prot · G609101 · 1982-12-31 00:00:00 — Valreglerna harutformats så att sammansättningen skall avspegla de politiska partiemas styrkai resp. län, och landstingen utser samtiiga styrelseledamöter utom ordföranden.I lagen om val av ledamöter i länsstyrelses styrelse (1976:891) och i lagen ompolismyndighet (1972:509) förutsattes proportionalitet. I de båda lagarna sägsingenting om personalföreträdare som ledamöter, utöver 8 protokoll 1982/83:100-101 Styrelserepresentation för anställda vid länsstyrelser,och polisstyrelser de avlandstinget'valda ledamöterna. Detta innebär att personalrepresentationenhittills inte haft lagligt stöd. Med stöd av en äldre lagstiftning,budgetpropositionen 1974 samt personalföreträdarkungörelsen har emellertidnärvaro- och viss beslutanderätt tillämpats i länsstyrelserna trots att dennalagstiftning egentligen blev inaktuell i och med lag, alltså den mednr 1976:891. Genom förslaget i proposition 1982/83:76 vill regeringen nu attpersonalföreträdarna skall ges laglig rätt att närvara och besluta. Samtidigtbetonar regeringen i beslut i samband med förslag omändring i personalföreträdarkungörelsen att "personalrepresentation fårfinnas i sådana styrelser som har sin sammansättning fastställd i lag endast omdetta är utsagt i lagen". Att dessa frågor skall regleras i lag och inte iförordning beror på att kommunernas och landstingens åligganden enhgt 8 kap. 5§ regeringsformen skall meddelas i lag. Den ordning som alltså tillämpats beträffandesammansättningen i länsstyrelserna har varit oriktig, eftersom lagen ej medgavpersonalrepresentation. De uppräknade lagarna är långt ifrån de enda somreglerar det här området. kom den s. k. medbestämmandelagen, proposition1975/76:105, som ger personalorganisationerna stort inflytande och godapåverkansmöj-Hgheter i flera led under handläggningen av olika ärenden. Enligtdenna lag får facket inte ha avgörande inflytande när det gäller verksamhetensmål, inriktning och kvalitet, dvs. man skall inte ha beslutanderätt. På s. 150 i bil. 2 till proposition 1975/76:105 sägs dettamycket tydligt. "Alla röstberättigade - alltså även de offentligtanställda arbetstagarna - kan med sin röst påverka besluten om vilkenverksamhet som de statliga och kommunala myndigheterna skall bedriva. Detskulle strida mot vår vedertagna demokratiska ordning - som den kommer tilluttryck främst i regeringsformen resp. kommunallagen och landstingslagen - attlåta de offentligtanställda genom kollektivavtal få ett annat, mer inflytandeöver beslut som bestämmer myndigheters verksamhet i fråga om mål, inriktning,omfattning och kvalitet än medborgarna i övrigt." Vad som händer är att man utvidgar inflytandet förpersonalrepresentanterna utöver vad man i arbetsrättsreformen, alltsåmedbestämmandelagen, medgav. Man utvidgar också lagen beträffandelänsstyrelsernas personalrepresentation utöver vad avsikten var. I denförstnämnda lagstiftningen på det här området ochpersonalföreträdarkungörelsen gavs exempel på i vilka frågor facketsrepresentanter skulle kunna ges beslutanderätt, nämhgen i fråga omarbetsmetoder, arbetsfördelning, organisation, budget, petita, personalpolitikoch personaladministration. Att exakt avgöra på vilka områden personalföreträdarna ärfullvärdiga ledamöter ligger på resp. styrelse, vilket också det bidrar tillden oklara bilden. Bedömningen varierar nämligen mellan olika styrelser.Eftersom lagen och kungörelsen , som ligger till grund för regeringensförslag i proposition 76, medger rösträtt inom alla de här områdena, vågar jagpåstå att dettainte är förenligt med medbestämmandelagen och inte heller med en senarelagstiftning, nämligen den som föreslagits i proposition 1980/81:185, somgäller proportionalitet i statliga och liknande organs styrelser. Hur skall mankunna undvika att komma i kollision med förbudet enligt medbestämmandelagenatt delta i beslut om verksamhetens omfattning när man, åberopande annan lagstiftning,har rätt att delta i beslut om t. ex. petita och budget? 