prot · G60993 · 1982-12-31 00:00:00 — Man borde i dagens läge ha enhandlingskraftig regering, som tog ungdomens problem fill sig litet allvarligareän man har gjort. Man måste ta itu med de grundläggande ekonomiskafrågorna. Då kan man inte ägna sig enbart åt specialfrågor. Jag yrkarbifall till reservation 1. 83LILLY (): I socialutskottets betänkande 1982/83:16behandlas fyra motioner. Utskottet är enigt i sina ställningstaganden när detgäller två av dessa. Med anledning av de två andra motionerna har reservationeravgivits, nämligen motionerna 964 av vpk och 2042 av , men jag villpåstå att det även där råder stor samstämmighet om frågornas betydelse. Vianser från majoritetens sida att åtgärder är på gång och omfattar det somreservanterna vill. Om jag börjar med reservationen från vpk, vill jag peka påsocialtjänstlagens ansvar att ge barn och ungdomar som riskerar att utvecklasogynnsamt stöd och den hjälp som är erforderlig i det enskilda fallet, menockså åtgärder i förebyggande syfte. Sedan har vi bl. a. ,där en arbetsgrupp arbetat med en kartläggning av barns och ungdomars val avfrifidsaktiviteter m. m. Arbetsgruppen har lämnat rapporten Ej fillsalu. Den har varit på remiss, och åtgärder kommer att föreslås. Vi har vidare delegationen för social forskning somutarbetat en rapport om ungdomars levnadsförhållanden. Den berör perioden1975-1980 och gäller ungdomar i åldern . Många fler exempel skullekunna nämnas, men jag nöjer mig med dessa. Jag kaninstämma med reservationen där det står: "Man kan således konstateraatt ungdomsfrågorna är föremål för uppmärksamhet ." anser dockatt kravet om en samordning redan är tillgodosett på ett förnämligt sätt medden särskilda barn- och ungdomsdelegation som tillsatts med statsministern somordförande. Där har jag en helt annan uppfattning än den som gjorde sig till tolk för. Delegationens upgift är ju att samordna och taövergripande inifiativ när det gäller åtgärder för barn och ungdom, men som vialla vet tar det litet tid att få in kunskaper och att komma med förslag. Med det anförda avstyrkes reservation nr 1. I reservation nr 2 krävs en lagreglering när det gällersamarbetet mellan polisen och socialarbetarna. Det reservanterna påpekar omvikten av ett nära samarbetemellan skola, hem, polis och sociala myndigheter för att man på ett tidigtstadium skall kunna förebygga brottslighet ställer vi alla upp på. Men även däranser utskottets majoritet att åtgärder redan vidtagits. Jag vill också peka påsocialtjänstlagen, där det i 8 § står att socialnämnden skall samverka medandra samhällsorgan. Vidare skall socialnämndens insatser för den enskildeenligt 9 § vid behov genomföras i samverkan med andra samhällsorgan, däriblandnaturligtvis polisen. Iövrigt vill jag också peka på regeringens cirkulär 1976:598 kallat BPS, enförkortning av , polis, skola - nu har utbyttsmot socialnämnd. Min erfarenhet är att det samarbetsorgan som cirkulärethandlar om fungerar och att man i de flesta fall har både fritidsnämnd ochkulturnämnd anslutna till arbetet. Sedanmåste jag få lov att tillägga att allt samarbete och dess resultat är starktberoende av de personer som skall samarbeta. Där hjälper enligt min meningingen lagstiftning. Jag yrkar avslag på reservation nr 2 och bifall till utskottetshemställan i alla delar. 84 (vpk): Det är naturligtvis ingen formell fråga hur man behandlar den härmotionen. I motionen begärs faktiskt ett åtgärdsprogram utifrån vad som däranförs. Jag vill påstå att den motion som socialutskottet har att behandla äravsedd att ge en motbild till det borgerliga samhällets värderingar och skapaen framtid för ungdomen . Då går det inte att bara kasta över den tillolika åtgärder utan att något bedöma innehållet i de formella åtgärder somvidtas. Jagtar mig friheten att fundera litet över statsministerns barn- ochungdomsdelegation. Kommer dess förslag att få någon annan inriktning än dagenspolitik? Vi har ju fått uppleva att de löften som gavs i valrörelsen och devärderingar och mål som arbetarrörelsen har haft, som