prot · G60965 · 1982-12-31 00:00:00 — När det gäller de frågor som jag har ställt iden andra delen av denna debatt är jag mycket besviken. undrar jaghur det har kunnat gå till på detta,sätt. Jag tycker inte att man i dettasammanhang har följt de beslut som vi i har fattat när vi hartillstyrkt de propositioner som regeringen har lagt fram och till dem hörandeutskottsbetänkanden. Om vissa affärer av Uddevallavarvet 14LENNART (): Det finns andra människor som också ärbesvikna när det gäller de frågeställningar som har tagit upp.Hela den debatt som under har förts i massmedia och avlandshövdingar - Om vissa affärer av Uddevallavarvet ingennämnd - bidrar bara till att skapa ytterligare oro bland de människor som ärberörda av sysselsättningen på varvsorterna, då inte minst i . De frågor som har ställt knyter an tillsysselsättningen i en region där det i stort sett bara finns ett enda stortföretag, nämligen Uddevallavarvet. Den oro som skapas leder till attmänniskor får problem. Därför tycker jag att regeringen i lugn och ro skullekunna få jobba med varvsfrågorna fram till , när vi skall behandla demhär i . Regeringen har som sagt välvilligt bifallitUddevallavarvets ansökan. Jag tycker att det är angeläget att man ställer upp.Det handlar ändå om att man till samhället "kammar hem"i utländsk valuta genom de olika order somUddevallavarvet arbetar med. Och vi vet att av de industrisysselsatta iden kommun som jag kommer från arbetar just på Uddevallavarvet. Det är bara attkonstatera att det utan tvivel är den orten och denna region som är mestberoende av varvets verksamhet. I t. ex. , som ligger näraUddevalla, är varvet den näst största arbetsgivaren. Att regeringen nu ställer sig bakom Uddevallavarvet så attvarvet därigenorn kan få dessa order innebär att människor kan känna trygghet isitt arbete åtminstone framöver. F. n. har man åtta fartyg underproduktion på Uddevallavarvet, och detta skapar en hel del pengar till samhället,som sagt. Om man skall fundera litet vidare kring de här frågorna,är det ju på det sättet att världen inte ser ut som och jagvill att den skall se ut. Vi vet att marknaden är svag när det gällerfraktverksamheten. Vi vet att det är besvärligt inom varvsnäringen över huvudtaget runt om i världen, kanske framför allt beroende på att frakterna inte ärvad de borde vara. är det också så att på Uddevallavarvet kan man klarakonkurrensen gentemot andra länders varvsnäringar. Problemet är som sagt delsden svaga fraktmarknaden, dels att det krigas om hur man skall finansiera, hurman skall ge krediter till varvsnäringen. Jag tror att när regeringen nu skall ta tag i de härfrågorna, är det angeläget att fundera litet över hur vi skall kunna övervintrai den djupa lågkonjunktur som finns på det här området runt om i världen. Jagtror att förutsättningarna för att klara framtiden är goda, inte minst meddevalveringen som stöd, eftersom man då kan klara konkurrenssituationen. Det äralltså inga problem på den sidan, utan problemen handlar närmast omförsörjningen med krediter. Dessutom tror jag att man när man jobbar med de härfrågorna måste fundera över vad som egentligen är alternativet för framtiden.Som jag har sagt arbetar nära 3 000 människor i Uddevallavarvet och dessdotterföretag i , och det utgör en stor del av arbetsmarknaden iområdet, eftersom Uddevallavarvet i stort sett är det enda stora företag somfinns i hela . Därför måste man naturligtvis fundera på vad som kanfinnas i stället. Som vi ser det finns det inga andra alternativ, ochdärför ställer vi som kommerfrån de här regionerna stora förhoppningar på att regeringen i lugn och roskall kunna arbeta fram positiva förslag för dessa trakter. Vi har ju varit med om stora problem tidigare i ,när Thordénkrisen var aktuell. Vi har varit med om problem när staten löste utBroström, då Uddevallavarvet tillhörde . Vi har haft stöd av densocialdemokratiska regeringen tidigare, när det har handlat om investeringar.Våra förhoppningar på den nuvarande socialdemokrafiska regeringen