog ändå måste vara försiktiga när det gäller att hysa storaförhoppningar om en förbättring. Om nu arbetsmarknadsministern och regeringenfår rätt, så är det bara att lyckönska. En annan sida av detta är att det går ganska lätt attprissätta sig ur marknaden och att förlora marknadsandelar. Det går väldigtlätt, och det går väldigt fort. Men att ta fillbaka dessa marknadsandelar tarlång tid, och vi har 6 protokoll 1982/83:116-118 en tung och knogig väg att vandra. Arbetsmarknadsministern kritiserade ett uttalande av UlfAdelsohn vid hans besök i i går. Hon påstod att han hade sagt att deAMS-anställda är mest intresserade av att bevaka sitt revir. För det första,, är det inte något ovanligt att människor bevakar sina egnarevir. För det andra sade inte bara detta. Jag har hans anförandehär och vill citera ett par rader; "De flesta arbetsförmedlare gör ett gott och rejältarbete. Men det innebär inte att AMS och arbetsmarknadspolitiken inte skallifrågasättas. Det faktum att AMS har ett vällovligt syfte får inte göra att alldiskussion om verkets effektivitet och dess arbetsformer skall varatabubelagd." Det är viktigt att poängtera att debatten om dessa ting ärnödvändig, inte minst med tanke på den kris som vi befinner oss i. Det gälleräven heliga kor, exempelvis lönebildningen. frågade mig om vikan diskutera ingångslönerna. Men snälla nån. vi som sitter i denna kammare ärhuvudmän för 500 000 statstjänstemän. vi lönerna , kostar det 350milj. och ökar vårt budgetunderskott. Vi måste kunna diskutera detta, ochvi måste också kunna diskutera ingångslönerna. Slutligen vill jag framhålla att jag är tillfredsställdmed uttalande om en utbyggd lärlingsutbildning. 17ARNE () replik: Arbetsmarknadsministern inledde sitt anförandemed att konstatera att antalet arbetslösa uppgicktill 176 000. Antalet är riktigt. Men tack vare de arbetsmarknadspolitiskainsatser i form av beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning och tidigareläggningav investeringar som mittenregeringen vidtog skedde en mycket kraftig minskningav arbetslösheten till oktober månad. Den sjönk nämligen fill 127 000 arbetslösa.Det finns anledning att göra den kommentaren med anledning av Anna-GretaLeijons inledning av sitt anförande. Jag har nog inte missuppfattat arbetsmarknadsministernsinställning till industrisysselsättningen, eftersom jag har använt mig avarbetsmarknadsministerns egna uttalanden. Efter vad jag nu förstår görarbetsmarknadsministern reträtt när det gäller inställningen tillsysselsättningen inom industrisektorn, och det hälsar jäg naturligtvis medtillfredsställelse. När det gäller situationen för ungdomarna har detframkommit av regeringens proposition tidigare att ett arbete pågår iregeringskansliet. Det är naturligtvis bra. Arbetsmarknadsministern deklareradeockså att en viss redovisning kommer att ges i kompletteringspropositionenbeträffande ungdomar . Det är angeläget att man på olika sättförsöker forcera detta arbete för att finna lösningar. Att döma av arbetsmarknadsministerns uttalande iNorrbotten i förrå veckan ser även arbetsmarknadsministern det såsom mycketangeläget att parterna på arbetsmarknaden träffar uppgörelser ochöverenskommelser om ungdomsplatser för dem som är . Jag villunderstryka att vi frän sätter vår stora tillit till attarbetsmarknadens parter klarar ut detta. Det är nödvändigt, liksom också att de gör det snabbt,inte minst till glädje för alla de ungdomar som är arbetslösa och väntarpå att få komma in på arbetsmarknaden. Slutligen ett par ord om de långtidsarbetslösa. Det ärnaturligtvis vikfigt att har gjort denna prioriteringav insatserna på detta område. Helt klart har dessa människor oerhörda problem.Anna-Greta sade även att man i överväger åtgärder förde utförsäkrade. Det ligger helt i linje med de synpunkter som vi har framförti en reservation till det betänkande som behandlar. 18 Tredje vice talman () replik: Först noterar jag med tillfredsställelse attarbetsmarknadsministern klart deklarerar, att regeringen när det gäller attställa medel till förfogande och föreslå åtgärder kommer att väga in de problemsom vi har i de speciellt drabbade länen. Jag har citerat statsministern när det gäller pengarnatill ungdomsslussar. När 200 ungdomar, som just har fått del av dessa anslag,ställde frågor fill honom i sade han: Om jag vore praktisk, skulle jagjobba med sådana projekt som ni. Det var ett klart deklarerande av att hanansåg att det var väl använda pengar. Detta bekräftas avarbetsmarknadsministern, som säger ordagrant så här: Jag håller med om att pengarna används på ett bra sätt. vill jag fråga: Varför fortsätter man då inte medanslaget? Vad skall vi säga till dem som haren slussorganisation upprättad isin kommun? Vad skall jagsäga till den ansvarige i min kommun, läraren , när han inte har några pengar att