prot · G609140 · 1982-12-31 00:00:00 — Forskarna där slår fast, att dödsfall orsakade avalkohol är klart underrapporterade. Den officiella statistiken är med andra ordmissvisande. Vi kan alltså återigen konstatera att en larmrapport pekarut alkoholen som folkhälsans fiende nummer ett. Och alkoholen skövlar inte barahälsa och liv, den är också en social splitterbomb, som utgör en allt hårdaresamhällsekonomisk belastning. Var fjärde sjukhussäng upptas av människor somvårdas p. g. a. alkoholbruket. Det betyder att mycket annan livsviktig 11 protokoll 1982/83:139-140 Alkohol vid statlig representation, m. m. vårdträngs åt sidan i dessa ekonomiskt kärva tider. Det är både humanitärt och ekonomiskt angeläget attmedverka till att dra åt spritkranarna och kämpa för en förändrad attityd tillalkoholbruket. Att inte ställa upp i den kampen, det är att visa prov på grovcynism och total brist på solidaritet. Alkoholens skadeverkningar är oerhörda. Varför sätts detinte in betydligt intensivare åtgärder för att stoppa alkoholbruket? Hartraditionen att ta en sup med den saken att göra? När människor dör i det sombrukar kallas knarkträsket anses detta oerhört allvarligt. Men när mängder avmänniskor dör i "alkoholträsket" - som vi inte kallar det - passerardetta oftast utan någon större uppmärksamhet. Men alkholens skadeverkningar är inte bara medicinska - deär också i hög grad sociala och ekonomiska. Kopplingen mellan alkohol och våldsbrott är tydlig. Ensådan enkel åtgärd som lördagsstängda systembutiker har minskat våldet, både ihemmen och på gatorna. Samhällets kostnader för alkoholens offer är ocksåskyhöga. , landstingspolitiker i , förklarade fören tid sedan i ett TV-program att skatten i hans hemlän skulle kunna sänkasined tvä kronor och om alkoholskadorna försvann! Samhällsekonomiska argument borde inte behövas för attstoppa mänskliga tragedier. Men uppenbarligen behövs de - och de får i dagenskrisklimat allt större tyngd. har inte råd med nuvarande högaalkoholkonsumtion - varken ur humanitär eller ekonomisk synvinkel. Det har redan sagts i dagens debatt attalkoholkonsumtionen har sjunkit , 1977-1981, . Det är bra. Detta är den officiella statistiken. Vad sedan den doldaalkoholkonsumtionen har skapat är svårt att mäta. Undersökningar har visat attdet i första hand är de försiktiga - måttlighetsbrukarna - som har blivitförsiktigare. Det är i sig självt bra, men det löser inte hela problemet. Så länge alkohol säljs kommer stora grupper att varamissbrukare. Därför behöver vi en levande opinionsbildning i dessa frågor ivårt land. Massmedia vill ju ofta tona fram att t. ex.nykterhetsrörelsens mål skulle varaen ständig förbudsmentalitet. Men det ärfel. Låt mig åtminstone få säga här i att det inte ärnykterhetsrörelsens mål att torrlägga genom förbud. Självfallet delarvi absolutister uppfattningen att alkoholen, i likhet med andra hälsofarligaämnen, måste omgärdas med vissa regler. Regler kan inte göra alkoholen i sigofarlig, men de kan i någon mån hjälpa till att mildra skadorna. slutmål är ett samhälle utanalkoholskador. Men detta kan inte åstadkommas genom totalförbud motfolkflertalets vilja. Alla sådana åtgärder är meningslösa. Skadorna kommer dock att bestå så länge det finns alkoholoch alkoholvanor, åtminstone till dess att allt flera människor väljerhelnykterheten. Det är sålunda i det förebyggande arbetet somnykterhetsrörelsen skall stå i kampens mitt. Vill man åstadkomma förbättringar - alltså minska alkoholkonsumtionenoch därmed begränsa skadorna - då måste man vidta åtgärder i det förebyggandearbetet. Vill vi åstadkomma förbättringar krävs det att vi går tillattack mot .alkoholkulturen, dvs., det handlar om attityder och beteenden.Mycket av den representationsdebatt som förs är en fråga om attityder ochbeteenden. Vill vi ändra attityderna krävs det två saker: vi måsteäga massmedias och folkflertalets öra. Här, liksom i den ekonomiska debatten, finns också entredje väg, och lyckas vi vandra den får vi också både massmedias