2 till proposition 1975/76:105, MBL, diskuterasingående dessa problem. Jag nämnde också proposition 1980/81:185 som behandlarproportionalitet i stadiga regionala styrelser. En enig riksdag biföll, den 28oktober 1981, betänkande nr 2 som behandladepropositionen /81:185 om proportionella val till statliga nämnder. I denbehandlades också frågan om proportionahtet i länsstyrelsernas styrelse. I bilaga 1 till proposition 185 diskuterasfrågeställningen om proportionalitet utförligt, och utskottets och riksdagensställningstagande är fullt klart. Jag citerar från s. 50: "I motionen 1976/77:1001 hemställdes att riksdagenhos regeringen skulle begära utredning och förslag om rätt till proportionelltval vid kommunfullmäktige och landstings utseende av ledamöter i statliganämnder och styrelser m. m. I sitt betänkande med anledning av motionen (KU1977/78:6) fann det naturligt att rätt tillproportionellt val också skall finnas i de fall då kommunfullmäkfige ellerlandsfing utser ledamöter i styrelser och nämnder av statiig karaktär. hemställan biföll motionen (rskr 1977/78:1)." Det har också ansetts angeläget att säkraproportionaliteten vid ordinarie ledamots frånvaro. anförde nämligen i sitt betänkandemed anledning av mofion 1978/79:1692 (KU 1979/80:80) att utskottet "ansågdet önskvärt aft den sammansättning av länsstyrelses styrelse med avseende påt. ex. olika partiers och länsdelars representation som kommit till uttryck vidvalet av ledamöter i så stor utsträckning som möjligt behålls vid ledamotsfrånvaro". Vad arbetsmarknadsutskottets majoritet nu gör är att mansätter sig över av tidigare fattade principbeslut i och med attpersonalrepresentanter ges inte bara närvarorätt utan även en omfattanderösträtt i nämnda statliga organ. Inte nog med att man har en minst sagt trassliglagstiftning att stödja sig på, som går emot viktiga demokratiskaprincipbeslut. Man trasslar till det ännu värre genom att utvidga dennalagstiftning. Det blir inte ett dugg bättre eller klarare för attutskottet hänvisar till vad som sagts i samband med lagarnas fillbhvelse ochräknar upp alla de områden vari personalföreträdarna skulle kunna gesbeslutanderätt, eller, som man också gör, hänvisar till att inrikesutskottet år1974 vid behandlingen av budgetpropositionen garderade sig med att säga att"inflytande för de anställda måste utformas så, att de politiskainstansernas bestämmanderätt i Styrelserepresentation för anställda vid länsstyrelseroch polisstyrelser Nr 101 grundläggande frågor inte träds för när", Torsdaeenden * j" " sker, om man tillämparrösträtten enligt exemplifie- 17mars 1983 ""gen- Arbetsmarknadsutskottetsmoderata ledamöter har reserverat sig till Stvrelserepresen- förmån för motion 1044 av mig och 1519 av , som båda yrkar tation för anställda avslag på proposition 76 med hänvisning till att formerna för det fackliga vid länsstyrelser inflytandet är oklara och att lagstiftning som vidgar eller permanentar och polisstyrelser systemet därför ej bör komma till stånd, Imotion 1045 av och mig ifrågasätts om det finns anledning att hakvar personalrepresentation i de statliga styrelserna, sedan man fått ettpersonalinflytande via medbestämmandelagstiftningen. Vi föreslår att den avriksdagen tidigare beställda utredningen om en klarare gränsdragning mot denpolitiska demokratin i tillämpningen av personalinflytandet inom den kommunalasektorn utvidgas att gälla även statliga styrelser. Utskottet,som tycks vara till freds med tingens ordning, hänvisar också i sin skrivningtill att reform självfallet "haft som förebild den rätt tillstyrelserepresentation som något tidigare infördes för anställda i aktiebolagm. enskilda företag". - Men denna representation är enligt min meninginte jämförbar, vilket också betonades av flera remissinstanser, bl. a. av HDoch regeringsrätten vid behandlingen av den utredning som föregickpropositionen 1974 och f. ö. återfanns i bilaga 2 till den propositionen. Minpartikollega, , kommer att utveckla sina synpunkter på detta i