prot · G609160 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är utomordentligt vikfigt att statens olika åtgärdersamordnas, så atf de inte motverkar varandra utan i stället stödjer varandra.Detta är filosofin bakom organisationsförslagef. En nära samordning mellanindusfri- och regionalpolitiken är därför en förutsättning för att samhälletsinsatser pä båda dessa områden skall kunna bli framgångsrika. Regeringenskraftsamling och ökade målmedvetenhet i arbetet med de indusfri- ochregionalpolitiska frågorna kräver att också organisationen som skall ha handom politiken, verkställa olika beslut, förbättras. Förslagen i propositionen om industriverkets framtidaorganisation syftar fill detta och fill atf möjliggöra en bättre samordning änhitfills av industripolitiken och regionalpolifiken. Genom förändringarnaskapas också en klarare ansvarsfördelning mellan regeringen och industriverketi dessa angelägna frågor. Innebörden av regeringens förslag är att statensindustriverk, utöver att vara den centrala industripolitiska myndigheten, ocksåskall bli en central myndighet för det regionalpolitiska stödet tillnäringslivet. Handläggningen av lokaliseringsstödet överförs fränarbetsmarknadsstyrelsen till statens industriverk. Därmed får vi sammaarbetsfördelning mellan de verkställande myndigheterna som redan finns pådeparfementsplanet. Handläggningen av industri- och regionalpolifiskt stödsammanförs således enligt regeringens förslag i industriverket. Men ärenden somverket bedömer vara av stor vikt eller av principiell betydelse skall verketöverlämna fill regeringen för avgörande. Regeringen har också s. k.initiativrätt i fråga om både industristödet och lokaliseringsstödet och kansåledes på eget inifiafiv ta upp ärenden fill avgörande, t. ex. efteruppvaktningar. Jag känner till att överförandet avlokaliseringsstödsärendena från arbetsmarknadsverket till industriverket liksomförslaget att slopa besvärsräften hos regeringen har skapat en viss oro, bl.a. för att den polifiska beslutsordningen i någon mening blir åsidosatt närindustriverket får ansvaret för besluten. Jag menar emellerfid atf denna oro äroberättigad, därför atf industriverket sfär under samma demokratiska kontrollsom alla andra ämbetsverk i . Dessutom föreslår regeringen att denlokaliseringsdelegation som finns på AMS och som ger råd ilokaliseringsärenden också skall inrättas vid industriverket. Utskottet har vid sin behandling klarare än vad som görs iproposifionen markerat atf delegationen skall vara parlamentariskt förankrad,och det tycker jag är bra. Det bör ge ytterligare stadga ät de framtidabesluten om lokaliseringsstödet. Delegationen tillför ju - och skall tillföra -verket kunskaper och erfarenheter av sysselsätfningsmässig och regionalpolitiskart, och det är en viktig del i underlaget för beslut om regionalpolifisktstöd. Det är riktigt, precis som sade i sittanförande, atf riksdagsutskotten i alla frågor far upp de förslag somregeringen har lagt fram, inte bara för granskning utan också förvidareutveckling, som har skett i detta fall. Jag har ingenting att säga om denpunkten. Den andra ändring som utskottet har gjort av regeringensförslag är att besvärsräften hos regeringen skall bibehållas. Självfallet hadejag föredragit att proposifionens förslag beträffande besvärsräften hade gåttigenom. Men när det nu inte blir så kan jag konstatera atf förändringen ickerubbar huvudinriktningen i det som regeringen vill uppnå med den nya organisationenav industriverket, nämligen en i alla avseenden bättre hantering av indusfri-och regionalpolitiken. Jag har förståelse för de synpunkter som kommit fram inäringsutskoftef i denna fråga. Jag har själv suttit där och kan sevilka argument som varit avgörande för utskottets beslut i denna fråga. En annan fråga som tagits upp i mofioner är attutredningen inte har remissbehandlats på det sedvanliga sättet. Jag har haftfrågor som gäller den här saken i fidigare. Vi diskuterade defta mycketingående i departementsledningen innan vi lade fast hur utredningen skullebehandlas, och vi hade ett antal starka skäl för den väg vi valde. För att kunna genomföra den nya organisationen från den 1juli 1983 var det helt nödvändigt att tillämpa ett förenklat remissförfarande.I annat fall skulle genomförandet av organisationsförändringen ha fördröjts medett är. Remissförfarandet bestod av ett seminarium, till vilket ett fyrtiotalmyndigheter, organisationer m. fl. De närmast berörda myndigheternaanmodades dessutom att yttra sig skriftligt. Denna möjlighet hade också Verksamheten vid statens industriverk, m. m. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. övriga somkallades fill seminariet, så också länsstyrelser inom stödområdet, i detta fallNorrbottens länsstyrelse. Ett vikfigt skäl fill aff vi ansåg oss kunna tillämpa ettförenklat remissförfarande var atf indusfriverksutredningen arbetade mycketöppet och hade omfattande kontakter med myndigheter, näringslivsorganisafioneroch fackliga organisafioner. I betänkandet finns inga särskilda yttranden frände experter som biträtt utredningen. Dessa förhållanden bidrog fill att ettförenklat remissförfarande valdes i detta fall. Jag vill också fillägga att remissopinionen till heltövervägande del är posifiv fill indusfriverksufredningens förslag. Det kanskekan lugna dem som oroas av flyttningen av lokaliseringsärenden frånarbetsmarknadsverket fill industriverket. Åtgärden har alltså ett brett stöd iremissopinionen. Regeringens förslag är sålunda inte dåligt förankrat, utanhar tvärtom stöd av en bred och omfattande remissopinion. Förslagen i proposifionen innebär i huvudsakorganisatoriska förändringar som är ett uttryck för regeringens vilja atf föraen bättre industri- och regionalpolitik. Atf skapa en ändamålsenligorganisafion borde, som jag ser det, vara en fråga där det är möjligt att nä enbred politisk enighet. Jag delar verkligen åsikt atfreservafionerna har ett något säreget innehåll. Dessutom förbereddes dennaproposition av den borgerliga regeringen pä uppdrag av min företrädare . Enligt vad jag har erfarit av departementets tjänstemän planerade minföreträdare en proposifion med i allt väsentligt samma innehåll som den som nuhar framlagts. Det var ju också min företrädare som fillsatte utredningen, ochdet var han som började arbetet med denna proposition. Men vad händer? Jo, motionerar om atf avslåregeringens och därmed utredningens förslag. Jag kan inte finna nägonannan förklaring än att till varje pris, när man väl konstateratvänsterpartiet kommunisternas första agerande i utskottet, ville tillfogaregeringen ett nederlag i . I förhoppningen om detta - aff regeringenskulle lida nederlag i - går emot t. o. m. sina egna förslag. Jag förstår lugna och tillbakadragnaanförande. Jag är helt säker på att han vill vara i skymundan i den här frågan.Olof får ursäkta, men jag tycker ändå att det ligger ett tragisktskimmer över agerande i denna fråga. företrädare får sinaförslag och intentioner tillstyrkta - ändå gär de emot dem. Det är ledsamtmenar jag, att agerar efter politisk-takfiska överväganden och infeefter vilka ståndpunkter man har i sakfrågan. Jag vill nu ändå framföra enförhoppning om att statens industriverk, efter det beslut som i dagskall fatta, skall fä arbetsro och känna att man har stöd för det viktigaarbetet att bedriva en mer verkningsfull industripolitik och regionalpolitik. Under defta anförande överfog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 70OLOF () replik: Samordning låter ju alltid positivt. Men tarman det alltför hundraprocentigt kan man samordna strängt taget allting. Det är klart att det är bra med samordning. Men det somsaknas i propositionen, och som utredaren inte haft fill uppgift atf analyserai dess helhet - oeh inte heller haft möjlighet atf analysera i dess helhet - ärsamordningen fill andra pågående utredningar. Detta har jag nämnt i mitthuvudanförande. bär huvudansvaret för att se till attdetta tidsmässigt sköts så att synpunkter frän olika häll fångas in. I deftafall är det egentligen