prot · G60986 · 1982-12-31 00:00:00 — Först vill jag tacka statsrådet för svaret på min fråga. Tyvärr måste jag konstatera att det är makten ochbyråkratin som har talat - makten i form av den socialdemokrati som anser attmänniskors valfrihet skall vara beroende av de styrandes välvilja. StatsrådetGöranssons svar är tomt på intresse för vad fristående skolor - Waldorfskolorliksom andra fristående skolor - innebär för eleverna, föräldrarna och lärarna.Det avgörande för dessa skolors överlevnad är, enligt statsrådet , omman efter prövning kan visa att de tillför det allmänna skolväsendet någonting.Om de tillför eleverna god utbildning, engagemang och en god start här i livetär uppenbarligen mindre betydelsefullt. Det vikfiga är om det offenthga anseratt det offenfliga kan dra nytta av 'fristående skolors erfarenheter, inte omde enskilda människorna - eleverna och föräldrarna -har nytta av de friståendeskolorna. Det är samma socialdemokrati som har talat här som den somi vill lägga ner skolor som och . Det är skolor med en egen identitet och engagemang bland lärare,elever och föräldrar. För socialdemokrafin i och Sverigesregering är det viktiga inte om människorna uppskattar en skola, utan om denpassar in i socialdemokratins mönster för hur skolor skall vara. Men det är också byråkratin som hartalat. Att förverkliga ett riksdagsbeslut som fattats , på basis aven proposifion framlagd , kan möjligen göras budgetåret1984/85, hävdar statsrådet . På fullt allvar hävdar han att det integår att förverkliga beslutet under /84, dvs. Man avundas inte statsrådet den arbetsbörda han upplever sigha framför sig i det här enskilda ärendet. Antalet skolor som behövs skall övervägas. Den geografiskafördelningen av skolorna skall studeras, och det tar tid. SÖ skall göra ensamlad bedömning, och den skall grunda sig på yttranden från de kommuner ivilka skolorna ligger, vilket också tar tid. Sedan skall länsskolnämnderna göraen bedömning, och detta tar också tid. Beslutsunderlag kan, enligt statsrådet, föreligga förstett år efter det att riksdagsbeslutet är fattat. Sedan skall regeringen göra ensamlad bedömning i anslutning till budgetarbetet. Man får ett intryck av attstatsrådet och SÖ börjar från noll i det här arbetet. Så är det inte. Fenomenet fristående skolor är väl käntbåde på SÖ och i . fickutbildningsdepartementet t. ex. del av en utvärdering av en fristående skola,i . En av slutsatserna i den rapporten var följande: "Även om förutsättningarna för arbetet vidKristofferskolan är alltför speciella för att fullgöra rollen som till exempelde fill lärarhögskolorna knutna försöks- och demonstrafionsskolorna, bör dendock kunna vara ett bra studieobjekt i lärarutbildningen." Det är svårt att tänka sig att denna utvärdering är detenda material och den enda kunskap angående fristående skolor som finns tillgänglighos SÖ och . Därför är det inte acceptabelt att detskall behöva ta nära för att effektuera ett riksdagsbeslut som innebäratt de nya reglerna skulle träda i kraft . Det rimmar på något sätt inte med den handlingskraft somregeringen anser sig besitta. Den ena lagen efter den andra pressas igenom mednäst intill omedelbar verkan. En utvidgad generalklausul ansågs av riksdagsmajoriteteninte behöva särskild behandling i . Reduktion av skattenför fackföreningsavgifter pressades igenom med hjälp av nattsammanträde iskatteutskottet. Kronan devalverades innan statsministern ens lämnatsin regeringsförklaring. Nya skatter beslutas . Stora utgiftsökningar,stora skattehöjningar och stora lagförslag hanteras med handlingskraft. Men småfristående skolor, enskilda lärare, elever och föräldrar, de skall vänta i tvåår på att riksdagsbeslut som berör dem skall börja gälla. Hade regeringen haft vilja och en positiv synpå fristående skolor, hade riksdagsbeslutet nu varit inbakat i budgeten, så attde fristående skolor som är aktuella hade fått statsbidrag fr. o. m. hösten1983. Statsrådet har i sitt svar inte anfört någonting som styrkerden motsatta