prot · G609113 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag tycker att justden enighet vi lyckats skapa kring programmet skall utnyttjas på det här sättetsom en inspiration för regeringen, handikapprörelsen och naturligtvis också föross i att ta olika initiafiv. När det gäller färdtjänstens ställning menar jagatt den skrivning som har antagits av utskottet är riktad mot just den typ avfall som nämner. Det är det behov av färdtjänst som handikappetskapar som skall ligga till grund för bedömningen om färdtjänstbidrag skallutgå eller inte, ingenting annat. Det är vad som står i utskottets betänkande. 74 (): Jag har begärt ordet för att säga några ord om den fråga som tas upp icentermotionen 848, alltså de äldre invandrarnas situation. Närdet gäller frågor som rör invandrare i har vi alltid haft dåligframförhållning. Det är som om vi inte riktigt ville inse vad som har häntgenom den invandring vi har haft och därför skjuter upp att taställning till konsekvenserna av den på olika områden. Det är en inställningsom är farlig, och den drabbar ytterst de berörda människorna. De får sämreservice än de skulle behövt få, om vi hade haft någon beredskap för enutveckling som har varit ganska lätt att förutse. Det är kanske förståeligtatt man inte har ägnat äldreomsorgen Anslag till omsorg om äldre och handikappade m. m. blandinvandrarna så stor uppmärksamhet. Det har funnits mycket få äldre personerbland invandrarna. De flesta är unga när de kommer hit, och därför är det förstpå som äldreomsorgen också bland invandrarna har bliviten angelägen fråga - en akut fråga, skulle jag vilja säga. Andelen pensionäreröver bland invandrarna - häri inräknas utländska medborgare i ochutrikes födda svenska medborgare - var och antalet var 55000. Men både antalet och andelen ökar mycket snabbt. Alla pensionärer är naturligtvis inte i behov av speciellavårdomsorger, men också antalet invandrare som är beroende av vård i olikaformer ökar. Och det är därför frågorna snabbt inställer sig, de frågor som bl.a. tagits upp i motionen; Vilka är dessa invandrare? Vilka speciella behov har de?Vad innebär den valfrihet som vi genom riksdagsbeslut fillerkäntminoritetsgrupperna för äldreomsorgen? Vilket kulturmönster har de själva i dethär avseendet? Vi vet att det skiljer sig från vårt. I de flesta av de kulturersom invandrarna kommer ifrån är det hög status att bli gammal. Hos oss är dettvärtom, och det kan givetvis medföra svårigheter för många av dem. Vill de, omde hamnar i den situationen att de måste bo på institution, bo tillsammans medandra från samma språkgrupp? Kan de svenska, eller måste de ha personal somtalar deras språk, osv. Jag känner väl till de rapporter som utskottet refererartill, men det räcker inte med rapporter. Jag vet också att kommunerna haransvaret för minoritetsgrupperna lika väl som för andra, men eftersom detta förmånga kommunala tjänstemän och förtroendevalda är nya frågor, finns det en storosäkerhet om hur de bäst skall lösas. Jag tror att det är viktigt att i dessa sammanhang ta medinvandrargrupperna själva i den planering som måste göras och lyssna till demför att få veta hur de vill ha frågorna lösta. Förra socialministern tog några initiativ. Bl.a. gav regeringen medel till en projektverksamhet i kommun, där detfinns många finska invandrare, av vilka en del börjar bli gamla. Denprojektverksamheten gick ut på att skapa ett helt finskspråkigt åldringscentermed finskspråkig personal. Jag vet inte om det finns några utvärderingarav projektet. Jag tror alltså att mycket skulle kunna vinnas om kommunernahade tillgång till ett samlat kunskapsunderlag för sina ofta svåraställningstaganden. Och jag är övertygad om att det skulle vara mestrationellt om det kunskapsunderlaget togs fram centralt. Det behövs helt enkeltett samlat grepp om äldreomsorgen för invandrar- och minoritetsgrupperna. Ochdet är regeringen som har det övergripande ansvaret för invandrar- ochminoritetspolitiken. Motionskravet på ett tillkännagivande till regeringen ide här frågorna är alltså, som jag ser det, väl motiverat. Att mot ett enigt utskott yrka bifall till motionen finnerjag emellertid inte särskilt meningsfullt. Jag nöjer mig därför med att uttalaförhoppningen att regeringen - beslut förutan - tar på sig detbehövliga ansvaret för att omsorgen om äldre invandrare inte försummas. 