sittanförande. Detär den politiska demokratin som träds för när, om personalrepresentanterna harrösträtt. Proportionaliteten förrycks, och den politiska majoriteten kan växla- inte bara mellan olika styrelser till följd av resp. styrelses olikabedömning av rösträtten, utan också från sammanträde till sammanträde och t.o. m. mellan olika ärenden vid samma sammanträde. Personalrepresentanterna fårdubbel rösträtt. Vad man vid behandlingen av frågan om arbetsrättsreformen häri uttalade var ju just att en sådan inte fick förekomma. Dethade varit klokt och framsynt om utskottets majoritet liksom de moderataföreträdarna hade insett att den här härvan behöver redas ut, vilket alltsåbegärs i motion 1045. Med det anförda yrkar jag bifall till de moderata reservationerna 1 och3. Anf.140 i (c): Herr talman! Reservation 2 beröravgränsningen av personalföreträdarnas beslutanderätt. Vi reservanter anser attdet bör råda full klarhet om var gränserna skall gå, i vilka frågorpersonalföreträdarna skall få delta eller ej. Vi menar att det direkt avkungörelsetexten skall framgå vilka ärenden som avses, och då endast i frågorsom berör den egna myndigheten. Styrelsernassammansättning avgörs ju i allmänna val. Alla som har rösträtt deltar alltså i detta val och är med om att utse de pohtiker som skall 116 sitta med i styrelserna. Styrelseledamöterna ärsåledes politiskt valda. Avsikten är att sammansättningen skall spegla de politiskastyrkeförhållandena i olika områden, i länen och distrikten. Emellerfid visarerfarenheten att så inte alltid varit fallet. När det gällermajoritetsförhållandena har det ibland skett en förskjutning i och med attpersonalföreträdarna har rösträtt. Vi vill att detta skall uppmärksammas. Vieftersträvar en viss försiktighet, och vi markerar vårt önskemål om att enreglering kommer till stånd. Vi yrkar inte avslag på propositionen i fråga. Följdenskulle ju bli att de ledamöter som sitter med i styrelserna kastas ut fr.o. Det har inte varit vår avsikt. Däremot vill vi ha en klaravgränsning när det gäller vad ledamöterna skall vara med och besluta om. Vianser detta vara viktigt. Med anledning av det anförda yrkar jag bifalltill reservation 2, som är fogad vid arbetsmarknadsutskottets betänkande 15,samt i övrigt till utskottets hemställan. Styrelserepresentation för anställda vid länsstyrelseroch polisstyrelser 141GUSTAV (): Låt mig inledningsvis klargöra att denföretagna lagändringen inte innebär att några nya former förpersonalinflytande skapas. Det är fråga om en författningsmässig anpassningtill en etablerad ordning. Lagändringen syftar också till ett förtydligande, nämligenatt personalen kan vara representerad i styrelserna för länsstyrelser ochlokala polisstyrelser. Sådan styrelserepresentation är allmän i denstatliga förvaltningen. Utskottets majoritet tillstyrker därför förslaget lagändring. Ledamöter i länsstyrelser och lokala polisstyrelser utsesgenom allmänna val, och styrelsernas sammansättning är reglerad i lag. I dessa lagar har inget sagts ompersonalföreträdare. Med nu föreliggande proposition 1982/83:76 avserregeringen att författningsmässigt reglera personalrepresentationen. I tre motioner - två från och en från centerpartiet- yrkas att avslår propositionen. Till reservation iutskottet ansluter sig också . Ett avslag på regeringens proposition skulle innebära attden nuvarande personalrepresentationen vid länsstyrelser och i lokala polisstyrelserupphör från . Vi socialdemokrater i utskottet är inte beredda attmedverka i ett sådant beslut. Vi kan endast beklaga de borgerliga partiernasställningstagande i en för de anställda så viktig fråga. Under en följd av århar vi prövat den nya styrelserepresentationen för de anställda inom statligförvaltning. Det är alltså inga djupa och farliga vatten som de borgerligapartierna ger sig ut på. Jag ser, herr talman, ställningstagandet snarare som enmotvilja från de borgerliga partierna att ge de anställda inflytande i frågorsom berör deras dagliga arbete. Som tidigare