uppfattningen. Tvärtom hävdar han ju själv i sitt svar, att ävenom man utser fristående skolor till ett ärende mer komplicerat än det mestaregeringen Om statsbidraget till fristående skolor Om statsbidraget till fristående skolor sysslarmed, så kommer beslutsunderlag att föreligga . Jag skulle därförvilja be statsrådet förklara varför beslut inte kan fattas åtminstonei höst, när beslutsunderlag enligt statsrådet själv finns tillgängligt? För även med noggrannhet är det ju möjligtatt verkställa riksdagsbeslutet för kommande budgetår. Jag tror mig kunna lovastatsrådet att de aktuella skolorna inte kommer att haka upp sig på att de fårbesked först eller kanske rent av . De vill hellrefå besked då än i budgetpropositionen /85. Eftersom verkställandet har försenats rätt påtagligt, voredet intressant att få en redovisning från statsrådet av när arbetet med dennafråga igångsattes. När statsrådet tillträdde var propositionen framlagd, ochdet fanns ingen anledning att anta att den inte skulle bifallas. Eller startades det efter riksdagsbeslutet?Eller har det kanske inte startats än? I vilken fas bedrivs arbetet inomdepartementet just nu? Förutom att man satt ut sista ansökningsdatum fem månaderefter riksdagsbeslutet hade man faktiskt kunnat behandla alla de ansökningarsom inlämnats, vilket tidigare understrukit. tror jag inte att det är de byråkrafiska problemen somvarit styrande för att vi diskuterar orsaken till att ett riksdagsbeslutinte har verkställts. Statsrådet har ju tidigare visat en tendenstill att skylla på byråkratin när det gäller det han själv inte vill. Vi minnsnog , då det hette att på grund av de byråkrafiskaproblemen blockbetygen inte kunde avskaffas. samma vecka, dagenefter, avskaffades de av regeringen. Och även inom andra områden har regeringenvisat prov på handlingskraft i komplicerade ärenden; prövning, remiss ochsamlade bedömningar har fått anstå. Men det finns en uppenbar skillnad mellan riksdagsbeslutetom fristående skolor och alla de riksdagsbeslut som rasslats igenom underhösten och under vårriksdagens början. Riksdagsbeslutet om fristående skolorökar de enskilda människornas möjlighet att välja skola, det stärker deenskilda människorna. I socialdemokratins tar sådana beslut lång fidatt verkställa. De andra besluten ökar i stället den offentliga sektornsmakt och inflytande, de stärker organisationernas ställning, och de effektuerasflygande lätt. Samma ovilja som visar mot fristående skolorgenom förseningen av deras ärenden visar socialdemokratin gentemot andraavvikelser och alternativ inom skolans område. och AdolfFredriks musikskola i är inte fristående skolor, men de är skolor medegen identitet, och de betyder något särskilt för eleverna. De är skolor somfungerar bra. Den senaste tidens debatt visar vad de betyder för eleverna. HerrGöranssons parfikamrater skall nu lägga ner dessa skolor. Det avvikande skallbort och spridas ut, Ukformighet skall gälla. Känns det inte besynnerhgt, BengtGöransson, att fillhöra ett parti som bemöter idealiteten ochengagemanget i dessa och i de fristående skolorna med invecklade haranger ombasresurser och förstärkningsresurser och om prövningsförfaranden på två årstid? Socialdemokrafisk skolpolifik har på något sätt blivit staten moteleverna. AlltBengt har att säga alla lärare, elever och föräldrar som sliter ochkämpar för sin skola är att de eventuellt kan få ett "överlevnadsbidrag". Det,herr talman, är den utsträckta handen till enskilda människors inifiafiv ochengagemang: ett "överlevnadsbidrag". I socialdemokrafins kanfristående skolor uppenbarligen inte få stöd enligt riksdagsbeslut. Det spelarmindre roll vad de betyder för sina elever än vad de betyder för "detallmänna"; i bästa fall kan alla de som lagt ned möda och egnauppoffringar, visat prov på idealitet och svarat för vikfigt nytänkande få ettöverlevnadsbidrag. Det är vad det annorlunda kan få i konformismenssocialdemokratiska . Jag skulle därför vilja fråga statsrådet: Vad ärdet egentligen för fel att