75INGVAR (): Jag skall ta upp motionerna 1982/83:1304 och1305 som är skrivna av och mig. Motionerna handlar om dehandikappades möjligheter att. klara sig i samhället. Låt mig först säga något om mofion 1304, som handlar omfärdtjänst. I motionen konstaterar vi först att kommunerna erhåller statsbidragmed högst till sin färdtjänstverksamhet. Detta statsbidrag har tillkommitdelvis för att skapa en likformig färdtjänstservice i landets kommuner. Man kan också konstatera att kommunerna under senare årplanerat för att inrymma färdtjänsten i den allmänna kollektivtrafikservicen. trädde socialtjänstlagen i kraft. Isocialtjänstlagen finns vägledande principer om normalisering och integreringbl. a. för handikappade människor. Socialtjänstlagen har emellertid inte fåttden avsedda effekten i detta avseende. Detta är till största delen beroende på utformningenav de allmänna råd som givit ut, i vilka man anger attfärdtjänsten skall ses som en biståndsfråga enligt socialtjänstlagens 6 §. Det kan konstateras att ca 100 kommuner i landet saknarspecialfordon, alltså möjligheter att transportera gravt rörelsehindrade som ärberoende av rullstol. ställningstagande i de allmänna rådenhar fått till konsekvens att kommunerna tvingas pröva varje ansökan omfärdtjänst som ett enskilt biståndsärende. Detta medför att individuellabedömningar görs inom den enskilda kommunen, och självfallet görs ocksåolikartade bedömningar mellan olika kommuner. I länen har det inrättats s. k. länstrafikbolag, vilkaansvarar för den totala kollektivtrafikförsörjningen inom regionen. Ur såväl integrerings-som ekonomisk synvinkel synes det självklart att även färdtjänstverksamhetenborde omfattas av den regionala kollektivtrafikförsörjningen. En samplaneringav färdtjänstverksamheten och den övriga kollektivtrafikförsörjningen skulleleda till en utjämning av skillnader i bestämmelser och taxesättningar förfärdtjänsten. En sådan utveckling kan emellertid inte komma till stånd så längede enskilda kommunerna tvingas att handlägga färdtjänsten enligtsocialtjänstlagens biståndsparagraf. Även om man inte kan uppnå en totalhandikappanpassning av de allmänna färdmedlen utan även måsteanvända sig av speciella lösningar, har det inom landstingvisat sig att färdtjänstverksamheten med fördel kan integreras i den övrigakollektivtrafiken. Nå, vad säger nu socialutskottet om detta? Jo, urregeringens skrivelse om handlingsprogram i handikappfrågor citerar man medgillande följande meningar - jag vill läsa upp dem därför att också jag tyckeratt de är fantasfiskt fina: "Uppfattningen om människors lika värde är dengrundläggande utgångspunkten för hur samhället skall utformas. Alla människorhar kunskaper, erfarenheter och förmåga, som är viktiga för samhället. Det ären gemensam angelägenhet för hela befolkningen att samhället utvecklas på ettsådant sätt att orättvisor undanröjs, att människor får jämlikalevnadsförhållanden och Anslag till omsorg om äldre och handikappade m. m. Anslag till omsorg om äldre och handikappade m. m. att allakan medverka i utvecklingen och nå delaktighet i samhällsgemenskapen. För att dessa mål skall förverkligas måste arbetet inomalla samhällsområden ta hänsyn till handikappades situation, problem ochbehov. Arbetet måste utgå ifrån att handikapp är brister i miljö ochverksamhet. Handikappolitiken är inte skild från annan politik utan gälleråtgärder inom olika samhällsområden för att de allmänpolitiska målen skallkunna förverkligas för människor med funktionsnedsättningar." "Utskottet noterar med tillfredsställelse attberedningsgruppens arbete utmynnat i ett handlingsprogram i handikappfrågor omvilket råder bred enighet. Programmet bör enligt utskottets mening utgöra enviktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet på handikappområdet." Detta är ett program, som jag tycker är väldigt fint. Menhur