prot · G609148 · 1982-12-31 00:00:00 — skolansverksamhetsområde - kanske den här gången från mellanstadiets PRAO-tid. Oavsetthur det blir med finansieringen är ändock regeringens anvisningar, somutskottet nu valt att lyfta fram, ett tecken på att skolan har nya besparingaratt vänta. I reservafion 11 tar vi upp behovet av ett samlat programför begreppet Datalära i gymnasieskolan. Utskottet ger i sin tur en lång radexempel på hur datalära och datortillämpning tagits med i olika kursplaner.Däremot säger man inte ett ord om det som vi pekar på i reservationen, nämligenatt dessa kunskaper också måste kombineras med insikter och medvetenhet omkonsekvenserna för individ och samhälle av datateknikens användning. Men det ärtydligt att den medvetenheten inte heller står att finna hosutskottsmajoriteten. Reservation 12 gäller frågan om statlig tillsyn över Osbysamskola, där vi menar att bör tala om att verksamheten är sävärdefull att skolan också i fortsättningen bör stå under statlig tillsyn.Uppenbariigen är vi centerpartister ensamma om den uppfattningen, och det bådarinte gott för skolans framtid. Enligt förslaget i budgetpropositionen blir nu kinesiskareguljärt C-spräk på gymnasieskolans treåriga linje. Enligt vår uppfattningborde också ta inifiativ till att lyfta fram japanska och arabiska påsamma sätt. Våra internationella kontakter utvecklas så att just dessa språkter sig alltmer intressanta. Goda grundläggande språkkunskaper är också enförutsättning för att kunna tillägna sig djupare insikter om ett landskulturella särart, dess religioner etc. Mot den bakgrunden anser vi attriksdagen bort följa förslaget i centermotionen 948, yrkande 18. I reservation 18 sammanfattas en stor del av detresonemang om gymnasieskolans förändring som jag tidigare berört. Men där finnsockså ett par konkreta yrkanden, t. ex. att införa s. k. YO-veeka pågymnasieskolans teoretiska linjer. Detta yrkande avstyrks utan närmaremotiveringar av utskottsmajoriteten. Detta är så mycket mer anmärkningsvärt somutbildningsministern själv i ett tal vid bl.a. sade följande: "Andra viktiga förslag av gymnasieutredningen, som inteborde få vila, är införandet av praktik på alla utbildningsvägar." Om mantycker sä, och jag utgår från att utskottsmajoriteten gör det, bör mantillstyrka och inte avstyrka vår motion i denna del. Jag hoppas att utskottetstalesman är beredd att ge mig rätt på den punkten. Lät mig så tillsist, herr talman, beröra en del avinnehållet i reservation 21. Jag skall begränsa mig till att peka på ett par avde mest betydande skillnaderna i budgetpropositionens förslag och den nugällande ordningen. Uppföljningsansvaret skall nu som tidigare omfatta ,frän 16 till , och för varje elev skall upprättas ett individuelltprogram för hela perioden. Den stora skillnaden ligger i att under den periodenkommer man bara att ha tillgång till sex månaders ungdomsplats. Resten avtiden, , exkl. för uppföljningsprogram, skallfyllas ut med korta kurser av olika slag i den reguljära gymnasieskolans regi,specialkurser. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Anslag tiU gymnasiala skolor m. m. Detta kommer att ställa mycket stora krav på skolan, som vi vet,vilket också tidigare framhållits i debatten, att gymnasieskolan redan ärmycket hårt ansträngd när det gäller lokaler, lärare, utrustning ochplaneringsresurser för den reguljära utbildningen. Därtill kommer att man nu i kompletteringspropositionenfår nya uppgifter med högre specialkurser och annan påbyggnadsutbildning. Detförslag som regeringen nu presterat är inte förankrat i skolans verklighet utanär mer en skrivbordsprodukt. Vilken arbetssituation tror man att gymnasieskolansskolledare, SSA-sekreterare och syofunktionärer står inför, när man till höstenskall förverkliga dessa luftiga planer? Det vore intressant att höra vadutskottets talesman har att säga i den frågan. Den andra, principiellt viktiga skillnaden som jag villpeka på är regeringens sanktion av att en verksamhet, för vilken skolan nu