elever och föräldrar ges en möjlighet att välja skola? har rätt i en sak, tyvärr. Riksdagsbeslutet innebar inte attfristående skolor automatiskt skall få statsbidrag. Hade vi moderater fått vårvilja igenom hade alla fristående skolor som uppfyller kraven på skolpliktensfullgörande med automatik fått statsbidrag. Då hade vi sluppit diskutera varförett riksdagsbeslut inte förverkligats. Regeringens agerande i den här fråganunderstryker att vi moderater hade rätt. . Vi anser att föräldrar och eleverskall kunna välja skola. Vi tror på nytänkande och mångfald. Vi ser på skolanmed de enskilda människornas ögon. Statsrådethar i sitt svar inte visat på någon hållbar anledning fill att riksdagsbeslutetinte kan verkställas. Tvärtom har han medgett att besluts-underiag finns frammeåtminstone fill hösten. Orsaken till dröjsmålet är inte byråkrati utan detfaktum att socialdemokratin ser på dessa skolor med överhetens ögon och intemed de enskildas ögon. Det borde de göra. Då hade riksdagsbeslutet omfristående skolor effektuerats lika snabbt som beslut om utvidgadegeneralklausuler, lagstiftning om skogsawerkning, europeiska korridorer ochskattereduktion för fackföreningsavgifter. Handlingskraftenfinns där- men bara när det gäller stora organisationer, stora lagförslag,stora skattehöjningar och stora utgiftsökningar. Inte när det gäller småfristående skolor, små barns skolgång och enskilda människors möjlighet attvälja skola. Det hade kunnat gå att förverkliga riksdagsbeslutet /84, ochjag hoppas att statsrådet kommer att ändra sig även när det gäller denna fråga. Omstatsbidraget till fristående skolor 17 (): Även jag beratt få tacka statsrådet för svaret. Det är bara én enda sak i det som ger någothopp alls för den fria pedagogiken i , och det är det halva löftet attge något ökade Omstatsbidraget till fristående skolor överlevnadsbidragåt de skolor som håller på att strypas av den ekonomiska utvecklingen. Dessaskolor har under sparat in avsevärda elevkostnader åt staten. Detbekräftas inte bara av utan också av och Norrköpingskommuner. I proposifionen står det: "och kommunerhar i sina remissyttranden visat att omfattningen av de besparingar som statengör stämmer väl överens med beräkningar." Detär faktiskt så att staten sparar hela elevkostnaden när en elev går över fristående skola. När och om riksdagsbeslutet av i fjolförverkligas sparar staten inte längre hela detta bidrag men fortfarande en delav det. Någon välgörenhet från statens sida är det alltså fortfarande intefråga om. Vidarebidrar Waldorfskolorna i själva verket i märkbar grad till statens utbildningav lärare. En mängd personer- lärare, lärarhögskoleelever och andra - stårständigt i kö för att få göra studiebesök i . Frånlärarhögskolan i kommer ständigt elever som vill fitta på den lillaWaldorfskolan i . i har 2-3 besök i veckanoch måste säga nej fill många fler för att få arbetsro. I stället tar manibland emot storbesök av 400-500 intresserade på en gång, och de kommernaturligtvis inte bara från utan från stora delar av landet. Underåren 1980-1982 deltog minst 373 pedagoger i sommarkurser i Waldorfpedagogik,anordnade delvis med stöd av SÖ, men givetvis fick deltagarna betala det mestasjälva. 373 är en minimisiffra. Det är svårt att få ihop det totala antalet,eftersom all denna verksamhet är ytterst decentraliserad. Kristofferskolanbrukar ha sammanlagt 3 000 studiebesökare , seminariet i 6 000 omåret. Om man på listorna över besökare vid skolorna ser efter varifrån dekommer kan man se att de som besökte kom från enrad institutioner vid , vårdskola i ,i , och högskolan i . Johannaskolani hade besök bl. a. från Kumla, , ,, och i . iGöteborg besöktes /82 bl. a. från , , ,, - i många omgångar -, och av enmängd grupper från . Detär alltså tydligt att dessa skolor, så små de är, är av pedagogiskt intresseinte enbart för sin egen kommun utan av stort och ökande intresse för en mängdpedagogiskt arbetande människor i avsevärda delar av . Det är detta sommenas med att de är