fel atf ställa frågor fill och andrahär. Det är ju fill regeringen man skall ställa de frågorna. Det är regeringensom har missat den fundamentala samordningen. Det är en av de vikfigautgångspunkterna för vår kritik, inkl. naturligtvis den bristanderemissbehandlingen. Om jag ville hålla mig i skymundan i den här frågan, bordejag väl inte ha deltagit i debatten alls. Men det tyckte jag att jag kunde görautan att känna någon skammens rodnad. Rykten säger aff skulle haframlagt samma proposition om han sutfit kvar i industridepartementet, sadeThage . Detta kan, med förlov sagt, infe veta någontingom - oavsett vad oförvitliga tjänstemän på industridepartementet säger.Propositioner är regeringars verk. Utredningsförslag som kommer från olika hällvärderas vid den fidpunkt då man har alla synpunkter på bordet. Den värderingenhade inte påbörjats, eftersom det var först som BoSöderberg lämnade sin utrednings förslag. Jag tycker denna argumentation är litet för enkel för attgöra sig riktigt bra i en seriös debatt. Förslaget har naturligtvis blivit bättre genom deförändringar som har gjorts i näringsutskottet - det är vi de första atterkänna. Ändringarna innebär ett tillgodoseende av vissa av de krav som vi harframställt i vår motion. Jag tror emellerfid att det för industriverkefsfortsatta verksamhet är viktigt - och det är rätt väsentligt inte minst motbakgrund av vad industriministern sade mot slutet av sitt anförande - attverket får arbetsro i sin förändrade roll. är också en viktig del avden förankring som krävs för atf besluten skall uppfattas som samstämmiga.Tyvärr har hanteringen gjort atf detta infe blivit möjligt. Det beklagar jag. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. 71STEN () replik: säger atf han inte känner igenproposifionen i betänkandet och i den debatt som pågår här i kammaren. Nej,utskottsmajoriteten har ju gjort ändringar. Vpk yrkade som bekant avslag pähela propositionen. Beträffande de tvä huvudförslagen sade vpk:s talesman inäringsufskottet, tillika ledamot där, i en tidningsinfervju att "vi sägerblankt nej fill båda förslagen". hörde vi här i kammaren att vpk:stalesman förklarade sig helt nöjd med utskottsmajoritetensuttalande. Det innebär alltså att vpk här har gjort tvärtom mot vad man sagttidigare. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. kan frågasig vem som fått backa mest - socialdemokraterna eller vpk. Aff det var bråttom bekräftades av . och detföranleder mig atf fill honom vidarebefordra de frågor som jag tidigare ställdetill . Jag frågar alltså industriministern om han har någotbesked atf ge om varför det var sä bråttom atf fä fram det här förslaget och fådet godkänt av , även om man fick finna sig i atf majoriteten iutskottet gjorde ändringar beträffande organisafionen. Varför var det säbråttom trots kritiken beträffande det bristande remissförfarandet? Varförville man inte avvakta de två principiellt viktiga och betydelsefullautredningar som pågår och som berör hela detta ämneskomplex? 72 () replik: Industriministern konstaterar dock i sittanförande aff oron finns i anslutning till det här förslaget om verksamhetenvid statens industriverk. Men han menar att den oron är oberättigad. Jag trorinte att man stillar denna oro, industriministern, genom atf säga att den äroberättigad. Det är det konkreta innehållet i propositionen som avgör om manhyser oro eller inte. Och här går ändå utvecklingen i en helt annan riktning änden vi är vana vid när det gäller dessa frågor. Det blir större möjligheter fören central myndighet att styra utvecklingen på bekostnad av de regionalaintressena. Det är bl. a. det som är oroande. När det gäller remissförfarandet kommerman infe ifrån att det där föreligger en stor brist. Det måste vara fel att deområden i landet och de människor som i stor omfattning är berörda av det härförslaget icke har fått tillfälle att ge sina synpunkter. Detta gör, herrindustriminister, att man allvarligt måste uttrycka sin oro och påtala detbristande remissförfarandet