prot · G609145 · 1982-12-31 00:00:00 — Det innebären ändrad inriktning. Slutligen vill jag beröra skatteutjämningssystemet. Undervår period var det en ökning frän 2 till . Det skiljerfortfarande , per familj om man bosätter sig i en låg- elleren högskattekommun, Högskattekommunerna finns uppe hos oss. Vi har motionerat iriksdagen om att detta skall utjämnas ordentligt. Jag hoppas attsocialdemokraterna är beredda att ansluta sig till den linjen, för det kommeratt betyda väldigt mycket för den regionalpolitiska utvecklingen. 23JÖRN (vpk) replik: Detta är en mycket intressant diskussion. Jagtror att det är bra att man i något avsnitt av en sådan här debatt kandiskutera litet mer okonventionellt och resonerande, som nu hargjort. Det blir ju annars i en debatt av detta slag mycket av pajkastning,speciellt mellan socialdemokraterna och , som med olika former avsifferexercis skall visa hur bra deras regionalpolitik var. Men på en punkt vill jag anmäla en viss tveksamhet. Det ären fråga som vi får ha en fördjupad diskussion om i olikasammanhang. Det gäller det allmänna perspektiv som målar upp,även om jag häller med om många av hans synpunkter. Det finns f. n. i de härskande resonemangen omregionalpolitiken en tendens att tro mycket på att om man bara får enallmänekonomisk expansion i gång, så skall de regionala krisproblemen komma iett så helt annorlunda ljus, och då skall möjligheterna att lösa dem bli såoerhört mycket bättre. Jag håller med om att möjligheterna naturligtvis blirbättre än vad de är . Men vi skall också komma ihåg att många sådana härregionala problem har uppstått och blommat ut i fråga om sin styrka just underhögkonjunkturer. Även under högkonjunkturer har de ekonomiska mekanismerna entendens att ge upphov till den här typen av obalanser - inte bara obalanser pådet regionala området utan obalanser över huvud taget. Kapitalismen är inte mindre instabil i sådana avseendenunder en högkonjunktur än vad den är under en lågkonjunktur. Under högkonjunkturenkan i själva verket, om man inte ser upp, mönster fastläggas som fördjuparskillnaderna mellan regionerna. Dessa mönster måste man då motverka med enpolitik som är kraftfullare och mer omfattande än vad regionalpoHtik hitfillshar varit här i landet. Denna risk förstärks, i varje fall enligt min mening, omman knyter det allmänna uppsvinget starkt och ensidigt till exportnäringen. Dåkan nämligen den dominerande delen av de resultat som uppsvinget kommer att gebli koncentrerad till helt andra delar av landet än dem som kanske allra bästhade behövt ett fillskott. Och det kan vara nog så svårt att i ljuset av ensådan utveckling göra de överföringar som skulle behövas fill krisregionernaför att den regionala obalansen åtminstone inte skall öka. Dessa tendenser skärps ytterligare ifall man för en mycketrestriktiv politik på det nationella planet, på den nationella efterfrågans ochden nafionella marknadens områden. Saker och ting är mycket mer komplicerade än att de låtersig lösas genom en förhoppning om en allmän, exportledd högkonjunktur. Jag avsåg verkligen inte att såra ElverJonsson. Vad jag försökte göra var att beskriva verkligheten under 1970-talet.Jag är inte så ensidig att jag säger att allt blev vitt resp. svart i omvändatoner 1976. Jag sade ju också i går i debatten om att de svårastrukturproblem som våra basnäringar fick under mitten och slutet av 1970-talethade kommit att slå hårtpå oss även med en socialdemokratisk regering. Jag gjorde min beskrivning delvis mot bakgrund av deangrepp som har riktats mot oss för att vi skulle vilja övergede regionalpolitiska målen. Då tyckte jag att det var riktigt att beskriva vadsom hade hänt beträffande skogslänens utveckling i olikaavseenden. Mina experter på industridepartementet, som kan statistikoch utveckling innan och utan, har inte funnit något stöd för att denregionalpolitiska utvecklingen blev bättre efter 1976. Detta kan sedan bero påolika faktorer. Jag skulle nu vilja rikta några ord speciellttill . Då