av betydelse för den pedagogiska utvecklingen i Sverige.Det är alltså inte bara fråga om att deras idéer kan spridas inom de egnakommunerna, där det f. ö. inte alltid är så lätt att sprida dem. Det har fleragånger hänt att har erbjudit sig att skicka sina lärare till denvanliga skolan på orten, så att lärarna där med egna ögon skullekunna se vad Waldorflärarna gör och hur de arbetar. Dessa erbjudanden haraldrig antagits. Varför vill då så många föräldrar, fler och fler för varjeår - det finns numera 36 föräldraföreningar för Waldorfpedagogik i -, upprättafristående skolor och ge sina barn en annan pedagogik än den vanliga? Det kortasvaret är naturligtvis att de tror på denna pedagogik. De har satt sig in iden, de har sett den fungera, de är övertygade om att deras barn skulle måbättre av den än av den undervisning som den vanliga skolan ger. Är det något som skolstyrelseordförande skall uttalaförkastel-sedomar över? Är det en moralisk plikt att bara vilja ha sammapedagogik som den staten erbjuder? Fråga medlemmarna i den folkrörelse somWaldorfföräldrarna numera är! De kommer att svara: Vi tar själva ansvar förvåra barn, vi vill ge dem det bästa vi kan, vi vill ha frihet att pröva andravägar än de konventionella. Jag kallar detta för en folkrörelse, för det är det. De stora och etablerade folkrörelserna var också en gång små, fattiga ochförföljda. Man skrattade åt dem. styr de landet. växer nya rörelserupp på andra områden men med samma entusiasm för frihet, samvetsansvar ochframtidstro. Jag är alldeles övertygad om att det är vi som talar för derassak som har framtiden för oss, även om vi blir kvävda. På tal om kvävda: Det är väldigt intressant att se attvissa författningar om fristående skolor i alla fall skall träda i kraft den 1juli 1983. Där räcker alltså de byråkratiska resurserna till, de som annarsbara räcker till att strypa nya inifiativ. Men risken är att de därförfattningarna blir meningslösa, för om inte de nya statsbidragsbestämmelsernafår träda i kraft , finns det kanske inga fristående skolor kvar. Man kaninte i oändlighet åka snålskjuts på människors entusiasm och vilja tillfrivilliga insatser. Det är inte särskilt berömvärt att försöka göra det. I den här debatten har det rört sig om Waldorfskolorna,därför att de står främst i kön och otvetydigt hör till dem som bör komma ifråga. De uppfyller nämligen det givna villkoret i propositionen, att denfristående skolan skall ha en särskild prägel och att dess uppläggning avverksamheten är till nytta som ytterligare erfarenhetsunderlag för det allmännaskolväsendet. Ingen har förnekat att Waldorfskolorna gör detta. Det finns andrasorters fristående skolor, och det är väl möjligt att även några av demuppfyller dessa villkor, men säkert är i varje fall att Waldorfskolorna gör det.Det är alltså helt onödigt att som i statsrådets svar mästra massmedia ellerriksdagsmän för hur de tar upp denna debatt. Jag vill fill slut fråga statrådet: Kan vi lita på attskolorna åtminstone får de ökade bidrag de behöver för att överleva, tillsammansmed de förenklade regler som här har antytt, ifall statsrådet nuvägrar att följa beslut och avsikter när det gäller statsbidrag tillfristående skolor? Om statsbidraget till fristående skolor Om statsbidraget till fristående skolor I slutet av sitt inlägg säger attden här diskussionen faktiskt handlar om någonting mera än Waldorfskolorna. Det handlar om stöd till fristående skolor över huvud taget, ochdet är skälet till att regeringen har sett det som nödvändigt att göra ensamlad bedömning. Det betyder naturligtvis inte - vilket tror -att man behandlar skolor i grupp. Man kan i en gemensam handläggning prövavarje enskilt ärende för sig, pröva varje skolas förutsättningar för sig. Detär så pass enkelt att det egentligen inte behöver påpekas. Det skulle däremotkunna innebära att man genom att ta ärenden och beslut i den ordning de kommerin kunde försätta sig i en situation där man inte hade möjlighet att ge denskola stöd som man av ohka