stämmer det in på färdtjänsten? Jo, där återgår man helt plötsligt till engammal syn. Låt mig åter citera några rader ur socialutskottets betänkande: "Sådana resurser som social hemhjälp och färdtjänstmåste därför kunna disponeras av den nämnd som har detta samlade ansvar,nämligen socialnämnden eller i förekommande fall social distriktsnämnd." och jag menar att detta är ett felaktigtsynsätt. Vi anser att färdtjänster skall kopplas samman med kollektivtrafikenoch inte med socialtjänstlagen. Vi är alltså besvikna över socialutskottets synpå färdtjänsten, och jag kan säga att vi med stort intresse kommer att följaden framtida utvecklingen på detta område. I vår motion 1982/83:1305 begär vi att inifiativ skall tassnarast för att få fill stånd överliiggningar mellan beträffande finansieringen av boendeservicen.Socialutskottet hänvisar till att boendeservicegruppen har avslutatsitt arbete och att rnan måste ta del av dess rapport, innan man kan vidtanågra åtgärder. Vi är helt med på detta och skall med intresse ta del avgruppens utredning. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (utvecklingen av äldreomsorgen) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 18 förreservation 1 av . Mom. 7 (åtgärdsprogram för handikappomsorgen m.m.) Utskottels hemställan bifölls med 292 röster mot 18 förreservation 2 av . Mom. 10 (färdtjänstens integrering med kollektivtrafiken) Utskottets hemställan bifölls med 292 röster mot 20 förreservation 3 av . Mom. 12(institutioner för psykiskt utvecklingsstörda) Nr 113 Utskottets hemställan bifölls med294 röster mot 18 för reservafion 4 av Torsdaeen den . Mom. 13 (huvudmannaskap för särskolan) Meddelande om Utskottets hemställan bifölls med 263 röster mot 47 förreservation 5 av internellationer och . 1ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Utbildningsutskottetsbetänkande /83:19 Antalet skoldagar under läsåret Utskottets hemställan bifölls. 18 § Anmäldes och bordlades Proposition 1982/83:163med förslag till lag med vissa bestämmelser om larmanläggning- 19 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1982/83:2291av och Ändrad indelning av försvarsmaktens personal, m. m. 1982/ 83:143) 1982/83:2292 av m. fl. Ändrad styrelserepresentation inom stiftelseorganisationen förskyddat arbete m. m. 1982/83:149) 20 §Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationer framställts 1982/83:112 av () till justitieministernom den statliga kontrollen av medborgarna: Skattecheferna i ochGöteborg samt chef har gjort uttalanden om behovet avsamhälleliga kontrollåtgärder, som måste uppfattas som främmande för en västligrättsstat. Skattecheferna förespråkar således "hembesök för attkontrollera om skilsmässa i praktiken verkställts eller bara konstrueratsjuridiskt för att möjliggöra bostadsbidragtill formellt ensamstående". Skattechefernaavrundar det gemensamma uttalandet med att konstatera att kontrollen avbostadsbidrag till ensamstående inte blir effektiv om samhället nöjersig med att använda lämnade uppgifter till kyrkobokföringen. Generaldirektörenför konstaterar att det blir allt svårare att undandrainkomster från beskattningen, varför det blir ekonomiskt mera intressant attutnyttja möjligheter att dra nytta av olika förmånssystem. Denna utvecklingoroar generaldirektören, och därför anser han att en generalklausul motförmånsmissbruk bör efterlysas. Denu citerade högt uppsatta statliga ämbetsmännen konstaterar således samfälltatt ett högskattesamhälle parat med ett omfattande och finmaskigt bidragssystemskapar kontrollproblem. Atten omfattande ekonomisk rundgång i samhället leder till skadeverkningar harmoderata samlingspartiet länge varnat för. Den största risken förrättssamhället är dock inte att enskilda tubbas fill att bete sig ohederligtutan att det demokratiska rättssamhället steg för steg förvandlas till enauktoritär kontrollstat utan någon hänsyn till enskilda människors krav på enskyddad privat sfär cich enskild integritet. Enskildamänniskor känner ängslan inför alltmer statlig kontroll. Det är därförutomiordentligt väsenthgt att justitieministern klargör sin och regeringensinställning i dessa frågor. Kanjustitieministern försäkra att regeringen inte har för avsikt att - nu eller iframtiden - införa den typ av ingående medborgarkontroll som ovan citerade högtuppsatta ämbetsmän efterlyser? 