behöver herrar Högmark, och inte kännaatt de är speciellt riktade till dem. säger - också i den här debatten - attsocialdemokraterna ger upp regionalpolitiken. Jag tycker att ni skall sluta meddet där, för sanningen är egentligen den motsatta. Vi tog över enregionalpolitik som var präglad av uppgivenhet. Det är den nya regeringen somhar fått sätta i gång från grunden för att motverka denna uppgivenhet, med enkraftfull ekonomisk politik, en utredning om förnyelse av regionalpolitiken, enslagkraftigare central myndighetsorganisation för regionalpolitik och mycketannat. Att jag tycker påståenden är märkvärdiga berorförstås på vad som hände då hade ansvaret för regionalpolitiken.Jag vill inte belasta , eller vpk för att angripa oss pådet sätt som nu gör, och därför är mina ord riktade just fill centernsföreträdare. Sanningen är ju att under dessa år minskade skogslänens andel ~aybefolkningen. Detta kan läsas i statistiken. inträde i kanslihusetinnebar en vändning av den posifiva utveckling som den förra socialdemokrafiskaregeringen åstadkom , då skogslänens andel avbefolkningen ökade. Jag tycker att man skall vara försiktigare i beskrivningen.Den jämförelsebild över vad som hände i fråga om utvecklingen i skogslänen somjag tar fram ger vid handen att ingenting visar att våra ambitioner skulle varamindre nu än under den förra regeringsperioden, och jag har visat vad som händei skogslänen då. Jag vill inte till säga att hans parti inte harnågra regiönalpolifiska ambitioner- det är klart att har det. Men nikan inte hämta stöd för dem i den regionalpolitik som ni själva hade ansvaretför. Inte beskyller jag och hans parti för att vilja gräva nerregionalpolifiken eller för att vilja utarma skogslänen eller andra bygder -det vore mig fjärran. Men då skall inte heller och hans partiknipa billiga poänger ute i bygderna genom att säga att den nyasocialdemokratiska regeringen struntar i regionalpolifiken. Han vet ju att ettsådant politiskt budskap är hur dumt som helst. Det har jag visat med siffror. kom i regeringsställning och fick ansvaret förregionalpolitiken, men kunde inte leva upp till sina löften i skogslänen, utanutvecklingen blev på alla punkter negativ. Av den stolta s. k. riksplanen, somcentern presenterade 1976, blev det platt intet. 4 protokoll 1982/83:145-147 Det kanske, fru talman, är erfarenheten från centernsregionalpolitiska agerande som har gjort att det i inteföreligger någon gemensam uppfattning om regionalpolitiken. Inte en enda av de19 reservationerna om regionalpolitiken har ett gemensamt borgerligt undertecknande.Det om något borde väl ge anledning att justera sin utåtriktadepropaganda i de regionalpolitiska frågorna. Jag hittade i partimotion ett avsnitt där mantalade om ansvar för regionalpolitiken och sade att framgångarna förregionalpolitiken är tydliga och positiva. Måhända tydliga, men knappastpositiva. Effekten för de människor och bygder som såg sina jobb och orterförsvinna är en helt annan. Vad som måste komma till stånd igen är en ökning iindustrin, en ökad produktion, så att vi får bättre möjligheter att ta itu medde industripolitiska problemen men också med de regionalpolitiska. Jag hade, fru talman, i mitt inlägg en röd tråd:regionalpolitiken måste inriktas mer på att ta till vara det utvecklingsbara ibefintliga företag, i det näringsliv som vi har ute i regionerna. Vi måstestimulera fram nya idéer och produkter, som kan leda till nya företag och nyajobb. Jag säger detta till viss'del mot bakgrund av deerfarenheter som jag har haft som industriminister sedan regeringsskiftet. Jaghar upplevt att det verkligen behövs nya medel i regionalpolitiken för att nåfram till målet att alla människor i landet skall erbjudas arbete, bostad ochen trygg miljö. finns det ekonomiska medel som inteutnyttjas. Det tycker jag att kammarens ledamöter skall vara medvetna om.Varför är det så? Jo, det saknas helt enkelt projekt. Det har jag sagt tidigarei denna kammare i en interpellationsdebatt. På industridepartementet