påpekats är styrelserepresentation för deanställda inom statliga förvaltningar numera allmän. Detsamma gäller också påden privata sidan. Styrelserepresentationför anställda vid länsstyrelser och polisstyrelser Att- som gör i sin reservation - hävda att det medmedbestämmandelagens införande uppstod dubbla system för personalinflytandeförefaller något egendomligt. Styrelserepresentation och inflytande enligtmedbestämmandelagen måste ses som en helhet, om man menar allvar med att deanställda skall ges inflytande över frågor som berör deras arbete. Somvi framhåller i utskottets betänkande har denna rätt till styrelserepresentationpå den privata sidan av arbetsmarknaden bestått oinskränkt även efter införandeav medbestämmandelagen. När reformen genomfördes ansågs de statsanställdas medverkani styrelsearbetet vara av väsentlig betydelse som ett komplement till andrainflytandeformer. Imotionerna tas också frågan upp om en avgränsning av personalföreträdaresbeslutanderätt. Till detta kan sägas att en sådan avgränsning gjordes redan isamband med införande av reform. Denreformen föregicks av både utredning och försöksverksamhet. , som var positiv till ett vidgat personalinflytande, framhöll attundantag i personalens beslutanderätt måste göras för beslut "som haravseende på det slag av verksamhet som myndighet bedriver". Statsrådet gavockså exempel på sådana frågor. Vidaregavs det exempel på beslut där det är av värde att personalföreträdarnadeltar. Det gäller arbetsmetoder, arbetsfördelning, organisation ochrationaliseringar inom myndigheten, budgetpetita, personalpolitik,personalplanering, tjänstetillsättningar, vidareutbildning, lokaler och personalhälsovård. Denavgränsning som gjordes i propositionen godkändes av dåvarandeinrikesutskottet. Attsom nu görs i motionerna begära ytterligare exemplifieringar och avgränsningarkommer inte att leda till ökad klarhet. Risken är snarare att man kompliceraroch försvårar styrelsernas arbete - om inte avsikten med yrkandena i motionernaär att reducera personalföreträdarnas inflytande till en formahtet. Ärman ute efter det sistnämnda har jag lättare att förstå de borgerligapartiernas mofioner. Detmåste enligt utskottets mening ankomma på de enskilda styrelserna att besluta itveksamma fall. Det är inte möjhgt att här i detalj precisera var sådanatveksamheter kan uppstå. Förhållandena är så skiftande från styrelse tillstyrelse att vi bara skulle försvåra för dessa organ att fungera. Omnågon inte är nöjd med ett beslut som fattas i en procedurfråga kan detöverklagas till regeringen. Detpraktiska arbetet i styrelserna kommer som att ge god vägledning förhur man skall klara avgränsningsfrågorna. Det är, herr talman, min erfarenhetfrån arbetet i en styrelse med liknande sammansättning som dem vi härbehandlar. Meddet anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan om bifall tillproposition 1982/83:76 och avslag på samtliga motioner i anslutning tillpropositionen. 142 iBengtsfors (c) replik: säger att vi vill avslå propositionen och därmedutestänga personalföreträdarna fr. o. m. . hördeinte att jag sade att vi inte yrkade avslag på propositionen, just därför attvi inte ville utestänga personalföreträdarna fr. o. m. . Däremothade vi den uppfattningen att det i kungörelsen klart skulle framgå aft detskulle vara en klar avgränsning av de ärenden där personalföreträdarna skullefå delta. Det anser vi är en viktig principsak. sade att våravsikt kanske var att begränsa deras inflytande. Det kanske man kan säga är enav avsikterna. Vi vill göra det, därför att den politiska demokratin i dettaavseende är väldigt viktig. Det är ju väljarna som avgör vilka som skall sittai styrelserna och besluta, och då anser vi aft det är litet fel aft personaleni olika frågor kan förändra majoritetsförhållandena i styrelserna. Därför villvi få detta inskrivet i kungörelsen, klart och redigt, så att man vet i vilkabeslut personalrepresentanterna skall delta. Detär vår uppfattning. Däremot vill vi inte nu helt