1982/83:113 av (vpk) till socialministern om konstgjord befruktning, m. m.: Håller den tekniska och genetiska forskningen påatt övermanna mänskligheten? Får vi kanske kunskap som vi inte behöver ha ochsom försätter oss i konfliktfyllda, absurda valsituationer? tidsmedicinska och genetiska forskning ger etiska problem bl. a. i samband medkonstgjord befruktning, embryoimplantation, experiment med levande ,kloning, fosterdiagnostik, DNA och transplantationer. Medhjälp av genetisk ingenjörskonst kan man modifiera arvsmassan. Genom att förenaönskade gener kan man åstadkomma superintelligenta ledartyper, tjänstvilligakvinnor och arbetsbin. Ja, , men framtiden ligger nära! Ochfascismens beteende ligger inte långt bort i det förflutna. För bara några årsedan försäkrade flera nobelpristagare i med anledning avDNA-hybridtekniken att det aldrig skulle bli aktuellt med genmanipulafion medmänskliga könsceller, med arvsmassan. pågår sådan forskning runt om ivärlden. Ocksåmera näraliggande frågor väcker tanken om vad som kan vara rätt och riktigt attprioritera och värna om. Detfinns 100 000 s. k. ofrivilligt barnlösa familjer i vårt land. Många av dessafamiljer längtar efter att få egna barn, och med provrörsbefruktning kan detta bli möjligt. 800 familjer står i kö förprovrörsbefruktning. Åtminstone ett barn har kommit till på dettasätt. Metoden är tidsödande och dyrbar. Av 100 kvinnor som fått ett befruktatägg implanterat är det bara en som blir gravid. Ännu pågår inte i vårt landkonstgjord "odling" av människoägg. Har provrörsforskningen blivitgynekologernas egna hjärttransplantationer? Skall alla som vill födaprovrörsbarn få göra det? Hur långt skall forskningen på detta område fådrivas? Är det vettigt att använda dyrbara forskningsresurser till detta då detfinns stora och mer angelägna forskningsuppgifter inom hälso- och sjukvården?Det har redan väckts förslag om att permanenta verksamheten med konstgjordbefruktning vid i . Genom en förfinad fosterdiagnostik kan vi också väljavilket slags människor som skall födas. kan man med hjälp avfosterdiagnostik avslöja mer än 70 olika fel och skador hos ett . Kommeren rätt fill fosterdiagnostik att övergå i ett socialt tryck att på vissaindikationer abortera under hänvisning till att lidande och vårdmiljonerkan sparas in? Frågor som inställer sig är: Vilket liv är värt att levas? Vemsvärderingar är egentligen bestämmande? Vilka uppgifter skall forskningen ha isammanhanget? Frågan om insemination med anonyma givare har under senaretid uppmärksammats både i vårt land och utomlands. Anonyma givare betyderfaderlösa barn. Barnets rätt till att få reda på sitt ursprung, sin identitethar helt kommit bort. Det är de vuxnas lycka det handlar om. I ett samhälle därsnart allting handlar om individualism och konsumism kan man också på dettalättfärdiga sätt köpa sig (=skaffa sig) ett eget barn. Den egna lyckan fixerasrunt egna barn. finns det miljoner barn som behöver tas om hand. Detvore bättre att ta hand om de barn som redan finns, i stället för att forskafram konstgjorda befruktningsmetoder för att tillfredsställa vuxna människorslängtan efter självförverkligande och odödlighet. De frågor som jag tagit upp i denna interpellation äroerhört svåra. Det är frågor som måste diskuteras noga - inte minst i politiskaförsamlingar. Det är också bråttom med denna diskussion eftersom utvecklingengår mycket fort. Medanledning av detta vill jag fråga socialministern: Avserregeringen att vidta åtgärder för att begränsa verksamheter med konstgjordbefruktning i avvaktan på pågående utredning? Är regeringenberedd att, med hänsyn fill de knappa forskningsresurserna, ta initiativ genomgripande diskussion om dessa resursers användning på de iinterpellationen berörda områdena? 