ochfolkflertalets öra. Den tredje vägen är att folkrörelserna engagerar sighårdare i dessa frågor. Jag måste få notera det som hänt de senaste åren.Medvetenheten i drogfrågorna har ökat väsentligt! Tar man del av alla de olikadrogpolitiska programmen - politiska, fackliga och inte minst kommunala ochlandstingskommunala - finner man att medvetenheten om att det här är problemär så stark att den borde få genklang även här i . Jag kan inte underlåta att framhålla regeringens initiativtill bildandet av . Denna har i sitt förslag möjliggjorten resursför-stärknign för att vidga droginformationen inom vårtutbildningsväsende. Genom våra skolor har vi stora möjligheter att få framökade kunskaper om dessa frågor. Det var ett bra förslag, och det visar på ettpositivt sätt att samhället vill medverka i attitydarbetet. Men det finns i vårt samhälle också negativa krafter somtränger sig fram. Otvivelaktigt finns det ett internationellt alkoholkapital, somvia utvecklingen t, ex. inom massmedia, när det gäller satelliter o. d., kanfå oerhört negativa effekter. Dessa kapitalintressen står ekonomiskt bakomstora och folkkära TV-serier av typ , där öppenheten för alkoholbruk ärtydlig, vilket gör att alkoholreklam och förljugen alkoholkultur tränger in ivåra vardagsrum, där vi sitter nästan försvarslösa. Vi har i motion 845 tagit fram vissa alkoholpolitiskaåtgärder, som vi anser att samhällets alkoholpolitiska arbete bör inriktas påoch som regeringen rimligen i sitt uppföljningsarbete bör beakta. Vi säger som sammanfattning i vår motion att det gälleratt minska den totala alkoholkonsumtionen och därmed alkoholskadorna. Viföreslår därför att ett delmål för alkoholpolitiken fastställs. Vi säger attprisinstrumentet är ypperhgt när det gäller att hålla alkoholkonsumtionen nere.Vi säger att man bör motverka det privata vinstintresset och avskaffa det ochstoppa säljstimulerande åtgärder på alkoholområdet. Vi är inte främmande förett systemkort som innebär att obligatorisk legitimation på Systembolagetinföres. Men framför allt vill vi ha positiva åtgärder: Samhällets stöd tillfolkrörelserna bör omhuldas och en ökad satsning på undervisning ochinformation genomföras. betänkande och socialutskottets yttrandetar upp dessa frågor, och skrivningarna är av sådan art att det bör ligga iregeringens, intresse att följa upp de olika tankegångar som både motionen och Alkohol vid statlig representation, m. m. Alkohol vid statlig representation, m. m. Den centrala punkten är att målmedvetet medverkar till attfastställa den övergripande målsättningen. Som ett delmål måste vi inriktatotalkonsumtionen på en minskning. Därmed måste samhället också vara berett attvidta åtgärder, som motsvarar den framtida utvecklingen. Stöder vifolkrörelserna i deras förebyggande arbete, får vi en chans att ändraattityderna. Därmed begränsar vi också alkoholkonsumtionen i positiv riktning. Med dessa ord. herr talman, yrkar jag bifall till skatteutskottets hemställan. 130ELLA (): Det beslut som tog 1980 om spritfrirepresentation har blivit normgivande för både kommuner och landsting ochlikaså för åtskilliga organisationer. Att nu ändra på detta beslut skulle kunnafå olyckliga och på många sätt negativa effekter. I pengar räknat uppgår den statliga representationen intetill så stora summor, men attitydmässigt betyder vårt ställningstagande i dennafråga oerhört mycket. Vi måste genom våra handlingar och beslut visa att kampenmot alkoholen inte endast är en uppgift för människor och aktiviteter utanfördetta hus. Såsom rikspolitiker måste vi gå före med goda exempel. Varför skallkommuner och landsting och andra ha spritfri representation, om inte staten hardet? Alla de organisationer och enskilda som arbetar på att skapa alkoholfriamiljöer i olika sammanhang, skulle uppleva det såsom ett slag i ansiktet ochett steg tillbaka. Jag säger detta med anledning av motion 1738, varimotionärerna kräver en långtgående uppmjukning av beslut om spritfristatlig representation, I motionen talas bl, ä. om