är stora föratt man även i framfiden skall kunna bygga fartyg vid Uddevallavarvet. den 21 jaiiuari 1983 Om vissa affärer av Uddevallavarvet sade att han hade anledningatt känna oro, därför att han på hemmaplan hade ett par varvsorter. Jag kanförstå känslor. Men på detta vill jag ändå svara, att eftersomBirger Rosqvist är en mycket förfaren och insiktsfull riksdagsman i bl. a.varvsfrågorna, kan han kanske förstå hur jag känner det, som har ansvaret förvarvspolifiken i landet. Varvsfrågorna är ju till sin natur oerhört komplicerade,och det är ett väldigt omfattande problemkomplex. Jag skall något kommentera . Låt mig börja med hans funderingar kring och . Om man drar ut konsekvenserna av , kan man komma fram till att för att tankar ochmålsättning skulle kunna uppfyllas, vore det säkrast och bäst, om de svenskavarven bara sålde fill svenska redare - då hade man fullt ut fått garantier förSvenskflaggning. Fullt så enkelt kan man inte lösa dessa frågor. Men regeringenhar ju ännu inte tagit ställning, och därför finns det väl skäl för BirgerRosqvist att avvakta hur regeringen kommer att ställa sig till de här frågorna.Man måste ju väga samman väldigt många olika faktorer. Jag vill återigen påpeka att både ochfartygskreditnämn-den har tillstyrkt Uddevallavarvets framställan. Jag tror utan att på något sätt förhäva sig kan säga att en av tankarna - kanske denväsentligaste för Uddevallavarvet - när man behandlade den här frågan var attdetta var ett sätt för Uddevallavarvet att trygga sin fordran på rederiet. Jagtror att , om han studerar ärendet ytterligare, kan förstå attUddevallavarvet kan finna det angeläget att försöka jobba med inriktningen atttrygga sin fordran. Det är nämligen mycket pengar som står på spel förUddevallavarvet. Jag vill tillägga att vad regeringen har att ta ställningfill i Röedärendet är en överföring av lån och garantier till det avUddevallavarvet ägda bolaget. Ansökan omfattar inte något ställningstagandefill frågan om fartygen skall gå under svensk flagg eller ej. Denna frågaankommer det primärt på Uddevallavarvet att avgöra. Sedan skulle jag vilja säga några ord om på u-landsstödet. Den redovisning som lämnar ärriktig, när han talar om att beloppet fastställdes . Menvi skall också vara på det klara med att först en bit in har detkommit fram projekt Om vissa affärer av Uddevallavarvet som kunnat prövas på detta sätt. Det har funnits olikatankar vid olika varv om att använda detta stöd, men det har inte funnits någrakonkreta handlingar färdiga, så att ett ställningstagande har kunnat ske. Jagvill påpeka att Uddevallavarvet var det första varv som hade sådana handlingarfärdiga att de kunde utgöra underlag till ett ställningstagande. För att försöka tala i de termer som gäller vill jag sägaatt aktiemajoriteten i det företag som åberopar ägs av landet ifråga. Det norska företag som talar om har en minoritetspost påca . Innan jag slutar mitt anförande, herr talman, vill jagtillägga att anslaget på 125 milj. kr. för bidrag till fartygsexport tillu-länder är ett varvsstöd och sålunda ej ett reguljärt bistånd. Det härvarvsstödet behöver alltså inte uppfylla samma villkor som satts upp för detsvenska biståndet. Vidare är villkoren för stöden utformade enligt gällandeinternationella åtaganden. Som jag sade tidigare är bidraget vid fartygsexporttill väl förenligt med de grunder som gäller för användningen avdetta speciella anslag. 