socialdemokratin har förtfram och som kanske en stor del av ungdomen har anammat sviks när man skallförverkliga dem i praktisk handling genom att man satsar på storfinansen somdrivkraft för utvecklingen. Därmed blir det fritt fram för de kommersiellaintressena. Varje ingrepp i dem av någon betydelse möts av ett ramaskri,eftersom det kommer att inskränka storfinansens och de borgerligas möjligheteratt driva samhället i den riktning som socialdemokratin tror att de kan. Det ärdet som gör ungdomens framtid så beklämmande. Naturligtvisvill de borgerliga driva samhället ännu längre åt ett annat håll. De villkanske ha en rå kommersiell utveckling, de vill ha en ännu större utstampningav ungdomen. Men frågan är om det är förenligt med arbetarrörelsensvärderingar, och det var det den här motionen gällde. Arbete åt alla - bara enså enkel sak. Den ungdomsgaranti som skulle vara behövlig för ungdomen i dagavvisar de socialdemokratiska riksdagsledamöterna och även regeringen. Påbostadsområdet vet väl de socialdemokratiska ledamöterna vilken utveckling vihar i fråga om hyressättningen. Hur skall ungdomen kunna klara sig där? Vi kantitta på den råa kommersiella utvecklingen; där är det likadant. Och miljön får återigenta stryk när den kapitalistiska krisen skärps. Var finns den politik som skallmöta den här utvecklingen? Detta drabbar ungdomen och barnen . Att dåformellt hänvisa fill allt som är på gång, när det har sina begränsningar i denövergripande politiken, det är vad jag vill kalla bedrägeri i politiskasammanhang. 85 (): Jag delar uppfattning attfrågan om effekten av samarbete i väldigt stor utsträckning hänger samman medhuruvida man vill samarbeta eller inte, och det beror på de enskildapersonernas läggning. Men jag tror ändå att vi inte enbart kan lita till detta,utan vi måste också i lagsfiftning och på annat sätt ha dragit upp deriktlinjer som kan vara rimliga och riktiga för samarbetet. Vad vi vill i partimotion och reservation är helt enkeltatt få så att säga en liknande form av bestämmelser i polisinstruktionen, dennya poUslagen och socialtjänstlagen. säger att isocialtjänstlagen står det att skall samarbeta med andramyndigheter och samhällsorgan. Det är i och för sig bra, men ipolisinstruktionen och nya pohslagen är det klart utsagt att man skallsamarbeta med och informera just . Vi menar att det tyder på attsamarbetet just mellan polis och socialtjänst är viktigt, när man ipolisinstruktionen och polislagen särskilt har markerat detta. Vi vill ha enmotsvarande skrivning i socialtjänstlagen och vill därför undersökaförutsättningarna att få till stånd en sådan. Det faktum att samarbetet intefungerar på alla håll visar att det finns behov av någon liknande skrivningockså i socialtjänstlagen. Sedan hänvisar både utskottet och tillpolisberedningens förslag till ny polislag. Jag vill citera vad som står om 3 §i lagförslaget på s. 18 i betänkandet; "I andra stycket slås samtidigtfast att andra samhällsorgan skall ge polisen stöd i dess arbete." Det härär egentligen något av en ropandes röst i öknen. I polisberedning och polislagkan man nämligen inte reglera andra myndigheters skyldigheter. Vad vi menar är att detta nödvändiga samarbete mellan debåda samhällsorganen polis och socialtjänst verkligen klart skall markeras äveni socialtjänstlagen. Det samarbetet behövs både när det gäller narkotikabekämpningoch när det gäller lösningen av våldsfrågor och mycket av de ungdoms- ochbarnproblem som vi har i samhället . 