avsteg från internationellaumgängesregler och om en egendomlig bild av vårt begrepp om gästfrihet. Detfinns ju ett gammalt talesätt, som säger att "man får ta seden dit mankommer". Olika länder har ju olika både mat- och dryckesseder, och sådantbrukar vi respektera. Nog måste väl en god gästfrihet kunna visas på mångaandra sätt än genom innehållet i glasen på middagsbordet. Utskottsmajoriteten har dock ansett att det kan finnastillfällen, speciellt i internationella sammanhang och vid besök av utländskagäster, då undantag bör kunna göras. Det blir då talmannen eller vederbörandestatsråd som i varje enskilt fall får besluta om sådant undantag. Med denföreliggande utskottsskrivningen har bättre klarhet givits om dylika undantagän som framgick av beslut. Krav på ändringar i utformningen av dryckesbeskattningenhar varit under debatt de flesta åren i . Den utformning beskattningenhar är alkoholpolitiskt motiverad, och några nya skäl som motiverarförändringar har utskottet ej heller kunnat finna. Snabbvinsatsernasalltför stora tillgänglighet upplever många av oss såsom förödande frånalkoholpolitisk synpunkt, i synnerhet för våra ungdomar. Vi vet att gjordaberäkningar visar att det såldes mellan 300 000 och 400 000snabbvinsatser, vilket motsvarar ca färdigt vin. Utskottet hoppas därför att regering och socialstyrelse följerutvecklingen och kommer med förslag till åtgärder, om försäljningen skulle visapå fortsatt oroande utveckling, Etableringen av systembutiker har tagits upp i en motion.Självklart är att man även i fortsättningen måste bedöma denna etablering frånservicesynpunkt men även med tanke på de alkoholpolitiska och socialakonsekvenserna. Självklart är också att man lyssnar till de kommunalaönskemålen. Det tillägg som gjorts i avtalet mellan staten och Systembolagetinnebär att man nu tillämpar en tremilsgräns, och det ökar möjligheterna förfler kommuner att få en systembutik. Jag vill i detta sammanhang påminna omalla de utlämningsställen som servar människor i glesbygd med alkoholvaror. Alkoholpolitiken har fått en alltmerframskjuten plats i samhällsdebatten. Detta har lett till att kunskaperna hosallmänheten ökat om alkoholens skadeverkningar både för den enskilde och församhället i stort. De förebyggande satsningar som gjorts, bl. a. vad gällerupplysning och prispolitiska åtgärder, har givit positiva resultat.Alkoholkonsumtionen har minskat. har vi tyvärr kunnat konstatera attvi fått en annan fördelning av konsumtionen. Detta kan ge anledning till att viframöver måste pröva andra vägar. Med det anförda yrkar jag bifall tillskatteutskottets förslag och avslag på samtliga motioner. Alkohol vid statlig representation, m. m. 131AINA (): har i ett av riksdagengodkänt uttalande förutsatt att stat och kommun bör kunna visaåterhållsamhet i fråga om användning av alkoholdrycker irepresentationssammanhang. Detta, herr talman, anser jag bör kunna varautgångspunkten också i dagens debatt, även om 1980 uttalat sig iannan riktning. Många människor har engagerat sig i den här frågan. Detframgår inte minst av alla brev som tillställts riksdagsledamöterna från skildaorganisationer och enskilda personer. Det är naturligtvis bra med ett starktengageinang. Det önskar vi funnes i andra, kanske viktigarefrågor. Jag har också förståelse för många av de synpunkter som kommit fram.Men enligt min uppfattning har frågan om användningen av alkoholhaltiga dryckeri representationssammanhang fått orimliga proportioner. Det handlar ju inte omatt sprit och vin fortsättningsvis skall flöda i sådana sammanhang. Om nu uttalandet om spritfri statlig representationlett till svårigheter i praktiken, finns det väl all anledning till en vissuppmjukning, utan att man därigenom frångår den vägledande principen attstatlig alkoholrepresentation skall vara återhållsam och stå iöverensstämmelse med vedertagna alkoholpolitiska målsättningar. Det framgårockså klart i socialutskottets yttrande över motion 1738. anför i sitt betänkande att undantag skallkunna