bärdet hela och fulla ansvaret, i fortsättningen organisatoriskt skall kunnaknytas till och ledas från särskilda s. k. ungdomscentra. Där detta genomförskommer man att fjärma verksamheten från den reguljära gymnasieskolan, vilket isin tur kommer att uppfattas som att det är någon annan som har ansvaret.Det kommer att bli betydligt svårare att slussa ungdomarna tillbaka tillreguljär utbildning. Och detta är ju trots allt den primära målsättningen - attge alla ungdomar en avslutad utbildning - eller har regeringen oehutskottsmajoriteten gett upp också det utbildningspolitiska målet? Utbildningsministern sade i sitt anförande på tal om deekonomiska resurser som står till förfogande att det handlar om ökadeekonomiska resurser. Innevarande år är de tillgängliga resurserna 244 /84 är motsvarande anslag 266 miljoner eller, som utbildningsministernälskar att säga vid alla tillfällen, drygt en kvarts miljard. Skillnaden är 22miljoner - ungefär lika med normal pris- och löneuppräkning. Det vore mycket övrigt att kommentera när detgäller regeringens förslag till förändringar i ungdomsuppföljningen, men jaghänvisar till vad som kommer att anföras av mina medreservanter oeh till vårutförliga reservation i ämnet. Jag yrkar således bifall till reservationerna 2, 4, 5, 8,11, 12, 13, 18 och 21. 28KENTH SKÅRVIK (fp): I takt med att förändrats tillbåde arbetssätt och utformning krävs att gymnasieskolan successivt anpassastill de ändrade förutsättningarna. Framför allt kräver samhället allt längreutbildning av alla ungdomar. Det innebär att gymnasieskolan måste ge stimulansoch motivation åt samtliga elever i en årskull - såväl åt de teoretiskt ellerpraktiskt studieinriktade eleverna som åt elever som är skoltrötta eller mindremotiverade för fortsatt utbildning. Samarbetet med arbetsmarknaden måste förstärkas, så attden utbildning gymnasieskolan ger håller jämna steg med utvecklingen på olikaområden. En bättre arbetsfördelning mellan skola och näringsliv böreftersträvas, så att skolan utbildning den är bäst påpch näringslivet tar ett större ansvar för dedelar man där har bäst förutsättningar att förmedla. Det är angeläget attgymnasieskolans elever pä vissa linjer får bättre insikt i hur arbetslivetfungerar, men praktikinslagen får inte bli ett självändamål. För att praktikenskall kännas meningsfull för eleverna måste den ha anknytning till derasstudieinriktning och vara av god kvalitet. Gymnasieskolan måste därför bli mer flexibel än . Mendet är angeläget att förändringar inte stannar vid organisatoriska reformer.Också det inre arbetet behöver utvecklas: arbetsformer, möjligheter tillfördjupat samarbete mellan teoretiskt och praktiskt inriktade linjer etc. Det är folkparfiets uppfattning att de förändringar somgymnasieskolan behöver genomgå skall göras successivt och grundas på väldokumenterad försöksverksamhet. Vi förordar alltså inte någon genomgripandereform enligt gymnasieutredningens riktlinjer. Lärlingsutbildningen är en sektor av gymnasieskolansyrkesinriktade utbildning som lämpar sig väl för verksamhetsområden därarbetsmarknadens rekryteringsbehov är relativt små. Den ger också möjlighettill geografisk spridning. Pä grund av ogynnsamma villkor för småföretagare närdet gäller att ta emot lärlingar har antalet medgivna platser inte utnyttjats. Regeringen aviserar förslag om bestämmelser som begränsarskolstyrelsernas möjligheter att snabbt och smidigt anordnalärlingsutbildning. Det gäller både utbildningens innehåll och dessdimensionering. Vi anser tvärtom att åtgärder som främjar denna utbildning ärangelägna och nödvändiga. Vi har tidigare konstaterat att situationen för ungdomarnaär så allvarlig att ingen åtgärd får lämnas oprövad eller får missgynnas i vårsträvan att erbjuda utbildning, praktik eller arbete. Det är uppseendeväckandeatt regeringen inte med ett ord nämner lärlingsutbildningen, som med statligsfimulans skulle kunna utvidgas och utgöra ett viktigt komplement till övrigyrkesutbildning, speciellt på orter med många