har vi konstaterat attefterfrågan på lokaliseringsstöd inte har varit så låg någon gäng sedan stödetinfördes som under detta budgetår. Det beror naturligtvis på den allmännaekonomiska akfiviteten och på lågvarvet i svensk industri. En tjänsteman idepartementet som handlagt regionalpolitiska frågor har vittnat om atthan aldrig varit med om att aktiviteten och efterfrågan på lokaleringsstödvarit så låg som under detta budgetår. Det finns inte fillräekligt med nyaprojekt och nya idéer. Det är ett av skälen till att vi behöver se överregionalpolitiken, för att hitta medel som sfimulerar uppkomsten av nya projektoch nya idéer. Låt oss diskutera den frågan sakligt, i stället för att gnabbasoch anklaga varandra för att ha övergett våra mål och ambitioner i regionalpolitiken. Bristen på projekt visar, menar jag, på det nära sambandsom finns mellan den allmänna ekonomiska utvecklingen och regionalpolitiken.Med den ekonomiska stagnationen, minskningen i efterfrågan, produkfion ochindustrisysselsättning samt den låga lönsamhet i industrin som har rått undersenare år har jordmånen icke varit god för uppkomsten av nya projekt och nyaidéer. Därför kommer också den radikala omläggningen av den ekonomiskapolifiken, satsningen på produktion och sysselsättning, att ha en storregionalpolitisk betydelse. Jag tyckeratt varningar är berättigade. Jag sade också i går, elleråtminstone antydde, att investeringar och satsningar på industriell Nr 145verksamhet, och kanske också satsningar inom den offentliga sektorn på Onsdapen den teknik och utveckling, självfallet måste vara ett led för att fåtill stånd en ökad 11 1003 ekonomiskaktivitet och en ökad industriell verksamhet. Det vore helt fel om vi barasade, att när vi har fått ett jämviktsläge och har en bättre akfivitet i Regionalnolitik ekonomin och industrin, först då kan vi föra en regionalpolitikvärd namnet. Så får det inte gå till. Då skulle vi förlora ett antal viktigaår, och då skulle inte industrin få den draghjälp som den skulle få genom olikainvesteringar och programsatsningar. När vi får i gång industriproduktionen ochinvesteringarna, då kommer också de nya projekten. De regionalpolitiska medlenkan hjälpa till att skapa förutsättningar för att dessa projekt placeras iskogslänen och i de regioner som bäst behöver de nya jobben. Detta är en klarmålsättning och ett klart uttalande från regeringens sida. Grunden är: Utan enekonomisk politik som sätter fart på hjulen för produktion och investeringar ärdet omöjligt att klara den regionala balansen. 25 () replik: Första delen av industriministerns replik varföredömlig. Den var saklig, och man kan konstatera att den hölls i en ödmjukton, som hedrar en departementschef. Jag tror att en sådan debatteknik öppnarmöjligheter också för meningsfulla samtal både här i kammaren och . Det var naturligtvis en mycket betydande reträtt somindustriministern gjorde här. Han sade, att när han nu talat med sina experteri kanslihuset, har han kommit fram till att det inte finns något stöd förpåståendet att allt blev sämre efter 1976. Det är inget dåligt betyg, herrindustriminister. Det står i en välgörande kontrast fill vad industriministernspartivänner i denna kammare och ute i landet påstår. Man säger att allt blevsämre efter 1976. Det är, fru talman, avgörande att socialdemokraternahåller fast vid det myckna vi har varit överens om, så att inte det som byggtsupp inom regionalpolitiken raseras. Där finns det ju som mycket att slå vaktom. Man vill på socialdemokratiskt håll minst lika mycket som på andrapolitiska håll bevara det som byggts upp. Men talet om socialistiska experimentpå industripolitiskt och näringspolitiskt håll inger oro. Industriministern sade att han har hittat den röda trådeni detta. Jag hoppas att han mera tänker på tråden än på färgen. Jag vill ändåpåstå att det finns osäkerhet om vilken väg socialdemokratin kommer att välja. Jag läste i mitt första inlägg, då industriministern intehade tillfälle att vara närvarande, ur , som enligt min mening idetta avseende var ett sanningsvittne. Man skrev med anledning avregionalpolifiken: "Och socialdemokratin? Ja, det är mycket svårt att senågon linje i dess politik vad gäller regionalpolitiken. har visserligen talat varmt om en hårdare koppling till industripolitiken men har hänvisat till den sittande utredningen när det gällt att tala om hur han har tänkt sig den framtida polifiken." Sedan kom ett mycket starkt påstående, att socialde mokratin levde kvar i sitt tradifionella tänkande: 51 "Denförmådde aldrig att i opposifion formulera en ny regionalpolitik, anpassad tillde nya förhållandena. Och där står vi . Vilsenheten är nu större ännågonsin." Det är alltså vikfigt att den linje som dragits upp ,en relafivt rak linje, fullföljs. Jag har sagt tidigare här attregionalpolitik är svår, ofta tålamodsprövande. Det finns inget internafionelltfacit. Det som ägt rum under , varvid i storutsträckning har haft ansvar för den förda politiken, vill vi för vår delfortsätta att utveckla. Talet från industriministern om öppenhet vill jagkvittera med att säga att vi har ett intresse för diskussion också omokonvenfionella grepp. 26ANDERS HÖGMARK (m) replik: Industriministern inledde med att konstateraatt efterfrågan på regionalpolitiskt stöd aldrig varit så liten som . Det kankanske vara en tankeställare för de företrädare för utskottsmajoriteten sominte har förstått vår argumentation. Vi har reserverat oss till förmån för ettmindre stöd, bl. a. därför att efterfrågan är så liten. Men jag tror att det ärriktigt att efterfrågan är liten också på grund av stödformernas trubbighet.Det behövs nya modeller. Också industriministern säger att vi måste få ettradikalt omtänkande i industripolitiken. Jag återkommer dä till frågan om vaddet är som under socialdemokraternas i kanslihuset fått dem attinta denna ståndpunkt. Kan industriministern lova att det nu är slut på enstödpolitik av det slag som socialdemokraterna ivrigtförespråkade? Vilka projekt är det som industriministern vill se förverkligadeoch som skulle ha kunnat förverkligas, om man inte ohämmat hade strött stödmiljarderomkring sig? Den radikala omsvängningen i den ekonomiska polifikeninnebär att konkurrenskraften skall öka. Det är samma politik som moderatasamlingspartiet har företrätt, dvs. att skapa en konkurrenskraftig industri.Hur åstadkommer man en sådan? Är det genom att uppmana löntagarna till störreåterhållsamhet i kommande års löneförhandlingar? Är det genom att göraytterligare påpekanden om att man skall ta upp diskussioner om att sänkaungdomslönerna? Är det detta som omläggningen av den ekonomiska politikeninnebär, då tycker jag att det finns all anledning att hälsa den medtillfredsställelse. Men då bör man undvika att lägga fram förslag om höjdaavgifter för näringslivet som försämrar dess förmåga att konkurrera. Det skulle också, fru talman, i och för sig ha varitintressant att något få belyst industriministerns syn på den regionalautvecklingen när det gäller ny teknik. Det finns uppenbarligen en mycketklar tendens till att utvecklingen av den nya tekniken koncentreras till ettfåtal orter inom högskoleregionerna. Det skulle vara intressant att höra vilkatankar regeringen har om hur man, eventuellt i samverkan med näringslivet ochutbildningsväsendet, skulle kunna stimulera ny teknik och teknisk utvecklingfill att gå i något andra banor, så att de inte fixeras till tre-fem regioner ilandet. Vi riskerar att få en högteknologisk industri som enbart förläggs ianslutning till , , , och eventuellt borg.Har regeringen några planer på att ta initiativ till att utveckla den Nr145 tekniska nivån även i andra delar av landet, både i södra och i norra den ? 