skäl fann det lämpligt att ge stöd. I propositionen sägs att det skall gälla skolor somfrämjar en alternativ pedagogik, en verksamhet som kan berika och vara av värdeför det allmänna skolväsendet. Där noterar jag en klar principiell skillnadmellan den uppfattning som mitt parti har och den som gettuttryck för. säger att det för socialdemokratin bara är viktigtatt skolorna tillför något av värde för det allmänna skolväsendet och inte föreleverna. Men det allmänna skolväsendet är faktiskt dess elever. Det allmänna skolväsendetär till glädje för de elever som ingår där. Det är därför vi i det parfi jag fillhör har ställt ossbakom detta riksdagsbeslut, för att man skall kunna nyttiggöra de pedagogiskaerfarenheter och de tillgångar som skapas inom skolor med en alternativpedagogik. Vi gör det alltså inte bara för att möjliggöra för exempelvisföräldrar att välja andra skolformer. är det sant - det pekade PärGranstedt på - att man i en sådan här prövning också bör väga in önskemål frånföräldrar och enskilda. Det är viktigt att göra det. Då bhr det uppenbart, som också pekade på,att man måste ha ett betydligt bättre och grundligare underlag än det som baraär ett slags automafik, där en skola bekänner sig till en bestämd pedagogik.Det är alltså inte så att har ställt sig bakom ett förslag att lämnagenerella bidrag. Det står tvärtom både i proposifionen och iutbildningsutskottets betänkande att en prövning måste ske från fall fill fall. talar alltså i långa stycken för ettriksdagsbeslut som inte har fattats. Regeringen är beredd att effektuera detriksdagsbeslut som faktiskt togs här i och inte det som GunnarHökmark med ganska fri hand tecknade och hoppades att hade fattat. Vimåste rätta oss efter det som fakfiskt står i riksdagsbeslutet. Jag delar uppfattning att kanbetyda någonting för landet som helhet, och det ökar kravet på stringens närdet gäller bedömningen av ansökningarna. Jag tycker inte heller att det finns anledning att varaupprörd över att man anvisar ett överlevnadsbidrag. Man ger juöverlevnadsbidrag till de organ och institutioner som man både förutsätter harmöjlighet att överleva och anser det önskvärt överlever. Jag har väldigt svårtatt förstå vad ett snabbt beslut skulle gagna, som skulle kunna innebära tvingades säga nej till ett antalskolor som skulle kunna komma i fråga för stöd. Jag tror att det är bättre tafasta på det överlevnadsbidrag som ges, för att vi skall få möjlighet att göradenna ordentliga prövning. Det är riktigt att det har kommit in ansökningar. FrånWaldorfskolorna har ansökningar inkommit, men det finns också andra skolor somkan väntas komma med ansökningar och som bör ha möjlighet att få vara med i denbedömning som skall göras. Ansökningarna ligger nu hos förberedning. Jag ser inte att det är möjligt att göra en snabbare handläggning,och jag tycker att den metod som har anvisats i budgetproposifionen för attfillgodose de krav som kan ställas är rimlig. Regeringen har alltså inga dolska avsikter. Regeringen ärinte ute efter att lägga ned vissa skolformer eller att hindra människor medett starkt engagemang att pröva andra pedagogiska metoder. Vi tycker däremotatt det är viktigt att dessa skolor för att få statsbidrag skall vara sådanaatt de filiför det allmänna skolväsendet värden. Det är angeläget att vi fårmöjlighet att dra fördel av de erfarenheter som kan vinnas i skolor med alternativapedagogiska system. Det är skälet till att vi vill göra en ordentlig bedömningav de ansökningar som kommer in. Det är också skälet fill att vi angivit att vivill överväga möjligheterna att höja det "överlevnadsbidrag" somkrävs, eftersom det naturligtvis inte är meningen att det skall vara enekonomisk prövning som avgör vilka skolor som framöver skall få statsbidrag. Om statsbidraget till fristående skolor 19PÄR (): Jag försökte genom mitt förra inlägg få litetklarhet i de praktiska förutsättningarna, men fick inte riktigt svar på minafrågor. Statsrådet bekräftade nu att Waldorfskolorna har kommit