i den här frågan. Jag skall börja med . Jag sade inte att jag inte kände igen propositionen. Jag sade attjag inte kände igen den argumentation och de inlägg som de borgerligaföreträdarna gör kring proposifionen och utskoftsmajoritefens förslag. När det gäller propositionen har utskoftsmajorifeten pä enpunkt gjort ett förtydligande, och jag har sagt atf det är bra atf det gjorts.På en punkt har utskottet en annan ståndpunkt, nämligen när det gällerbesvärsrätten. skall jag påminna om en annan obehagligsak som han varit inne på tidigare. Han har gjort tvä eller flera inlägg i denhär debatten utan aff svara på den hemläxa han fick av mig för fjortondagar sedan. Han gick då här ifrån talarstolen fill våldsamt angrepp mot allaformer av industristöd: De måste avvecklas; allt var till skada för industrin.Samma tongångar har olika m-företrädare i den här debatten förf fram . Jagställde tre frågor och upprepade dem. Men ville då inte svara,och jag gav honom dä fid fram fill den här debatten. Jag skall gärna upprepafrågorna som gällde industristödet. Det var fre områden, där atf vi skulle avveckla stödet. Det gällde exportkrediterna, STU- anslagen och småföretagsstödet. Det var en pinsam tystnadhär i debatten med . har han lyckatsundvika att svara pä de frågorna. Jag ber stillsamt att fä påminna om dem igen. Det är inte så atf en fidigarehantering i ett departement får vara vägledande i en fråga efter ettregeringsskifte. Det är klart att ett regeringsskifte innebär att man får ta nysats i olika frågor. Men jag gjorde inte det i den här frågan av det skälet atfdet var en organisationsfråga. Jag förde dessutom efter regeringsskiftet samtalmed min företrädare i denna fråga och känner till hans intentioner. Det ärlitet synd att min företrädare . Åsling inte finns här i sin bänkför att diskutera denna fråga utan i stället skickat fram . Utredaren aviserade - och det känner intetill - sina förslag före regeringsskiftet för industriministern, ochförberedelsearbetet påbörjades. Det var det jag ville fästa kammarensuppmärksamhet pä. Vad hände med centerparfiet? Man väckte sin motion ochställde fyra krav. Ett par av dessa krav var tillgodosedda redan ipropositionen, varefter två blev tillgodosedda i utskottsbehandlingen. Menlikväl menade aff man inte kunde ställa upp för dennaproposifion. Det fördes diskussion mellan regeringen och , mentill min förvåning visade det sig att man frän sida infe varintresserad av att delta i någon sådan överenskommelse utan valde, av andraskäl än sakliga skäl, atf säga nej till proposifionen. Till det något pikanta i den här historien hör ocksåturerna kring besvärsräften, som centerparfiet har kritiserat mig för.Centerpartiet har i debatten kritiserat mig för beslutet atf delegera vissaärenden från regeringen till industriverket. Sedan har man också förf framfrågan om en begränsning av besvärsrätten. Men det var ju faktiskt sä att underden borgerliga regeringstiden med som industriminister, sågenomfördes en betydligt större begränsning av besvärsräften överlokaliseringsstödsärenden än den som regeringen nu föreslår . Det varju dä den borgerliga regeringens regionalpolitiska proposition gick igenom iriksdagen. Den innebar atf de beslut som fattades på länsstyrelsenivä inteskulle kunna överklagas. På förslag av den borgerliga regeringen och min företrädaregenomfördes en mycket långtgående begränsning av besvärsrätten utan atfoppositionen hade några erinringar mot detta när det genomfördes. Sedan har det under diskussionen tagits upp en fråga somjag också vill säga några ord om. Det är resonemanget om att det måste varaklara gränsdragningar mellan regionalpolitiken och näringspolitiken. Till dettavill jag säga att regionalpolitiken inte kan leva sitt eget liv. Bara i enekonomi som har kraft att satsa på industriell utveckling och förnyelse kan regionalpolitikennå framgångar. I en stillastående indusfri växer inte idéerna till nyproduktion och nya produkter, och det blir ingen fillväxt så att man kan göraetableringar i sysselsättnings- och utvecklingssvaga regioner. Detta styrks avden utveckling vi har haft i under senare delen av 1970-falet. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. Jag sade i den regionalpolitiska debatten att vi intesedan det lokalise-ringspolifiska stödet infördes har haft en svagare aktivitetoch efterfrågan än nu pä lokaliseringspolitikens område.Jag menar också att detär farligt aff ta regiönalpolifiska beslut som berör företag och industrier -det kan gälla etableringar, det kan gälla utbyggnader - utan att ta in deindustripolifiska synpunkterna. Det kan vara trevligt och kanske t. o. m. roligt atf åkaland och rike runt och så att säga dela ut företag och offentliggöraregiönalpolifiska satsningar bara därför atf bygden eller regionen behöver ensatsning. Men en sådan politik är i det länga loppet ohållbar, därför att förreller senare får vi se resultaten och effekterna. Jag menar att det inte kanvara rimligt att göra regiönalpolifiska satsningar utan att samfidigt göra enindustripolitisk avvägning av sådana satsningar. Det är en bit av det resonemang som regeringen för ipropositionen för atf uppnå en samordning mellan regionalpolitik och näringspolitik.Vi måste låta också regiönalpolifiska projekt bli föremål för enindustripolitisk granskning, t. ex. i fråga om bärkraften, konkurrenskraftenoch flera andra industripolifiska kriterier. Hänsyn mäste ju tas inte bara tillregionen där företaget skall verka, utan också fill branschen som företagetskall arbeta i. Därför hänger jag inte riktigt med när flera talare här och såatt säga under resans gäng har kommenterat frågan om behovet av samordningmellan regionalpolifik och näringspolifik och rest sig upp och sagt aff man istället bör göra mycket kraftiga markeringar i fråga om det ena eller detandra. Jag menar att det först är när regionalpolitiken har blivit framgångsriksom man får en sådan verklig samordning. 74 () replik: Regeringen har ju delvis fått bakläxa på denhär proposifionen, även av utskoftsmajorifeten - låt oss inte glömma bort det.Det är en klar förbättring av förslagen såsom de ligger. Jag har inte sökt sak i onödan i den här debatten. Jagtycker atf man kan föra den ganska avspänt. Jag tycker nog atf ute för att söka sak - det är litet synd. Samordning med andra utredningar och en bristanderemissbehandling, de loppen är ju körda när förslagen kommer hit tillriksdagen. Jag känner inte fill några fidigare kontakter i detta avseende medvårt parti där man sanktionerat den sortens hantering av detta ärende. Detskulle förvåna mig utomordentligt mycket om den förre industriministern hadegett sädana sanktioner. Det vore inte likt atf ta en kortremissbehandling och säga att samordning med utredningarna inte är så viktigt.Jag har inte gått igenom det här ärendet fullständigt med honom innan jag gickupp i den här debatten. Och framför allt, , är jag inteframskickad! Jag går på egna ben och står också, när det behövs. Det är viktigt atf konstatera att det finns en vissmisstro, infe minst från sida, mot de socialdemokratiskaintentionerna i regionalpolitiken. Det är väl inte särskilt förvånande, närregeringen helt enkelt tappar bortmålsättningen, regional balans, i den ekonomiska politiken så som ni gjorde häri januari. Det är klart att det i nägon mån kanske har påverkat en del avstämningarna i vår riksdagsgrupp och på andra häll. Frågan är vilka intentionerni hade med denna proposifion. Men just detta beteende innebär naturligtvisinte att förtroendet ökar för regeringens regionalpolitiska intentioner. Jagvill bara helt kort säga: Naturligtvis finns den här oron, som också HugoBergdahl har talat om, när det gäller just tyngdpunkten, avvägningen mellanindustripolitik och regionalpolitik. Jag fick för min del ett tidningsklippunder ögonen , och jag citerar direkt ur det; "Industriminister överbefonarindustripolitiken, ansåg Hammarsfen, med bl a i åtanke. Allalokaliseringsärenden har flyttats från arbetsmarknadsverket fillindustriverket." - Där var han ute litet