16BIRGER ROSQVIST (s): Får jag först säga till statsrådet att jag uppskattar det han säger om att beslut i ärendet i J.P. Röedännu inte är fattat av regeringen. Det framgår ju också av det ursprungligasvaret att frågan ligger till på det sättet och att regeringen skall väga inolika aspekter som kommer fram och har kommit fram i ärendet, även om FKN ochriksgälden formellt kan sägas ha tillstyrkt det hela. Men det ligger ju ocksåpolitiska överväganden i det här beslutet, eftersom det gäller detta ovälkomnainslag i världssjöfarten som har uttalat sig om. Jag är också medveten om att det för varvets och statensdel gäller att slå vakt om ekonomiska medel som i ett annat besvärligt lägehelt och hållet rinner oss ur händerna. Då skulle vi inte vinna någonting utanförlora både principer och pengar. Jag förstår att sådana överväganden ocksåmåste göras. Man kan förlora allt, men man kanske kan bärga en bit. Men den därbiten är då också behäftad med vissa moraliska synpunkter, som det ändå integår att komma ifrån. Varven och sjöfarten är väl de som drabbats hårdast av denlågkonjunktur vi har och den minskning i världshandeln som skett under dennedgångsperiod som vi f. n. upplever. Omläggningen av transportvägarna påhaven genom olika krig och andra orsaker har gjort att de kalkyler man tidigarehaft inte alls har hållit. När var stängd till 1974-1975 ochfartygen tvingades gå runt var det en lysande marknad för varven attbörja spotta fram jättestora tankfartyg och andra fartyg i trafiken mellanoljeländerna och eller till . När sedan öppnades ochtransportvägarna blev betydligt kortare, så blev mycket tonnage överflödigt,och det som tidigare fanns passade heller inte in i bilden. Världshandeln minskar genom att handeln med olja minskar.Man borrar numera efter oljan i , och transportvägarna till blirkortare änfidigare när allt skulle hämtas borta i . Vidare har priserna påolja gjort att vi använder mindre olja. Allt detta har fått ett direkt ochmycket kraftigt genomslag inom varvsnäringen. Eftersom vi i hade satsatkraftigt på varvsnäringen och var en av de ledande i världen på detta område,så har naturligtvis problemen blivit därefter. Mendet hindrar ju inte att vi, när vi diskuterar hurvarvsrörelsen skall se ut i fortsättningen, också kan ha synpunkter på attvissa kuststräckor och vissa områden i vårt land för sjöfartens del kan varabetjänta av att det finns varvsindustri. säger att det är viktigt medsysselsättningen. Han säger just när det gäller att varvet är denledande industrin på orten. Likadant är det i de trakter som jag kommer från,! Också där är varvsnäringen av ytterst stor vikt. Den harbantats ned kraftigt, och har också annan industri kraftigt bantatsned. I och med möjligheterna till byggande av båtar för Mogambique såg man ändåen liten ljuspunkt i sysselsättningsläget. Den ljuspunkten försvann emellertid.Jag hoppas emellertid att varvsrörelsen skall bli den ljuspunktsom kanske behövs för att förväntningar och förhoppningar inte helt och hålletskall grusas i de trakter som jag representerar. När det gäller sysselsättningen är det intebara fråga om varven och varvsnäringen utan också om det sjöfolk som direktberörs av den s. k. Röedhistorien. Dessa människor har fått vidkännas kraftiganedgångar när det gäller möjligheterna att få jobb. Sjöfolket är den yrkesgruppsom har den högsta arbetslösheten av alla. Självfallet kämpar man förvarje fillfälle fill ett jobb. Om svenska rederier har intresse av de s. k. Röedbåtarnaoch genom att driva dem kan hålla sysselsättningen uppe, tror jag att det i ochför sig skulle vara lyckligt. Men det förutsätter naturligtvis att man också ärberedd att betala något för båtarna. Dessutom skulle det vara bra om fartygenkunde behållas eller registreras under svensk flagg. eller senare måsteväl den nuvarande "långa vintern" för sjöfarten, konjunkturen osv.komma till ett slut. Då kan vi åter få användning, nytta och glädje av en svenskhandelsflotta. Om vissa affärer av Uddevallavarvet 17LENNART (): säger att det har varit ochär en lång vinter när det gäller varvsnäringen och sjöfartsnäringen. Det ärnaturligtvis riktigt. Det är bl. a. därför som man på Uddevallavarvet harförsökt att nå ut fill olika marknader. Det är klart att man alltid kandiskutera olika länder och kunder osv., men är det på det viset att vi leveri en värld där vi, för att kunna fungera, måste kunna sälja och köpa på olikahåll och kanter. Således har man här sett en möjlighet att överleva för alla demänniskor som är beroende av varvsnäringen i . Jag tror att också BirgerRosqvist förstår den oro som man känner inför den