inmed sina ansökningar - , f. ö. - och att det kan finnasandra skolor som kan vara aktuella. Det är säkerligen alldeles riktigt. Men somjag sade utgår jag ifrån att man på har en sådanöverblick över vilka fristående skolor som finns här i landet - det är ju ettmycket begränsat antal - att man kan bedöma hur många ytterligare skolor somöver huvud taget kan vara aktuella för det här statsbidraget. Jag ställde enkonkret fråga: Hur många av de skolor som är tänkbara i detta sammanhang harkommit in med sina ansökningar och hur många ytterligare kan tänkas komma inunder våren? Jag ställde denna fråga för att få en överblick över problemetsomfattning, men jag fick inget svar på den frågan. Sedan tycker jag att statsrådets resonemang på den härpunkten speglar ett kvottänkande, som jag har litet svårt att begripa och somdet, såvitt jag vet, inte finns någon förankring för i vare sig proposifioneller riksdagsbeslut. Det framgår inte någonstans där att man skulle anslå ettbestämt belopp och fördela detta på ett antal skolor eller att det skulle varaett visst antal skolor som skulle få bidrag. Men när man lyssnar fillstatsrådet verkar det som om man skulle ägna sig åt något slagsbedömning som innebär att om skola A får, så kan inte skola B fä. Därför måsteman ha in ansökningar från alla skolor för att kunna bedöma vilka som skall fåoch vilka som inte skall få bidrag. Om statsbidraget till fristående skolor Det står mycket uttryckligt iproposifion och riksdagsbeslut - och det bekräftas av statsrådets uttalande -att man skall pröva varje skola för sig. Vad innebär då det? Såvitt jag förstårskall en bedömning av huruvida en viss skola skall få statsbidrag baseras påden skolans egenskaper och förutsättningar och inte på någon annan skolasegenskaper och förutsättningar. Det är inte något slags graderat betygssystemsom här skall tillämpas. Om man anser att en skola uppfyller kraven och om mananser att det finns ett allmänt intresse, som dels kan vara vad skolan filifördet allmänna skolsystemet, dels kan vara det intresse som finns från föräldrarosv., bör skolan rimligen också få detta statsbidrag. Den här kvotawägningen,där man spelar ut den ena skolan mot den andra i prövningsförfarandet, har jagväldigt svårt att förstå motiven för, och det kunde vara intressant att fådetta klargjort. Det är inte så att man kan åberopa något slags ekonomiskahinder - att samhället inte skulle ha råd att ge bidrag till mer än ett visstantal skolor. Verkligheten är ju att samhället spar pengar på varje friståendeskola som finns. Att hävda att man av ekonomiska skäl skulle begränsa antaletstatsbidrag är detsamma som att säga att man medvetet vill profitera på deföräldrar som vill sätta sina barn i enskild skola. Jag tror inte att den härregeringen vill handla på det sättet. Jag utgår från att - och vi kan vara enseom det - det finns ett ekonomiskt utrymme som i och för sig räcker till att gebidrag till varenda enskild skola som finns i landet. Det skall alltså varaandra skäl än ekonomiska som gör att man anser att vissa skolor inte bör fåbidrag, och det får då komma fram vid en bedömning av dessa skolor. Om man trots allt inte klarar av den här processen undervåren, har flera av oss frågat: Om man fattar beslut , kan man då låtapengarna utgå retroaktivt från läsårets början? Även om det skaparplaneringsproblem för de berörda skolorna, är de säkert villiga att accepteradetta, om man ändå kan få fram bidragen från höstterminens början. De ekonomiska övervägandena har jag redan kommenterat. Detgår alltså inte att åberopa ekonomiska motiv för att inte betala ut bidragen.Administrativt är det fullt möjligt att komma med en tilläggsproposition ochbegära pengar för detta ändamål. Sådant händer även när det är fråga ombetydligt större belopp än de enstaka miljoner som det här skulle vara frågaom. Det är alltså inte på något sätt nödvändigt att vänta till nästa års budgetför att få fram pengar för det här ändamålet. Detta har statsrådet inte hellerkommenterat.