prot · G609133 · 1982-12-31 00:00:00 — Markvillkoret i samband med statlig bostadslångivninginnebär i princip att bostadslån medges endast om kommunen har förmedlat som skall bebyggas. Markvillkoret infördes 1975.1 förarbetena angavs bl. a.att ett markvillkor skulle vara ett verksamt medel när det gällde att genom enkommunal markfördelning tillse att bostadsbyggandet anförtros byggherrar som harbästa förutsättningar och vilja ätt bygga goda och billiga bostäder. Dåvarandebostadsministern föreslog att lånesökande som ägde marken eller innehade denmed tomträtt skulle vara undantagen från markvillkoretsfillämpning utan någon begränsning framåt i tiden. Detta blev också riksdagensbeslut. Efter en utvärdering av beslutadeemellertid 1981 på förslag av dåvarande bostadsministern iproposition 1980/81:194 att markvillkoret skulle slopas i saneringsområden. Med den ändrade inriktning som kommunernasbostadsförsörjning har tagit - från nyproduktion iexploateringsområden till förnyelse- och kompletteringsbebyggelse isaneringsområden - är det angeläget att ombyggnadsverksamheten kan få en ökadomfattning. Riksdagsbeslutet bidrog verksamt till att antalet igångsattaombyggnationer vinterhalvåret 1981-1982 nära nog fördubblades jämfört medmotsvarande period fidigare. Det måste även från sysselsättningssynpunkt vara viktigtatt den höga nivå som uppnåtts kan bibehållas. En förutsättning är dock attde som äger ombyggnadsmogna fastigheter långsiktigt kan planera sinförvaltning, så att de utan större osäkerhet kan ta initiativ till förändringari fastigheterna. Ett återinförande av markvillkoret i saneringsområden snarareökar än minskar den osäkerheten. Syftet med markvillkoret är ju att kommunenförst skall avgöra om nuvarande ägare är lämpad att bygga om ochfortsättningsvis förvalta sin fastighet. En sådan prövning borde anses varaavklarad i och med att fastighetsägaren en gång medgivits förvärvstillståndenligt tillståndslagen. Bostadsministern anser i föreliggande propositionsförslagatt de möjligheter att utöva inflytande över förnyelseverksamheten somkommunen har enligt nuvarande regler inte är till fyllest. Kommunen kanemellertid , inom ramen för det kommunala inflytandet ilämplighetsfrågor enligt Markvillkoret i samband med statliga bostadslån Markvillkoret i samband med statliga bostadslån bostadsfinansieringsförordningen,överväga sådana frågor som överlåtelsepriser, lägenhetsfördelning och gårdssanering- utan att för den skull försvåra att angelägna ombyggnadsprojekt kommer fillstånd genom omfattande förändringar i ägoförhållandena. Man kan av propositionen utläsa att bostadsministern iförsta hand vill göra det möjligt för de kommunala bostadsföretagen och derikskooperativa organisationerna att framgent svara för förnyelseverksamhetenoch förvaltningen av ombyggnadsmogna fastigheter. Man kan emellertid på godagrunder fråga sig om dessa alltid är de bäst lämpade och mest ändamålsenligaförvaltarna för den uppgiften med tanke på fastighetsbeståndets karaktär ochegenskaper. Det finns många fall som talar för motsat.sen, t.ex. i och kvarteret på i , så till vida attförnyelsen blir betydligt kostsammare än vad den annars skulle behöva bli. Mark- och konkurrensvillkoret är ett trubbigtinstrument i bostadspolitiken. Det torde också medverka till ett motsatt förhållande tillvad regeringen i andra sammanhang sägs sträva efter, nämligen en ökning avsåväl ROT-verksamheten som viss nyproduktion inom bostadssektorn. Skall vi kunna åstadkomma en bostadsmarknad som fyllerkravet på bostäder med god standard till lägsta möjliga kostnad förbostadskonsumenterna är det inte fler regleringar vi behöver, utan enväsentlig minskning av redan befintliga regleringar. Förslaget om produktionsanpassad belåning innebär att helaproduktionskostnaden kan räknas som underlag. Jämfört med den traditionellalåneberäkningen kommer härigenom den totala lånesumman att bli större, liksomdärmed också samhällets kostnader för dessa lån. Genom möjligheten att använda hela produktionskostnadensom låneunderlag finns risk att kostnadsmedvetandet minskar, vilket leder tilldyrare bostäder. Även detta förhållande skulle bidra fill ökade kostnader församhället. I nuvarande statsfinansiella situation måste samhälletsgenerella bostadssubventioner begränsas. Ett system medproduktionskostnadsanpassad belåning verkar i motsatt riktning. Vi moderaterkan mot den bakgrunden inte biträda förslaget om en utvidgadproduktionskostnadsanpassning. Jag yrkar bifall till de moderatareservationerna 1, 3 och 4. 