typ av frågor som BirgerRosqvist här har berört. Om vissa affärer av Uddevallavarvet Jag vill återigen understryka, BirgerRosqvist, att när frågan om det särskilda stödet till behandladesvar det Uddevallavarvet som var först med färdiga handlingar och kontrakt. Detvar rätt så naturligt att i det skedet färdigbehandla Uddevallavarvet. När det sedan gäller en annan sak som på - nämligen en del svenska varvs överläggningar med anledning av orderntill Mogambique - så var handlingarna i det fallet inte färdiga vid dettilfälle då Uddevallavarvets framställan behandlades. Jag tycker att det finnsanledning att understryka detta återigen, så att inte någon oklarhet behöveruppkomma på den här punkten. Det är ett par andra frågor som jag också vill lämnasynpunkter på. När diskussionerna kring J.P. pågick som allra intensivasti massmedia framkom uppgifter om att blockader övervägdes mot , och detfanns tankar om att blockad övervägdes också mot rederiet . Om de här uppgifterna i massmedia hade någon substans när detgäller de organisationer som övervägde åtgärderna, har det i varje fall inteunderlättat möjligheterna att få till stånd en lösning på problemen kring Röed.Därmed vill jag fästa uppmärksamheten på vilket oerhört känsligt område manbefinner sig på när ett företag har kommit in i en sådan här situation ochförsöker manövrera med frågan för att rädda sina fordringar. undrar också om det finns förutsättningarför de svenska rederierna att få delta i diskussionen om de här fartygen. Pådet kan jag inte ge något annat besked än att det bästa sättet för de svenskarederierna att få sina intressen bevakade är att vända sig till Svenska Varvoch Uddevallavarvet för att föra diskussionerna. Det har kommit fill minkännedom att sådana diskussioner har förekommit. Jag har ingen uppgift om påvilket sätt diskussionerna avslutades. Men det bästa besked jag kan ge i frågantorde vara att de svenska rederier som har intresse av att fortsättadiskussionen vänder sig direkt till Svenska Varv eller Uddevallavarvet. 19BIRGER ROSQVIST (s): Det börjar bli dags att avsluta den härdebatten, men jag vill bara göra ett par klarlägganden. När det gäller uttalandena i massmedia om blockader motfartygen, har jag ingen befogenhet att tala å de fackliga organisafionernasvägnar. Jag vet ändå att , som har nära kontakter medInternationella transportarbetarfederationen, har konstaterat att detfunnits tillfällen när fartyg tillhörande J.P. har belagts med blockad,därför att man inte fullgjort sina skyldigheter enligt avtal mot besättningen.Det var väl mot den bakgrunden som det började talas om blockader. Om det sedanförstorades i massmedia eller inte kan jag inte säga, men rederiet i fråga hadevarit inblandat i sådana sammanhang. Det var därför som man upplyste om att dethade förekommit. kommer jag åter in på min andra fråga, alltså den somursprungligen var ställd till utrikesministern om u-landspengar på 125miljoner. Carlssonsäger, och han kan ha rätt, att Uddevallavarvet var först med sin begäran. Detvill jag inte protestera emot. Men skillnaden är väl att de andra varven somarbetade med detta utgick från de intentioner som uttalats här i ochi propositioner. För det första skulle ju beställningarna läggas ut påmindre och medelstora varv. För det andra skulle det gälla länder med vilka vihar utvecklingsavtal, alltså länder som finns upptagna inom vår biståndsram.Mogambique är ett sådant land. Det tar betydligt längre fid att föraförhandlingar med en nation av det slaget, som är under uppbyggnad och där denadministrativa apparaten fungerar dåligt, än att föra förhandlingar med slipadenorska redare, som har dotterbolag i andra länder och med vilka man ganskasnabbt kan komma fram till en överenskommelse. De varv jag nämnt hade diskuterat med mogambikierna undermer än innan de var framme vid målsnöret. Det rörde sig bara om någoneller det var klart, men i upploppet blev de slagna avUddevallavarvet. Jag kan inte underlåta att säga att jag tyckte att de härvarven följde