göras vid besök av utländska gäster och i internationella sammanhang.Sådana beslut bör i varje enskilt fall fattas av talmannen för riksdagensräkning och av Alkohol vid statlig representation, m. m. vederbörandestatsråd i fråga om den statliga representationen i övrigt. Om man nu är beredd att ge talmannen ochstatsråden detta förtroende i dessa sammanhang har jag svårt att förstå varförvi inte kan ge dem förtroendet fullt ut. Jag litar fullt och fast på talmannensoch slatsrådens sunda förnuft och goda omdöme.. Att sätta upp pekpinnar ärdärför fullständigt onödigt. Det vill jag snarare beteckna som ett misstroendemot dem. Med det anförda vill jag yrka bifall tillreservation 1 vid skatteutskottets betänkande nr 47. I detta anförande instämde , , , , i Helsingborg.Egon , , , , , och (alla s). 132RUNE (): har ungdomarnasalkoholkonsumtion ökat. 1947 var av alla 17-äriga pojkar och avflickorna i samma åldersklass absolutister. Men 1980 var bara 13 resp. av17-åringarna helnykterister. På läkarstämman , som särskilt tog uppalkoholkonsumtionen, redovisade alkoholforskaren att ungdomarfödda , dvs. ungdomar har den högsta alkoholkonsuintionennågon ungdomsgrupp någonsin haft. Denna åldersgrupp är"inellan-ölsgenerationen", dvs. ungdomar som var i tonåren närmellanölet tillhandahölls. Följderna av mellanölets skadeverkningar iungdomsgrupperna märks nu i form av allt fler unga alkoholister påvårdanstalterna. Ett mått på probleinet kaii vara att antaletförtidspensionärer yngre än mer änfördubblades'. Ett annat mått pä ungdomsalkoholismen är att av18-åringarna som mönstrar för militärtjänst får frisedel på grund av sittdrogmissbruk. beskrev en gång effekterna vid Lillhagenssjukhus av motbokens slopande på följande drastiska sätt: "Det var som enuppdämd flod vällde över oss." År 19541978 tolvdubblades antaletintagningar av alkoholister på psykiatriska sjukhus. Forskarna gjort en undersökning i av 10 000 män födda1926-1932 angående orsakerna till inträffade dödsfall. De alkoholrelateradedödsfallsorsakerna visade en.sex gånger högre frekvens än som angavs i denofficiella statistiken! I samband med mönstringsförrättning avseende 18-ärigaStockhohnspoj-kar har man kartlagt derasalkoholkonsumtion månaderna före mönstringstillfället. Docent har redovisat att den månatliga alkoholkonsumtionen för avpojkarna motsvarade två-fyra helflaskor starksprit, och för motsvarade denmer än fyrahelflaskor starksprit. En pojke påstod sig ha konsumerat alkoholdryckermotsvarande 17 helflaskor starksprit . Prispolitiken och den massiva satsningen på upplysning ochvård har visserligen lett till en i och för sig välkommen reducering avtotalkonsumtionen av alkohol . Men dess värre torde dettaendast marginellt kunna påverka skadeutvecklingen, enligt alkoholforskaren . I ett land med fri alkoholförsörjning konsumerar av männenungefär hälften av all försåld alkohol. Av naturliga skäl är det främst dennagrupp som drabbas av de svåra alkoholskadorna. Naturligtvis skall vi fortsätta med en aktiv prispolitikoch satsningarna på upplysning och vård. Men det räcker Ettransoneringssystem torde vara den enda effektiva lösningen. Jag skall inte sticka under stol med att jag länge varitnegativt inställd till en alkoholransonering, men talrika forskarrapporterunder senare år - jag har redovisat några - har övertygat mig om att enransonering är den enda åtgärd som kan hjälpa de gravt alkoholiserade. Många ryggar dock inför tanken på en återgång till dettungrodda och ur psykologiska synpunkter tvivelaktiga Bratt-systemet. Men detfinns bättre alternativ. har redan klarlagt hur etteffektivt och administrativt enkelt ransoneringssystem skulle kunna varauppbyggt. I dataåldern behöver vi inte längre några motböcker med angivnatilldelningar och annotationer om uttag etc. Det är emellertid angeläget att en alkoholransoneringnoggrant förbereds samt att forskarresurser avdelas för en successivuppföljning och utvärdering så att man snabbt kan vidta eventuella erforderligajusteringar av