120KERSTIN (): Som skäl för att införa markvillkoret isaneringsområden anför socialdemokraterna att kommunernas möjlighet att utövainflytande över bostadsbyggandet inte är tillräckligt stor. Vi från folkpartietoch kan inte dela den uppfattningen. Det finns många möjligheterför samhället att öva inflytande på bostadssektorn. Enåtergång till gamla regler beträffande markvillkoret är inte rimlig. är iförsta hand med hjälp av den fysiska planeringen som markanvändningen skal!styras. Vi hyser stor oro för att ett införande av markvillkoretkan begränsa stadsförnyelseverksamheten. Det är inte något egenvärde i attsamhället äger all mark. Samhället skall i stället genom vettigaombyggnadsregler och bra ombyggnadsfinansiering se till attombyggnadsverksamheten hålls i gång -och att den volym påombyggnadsverksamheten som de icke-socialistiska regeringarna fick fill ståndbibehålls och utökas. Denna volymökning kunde ske bl. a. genom att lättnader imarkvillkoret gavs. Vad man nu kan befara, om det socialdemokrafiska förslagetgår igenom, är att vi får en stagnation på ombyggnadsverksamheten, attstadsförnyelsearbetet hämmas och att sysselsättningen i byggbranschen minskar. Jag yrkar bifall till reservation 2. Markvillkoret i samband med statliga bostadslån 121LENNART (); har redogjort en hel del förinnehållet i det förslag som regeringen har presenterat. Därför kanske det intefinns någon större anledning för mig att utveckla själva sakfrågan. Vad det handlar om är att bostadslån i princip endastskall beviljas om kommunen har förmedlat den mark som skall bebyggas. Undantagkan i vissa fall medges. Avsikten med förslaget är, som sagt, också attsfimulera nyproduktionen, genom att reglerna för den s. k.produktionskostnadsan-passade belåningen förbättras. Det är kommunen som har ansvaret för bostadsförsörjningeninom sitt verksamhetsområde. Det är kommunerna som anger målsättningar i sinabostadsförsörjningsprogram, och dessa program beslutas av de demokratiskt valdafullmäktigeledamöterna runt om i landet. Därför är det självklart för osssocialdemokrater att vi genom beslut här i medverkar fill att gekommunerna de redskap som behövs för attklara en socialt inriktad bostadspolitik. Markvillkoret gäller i exploateringsområden, och detföreslås bh utvidgat även till saneringsområden. Eftersom det framtidabyggandet till stor del - utgår jag från - kommer att inriktas påsaneringsområden, anser vi det naturligtvis angeläget att regeringens förslaggenomförs. Som vi framhåller i betänkandet ger inte nuvarande regler kommunernade möjligheter som man anser erforderliga för att nå de mål man ställer upp försin bostadsförsörjning. Därför yrkar jag bifall fill utskottets hemställan ibetänkandet nr 25. Det man kan fundera över är den inställning som redovisasfrån borgerligt håll. Vad är det egentligen för skillnad mellan att införadessa regler i exploateringsområden och att göra det i saneringsområden? Om manaccepterar det ena borde man naturligtvis även kunna godta den bit som gällersaneringsområdena. Dessutom kommer det inte, som man har uttryckt det, attminska möjligheterna till sysselsättning, eftersom kommunen skall kunna fådispenser, om möjligheterna skulle försvåras - enligt farhågor från borgerligthåll. 