spelets regler, såsom de hade uttalats av denna kammare, på ettbättre sätt än vad man gjorde från den andra sidan, och det var kanske därförde blev distanserade i spurten. Om åtgärder för att begränsa valfångsten Anslaget har funnits , och jag trormig veta att olika uppslag när det gäller utnyttjandet har förekommit genomåren. När så ett varv presenterar ett konkret förslag och konkreta handlingar,som ett ställningstagande kan bygga på, och regeringen behandlar denna framställan,då får vi krifik av för att vi har tagit ställning. Det är naturligtvis svårt att avväga hur länge man skallavvakta, men anslaget har ändå funnits , och när det mot slutet av1982 presenteras ett konkret förslag som man kan bygga ett ställningstagande påär det naturligt att regeringen tar ställning till detta. Det har sedanpresenterats andra förslag, som inte har varit fullgångna, och jag kan förståBirger Rosqvists reaktion, men han måste också förstå regeringen. Man kan intekritisera regeringen för att anslaget inte har utnyttjats och sedan, näranslaget tas i anspråk, säga att också detärfel.Dåblir det svårt att få dethela att gå ihop. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1982/83:194 om åtgärder för att begränsa valfångsten 21Jordbruksministern : Herr talman! harfrågat vilka åtgärder som jag anser är möjliga att vidta i syfte att understödjaFN:s miljövårdskonferens och FN:s generalförsamlings rekommendafion och IWC:sbeslut om humanare och begränsad valfångst. Om åtgärder för att begränsa valfångsten Vidare har om regeringen avser att inom ramen för det nordiska samarbetet eller påannat sätt konsultera och regeringar för att söka åstadkommalojalitet från dessa länders sida när det gäller att följa internationellarekommendationer i syfte att rädda valarna från utrotning. ' har alltsedan om den mänskligamiljön i bl. a. inom FN:s miljöprogram () aktivt arbetatför ett utökat skydd för de olika valarterna. De vetenskapliga undersökningarsom utförts för att öka kunskapen om de olika valbeståndenstillstånd och eventuella avkastning har ökat osäkerheten om möjlighetenatt fastställa fångstkvoter som inte långsiktigt äventyrar valarnasfortbestånd. Dessa var också motiven för att återinträdde sommedlem av (). Inom ramen förkommissionen har aktivt stött arbetet för att få till stånd etttotalförbud mot kommersiell valfångst. Detta arbete kröntes med framgång vidsommarens möte, då kommissionen beslöt om ett sådant förbud fr. o. m.fångstsäsongen 1985/86. Jag beklagar att en rad av de valfångande ländernaansett sig vara tvungna att reservera sig mot kommissionens beslut. De hardärmed ställt sig utanför det totalstopp för valfångsten som en bredinternationell opinion kräver. Från svensk sida kommer vi även fortsättningsvis attarbeta aktivt inom FN:s miljöprogram och inom valfångstkommissionen samt genombilaterala kontakter för att ytterligare stärka argumenten för ett utökat skyddför valarna med syfte att rädda valstammarna från utrotning. 22MARGARETHA AF (): Jag tackar jordbruksministern för svaret påmin fråga. Jag tycker dock att slutklämmen om vad kan göra är någotoprecis och svävande. Det får inte vara så att den här frågan sjunker undandärför att den inte är opportun. Grannsämja måste tåla tal om allvarliga ochsvåra ting också. Jag är något orolig för att jordbruksministern ärpessimistisk rörande våra möjligheter att få gehör i och . Minfråga måste då bli: Har möjligheter att ta initiativ till en internationellaktion med flera länder? En sådan aktion skulle ha större möjligheter att fågehör för sina synpunkter. Det är faktiskt något av en tragedi för världssamfundetnär valarna - de högst utvecklade av de i haven existerande livsforrnerna -hotas av förintelse på grund av hänsynslöst fiske av ett fåtal nationer. De härnationerna ställer sig därmed också utanför det som internationella organ harbeslutat. Såvitt jag förstår är också fångstmetoderna sådana att mycketallvarlig kritik kan riktas mot dem från djurplågerisynpunkt. Min fråga till jordbruksministern med anledning av hanssvar till mig är således: Kan , vid sidan av bilaterala framstötar iOslo och , ta initiativ till en internationell akfion av omfång ochstyrka? 