hantverksföretag. Konsekvent harregeringen uteslutit lärlingsutbildningen från alla stimulansåtgärder: ibudgetpropositionen, i Norrbottenspropositionen och i kompletteringsproposifionen. har tidigare i partimotioner presenterat ettstöd fill lärlingsutbildningen som till sin konstruktion ansluter tillanställning med lönebidrag-dvs. bidragsdelen trappas av i takt med att lärUngenmed allt större kunskap och erfarenhet kan göra en ökande insats i företagarensproduktion. Vi anser att denna stimulans fill lärlingsutbildning bör införas. I propositionen understryks när det gäller vissa typer avhögre specialkurser, liksom i annat sammanhang beträffande vissaAMU-utbildningar, vikten av att de skall vara attraktiva för näringslivet.Vidare framhålls att vissa utbildningar, t. ex. genom den snabba tekniskautvecklingen, kommer att bli för dyra att anordna med statliga medel. Det är vår uppfattning att allt fler avanceradeyrkesutbildningar måste förläggas i företag där utrustningen av konkurrensskälständigt hålls ä jour med utvecklingen. Vi ser flera fördelar med en sådanorganisation. Anslag till gymnasiala skolor m. m. 3 protokoll 1982/83:148-149 Anslag till gymnasiala skolor m. m. näringslivfår ett gemensamt ansvar och intresse för yrkesutbildningen, ungdomarna fårdirektkontakt med arbetslivet från början av utbildningen och samhälletsutbildningskostnader kan nedbringas. bör därför ge regeringen i uppdrag att inledadiskussioner med företrädare för både arbetsgivare och fackliga organisationeri syfte att pä sikt få till stånd ett djupare samarbete om yrkesutbildning. Vi i anser lärlingsutbildningen varautomordentligt bra som komplement till annan utbildning. För är det viktigt att alla elever ges enlikvärdig utbildning. Elever med olika begåvningsresurser måste därför stödjaspä skilda sätt. måste för att klara sin framtid ta till vara alla typerav begåvningar. Ingen elev får understimuleras eller "halka efter" pägrund av bristande hjälp och stöd. Det finns inom gymnasieskolan godamöjligheter till särskilda insatser för svaga eller omotiverade elever. Menäven teoretiskt begåvade elever eller elever med annan specialtalang har rätttill och behöver uppmuntran och stimulans för att kunna utvecklas. För ehtidrottande ungdomar finns en sådan möjlighet.Det finns idrottsgymnasier, där eleven får använda för sinidrottsutövning. I budgetpropositionen biträds dessutom skolöverstyrelsensförslag om försöksverksamhet med kombination av specialidrott med studier vidhemortens gymnasieskola. En ram av 150 intagningsplatser avsätts för dettaändamål. Enligt mening är det angeläget och rimligtatt också andra talanger än idrott ges möjlighet att utvecklas i sådanförsöksverksamhet. Elever som har speciella förutsättningar för t. ex. musik,säng, matematik, fysik, språk, dans eller teckning bör pä motsvarande sätt fåutveckla dessa. Vi föreslår därför att 150 intagningsplatser med dennainriktning avsätts för försöksverksamhet med kombination av specialintresse ochstudier vid hemortens gymnasieskola. Vi beklagar att utskottet har avstyrkt vår motion angåendekombination av specialintresse och studier. Givetvis missunnar vi inteidrottsungdomarna att få den utmärkta möjlighet det innebär att studera ochutöva sitt stora intresse - tvärtom. Men vi anser att också de som har andraintressen skall få samma möjlighet. Vi tror också att det finns storamöjligheter att införa sädana studier. Det beslut om fri resursanvändning i gymnasieskolan somriksdagen har fattat innebar ytterligare ett steg pä vägen bort fråncentralstyrning. Beslutet innebar också en möjlighet för kommunerna att införaviss självstudietid för elever på de teoretiska linjernas sista årskurs om manansåg att andra elever behövde mer stöd. erinrade dock om att kommunernai första hand skulle välja andra vägar vid sina omprioriteringar. Efter den första terminen enligt det nya systemet har detvisat sig att vissa kommuner har lyckats göra de besparingar som förutsattesutan att använda sig av "lärarlösa lektioner". Genomsnittet i landethar varit en . Det är angeläget att lärarna kan ge elevernadet stöd de behöver de är i skolan. Av statsfinansiella skälanser sig majoriteteni utskottet inte kunna avskaffa självstudietimmarna. anserdärför att regeringen bör vidta åtgärder så att alla skolor kan utnyttja den den friaresursanvändningen utan att "lärarlösa lektioner" behövertillgri- 10 : 1903 Eftersom jag tillhör de nya i vår riksdag efter detsenaste valet och ibland /{nslag till gvm-får leta mig tillbaka och se vad somhar sagts i debatter tidigare i liknande nasiala skolor frågor, så vet jag inteom jag skall tro mina ögon när jag läser från debatten den 16 december 1981.Där gör hätska utfall mot dåvarande utbildningsministern justi denna fråga om "lärarlösa lektioner". När man sedan konstaterar vadsom gjorts av den nämnda nuvarande utbildningsministern för att följa sina egnauttalanden i opposition, är det bara att konstatera: ingenting. "Vi vill betacka oss för den här typen av'reformarbete' inom skolpolitiken. Det gör hela skolsamhället, och visocialdemokrater ställer upp pä skolans sida. Vi har tidigare kraftigtopponerat oss mot resursnedskärningarna, och det tänker vi fortsätta med.Genom personalinskränkningar på skolans område blir resultaten sämre, och denredan pressade skolsituationen blir än besvärligare." avfärdar alltså socialdemokraterna denna fråga medatt av statsfinansiella skäl kan man inget göra. anser att regeringen bör återkomma med förslagom sådana åtgärder sä att de kan börja gälla frän . Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Årskurs 4 på T-linjen utgör emellertid ett specialfall.Här finns inte samma möjligheter som i övriga årskurser att göraomprioriteringar inom den fria resursanvändningen. Genomsnittet är nu tre självstudier, och det är rimligt att mot bakgrundav relaterade förhållanden beslutar att återföra den i proposition1981/82:14 föreslagna handledarresursen för årskurs 4 av T-linjen, somskolöverstyrelsen beräknar till 5 milj. kr. Vad gäller uppföljningsansvaret har skolan en viktiguppgift för att upprätthålla kvaliteten. Särskilt gäller det då elever somredan har bristfälliga kunskaper och färdigheter. Genom att avskaffa yrkesintroduktionen har regeringentagit bort en av de allra mest verkningsfulla insatserna inomuppföljningsansvaret för de yngre ungdomarna. Med 48 000 öppet arbetslösaungdomar och 65 000 i beredskapsarbete oeh arbetsmarknadsutbildning harSverige inte råd att avstå från någon enda insats, i synnerhet inte en somvarit framgångsrik och i mycket stor utsträckning lett till fast anställning.Det finns inga tecken som tyder på att ungdomsplatserna helt kan ersättayrkesintroduktionen. Vi anser därför att yrkesintroduktionen skall fortsättaenligt tidigare villkor. ' De åtgärder som satts in har haft godeffekt när det gällt att slussa ungdomar in i arbetslivet. Flera alternativtill stöd och hjälp måste stå till kommunernas förfogande. Att systemet nu görs mer enhetligt får inte skymma detfaktum att de ungdomar som är aktuella för uppföljningsåtgärder aldrig är en enhetlig 35 Anslag till gymnasiala skolor m. m. grupp, somenkelt låter sig inpassas i ett enhetligt system. Kommunerna bör ha enbetydande frihet att flexibelt utnyttja olika åtgärder. I andra länders försök med olika åtgärder för att slussaungdomar in på arbetsmarknaden har det visat sig att hjälp till att starta egeti många fall fått god framgång. Också sådana åtgärder bör prövas av kommunernainom uppföljningsansvaret. Regeringen har föreslagit att både uppföljningsprogrammenoch utbildningsinslagen i ungdomsplatserna skall kunna genomföras av annanpersonal än syo-personal eller lärare. För är det ett oavvisligtkrav att kvaUteten på utbildningen upprätthålls. Personalen som anlitas skalldärför ha behörighet för resp. utbildningsinslag. Regeringen aviserar bestämmelser som ålägger skolstyrelsenatt alltid bereda lokal facklig organisation tillfälle att yttra sig innanungdomsplats anvisas. Folkparfiet