9 protokoll 1982/83:132-133 Markvillkoreti samband med statliga bostadslån Jagkan förstå att ställer sig helt vid sidan av detta förslag, därföratt de driver en linje som innebär att de fria krafterna, de som har hand ompengarna, skall styra all denna verksamhet. Vi socialdemokrater tror attkommunfolk runt om i landet är väl skickade att klara detta. Därför yrkar jagän en gång bifall till hemställan i betänkande nr 25. Anf.122 (): säger att kommunerna har ansvar för bostäderna ikommunen. Men de har inte ansvar för att förvalta och bygga dessa bostäder. Dehar ett planmonopol, det är riktigt, och det kan de utöva. Men därför är det intesagt att de skall behöva vara fastighetsförvaltare. Jag tror, ,att det är betydligt bättre om vi får konkurrens inom bostadssektorn - då kanvi också få fram betydligt bättre och billigare bostäder. Dethar visat sig, att när man tog bort markvillkoret i saneringsområden blev deten markant uppgång av ombyggnationer just i saneringsområdena. Det visar vältydligt att vi behöver ha mindre regleringar, att vi behöver låta de privatabyggherrarna komma in och medverka till att öka ombyggnatio-nen, i stället föratt som begränsa den genom regleringar, såsom socialdemokraterna vill göragenom att införa markvillkoret i saneringsområden. 123 (): Det är faktiskt så, , att det skäl som vi hade för attta bort markvillkoret i saneringsområden fortfarande gäller, och det är nisocialdemokrater som skall bevisa att det blir en större ombyggnadsverksamhetom man återinför markvillkoret. Vi har ju fått en större ombyggnadsverksamhetsedan vi tog bort markvillkoret. Det är verkligheten, och vi vill att denfortfarande skall vara sådan att vi kan få en bra stadsförnyelse. Anf.124 (): Jag förstår inte vad ombyggnadsverksamheten har med markvillkoret attgöra. Det nu säger, att det är kommunerna som har ansvaret, ärnaturligtvis riktigt. Men det och vill göra är attfrånta kommunerna ansvaret för bostadsförsörjningen och lämna över det fillenskilda byggare och människor som i olika omfattning handlar med mark. Jag harinte något emot privata byggmästare, men man kan ju notera moderaternasinställning. De menar ju att bostadskooperationen och de allmännyttigabostadsföretagen inte klarar av verksamheten. Det tyder på att man över huvudtaget inte anser att vi skall ha någon form av socialt inriktad bostadspolitikhär i landet. Man vill lämna över till privatkapitalet att styrabostadsbyggandet. Den polifiken står inte vi socialdemokrater för. 125MARGARETA (); Det är icke oväsentligt, , omman kan få tillgång till de bostadslån som finns för byggnation och somallmännyttan och kommunerna har tillgång till. Därför tycker vi att dekommunala bostadsföretagen, kommunerna och de privata byggföretagen skallkunna konkurrera på samma villkor och ha samma möjligheter att bygga. Först dåkan vi få se vem som gör det bäst. Inom de privata byggföretagen finns detskickligt yrkesfolk med god erfarenhet av byggnafion. Det tycker jag att viskall ta till vara. Det behöver vi göra för att få god bostadsstandard fillbilligaste möjliga pris. Markvillkoret i samband med statliga bostadslån 126LENNART (): Jag tycker att blandar ihopbegreppen litet. Det finns ju olika bitar i bostadsförsörjningen. Det handlardels om markägande, dels om byggande och dels om förvaltande. Vad det handlarom i det här ärendet är att kommunerna skall ha. ett redskap för att kunnastyra markanvändningen. När säger att det är viktigt att privatabyggföretag får fillgång till bostadslån stämmer det inte rikfigt med attmoderaterna i andra sammanhang vill avskaffa de statliga bostadslånen ochsläppa allting fritt på det här området. Men när det passar debattens syfteanvänder man de här tricksen. Det föreliggande förslaget ger kommunernamöjlighet att styra markanvändningen, och det är det som är vikfigt. Detta harinte med själva byggandet och förvaltandet att göra. 127 (): Jo, , det är faktiskt så attmarkvillkoret är avgörande för vilka lån man skall få. Vi moderater tycker skall ta bort de här förmånliga lånen och att man i varje fall skall hasamma villkor, oavsett om det är fråga om en privat byggare eller kommunen.Markvillkoret medverkar till att man inte får denna hkställighet, utan att detär