plötsligt kasta ut dem urstyrelserna. Styrelserepresentationför anställda vid länsstyrelser och polisstyrelser 143 ()replik: Först och främst är det helt klart att den personalrepresentation,innefattande rösträtt i t. ex. , som har tillämpats sedan ganskamånga år inte haft lagligt stöd. Det medger ju också regeringen genom sittuttalande från . Den lag som kom efter 1974 årslagstiftning medgav inte personalrepresentation över huvud taget, och den harhögre dignitet än den personalkungörelse som sammanfattades med 1974 årslagstiftning. Härhar ju och regeringen också en unik möjlighet att tillmötesgåsamtliga partiers önskemål om att minska antalet lagar. Man skulle t. ex. kunnata bort de flesta av alla dessa lagar - för det är en fruktansvärd massa - utomMBL-lagstiftningen. Vadvi har begärt innebär framför allt ett utredningskrav, och det förutsätterförst och främst ett avslag på proposition 76. Lagstiftningenom personalinflytande är motstridande och trasslig - det har jag redogjort för- genom att personalrepresentanterna kan och får delta i beslut som enhgt MBLuttryckligen är undantagna från avgörande inflytande avpersonalrepresentanterna. Med andra ord: Enligt MBL får man inte delta i beslutinom de områden som jag har angivit. Närlagstiftningen kom till, yttrade sig både HD, JK och regeringsrätteni mycket skarpa uttalanden mot att personalrepresentanterna skulle gesrösträtt. Ompersonalrepresentanterna har en bra och riktig synpunkt och argument som ärviktiga att föra fram - och det är jag övertygad om att man oftast har- är detbra att dessa förs fram tidigare i beslutsprocessen än vid ettstyrelsesammanträde. Då kommer man inte den kommunala representativa demokratinför när, och man får ändå framföra sina synpunkter. medgav attmajoriteten kunde skifta från styrelse till Styrelserepresentation för anställda vid länsstyrelseroch polisstyrelser styrelse.Det var hans egen erfarenhet, och det är också min erfarenhet. Desto störreanledning finns det då att titta över denna trassliga lagstiftning! 144 () replik: Jag tycker det är bra att att hans mening är att begränsa personalens inflytande. Det vill mantydligen göra på det sätt som jag säger, nämligen genom att exemplifiera i detoändliga, så att inflytandet blir en ren formalitet. Till vill jag säga att det förekommerskiftande frågor i styrelserna. Det är ju därför som det är så oerhört svårtatt med exempel avgränsa alla. Det måste vara det praktiska arbetet som avgör,så som demokratin i alltid har fungerat. Jag tror att destyrelseledamöter som finns, både från de borgerliga partierna och frånsocialdemokraterna, har sådant förnuft att de kan avgöra om det är en politiskfråga eller en fråga som berör personalen. Det tror jag är en god garanti föratt det här blir ett bra beslut. Får jag också yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på de borgerliga reservationerna. 145NIC GRÖN (): I utskottets företrädares anförande fanns enantydan om att den ståndpunkt som jag och har tagit i den härfrågan skulle representera en negativ syn på de anställdas rätt att påverka defrågor som berör deras arbetsförhållanden. Jag vill därför inledningsvis, herr talman, tillåta migatt citera ett stycke ur motion 1982/83:182 som jag har väckt under denallmänna motionstiden. Jag har i den skrivit: "Medbestämmande omarbetslivets villkor, liksom om förhållandena på den egna arbetsplatsen, är jusjälvklarheter som inte kan ifrågasättas." Jag vill alltså markera att vi inte här diskuterar dennasjälvklarhet, utan vi diskuterar den fara som jag och med mig -uppenbarligen även centerpartisterna - upplever, nämligen att den politiskademokratins förhållanden skulle trädas för när av den framväxandekorporativismen. Jag skall som tillåta mig att gå tillbaka tillden utredning som låg till grund reform. Det var en utredning somframlades 1973 och som på gängse sätt blev föremål för remissbehandling. Som påpekade gav högsta domstolenregeringsrätten och justitiekanslern mycket bestämda remissyttranden. Jag