tidigt, måste jag säga. -"Jag känner oro för den utvecklingen." Detta säger landshövdingen iNorrbottens län. Det här är ett exempel bland andra. Varför förneka att denhär oron finns? Det hade varit bra - det är viktigt att betona det återigen -om förslaget hade förankrats bättre innan man hade gått till beslut. Det förvånar mig också - men mer från personalpolitiskutgångspunkt - att man anser atf det är en kvalitet att under de sista veckornaföre pressa fram beslut om en stor förändring i organisationenav ett verk där personalen är berörd av denna organisation. Jag kommer ihåg hurdebatten fördes när var aktuellt, men jag skall infe förlängadebatten pä den här punkten. Jag kan dock förstå att det finns vissa problem urpersonalsynpunkt aff hantera ett sådant här sent beslut. Verksamheten vid statens industriverk, m. m. 75STEN () replik: Ändringarna i propositionen är ändå så storaatt vpk gär ifrån ett avslagsyrkande som framförts i en partimotion med LarsWerner som första namn. Nog har väl vpk fått något betalt för att göra denhelomvänd-ningen - det går inte att bagatellisera bort. Sedan återkommer fill den diskussion som vihade under tekodebatten beträffande det selekfiva branschsfödet. där jaghävdade atf defta successivt bör avvecklas i sin helhet - och det hävdar jagalltjämt. I anslutning till detta ställde några frågor som intehade relevans i det sammanhanget - de hörde inte till det ärendet utan fill detärende som behandlades . Jag kan svara pä den punkten genom atthänvisa fill samtliga reservationer - och de är ganska många - i de betänkandensom behandlas under debatten om näringspolitiken. Där finns också alla vårabesparingar pä det här området angivna krona för krona. Allt detta syftar fill att göra näringslivet mindreberoende av politiska beslut och mindre beroende av bidrag från statliga organoch myndigheter. Det har fidigare i debatten talats om "ovänlighandling" mot näringslivet. Vi moderater menar atf den mest vänligahandling man kan göra gentemot näringslivet är att skapa förutsättningar sä attnäringslivet kan fungera av Verksamheten vid statens industriverk, m. tn. egen kraftoch inte hamnar i en situation då företagen tvingas gå till olika statligamyndigheter och begära bidrag, anvisningar och råd i olika sammanhang. Däremot ställde jag relevanta frågor i förhållande fillden proposition och det ärende som vi nu behandlar - men det gick ThagePeterson förbi. Han talade i sitt inlägg om debatfknep, men kammarens ledamöterfår själva avgöra vem det är som utnyttjar sådana. Jag frågade varför det varsä bråttom att lägga fram ett förslag av den här innebörden när det interemissbehandlats på det sätt som vi önskar och när man inte vill avvakta tvåbetydelsefulla utredningar. Jag konstaterar slutligen att inte med ettord har berört det betydelsefulla förhällandet att vi här inte får någon somhelst uppfattning om kostnadsuffallet för de organisationsförändringar somregeringen begär att nu skall ställa sig bakom. Jag tycker på sätt och vis atf det här är enganska intressant debatt med intressanta inlägg. Det måste finnas en orsak tillden höga och litet mer aggressiva ton som växer fram i debatten framför alltfrån och sida. Jag kan inte se annat än atf denhänger samman med besvikelsen över att partitaktiken i den här frågan grymt harmisslyckats. Man sökte ge regeringen ett nederlag mot bakgrund av att deninledande diskussionen i utskottet var sådan att man främst ifrån sidatrodde att vpk också skulle gå på ett rent avslag, dvs. innan proposifionenbörjade sakbehandlas. Besvikelsen är stor över att propositionen är på väg affgå igenom, och att spelet på något sätt är förlorat. Man diskuterar vad som harförändrats i propositionen, och man talar om bakläxa. Det talet, herr falman,vill jag närmast se som en bristande respekt för arbete och förutskotten. I ett läge där utskotten gör tvä förändringar i en proposifion, ettförtydligande som jag hälsar med tillfredsställelse, och en ändring, är dettaen fasansfull bakläxa i borgerlig tappning.