förmånligare för kommunerna. Det kommer att bh mycket svårt, praktiskt tagetomöjligt, för en privat byggare att gå in i saneringsområden på grund av har så olika villkor jämfört med kommunerna. Det avspeglar sig givetvis ihyrorna, för kapitalkostnaderna är ju en viktig bit i hyressättningen. Jaghoppas att är på det klara med att markvillkoret harkonkurrensvillkoret inbyggt. Det är det som man grundar lånen på, samfidigt somman har produktionskostnadsanpassningen i vad gäller lånemöjligheterna. Denekonomiska biten är alltså utomordentligt viktig i det här fallet.Markvillkoret syftar till att förhindra privata byggare att på lika villkorkunna gå in och bygga och reparera. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (avskaffande avmarkvillkoret) Utskottetshemställan bifölls med 224 röster mot 69 för reservation 1 av . Mom.2 (ändringar i fråga om markvillkoret) Utskottetshemställan bifölls med 174 röster mot 63 för reservation 2 av m.fl. 56 ledamöter avstod från att rösta. Mom.4 (avskaffande av konkurrensvillkoret) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 3 av m. fl., bifölls medacklamation. Mom.5 (ändrade regler för produkfionskostnadsanpassad belåning och av villkoren förbostadslån m, m,) Utskottetshemställan, som ställdes med reservation 4 av m. fl,, bifölls medacklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 1982/83:32 Anslag påfilläggsbudget III (prop. 1982/83:125 delvis) betänkande 1982/83:32 om mineralpolitik (prop. 1982/83:100delvis). 128 (): I näringsutskottets betänkande nr 32 om mineralpohfik behandlas bl. a.budgetproposifionens förslag rörande anslag till geologiskaundersökning, till Bergsstaten och till Statens gruvegendom. I anslutninghärtill har näringsutskottet tagit upp en rad besparingsförslag som moderatasamlingspartiet lagt fram med anledning av budgetpropositionen. Vadgäller mineralområdet - påpekas det i den moderata besparingsmotionen - har viunder medverkat fill en förstärkning av statens insatser. Bl.a. har vi under det föregående ställt oss bakom ett uttalande omytterligare överväganden från regeringens sida rörandeprospekteringsverksamheten i Bergslagen. Däremot har vi, som redovisas ibetänkandet, motsatt oss det beslutade särskilda reservationsanslagetom ytterligare 300 milj. kr. för ett femårigt program för utökad prospektering. Om man fill detta anslag, som sålunda redan haranvisat, lägger de medel som föreslås i budgetpropositionen, blir det enligtvår mening en orimligt snabb och kraftig ökning av den totala anslagsnivån förprospektering. Följden av dessa beslut kan bli, som vi påpekar i reservationnr 1, att detta inverkar negativt på företagens egnaprospekteringsansträngningar eller kommer att medföra en betydande resursknapphetvid ett rationellt utnyttjande av anslagna medel. Vårt ställningstagande i reservation nr 1 innebär såledesett prospekte-ringsanslag om 46,2 milj. kr., vilket innebär en minskning med 15milj. i förhållande till regeringens förslag. Dessutom föreslår vi att bemyndigandet för regeringen attikläda staten ekonomisk förpliktelse i samband med nämndens för statensgruvegendom verksamhet skall begränsas fill att gälla 10 milj. kr. Regeringen har här föreslagit ett bemyndigande omsammanlagt 83 milj. kr. för de tre närmast följande budgetåren, varav högst 40milj. för /85. I budgetpropositionen har därutöver föreslagits attriksdagen skall fatta beslut om en engångsanvisning om 4 milj. kr. förbegagnande av statens rätt till latenta kronoandelar i utmål enligt gruvlagen.Då flertalet av dessa latenta kronoandelar torde vara av ringa värde, börbevakningen enligt vår uppfattning begränsas fill de fall då ett påtagligtstafligt intresse kan anses föreligga. Kostnaderna för denna bevakning bör dåkunna begränsas till belopp som kan inrymmas i nämndens ordinarie anslag. Ireservation nr 2 föreslår vi därför att den föreslagna anslagsposten om 4 milj.kr. Våra besparingsförslag skall ses i relafion till andraåtgärder - t. ex. på skattepolitikens område - som kan vidtas för att främjanäringslivets konkurrenskraft och framtida lönsamhetsutveckling. Vid en sådanavvägning - vilken, herr talman, bhr alltmer ofrånkomlig i ett läge med ettdramafiskt ökande budgetunderskott, allt fler utlandslån och ökandestatsskuldsräntor - blir prioriteringen av andra åtgärder alltmerbetydelse-ftjll. Jag ber därför att få yrka bifall fill reservationerna nr1 och 2, som fogats fill betänkandet. I övrigt biträder vi näringsutskottets förslag. Jag skalli det följande endast kommentera den del av betänkandet där utskottet uttalarsig beträffande forsknings- och utvecklingsarbetet rörande användning avalunskiffer. Som framhålls i budgetproposifionen åligger det 1981 årsenergikommitté att belysa hur de svenska skiffertillgångarna långsikfigt kankomma att utnyttjas. Kommittén skall därvid som ett första steg utvärdera deresultat som forsknings- och utvecklingsarbetet i har givit. Detta harinneburit uppbyggnad av kunskaper inom främst två huvudområden, nämligen fördet första hydrometallurgi, dvs. metallutvinning genom kemiska processer, ochför det andra energiutvinning ur högaktiva, inhemska kol. Stigandeenergipriser, ökande miljökrav samt fatfigare medför att intresset förhydrometallurgi kommer att öka . 10 protokoll 1982/83:132-133 Den vid uppbyggda utrustningen och kunskapen inomdetta område kan till stora delar betecknas som unik för . Utgående fråndet pågående utvecklingsarbetet avseende fullutvinning ur skiffer har verksamhetensuccessivt vidgats både nationellt och internationellt i form avuppdragsverksamhet. Tillsammans med 5-10 större svenska företag bearbetasolika projekt i både glas-, bänk- och pilotskala, t. ex. rening av komplexasulfidmalmer, rening av kisel och ädelmetallutvinning. En inledande bearbetning har även gjorts av deninternationella marknaden. Här bearbetas tre större projekt, bland vilkasärskilt kan nämnas processutveckling avseende ädelmetallutvinning ur malm frånett latinamerikanskt land. Detta arbete utförs i samarbete med SAREK, ettSIDA-organ. I samarbete med ett av större gruvföretag bearbetas ettprojekt i avseende framställning av aluminiumkemikalier. I har uppförts den första större pilotanläggningeni för förgasning enligt den s. k. virvelbäddsprincipen. Under åren1978-1980 gjordes omfattande försök med förgasning av skiffer i dennaanläggning. Sedan försöken med skiffer i denna skala avslutats utfördes deförsta pilotförsöken med förgasning av torv och biomassa. Arbetena genomfördestillsammans med Studsvik Energiteknik på uppdrag av nämnden förenergiproduktionsforskning. Utgående från bl. a. dessa data uppfördes senare iStudsvik en större demonstrationsanläggning för förgasning av torv och biomassaenligt denna princip. Det fortsatta arbetet med förgasning av skiffer har kommitatt koncentreras fill slaggande förgasning utgående från Inredteknik,ursprungligen utvecklad för järnframställning. Utvecklingsarbetet enligt dennaprincip innebär en satsning på en ny utrustning anpassad för låghalfigakolmaterial, ett område där det inte finns någon kommersielldriftsutrustning. Vid ett framgångsrikt arbete med denna utvecklingslinjeskulle en internationell marknad kunna öppna sig, där t. ex. kolavfall frånanrikningsverk kan vara av intresse. Det nu pågående arbetet med slaggande förgasning innebäruppförande av en större pilotanläggning vid . Processutveckling idenna anläggning beräknas pågå till 1987/88 med test av både inhemska ochutländska material. beräknas sedan tekniken vara mogenför uppförande av en större demonstrationsanläggning, i eller påinternationell basis. framhåller i betänkandet att debefintliga anläggningarna i skall utnyttjas för fortsatta forsknings-och utvecklingsinsatser. För att säkerställa denna verksamhet är det avavgörande betydelse att statsmakterna på ett tidigt stadium lägger fastriktlinjer för ett mer långsiktigt forsknings- och utvecklingsprogram än somhittills har förekommit. begär därför att regeringen skalllägga fram förslag till sådana riktlinjer. Sammanfattningsvis innebär, herr talman, det jag anförtatt jag yrkar bifall till utskottets hemställan på samtliga punkter utommomenten 1 och 2, där jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2. 