27 (e)replik: Industriministern har noterat att det inte finns så många gemensammareservafioner från mittenpartierna. Men är det så underligt? Jag upplever detså, att väldigt gärna vill falla om halsen här . Det oroar mig, för det har talat om är i stor utsträckning attflytta människorna till jobben. Vår inriktning är att jobben skall tillmänniskorna, Jagkan hålla med om att vi bör vänta innan vi definitivt betygsätterden politik som förs, men jag är litet rädd. Jag känner samma oro som kommittill uttryck i , av Arjeplogsborna, av handläggare avregionalpolitiska ärenden på länsstyrelserna, osv. Jagvill upprepa den fråga som jag ännu inte har fått svar på, trots att jag ställtden gång på gång. Vi har föreslagit ytterligare 150 milj. kr. i länsanslag.Länsstyrelserna skriker efter de pengarna. De skall i stor utsträckninganvändas till glesbygdsprojekt. De ger flera jobb därför att det är"billigare" jobb. Det ger en långsiktig effekt. Vi tar de pengarnafrån AMS-medlen. är regionalpolitiskt ansvarig. Skulle det intevara skönt att ha de pengarna ? Jag tror att det då skulle vara lättareför att försvara regionalpolitiken. Jag vill ha ett svar påfrågan om inte detta skulle ha varit en bättre väg. Sedanvill jag beröra frågan om generella medel. Efterfrågan på sådana är som sagtsvag. Sä var det också i regeringsställning. När industrin intehar fullt kapacitetsutnyttjande är det ju inte så lätt att göra nyainvesteringar. Därför tror jag att tiden nu är inne för att inte göra sommoderaterna vill, dvs. i stort sett plocka bort alla selekfiva medel - sådanabehövs, men en del kan man kanske ta därifrån - utan gå Över fill vissagenerella medel. Vi förespråkar då någon typ av frizonsmodell för småföretag.Vi presenterade ett sådant förslag i vår Norrbottensmotion: ingaarbetsgivaravgifter i inland för företag med upp fill . Vi kan diskutera storleken på företagen, men jag tror att det ärsmåföretagen som måste uppmuntras. Istödområde A och B finns det sammantaget ungefär 5 000 småföretag med mindre änfyra anställda. Jag tror att man skall sätta in stöten där i första hand, omman vill ha en snabb regionalpolitisk effekt. Jag skulle vilja veta hur ThagePeterson ser på detta. ThagePeterson sade att han har effektiviserat myndigheterna. Vi skall diskutera detsenare, men jag vill fråga om detta att överlåta regionalpolitiken på centralnivå till generaldirektören i industriverket var ett exempel påeffektivisering. I ett tidigare inlägg lämnade enicke korrekt uppgift, när han sade att det var i skogslänen sombefolkningsutvecklingen var mest gynnsam under de borgerliga åren. Vi har nufått fram fakta, och det kan vara av intresse för kammarens ledamöter och förmassmedia att få höra hurdan befolkningsutvecklingen var 1975-1981. Densnabbaste ökningen kom i ett skogslän: . Först av alla komUppsala län och . Däremot noterades en liten ökning eller t. o. m.minskning i övriga skogslän. I de län där en ökning skedde var den lägre änriksgenomsnittet. Det fanns dock län som hade en ogynnsammare befolkningsutvecklingän skogslänen: , och och län.Detta bör tilläggas. ställde två frågor till mig. Först frågadehan om de "strödda stödmiljarderna" under de gångna sex åren. Denfrågan bör inte riktas till mig utan till min företrädare . Det ärhonom man skall fråga, varför han så frikostigt strödde miljarder omkring sig.Debattordningen hindrar honom emellertid från att gå in i den här debatten . Därför kanske senare vill ge ett svar på den frågan. Enfortsatt debatt mellan och vore nog värdefull ochkanske t. o. m. roande. Sedan ställde frågan om vilken uppläggningvi har av arbetet för att stimulera ny teknik. Jag vill gärna säga att det ären mycket väsentlig fråga, hur vi bättre skall kunna använda våra tekniskahögskolor och knyta samman industrin med dem, så att de tekniska högskolornasforskarrön och upptäckter kommer ut i industriell produkfion i verkligheten.Det sambandet måste diskuteras, och vi diskuterar det också. Vi diskuterar även hur man skall dra nytta av denhögteknologi som finns i flera stora industriella företag runt om i landet, därmängder av duktiga civilingenjörer, forskare, vetenskapsmän och teknikerarbetar, men också borde kunna utnyttjas - och kanske med glädje skulle kunnagöra en insats- i små företag. Där har vi goda erfarenheter