skalltillåta mig att här citera några meningar ur vad justitiekanslern uttalade idenna fråga. Han uttalade; "Flera statliga myndigheter har tilluppgift att utöva offentlig myndighet i frågor av ingripande betydelse förmedborgarna. Höga krav måste ställas på objektiviteten hos ledamöterna imyndigheternas organ. Något utrymme för personalgrupper att påverkamyndigheters beslut finns inte och bör inte finnas." Till följdav detta anmälde JK synnerligen stor tvekan mot förslagets Innanman prövar den här frågan tycker jag att man på ett djupgående sätt böranalysera de skäl som åberopades reform. Jag har svårt att tänkamig att det finns bättre källor för att analysera skälen än att söka upp vadansvarigt statsråd sade 1974 och vad utredningen grundade sina förslag på. Jagvill citera en mening ur utredningen 1973:28. "Motivetför personalrepresentation är värdet för de anställda att genom sina fackligaorgan kunna påverka verksamheten inom myndigheten." Dettaär alltså en direkt referens fill arbetsförhållandena inom myndigheten. Statsrådet anförde iproposition 1974:1 bil. 2 s. 48: "Styrelserepresentationär ett komplement till nuvarande informationssystem för de anställda." Statsrådetsyftade alltså på intet sätt till att etablera en rätt att delta i beslut somkunde uppfattas tränga nära den representativa demokratin. Sedan1974 års reform lades fram har mycket inom arbetsrättens område inträffat.Görel har pekat på en del omständigheter och lagar som man fattadebeslut om, framför allt naturligtvis 1976 då vi fick MBL. Sammaår fick vi också den lag som utskottet hänvisar till, nämligen lagen om deanställdas rätt till representation i aktiebolags styrelse. Vi fick också 1978det s. k. MBA, alltså avtalet om medbestämmande i statlig verksamhet, MBA-S,som reglerade de anställdas rätt att påverka de omständigheter som berördederas arbetsförhållanden. Dekrav som alltså utgjorde grunden reform har på ett synnerhgenutvidgat sätt tillfredsställts i de lagar som stiftats efter 1974, då den härreformen infördes. Jagvill gå längre än så. Jag vill också göra en granskning av vad som inträffathär i reform, då den utvidgade medbestämmanderättenantogs, och efter det att MBA förhandlades fram och godtogs av parterna -alltså medbestämmandeavtalet för statlig verksamhet. Jagvill hänvisa till att arbetsmarknadsutskottet i sitt betänkande nr 4 vid1981/uttalade att MBL är fullt tillämplig på den offentligasektorn såvitt gäller de anställdas anställnings- och arbetsförhållanden. -Arbetsmarknadsutskottetfann alltså att de anställda endast kunde delta i beslutsprocessen i frågor somavsåg anställnings- och arbetsförhållanden. Imoderaternas partimotion 1982 fanns ett uttalande om att man borde skydda denrepresentativa demokratin emot möjligheten till angrepp från ett vidgatarbetstagarinflytande i styrelsearbetet. behandladeäven denna motion och detta yrkande i sitt betänkande nr 6 vid 1982/83 årsriksmöte. Utskottet hänvisar på nytt enbart till att den reglering som finns imedbestämmandeavtalet och medbestämmandelagsfiftningen täcker behovet. Jagkan alltså utan minsta tvekan konstatera, herr talman, att de syften somutgjorde grunden lagstiftning har uppnåtts i mycket storutsträckning genom vad som har inträffat på arbetsrättens område därefter. Styrelserepresentationför anställda vid länsstyrelser och polisstyrelser Styrelserepresentation för anställda vid länsstyrelseroch polisstyrelser Varför ställer då inte arbetsmarknadsutskottet upp pådenna självklarhet nu? Man söker fram de argument som man möjligen kan finnaoch tar då till en hänvisning till lagen om anställdas representafion iaktiebolagsstyrelser. Jag vill konstatera att det är en nödlösning när mantillgriper den parallellen. För det första kan vi konstatera att aktiebolagetsstyrelses ansvarsområde är strikt begränsat till de frågor som berör aktiebolagetsförvaltning - det omfattar på intet sätt ett utövande av myndighet eller makteller rätt att fatta beslut utanför denna begränsade krets.