anser att skolan, som enligtbudgetpropositionen skall ha det fulla uppföljningsansvaret, också själv skallavgöra vid vilka tillfällen samråd med den lokala fackliga organisationenbehövs. är det vanligt med s. k. taktiska val,dvs. allt fler elever väljer en kort och mindre krävande gymnasielinje för attkunna erhålla en högre betygspoäng. Därmed har eleverna inte alltid valt denlinje som givit den bästa förberedelsen för kommande högskoleutbildning. Detintressanta har i stället för många blivit att på lättaste möjliga sätt få högabetygspoäng. Det är angeläget att regeringen tar initiativ till att åtgärdervidtas sä att s. k. takfiska val motverkas. Enligt vår mening bör ett system med s. k. viktade betyginföras. Vid antagning till t. ex. naturvetenskapliga och tekniska utbildningarbör betyg i naturvetenskapliga och tekniska skolämnen väga tyngre än betyg iandra ämnen. Det är vår uppfattning att ett sådant system anses vara merrättvist av både elever och föräldrar. Jag vill här hänvisa till vår tidigare reservation isamband med utskottets betänkande om riktlinjer för översyn avtillträdessystemet för högskoleutbildning. Folkparfiet vill satsa pä kvalitet i gymnasieskolan.Vi vill att skolan i så hög grad som möjligt nu skall få arbeta i lugn oeh ro,så att lärare och elever känner att de har en gemensam ansvarsuppgift medsamhället att skapa goda utbildningsmöjligheter som ger kunskaper ochfärdigheter av god kvalitet. Vi vill här också varna för denkvalitetsförsämring som kan bli följden, om gymnasieutredningens förslag om tvågemensamma terminer föi alla inom resp. sektor blir verklighet. Goda kunskaper vidgar den enskilda människans gränser ochbanar väg för social och ekonomisk utveckling. Att ge ungdomar en godutbildning är den bästa framtidsinvestering man kan göra. Med hänvisning till vad jag här anfört villjag yrka bifall till reservationerna nr 5, 7, 9, 15, 20 och 21. 29BJÖRN (vpk): De lärarlösa lektionerna är ett pedagogisktäventyr. Inte i något fall i verkliga livet går det att påstå att utförandet avett arbete på något sätt befrämjas om man undantar möjligheten tillhandledning. Det finns väl ingen riksdagsledamot som vill hävda att t. ex.riksdagens utskottsarbete skulle främjas genom att man tog bort föredragandetjänstemän. Jämförbara förhållanden gäller naturligtvis för våra elever ochlärare och deras arbete i skolan. Eleverna drabbas också olika hårt av frånvaron av hjälpoch stöd från lärarpersonalen. De elever som kommer från studieovana miljöerdrabbas följaktligen hårdast. Genom dessa s. k. lärarlösa lektioner främjar manen utslagning pä gymnasienivå av de elever som inte har slagits ut redan igrundskolan. Arbetarrörelsens klart uttalade mening, att rätten fillbildning och uppfostran är grundvalen för uppbyggandet av utbildningspolitikenoch för samhällets framtida utformning, förvrids lätt i ett mummel i dunklet aven sådan klasspolitik som de lärarlösa lektionerna innebär. Här behövs ingautredningar om de lärarlösa lektionernas effekter! Ett s. k. argument för införandet av de lärarlösalektionerna var att de skulle vara en ekonomisk besparing. Det ärett tankeresultat som jag har svårt att acceptera. Hur kan en vägran attinvestera för framtiden bli en besparing? På den frågan skulle jag gärna viljaha ett svar från m. fl. De säger i sin reservation nr 8 att devill "erinra om att möjligheten att lägga ut ett begränsat antalsjälvstudietimmar på vissa gymnasielinjer var motiverad avbesparingsskäl". Jag undrar: Om motivet fill införandet av lärarlösalektioner var besparingsskäl, vad är då motiveringen fill deras kvarvarandeeller avskaffande ? går tusentals av våra ungdomar ut urgymnasiet, och tusentals står i begrepp att börja gymnasieskolan. Jag har i dethär korta inlägget försökt föra deras talan i en kvalitetsfråga när det gällersvensk gymnasieskola. I linje med detta yrkar jag bifall till vpk:sreservationer. Anslag till gymnasiala skolor m. m. Några kommentarer till synpunkterna frånopposifionens talesmän. För