från Fosam samtfrån de tekniska högskolorna i , , m. fl. Dessa frågor diskuterar vi i det tekniska och industriellarådet, som finns knutet till industridepartementet. Avsikten är att vi vid ettplanerat sammanträde ytterligare skall ta upp frågan om hur ny teknikskall stimuleras. Den nya forskningsberedningen har också i sitt program förverksamheten tagit med denna fråga. Jag tror även - på den punkten delar jagherr Högmarks uppfattning - att frågan är viktig för regionalpolitiken. Detgäller nämligen ett av de stöd sorh jag åsyftade i mitt anförande när jag sadeatt vi inte får stirra oss blinda på lokaliseringspolitiken som en del avregionalpolitiken. Det finns så många andra områden att ta hänsyn till,exempelvis kommunikationerna, utbildningen och forskningen. Hur drar vi nyttaav de resurser som finns ute i de olika regionernas industrier? Det är mycketviktigt att den regionalpolitiska utredningen på ett okonventionellt sätt påallvar går igenom dessa saker. Själv kommer jag att aktivt medverka fill nyaöppningar i frågan. Jag noterar naturligtvis med tillfredsställelse de löften somoppositionen har gett, att man konstruktivt skall medverka i dendebatten. Jag skall inte polemisera mot , eftersom haninte har någon replik kvar, men jag vill ändå svara honom. Det är möjligt atthan blir ledsen över något av det jag säger, men den saken får vi väl diskuterasenare. frågade mig vad som har hänt med Värmlandsedan i fjol. ökade kriserna och arbetslösheten över hela - iVärmland, i Bergslagen, i , utmed etc.Industrikapacitet fortsatte att slås ut också i . Även där stagneradeframfidssatsning-arna. När den nya regeringen efter sitt tillträde i oktober1982 vandrade upp till för att hålla konselj, stack några journalisterett TT-meddelande i händerna på oss. På det stod: går 170 000 människorarbetslösa i vårt land och av dem är 85 000 ungdomar. senare fick vibeskedet att 160 000 jobb nu hade gått förlorade i industrin. Det är helt klartatt detta har slagit flera hål runt om i landet, också i , samt medförtnedlagda fabriker och arbetslösa människor. Det var i den situationen vibörjade regera . Jag är självfallet rörd över era förväntningar på och ertillit till den socialdemokratiska regeringen. Men redan under mina tal ivalrörelsen sade jag att det kommer att ta och bli svårt att på nyttsätta på fötter. Låt mig upprepa att vi efter vårttillträde devalverade kronan. Grundläggande ekonomiska förutsättningar för densvenska industrins expansion saknades nämligen. För att vi skall lyckas återtaförlorade andelar på exportmarknaden och vara konkurrenskraffiga påhemmamarknaden måste vår industris konkurrensläge förbättras. Därförgenomfördes devalveringen - för , för industrins och också förVärmlands skull. Vi börjar nu se ljusglimtar i form av nya jobb, även iVärmland. Vi känner ganska väl till de olika regionernas situation ochutveckhng. I går diskuterade vi här i . Jag och mångaledamöter i kammaren sade att var det mest utsatta länet med denhögsta arbetslösheten, hur man än räknar. Men kanske är den mest sargadeindustriregionen i vårt land den mellansvenska bruksbygden - ett bälte frängruvdistrikten i östra över de mellansvenska länen bort fill västraVärmland. Där har vi -det har jag upprepat - mångaSvappavaaraorter, dvs. orter med ensidigt beroende av en enda industri ochanknytning till basnäringarna. Därför har vi inom regeringen talat om behovetav att vidta långsiktiga åtgärder för att reindustrialisera hela Bergslageninkl. Det klarar man inte med åtgärdspaket. En mängd samlade åtgärdersom sträcker sig över långa perioder måste genomföras. Vi arbetar nu iindustridepartementet med Bergslagsfrågorna. Vi känner till ochandra Bergslagsområdens svåra läge. Slutligen vill jag säga följande. Jag har enförhoppning när det gäller regionalpolitiken, att de fem polifiska partiernasom är representerade i den nya regionalpolitiska utredningen skall fåmöjlighet att utföra ett konstruktivt och framåtsyftande arbete i utredningen.Jag hoppas att man