129OLOF (): I det betänkande vi nu behandlar finns dedelar av årets budgetproposition som berör mineralpolitiken och dessutom 26rriotioner, som rör allt från programmet för utökad prospektering till förbudmot uranbrytning. I betänkandet behandlas också frågor på en rad olikanivåer - från pro.spekteringsfrågornas programmässiga hantering tillbrytvärdheten i olika enskilda gruvor. Detta senare kan vara nog så viktigt ide lokala sammanhangen, men jag kommer inte att gå in på de mofionerna ochreservationerna. finns här med på 2 av de 13 reservafioner somfinns i betänkandet. Reservationerna gäller framtid, som StenSvensson talat om här, och förbud mot uranbrytning, båda frågor som diskuteratsi kammaren tidigare och där positionerna i och för sig ärvälkända. Som alla vet är verksamheten vid numera inteinriktad på att ta upp någon storskalig uranbrytning i vårt land. Sådana planerhar funnits men är inte längre aktuella. Efter regeringsskiftet ställdes verksamheten vidRanstad om fill forsknings- och utvecklingsprogram, vars innehåll denföregående talaren har berört. Det var bl. a. vikfigt att utröna möjligheternaatt ta till vara skifferns övriga beståndsdelar vid sidan av uranet. Vi vet att det finns starka miljömässiga och ekonomiska skäl mot en exploateringav skifferfyndigheten i . Därför är vi redan nu beredda att draslutsatsen att det nuvarande arbetet vid bör upphöra.Återställningsarbetena måste självfallet fullföljas och finansieras. Denframtida användningen av utreds delvis inom ramen årsenergikommitté. Vi betonar därför att den utredningen bör ge ett sådantunderlag att beslut om verkets framtida användning kan fattas under hösten1984. bör problemen med återställningsarbetena få sin lösning. Dettavill vi att skall ge regeringen till känna. Jag yrkardärför bifall till reservation 5. Låt mig säga, som en kommentar fill den föregåendetalaren, att det naturligtvis finns viktiga forskningsinsatser som kan bliaktuella, men vi ser inte att skifferanvändningen fillhör dem. Majoriteten vill göra ett uttalande av innebörd attstatsmakterna skall lägga fast rikfiinjer för ett mer långsiktigt forsknings-och utvecklingsprogram, dvs. Som grundför ett "säkerställande" av verksamheten framöver vid Ranstadhänvisar majoriteten av moderater, folkparfister och socialdemokrater till denutredning om alunskiffern som sker energikommitté. Frågan, som manvill komma tillbaka till, är alltså hur de svenska skiffertillgångarnalångsiktigt kan utnyttjas. Det skulle egentligen krävas att majoriteten klargör omdet är uranet som hägrar för de tidigare starkakärnkraftsanhängarna eller om de har en mer nyanserad uppfattning på den härpunkten . Svenssonanförde gav vissa besked, men det vore bra om övriga partier i majoritetenyttrade sig i den här frågan. Reservation 13 om förbud mot uranbrytning har näraanknytning till Ranstadsfrågan. Vi konstaterar i reservationen att något behovav uranbrytning i för den i tiden avgränsade användningen av kärnkrafti vårt land inte förehgger. Dessutom skulle brytningen med stor sannolikhet bliolönsam, även om världsmarknadspriserna på uran varierar en del över tiden. Menden frågan har i och för sig ingen avgörande betydelse i sammanhanget. Det hardäremot ett par andra omständigheter. Bryter vi uran ökar vi riskerna förkärnvapenspridning genom att ytterligare öka urantillgången i världen. Detborde väl vara en moralisk förpliktelse för alla som ställer upp för vårainternationella fredssträvanden att inte i detta sammanhang medverka till attsprida uran över världen - det måste väl vara ett av syftena med att hålla denfrågan öppen. Jag har svårt att se hur man kan argumentera på något annat sätt. Men det är klart att man blir litet villrådig när man tardel av vad utskottsmajoriteten säger i betänkandet.