23Jordbruksministern : Herr talman! Det är det arbete som läggsner inom valfångstkommissionen som jag upplever är det starkastepåtryckningsmedel som vi kan uppnå i det här sammanhanget. Vid det senastekonvenfionsmötet tog man ställning på ett sätt som innebär att en majoritet avländerna- 27 länder mot 7, tror jag att det var - beslöt sig för att förordadetta moratorium och för att fram till 1985-1986 åstadkomma detta förbud. Inomramen för valfångstkommissionens arbete kommer vi att arbeta aktivt på sammasätt som hifintills. Det är de möjligheter vi har, och det är de möjligheter vihar utnyttjat. Jag vill också understryka att såväl den norska som denisländska regeringen är starkt medveten om den ståndpunkt som i det härsammanhanget intar, och om det arbete som lägger ner. Öm åtgärder för att begränsa valfångsten 24 MARGARETHAAF (): Men problemet är att ett antal nationer,däribland två av våra grannländer, valt att nonchalera valfångstkommissionensbeslut och fortsätter med sin valfångst. Då måste frågan för detinternationella samfundet trots allt bli: Vad kan vi göra för att förmå dessaregeringar att ändra ståndpunkt? Då måste det till påtryckningar och andramedel. Jag ser ingen annan väg. Det är där som måste vara en av depådrivande. Vi har möjligheter till det som nära grannar. Eftersomjordbruksministern inte berörde det i sitt svar till mig, vill jag och det nordiska samarbetet. 25 Jordbruksministern : Herr talman!Jag vill än en gång understryka att vi måste arbeta inom ramen för de internationellaorganen. Också FN:s miljöprogram har intagit den ståndpunkten. Det är den vägsom står till buds. Problemet är att vi aldrig kan tvinga ett enskilt land attöverge den ståndpunkt som det intar och att underordna sig de dispositioner somhär förordas av internationella organ. Därför har vi inga andra medel atttillgripa än dem som vi har utnyttjat och som jag här har räknat upp.Vi har använt oss av alla de möjligheter som nuifrågasätter om vi inte ytterligare skulle kunna använda. Det är de vägar somvi får gå i fortsättningen och det är de som vi har utnyttjat. Vi kanaldrig tvinga ett enskilt land att underordna sig internationellarekommendationer. 26 (): Vad jag syftar på är att det finns mångalikasinnade stater där det finns en stark opinion i denna fråga. bordeha möjligheter att i samarbete med dessa länder med större effekfivitet utövapåtryckningar. Det är detta slag av samarbete som vibedriver. Överläggningen var härmed avslutad. Nr 65 5 § Föredrogs och hänvisades 21 januari1983 1982/83:88 till socialutskottet 6 § Föredrogs och hänvisades Mofionerna 1982/83:520-530till /83:531-534 fill finansutskottet1982/83:535-544 till skatteutskottet /83:545-550 till justitieutskottet1982/83:551 fill lagutskottet /83:552-558 till utrikesutskottet /83:559till försvarsutskottet /83:560-570 till socialförsäkringsutskottet1982/83:571-574 till socialutskottet /83:575-579 fill kulturutskottet1982/83:580 till /83:581-598 tillutbildningsutskottet /83:599-604 till trafikutskottet /83:605 filljordbruksutskottet /83:606-626 till trafikutskottet /83:627-646 tilljordbruksutskottet /83:647-653 fill näringsutskottet /83:654-662 tillarbetsmarknadsutskottet /83:663 till utbildningsutskottet /83:664-667till arbetsmarknadsutskottet /83:668-677 till civilutskottet /83:678till /83:679 till kulturutskottet /83:680 fillutbildningsutskottet /83:681 fill socialförsäkringsutskottet /83:682till socialutskottet /83:683 yrkande 3 e till utbildningsutskottet i övrigtfill arbetsmarknadsutskottet /83:684 till skatteutskottet /83:685 tilljustifieutskottet /83:686 till socialutskottet /83:687 tillutbildningsutskottet /83:688 till näringsutskottet /83:689 fillarbetsmarknadsutskottet /83:690 till näringsutskottet 7 § Anmäldes och bordlades betänkande 1982/83:17Höjning av skatten på tobak (prop. 1982/83:82)