86LILLY BERGANDER (s); Till vill jag bara säga attjag inte har samma inställning som han till den delegation som leds avstatsministern. Jag har faktiskt större förtroende för att den delegationenskall komma fram fill bra resultat. Till vill jag säga att det isocialtjänstlagen redan klart och tydligt är inskrivet - även om man inte harnamngivit alla de institufioner och samhällsorgan som kan komma i fråga - attsamarbete skall förekomma på Vårdav invandrarbarn m. m. PoHsen är ensjälvklar deltagare i det samarbete som skall äga rum. Jag vill också påstå attdessa på många håll bedrivs på ett mycket bra sätt. Där så inte sker beror detmånga gånger på de personer som skall samarbeta. Det hjälper, som jag ser det,inte med något ytterligare förtydligande av lagen. Anf.87 (vpk): Om inte trodde på barn- och understatsministerns ledning vore hon säkerligen inte heller talesman försocialdemokraterna i detta läge. Delegationen är naturligtvis ett uttryck förden inställning till verkligheten som socialdemokratin vill representera. Menlåt mig bolla över en sista replik till genom att ställaföljande fråga: Vad är det fina som tror skall komma ut avdelegationens arbete? Är det fråga om någonfing av det som kommer fram i denväckta motionen? Jag har försökt påvisa att de frågor som vi har tagit upp inteav formella skäl bara får hänvisas till en delegation. Vad man i motionenönskade var att arbetarrörelsens värderingar skulle slå igenom i delegafio-nensarbete. Läs igenom mofionen och fundera över om man på någon punkt kan väntasig att delegationen kommer att föra fram något av detta! Anf.88 (): Jag är övertygad om att arbetarrörelsens värderingar kommer attåterspeglas i de förslag som kommer att läggas fram av delegationen. Överläggningenvar härmed avslutad. Anf.89 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera socialutskottets betänkande 17 om vård avinvandrarbarn m. m. Vårdav invandrarbarn m. m. Anf.90 (vpk): Situationen för invandrarungdomarna i det svenska samhället ärmycket svår. Arbetslösheten bland invandrarungdomarna är dubbelt så hög som dengenomsnittliga. kan man konstatera att antalet invandrare iarbetsmarknadsutbildning ökat och uppgår fill totalt28 % av kursdeltagarna. Flertalet av dem är i de yngre åldersgrupperna. Vidvissa arbetsmarknadsutbildningscentra i storstadslänen utgörinvandrarungdomarna av samtliga deltagare. Det finns naturligtvis många orsaker till attarbetslösheten är speciellt hög bland de unga invandrarna. Strukturomvandlingenpå den svenska arbetsmarknaden är en orsak. Den har inneburit en fortsatttillbakagång för Voteringen redovisasefter debatten om SoU 17. Dess konsekvenser har varit ökad arbetslöshet ochökad utslagning av arbetskraft. Speciellt drabbas den arbetskraft som har desvagaste resurserna, t. ex. de unga, de äldre, handikappade, invandrare och delågutbildade. Andra orsaker till invandrarungdomarnas mycket svårasociala och arbetsmarknadsmässiga situation är att de i regel har lägreutbildningsnivå än de svenska ungdomarna. De är också i större utsträckning änandra ungdomar hänvisade till konjunkturkänsliga näringsgrenar och yrkesområden. Avsaknaden av yrkesutbildning är en av de viktigasteorsakerna till arbetslöshet. Många invandrarungdomar har svårt att få arbete pågrund av att de inte kan fillräckligt mycket svenska. Man kan anta att ettstort antal invandrarungdomar inte nås av förmedlingens service och attåtskilliga invandrarungdomar inte söker upp arbetsförmedlingen trots att desaknar arbete. Invandrarungdomens möjligheter att ta del av olikautbildningsmöjligheter för arbetslösa ungdomar kan vara begränsade på grund avspråksvårigheter och fidigare negativa erfarenheter av skolarbete. Det är också uppenbart att yrkesvalet bland ungainvandrare påverkas av det förhållandet att föräldrar, släkt och vänner oftaendast har erfarenhet av en mycket begränsad del av den svenskaarbetsmarknaden. Segregationen på arbetsmarknaden av den äldre generationeninvandrare blir ett social arv, som går vidare till nästa generation, genom attde äldre bara kan förmedla kontakter med och hjälpa de unga invandrarna tillatt få arbete inom den begränsade del av arbetsmarknaden som de känner till. De flesta invandrarungdomar har inte alls eller i mycketringa utsträckning fått del av det stöd under uppväxten som håller på attväxa fram i form av träning och undervisning i sitt modersmål eller andrastödinsatser i skolan. De befinner sig ofta i nästintill olösliga konfliktermellan föräldrarnas kultur-och moraluppfattning och den svenska kulturen och desvenska ungdomarnas