1982/83:114av () till kommunikationsministern om förbättrademarktransporter till : Frågan om Linjeflygs flyttning från till Arlandahar varit föremål för en livlig debatt. fattade beslut i frågan.Riksdagen uttalade då att en förbättring av kollektivtrafikförbindelsernamellan och var en absolut förutsättning för enutflyttning av jettrafiken från fill . , länslandsting, och finansborgarrådet , , hade ibrev till trafikutskottet meddelat att AB () hade en sådan planering att de ökade krav påkollekfivtrafikförbindel-ser mellan och som enöverflyttning av flyglinje-trafiken till .Arlanda medför skulle komma atttillgodoses. Kommunen och var också enligt brevet beredda atttillsammans med staten medverka till att skapa förutsättningar för enförbättrad in- och utrikester-minal i centralt läge i . lade regeringen fram en proposition omvissa luftfartspolitiska frågor (1981/82:98) med bl. a. uppgift om attLinjeflyg kommer att flytta sin verksamhet fill senast (därefter fastställt till ). Utskottet (/82:28) erinrade vid behandlingen av denluftfartspolitiska propositionen om sitt nyssnämnda uttalande. Utskottettillade att man alltjämt ansåig att det var angeläget att frågorna ommarktransporterna får en fillfredsställande lösning. Utskottet utgick därförfrån att de regionala och kommunala trafikhuvudmännen i sin trafikplanering m.m. prioriterar de investeringar och åtgärder i övrigt som syftar till och kansäkerställa en förbättring av marktransporterna till . Utskottetanmärkte också att det bör ankomma på regeringen att med uppmärksamhet följautvecklingen på området samt att vidta härav eventuellt föranledda åtgärder. Aktuellaåtgärder för att förbättra marktransporterna till är kollektivfilför bussar hela vägen fordonsstyrning av trafiksignalerna i ett antal korsningarmellan flygbussterminalen och och E-4:an vid genomdetektorer i flygbussarna och i berörda gator belysningoch räcke i mittskiljeremsan på E-4:an Kostnaden för de två förstnämnda punkterna lär enligtberäkningar ligga under 10 milj. kr. Åtgärderna längs E-4:an harkostnadsberäknats till22 milj. kr. Dessa kostnader är inget mot de enorma växlarsocialdemokraterna ställde ut då beslutet om Linjeflygs flyttning skulleavgöras av 1980. Låt mig bara erinra om att förslaget om snabbtåg frånStockholm till av SJ beräknats kosta ca . De aktuella åtgärderna är kommunala och regionalaangelägenheter. Det finns därför anledning påminna om att det var framför alltföreträdare för och som drev fråganom Linjeflygs utflyttning. Det är därför minst sagt märkligt att man just fråndessa håll nu visat så föga intresse för att ta itu med vad på dem ankommer föratt minska olägenheerna för flygpassagerarna av utflyttningen. Enligt uppgiftlär endast en mindre del av de nämnda åtgärderna bli klara till tidpunkten förutflyttningen . Detta rimmar dåligt med de generösa löften som t. ex.framgår av det brev borgarrådet och finanslandsfingsrå- det NilsHallerby skrev . Eftersom man kan förutse en mycket kraftig ökning avantalet flygbussresenärer fill när Linjeflyg flyttat ut och det nubara är ca kvar till utflyttningen vill jag ställa följande frågatill kommunikationsministern: Vilken beredskap finns för att uppnå deutlovade åtgärderna när det gäller marktransporterna till ? 21 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1982/83:403 av (vpk) till statsrådet om regeringens förtroende för domänverkets styrelse; affärsdrivandeverksamhet har ägnats en omfattande debatt. Särskilduppmärksamhet har dotter- och dotterdotterbolagens affärer väckt. Valet avmarknadsförare i av de hus man velat sälja och de metoder som använts ioch kring den här verksamheten har väckt många berättigade frågor. Förbiseddadelfrågor är huruvida styrelsen för domänverket haft ett godtagbart grepp överdomänföretagens hela verksamhet och om styrelsen verkligen lett verksamhetenpå ett riktigt sätt. Mot bakgrundav det anförda vill jag ställa följande frågor; alltjämt regeringens förtroende? Vilkaåtgärder avser regeringen i annat fall att vidta? 1982/83:404 av () till statsrådet om en utvärdering av jämställdhetsombudsmannens arbete; Avser statsrådet att låta utvärderajämställdhetsombudsmannens arbete? 22 § Kammaren åtskildes .