fortsätta med? Han kaninte gå till arbetsförmedlingen och fråga: Hur mänga arbetslösa ungdomar finnsdet nu? Jag vill gärna bjuda in dem till kursverksamhet och initiativ. Jag tror att det vore värdefullt att fä ett klart beskedpå min fråga om nya medel. vill jag säga tillarbetsmarknadsministern: uppgift i kammaren gör att jag kanske mer än deflesta har haft möjligheter att lyssna till riksdagsledamoten . Jag tycker att hon hade full rätt när hon var i oppositionsställningatt vara aggressivt kritisk mot det hon ansåg vara fel i den tidigareregeringens handläggning av arbetsmarknadsfrågor. Jag har läst protokollen, jaghar lyssnat och jag har läst artiklar. Men den kritik som hon dä förde framförpliktar också till nya grepp, och jag saknar litet grand av det honefterlyste, när hon nu själv så pass länge har sutfit i ansvarsställning.Kommer det några nya grepp när det gäller att förbättrasysselsättningssituationen då ni lägger fram filläggspropositionen? 19ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik; Jag tänker litet grand beröraarbetsmarknadsministerns påstående när det gäller den ekonomiska politikensaspekter. säger att den ekonomiska politiken har en långsiktigeffekt, men börjar vi få resultat, och hon hänvisar bl. a. till de stigandevinsterna och den ökade orderingång som industrin har . Detta är i ochför sig ingenting nytt. Det borde ju inte ha undgått arbetsmarknadsministernatt börsen har satt världsrekord i omsättning på löpande band ,och industrins vinster har det aldrig varit något fel på. De har aldrig varitså höga som de är . Det anmärkningsvärda är alltså att antalet jobb harminskat . 25 000 har försvunnit . säger arbetsmarknadsministern; Visserligen kommer deten ökning av orderingången, men man kan inte dra några slutsatser, man kan inteförvänta sig nya anställningar. Om regeringens ekonomiska politik bararesulterar i ökade vinster för företagen och arbetsmarknadsministern inteväntar några nya anställningar, måste det väl innebära att regeringens ekonomiskapolitik - om den har haft som mål att bekämpa arbetslösheten - har varitfullständigt misslyckad ? För det var väl inte meningen att ökaindustrins vinster med regeringens ekonomiska politik? Meningen var väl attbekämpa arbetslösheten och stimulera sysselsättningen. När det gäller regeringens ekonomiska politik och desseffekter på sysselsättningen har vi en helt annan uppfattning än den somarbetsmarknadsministern redovisade. Vi anser att devalveringen, som är en storkapitalöverföring från hushållen till industrin, medför en höjning av prisnivånmed i . Detta får till följd sänkta reallöner och sänktlevnadsstandard. Effekten blir minskad köpkraft och dämpad efterfrågan på deninhemska marknaden, vilket drabbar framför allt den inhemska produktionen menockså exportindustrins verksamhet, därför att en stor del av den bedrivs på deninhemska marknaden. Dessutom anser vi att det generella och i det närmastevillkorslösa stödet till exportindustrin, som regeringens ekonomiska politik innebär,konserverar de negativa drag som utvecklingen bär med sig. Det underlättar ochpåskyndar strukturomvandlingen och dess negativa drag. Jag vill börja med att instämma i en del avdet som sade. Han talade om industrin och den svenska industrinsmarknadsandelar och sade att det går lätt att förlora marknadsandelar men ärväldigt svårt att ta igen dem. Det är mycket sanning i det påståendet. Detta ärockså en av orsakerna till att det för den nya socialdemokratiska regeringentar tid att vända den negativa utvecklingen i . I valrörelsen lovade vi att kampen mot arbetslösheten ochför den fulla sysselsättningen skulle sättas främst i det socialdemokratiskaregeringsarbetet. Men vi sade också gång på gång, i alla anföranden där vitalade om detta, att utvecklingen tyvärr är sådan att det inte finns någonmöjlighet, vilka åtgärder vi än skulle vidta, att åstadkomma fullsysselsättning. Det är en mödosam väg att gå, att bygga upp ett samhälle där vipå nytt kan säga att vi tar steg för steg i riktning mot full sysselsättning.Det gavs inga löften i valrörelsen om att vi skulle lyckas klara arbetslöshetentill vintern eller . Det var löften om att vi skulle inrikta vårtpolitiska arbete på att nå denna utveckling. Det var löften om en långsiktigpolitik i detta syfte och omomedelbara arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessa löften har vi också hållit.Men den svenska industrin har, som sade, förlorat så storaandelar av marknaden att det kommer att ta tid innan vi kan återta dem. Jag kan hålla med på denna punkt, men intei resten av det han sade. sade att inget område får vara' tabubelagt,att vi också måste diskutera arbetsmarknadspohtiken och arbetsmarknadsverket.Och visst skall vi göra det. Visst skall vi kritisera ocksåarbetsmarknadsverket när det är befogat att göra det.