uppfattning. De har hamnat i ett sociokulturelltingenmansland och känner sig inte höra hemma någonstans. De känner inte sittkulturella och historiska ursprung annat än som fragmentariska bitar. Språksvårigheterna,som lett till upprepade misslyckanden, både i skolan och i det socialaumgänget, har liksom negativa och rasistiska bemötanden och tillmålen oftablivit den dominerande grunden för deras identitet. För många av dem blirarbetslösheten den slutliga bekräftelsen på att de är utslagna, och de kan intese några möjligheter att själva ta sig ur sin situation - utslagningenbekräftas steg för steg. På barnpsykiatriskt håll har man uppmärksammatinvandrarbarnens problematik i mycket liten utsträckning. Att föräldrar inteupplevs som godtagbara förebilder kan vara förödande. Kulturkonflikter drabbarmänniskors självkänsla. Barn med låg självkänsla, barn som nedvärderar sigsjälva, har i högre grad psykosomatiska sjukdomar, är mera psykiskt störda ochkan som tonåringar oftare än andra drivas till kriminalitet. Vi anser att åtgärderna för att kartlägga denpsykosomatiska situation som invandrarungdomarna befinner sig i har varitalldeles Vård av invandrarbarn m. m. Vård av invandrarbarn m. m. otillräckliga.Med utgångspunkt i det anförda yrkar jag bifall till reservationen av IngaLantz. 91 (): Invandrarnas situation har varit och äralltjämt, som beskrev, ett problemkomplex som inte lösesen gång för alla; dess olika sidor pockar åter och åter på uppmärksamhet. Detär därför naturligt att vi här i får nya aspekter på detta storakomplex påvisade för oss, och det lär vi få också i fortsättningen. Det är kanske naturligt för många människor att fästauppmärksamheten på de problem som den ganska omfattande invandringen skapat isamband med att olika kulturer och nationella traditioner konfronteras medvarandra inom vårt lands gränser. Men det förtjänar att påpekas att vi då intefår glömma bort det värdefulla som kontakterna med nya kulturtraditioner ochför oss tidigare okända livsvärden har fört med sig. Det är annars något somlätt kommer bort, när man ofta uppehåller sig vid problemen. I de mofioner från s, vpk och c som behandlas isocialutskottets betänkande nr 17 aktualiseras olika vårdfrågor som rörinvandrarbarn och invandrarungdom. När vi i utskottet behandlat dem har vi ilånga stycken varit eniga. Den enigheten omfattade samtliga motioner utom en.På den punkten har vi skilda bedömningar. Jag tänker på reservationen från vpkbeträffande invandrarungdomars behandling inom vårdsektorn. I den socialdemokratiska motionen tar motionärerna uppfrågan om att förbättra levnadsvillkoren för de utländska barn som väntar påbeslut om rätt att få stanna i och om att påfrestningarna i samband medverkställighet av beslut om utvisning måste minskas. Utskottet påpekar medanledning av motionen bl. a. att barn numera inte utan synnerligaskäl får tas om hand i kriminalvårdsanstalter, häkten och arrestlokaler. Genomrikspolisstyrelsens försorg har en mera lämplig lokal ställts till förfogande iRosenhills vårdhem för barn. I väntan på beslut om huruvida de får stanna i Sverigelever barnen och deras familjer under ovissa förhållanden. har pekat på de extrema psykiska påfrestningar som barnen kanvara utsatta för . Det är därför viktigt att socialtjänstenägnar särskild uppmärksamhet åt de här problemen. Vi understryker attsocialtjänsten självfallet har samma ansvar för dessa familjer som för andrasom vistas i kommunen, både under själva vistelsen och i samband medverkställighet av beslut om avvisning eller utvisning. Men den viktigasteinsatsen är naturligtvis att se till att väntetiderna bhr så korta som möjligt.En hel del har härvidlag redan gjorts, och arbetet måste fortsätta. I vpk-motionen begärs, som redan har berörts av AlexanderChrisopoulos, en översyn av och åtgärder för att förbättra behandlingen avinvandrarungdom inom vårdsektorn. Utskottsmajoriteten understryker attkommunen enligt socialtjänstlagen har det yttersta ansvaret för att de somvistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver och att kommunenhar särskilda förpliktelser när det gäller omsorger om barn och ungdom. skyldighetersom socialnämnden har att tillsammans med hemmet sörja för att barn och ungdomsom riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behövergäller naturligtvis också invandrarbarn. De problem som tas upp i motionen behandlas dessutom iflera utredningar. har i uppdrag bl. a. att seöver invandrares och etniska minoriteters situation i . PBU-utredningen-PBU står för psykiska barn- och ungdomsvården - skall särskilt ägna sig åt deproblem som en ökad efterfrågan på rådgivande behandling för invandrargrupperutgör. Dessutom har statens invandrarverk och tagit initiativtill att öka medvetenheten om invandrarungdomarnas speciella problem. Åtskilligt är alltså på gång, just för att förbättrabehandlingen av invandrarungdom inom vårdsektorn. Något bifall till motionenfinner utskottsmajoriteten därför inte motiverat. I två centermotioner tas frågan om fosterhemsplacering avinvandrarbarn upp. Motionärerna anser att placering i största möjligautsträckning bör ske inom den egna invandrargruppen, så att barn så långtmöjligt tillförsäkras rätten att växa upp inom ramen för sin egen språkliga ochetniska identitet. Den här frågan har vid flera tillfällen tidigarebehandlats av . Varje gång har vi i utskottet betonat vikten av att tahänsyn till barnens behov av att hålla kontakt med sitt språk och sin kultur.Men underströk vi att det kan vara svårt att finna lämpligafamiljehem. Vid placering i familjehem måste en helhetsbedömning göras i varjeenskilt fall. Utskottet betonar att frågan om hur barnet under allaomständigheter skall kunna ges tillfälle att hålla kontakt med sin kultur ochutveckla sitt modersmål måste tas upp före placering av invandrarbarn ifamiljehem. Det kan naturligtvis ske genom hemspråksträningen i skolan, som ärviktig i alla sammanhang och där det också satsas en hel del, men också genomen kontaktperson med den egna gruppen - det är inte minst viktigt för attunderlätta en senare återplacering i det egna hemmet. Jag vill tillägga att hargivit ut allmänna råd om familjehem och dessutom en broschyr som översatts tillflera invandrar-språk med syfte att underlätta rekryteringen av lämpligafamiljehem inom olika invandrargrupper. Med detta yrkar jag bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter i socialutskottets betänkande nr 17. Vård av invandrarbarn m. m. 92ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): I en annan motion har vi från vpk:s sidakommit med förslag till allomfattande åtgärder för att förbättrainvandrarungdomarnas situation i allmänhet. handlar det om deraspsykosomatiska situation och deras situation inom sjukvården. Det finns alarmerande rapporter om invandrarungdomarnassituation som har fått publicitet. I en arfikel i Läkarfidningen exempelvisstår det att läsa: "Det finns anledning att inom barnhälsovården ochsocialvården uppmärk- Vård av invandrarbarn rn. sammainvandrarbarnens rhedicinska och sociala situation under deras vistelse iSverige. I den översiktsplan för kommunala insatser för invandrarungdom iStockholm som har utarbetats inom kommuns invandrarförvaltningkonstaterar man följande: 'Det finns i stora och växandegrupper av invandrarungdomar av olika nationaliteter. Oroväckande många av dem- man vet inte hur många - lever på ett eller annat sätt i utkanten avsamhället eller är i farozonen att hamna i social misär. Den socialaverksamheten inom socialförvaltningen saknar direkt invand-rarinriktning. "Dessutom finns inte tvåspråkig personal eller annan service som är nödvändiginom sjukvården för att tillvarata de här invandrarungdomarnas behov. säger utskottet att enligt socialtjänstlagen harkommunen det yttersta ansvaret och särskilda förpliktelser vad gäller omsorgenom barn och ungdomar i allmänhet. Kommunerna skall också ha ansvaret för att tarätt på problemen när de uppstår. Men så kan man inte lösa det här problemet.Invandrarungdomarna har ju speciella problem just på grund av att de ärinvandrarungdomar. Deras sociala status som invandrarungdomar skapar derasproblem, som är speciella. Det vi krävt är alltså en allsidig och omfattandeöversyn av de problem som finns över hela landet, som en förutsättning för över huvud taget skall kunna vidta några åtgärder för att förbättraungdomarnas situation. Vi anser att detta inte kan lösas genom att man hänvisartill det allmänna ansvar som kommunerna har i allmänhet, gentemot allainvandrare här i samhället. 93ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill hänvisa tillutskottsbetänkandet. Läs det noga, för där hänvisas faktiskt inte bara fillkommunernas ansvar. Jag gav i mitt tidigare inlägg exempel på utredningar sombehandlar de problem som tas upp i motionen och som nuockså berörde. Jag skall än en gång peka på några områden. tillsattes en utredning om formerna för denpsykiska barn- och ungdomsvårdens och den kommunala familjerådgivningensframtida verksamhet, . Enligt direktiven skall man särskiltuppmärksamma behovet av rådgivande behandling åt invandrargrupper. Utredningenkommer antagligen att vara klar . , som har uppdraget att göraen översyn av invandrares och etniska minoriteters situation i , skallsärskilt utreda frågan om möjligheten att ge språkliga minoriteter i Sverigebl. a. vård och service pä deras eget språk. 1980 fick statens invandrarverk i uppdrag att kartläggasamhällets insatser för invandrarungdomar, och överlämnadeinvandrarverket rapporten - kartläggning av samhällets insatserför invandrarungdom och förslag till åtgärder. Socialstyrelsentar under temat Ungdom i riskzon fram kunskaps- och planeringsunderlagför att underlätta kommunernas arbete. I boken i ett särskiltkapitel just invandrarungdom. Att ha meningsfull frifidssysselsättning är ju ocksåviktigt för att förebygga olika sociala problem - framför allt när det gällerbarn och ungdom naturligtvis. Därför har Allmänna arvsfonden lämnat bidrag tillflera projekt inom barn- och ungdomsområdet. har fått pengarför att genomföra flera projekt både med och blandinvandrarungdom. Ytterligare bevis på vad som har gjorts finns i utskottetsbetänkande, och jag hänvisar till det. Med detta har jag bara än en gång velat exemplifiera ochunderstryka att en hel del faktiskt har gjorts och att mycket är på gång närdet gäller invandrarungdomars behandling inom vårdsektorn. Vpk-motionen innebäralltså inget nytt på detta område. Vård av invandrarbarn m. m. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1-3 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 4 (inriktningen av utredningsarbetet) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 17 förreservation 1 av . Mom. 5 (pafientinventering) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 17 förreservation 2 av . Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 2 (åtgärder för att förbättra ungdomens situation) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 17 förreservation 1 av . Mom. 3 (samarbetsskyldighet mot polisen) Utskottets hemställan bifölls med 234 röster mot 77 förreservation 2 av m. fl. Mom. 2(invandrarungdomars behandling inom vårdsektorn) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 17 förreservationen av . m. m. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1982/83:14Anslag på tilläggsbudget II (prop.1982/83:101 delvis) Utskottets hemställan bifölls. 21 § m. m. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 1982/83:15 omstatens m. m. 1982/83:79 och prop.1982/83:100 delvis). 94GÖRAN (); Så sent som under förra behandladekammaren ett motsvarande ärende som det nu aktuella i samband medställningstagandet till utbildningsutskottets betänkande 1981/82:8 om vissa läromedelsfrågor.Därvid beslöt bl. a. att () skulle avskaffas fr. o. m. . SIL:s registrering avläromedel och läromedelsinformation skulle enligt beslutet ersättas med deninformationsverksamhet som sker genom Föreningen () försorg. Statens inflytande skulle därvidlag säkras genom avtal mellanstaten och FSL. Ett sådant avtal har kommit till stånd.