teknisk och kvantitativ art. En treårig försöksperiod synes varalämplig, innan man tar definitiv ställning till huruvida en permanentalkoholransonering är ett lämpligt inslag i samhällets strävan att reducera alkoholskadornaoch därmed också samhällets kostnader till följd av alkoholmissbruk. Jag yrkar härmed bifall till motion 1982/83:882. Alkohol vid stadig representation, m. m. 133RUNE (): Jag vill erinra de talare som har åberopatsocialutskottets yttrande över den här motionen som är aktuell om attsocialutskottet inte var enigt i sitt yttrande över motionen. Vi var några styckensom stod fast vid det beslut som socialutskottet fattade när den härbegränsningen infördes. Det var framför allt själva symbolfrågan som varavgörande. Vi resonerade så att socialutskottets ställningstagande skulle kunnauppfattas så, att nu intar en förändrad attityd i alkoholfrågan. Jag vill med anledning av hennes anförande säga till AinaWestin och mina övriga socialdemokratiska vänner i socialutskottet att dettabeslut dock kom till på grundval av en socialdemokratisk motion. Den borgerligaregeringen levde efter detta beslut. Sedan har man gjort en kompromiss iskatteutskottet. Jag förstår att den kompromissen har kommit till med tanke påatt man skulle försöka förmå kammarens ledamöter att inte i större utsträckningställa sig bakom motionen av m. fl. Alkohol vid statlig representation, m. m. Jag vill sedan kommentera vad några av talarna sagt. Jaghar fäst mig vid vad sade, både i sitt huvudanförande och i sinarepliker. sade att restriktioner måste vara välmotiverade. De fårinte vara överdrivna, och de måste inge respekt. Vad är det för restriktioner som under årens lopphar ansett välmotiverade? Jag kan inte erinra mig någon. tar också upp frågan om mellanölet. För atttravestera måste jag säga: är fantastisk. har redovisat undersökningar som ärgjorda och som är redovisade på läkarstämman. Det finns flera olikaundersökningar som ger klarhet om att mellanölsperioden var en inkörsport tillalkoholmissbruk för väldigt många ungdomar. Det är dessa ungdomar som i dagutgör de stora och tunga missbrukargrupperna, som vi har påalkoholistanstalterna. Det går inte att komma ifrån att mellanölet här harvarit en av de stora orsakerna. Det behövs inga utvärderingar, . Vihar tillräckligt med material som bevisar mellanölstidens skadeverkningar. Vi var 1977 eniga om att här i lägga fastprinciperna för alkoholpolitiken, som sedan undan för undan har måst följas uppmed olika åtgärder. Vi har lyckats så till vida att det börjar gå upp istörre utsträckning för svenska folket och glädjande nog hos en stor del avtonåringarna vilka svåra följder spritmissbruket har. Vi vet att den svenskasjukvården kostar oss . Av dessa kostnader går25 %, eller ca 15 miljarder, till vård där alkoholmissbruk finns med ibilden. Det är förvånande att den saken aldrig berörs i diskussionerna omstatens sparande. Jag har aldrig hört ta upp detta, men här finnsdet stora möjligheter till besparingar. Ni som företräder en alkoholliberallinje och inte vill ha några restriktioner bör vara så uppriktiga att ni säger:O.K., vi är beredda att ytterligare lägga några tusenlappar pås.kattsedeln för det är detta som. det är fråca om , så att vi får behållafriheten när det gäller alkoholen. Sedan går det inte att diskutera narkotikafrägan utan attockså ta med alkoholen. Jag har träffat väldigt många ungdomar runt om ilandet. Det har rått samstämmighet om uppfattningen att bruket och missbruketav narkotika har börjat när vederbörande befunnit sig i ett alkoholpåverkattillstånd. Här finns det ett klart samband. Därför måste vi som vibekämpar narkotikamissbruket också föra kampen mot bruket och missbruket avalkohol. Jag har tillsammans med skrivit på en motionom försök med alkoholransonering. Liksom har jag varit motståndaretill detta, men jag har blivit överbevisad. Jag tror inte att vi når den härstora missbrukargruppen med information. Jag är klart medveten om att vi intehar tillräckligt stark opinion bakom oss , men jag är övertygad om attopinionen växer och att vi blir tvungna att vidta hårda åtgärder på dettaområde. I dettaanförande instämde och (båda c). 