vill jag först i all stillsamhet påpekaen inkonsekvens i den moderata ståndpunkten att dimensioneringen av gymnasiesutbildningenskall ske efter ungdomarnas intresse. Det är nämligen inom den yrkesinriktadeutbildningen som det skiljer mest mellan ungdomarnas intresse och vadkommunerna kan anordna. Att skillnaden där är så stor beror framför allt på attkommunerna inte har råd med de investeringar och den utrustning som dennautbildning kräver. Därför menar jag att det är synnerligen inkonsek-vent attdra undan 80 miljoner från statsbidragen till undervisningsmateriel inomgymnasieskolan, vilket vill göra. Då talar de direkt mot sigsjälva. Det andrajag vill säga till är att när de framför Anslag till gymnasiala skolor m. m. önskemålom en flexiblare dimensionering av gymnasieskolan och krav på förändring iproceduren därvidlag slår in öppna dörrar. Jag vill påminna om förslaget ibudgetpropositionen att regeringen och SÖ skall kunna göra smärreomfördelningar mellan sektorerna om det visar sig nödvändigt. Jag vill ocksåtala om, vilket utskottsledamöterna redan vet, att sådana förändringar-underförutsättning av beslut-redan har ägt rum. Dessa förändringar har,tror jag, underlättat intagningsproceduren detta år. Jag upprepar också att vi inom utbildningsdepartementetinte har avslutat detta arbete. Vi ser fortfarande över situationen ochundersöker om vi ytterligare kan omfördela eller öka antalet platser, för attfå in ännu fler ungdomar i gymnasieskolan. Jag är, , något förvånad över att centernvill hålla fast vid luftsiffrorna pä JST-sektorn. Det innebär att stafistiskaplatser fryser inne -platser som vi annars skulle ha kunnat gjort till verkligautbildningsplatser åt ungdomarna. Det måste finnas bättre sätt att förhuvudmännen klargöra att vi gärna ser att denna utbildningssektor ökar än attha luftsiffror i dimensioneringen detta år och i planeringssiffrorna förkommande år. För egen del har jag fört samtal både med JST-sektornsarbetsgivare och arbetstagare och med utbildningshuvudmännen. Jag har vid enkonferens där alla utbildningshuvudmän, dvs. landstingen, var närvarandeframfört detsamma som jag har sagt här , nämligen att utbildningen inomsektorn jord, skog och trädgård, med den starkt yrkesinriktade prägel som denhar, gärna får öka. Det budskapet tog huvudmännen med sig hem och lät sigstimuleras av. Nog finns det andra sätt att komma till tals med huvudmännen änatt använda förskönande statistik. förvånar mig också något när han , nästansiste man på , fortfarande försvarar de lärarlösa lektionerna.Folkpartiet har ändå gjort avbön. Att upprördheten var så stor över delärarlösa lektionerna berodde naturligtvis i sak på att de skulle få allvarligaföljder för eleverna, men upprördheten kryddades av att dåvarande skolministernangav att införandet av de lärarlösa lektionerna var en pedagogisk reform. Jagtycker givetvis att ni borde ha lyssnat på den dåvarande oppositionen. Ni kundefillsammans med oss socialdemokrater ha sett till att lärarlösa lektioneraldrig hade blivit verklighet. Då hade frågan inte heller behövt diskuteras . Men finns de, och då tycker jag att det är bra om så många som möjligtansluter sig till min ambition att avskaffa denna företeelse. Jag tror inte attfolkpartiet skall slå sig för bröstet särskilt mycket här, för det är inte, vadjag kan se, fråga om mycket annat än att vi har en gemensam ambition.Folkpartiet föreslår inte att lärarlösa lektioner skall avskaffas nästabudgetär utan hoppas att regeringen skall finna förutsättningar för det åretdärpå. Det är också ett sådant arbete som vi inom nubedriver. uppehåller sig också mycket omkringlärlingsutbildningen och hävdar att regeringen inte bryr sig om denutbildningsformen. Det är nonsens. Vi har lärlingsutbildning . Under våroppositionstid motionerade vi socialdemokrater om att förbättra denutbildningsformen. socialdemokratiskaregeringens förslag avsätts nu 4 500 platser för lärlingsutbildning nästa år.Det är ingen av er som har motionerat om höjning av det.