134EVERT (): Väldiga känslor är i svallning här i kammareni kväll liksom också utanför kammaren. Alla förklarar att det är en litenfråga, men så drar vi i gång en stor debatt. När detgäller den s. k. bjudspriten gäller detnaturligtvis först och främst en attitydfråga. När partimotionen skrevs menadevi att de som är i samhällets ledning själva bör visa restriktivitet. Jag harmånga gånger påmint om att det var SSU som gick före när det gällde alkoholfriamiljöer. Annars brukar vi ju säga att det är de äldre som skall gå före. Detvar emellertid SSU som tog det verkliga initiativet. Detta berodde kanske påatt SSU ser framtiden för de ungdomar som SSU har att göra med. Röstar vi på reservationen innebär det, enligt min mening,en signal utåt som inte är bra, eftersom vi redan har ett beslut som bara gammalt. Vi ger en signal som kan uppfattas som att man inte behöver taså allvarligt på det här. Men det menar jag att man måste göra. Jag skulleönska att vi lugnade ned oss och tänkte på det här litet grand och i alltväsentligt höll fast vid det beslut som vi redan har fattat och bakom vilketdet finns en socialdemokratisk partimotion. Naturligtvis beklagar jag att den socialdemokratiskagruppen uppvisar delade meningar på den här punkten. Jag talar här mest utifrån socialutskottetsutgångspunkter. Jag åhörde vårddebatt. Denrörde sig om flera saker, men den tog även upp alkoholfrågan. ,ordförande, sade att dödligheten när det gälleralkoholrelaterade sjukdomar har fördubblats . Vi skalltänka på detta litet grand. Vad var det som var orsaken? Det var naturligtvis denliberalisering som vi alla upplevde . Vi har varitmed om en sänkning av alkoholkonsumtionen som inte är obetydlig. Även om manvet att hembränningen har ökat, har det skett en betydande sänkning. Vi spanarefter om detta skall få något resultat i fråga om skadorna. På bevittnades också att man kan se detta; skadorna är inte längre såallvarliga. Ändå vet vi att det naturligtvis sker en eftersläpning. Denalkoholpolitik som vi i stort sett i enighet har kunnat föra och denkonsumtionsbegfänsning som har skett har alltså varit till stor fördel. I ett inlägg vid sade entalare, folkpartisten , att om det var så att man kunde säga attalkohol är cancerframkallande, skulle vi se mycket allvarligare på den. Då gickdr , vpk, upp och sade att det är den i högsta grad. Man riskerarbåde levercancer, cancer i matstrupen och cancer i munhåla och svalg samtmöjligen också cancer i bukspottkörteln. I själva verket, sade , äralkoholen ett av de mest cancerframkallande miljögifter vi över huvud taget hari vårt samhälle, om vi mäter detta i antalet fall. Återigen, riksdagskamrater: är en stor hälso- ochsjukvårdsfråga, som vi har anledning att ta med mycket stort allvar. Denalkoholpolitik som vi har inlett har vi anledning att fortsätta med mycket storkraft. Jag hadebegärt ordet för att också säga något om alkoholransonering, men Alkohol vid statUg representation, m. m. mintaletid är snart ute. Vi kommer säkert tillbaka till den frågan. Jag vill barasäga att det inte finns några bevis för att alkoholransonering skulle kunnainnebära en sänkning av konsuintionen. När alkoholransonering infördes i mittenav hade man nått botten, men från de åren skedde en ökning. Vi harockså en helt annan situation nu än vad vi hade . Så långt jag kan se, och att döma av de vetenskapligabevis soin man kan åberopa, kommer alkoholransonering inte att lösakonsumtionsfrågan. Som den socialdemokratiska motionen har sagt och andra harvarit eniga om, får vi gå via priset och skatten, och via attityderna. Jag ber att med dessa ord få yrka bifall tillskatteutskottets majoritetshemställan. 135HANS i (s): Här har vi kommit in i en mycket ingående ochdjupgående alkoholpolitisk debatt. Det råder stor enighet, det är jag säker på,när det gäller att motverka missbruk av alkohol.