prot · G609157 · 1982-12-31 00:00:00 — Arbetsgivarna har i alla tiderhaft rätt att dra av sina kostnader för det fackliga arbetet, och då anser viatt motparten, löntagarna, borde beredas samma rätt. En annan väg att gä är attberöva arbetsgivarna avdragsrätten. I del här läget valde vi att ge löntagarnaden rätt som arbetsgivarna har. Det är alltså inte någon gradering av olikafolkrörelser eller fråga om vilken grad av engagemang vi vill åstadkomma. Härvar det fråga om att det behövde skapas en skattemässig rättvisa. Om en förenklad dektarationsblan -kett 106LARS (): Förslaget har inte gått att genomföra, sägerKjell-Olof , och hänvisar till de förslag om avdragsrätt som frånfolkpartihåll har lagts fram tidigare. Men jag kommer tillbaka till det jagsade ; Det har uppstått en ny situation . Trots att det inte gick attgenomföra en avdragsrätt när det gällde de ideella organisationerna, har det nugått att genomföra en skattereduktion för avgifter till fackligaorganisationer. Det är klart att vill hänvisa till att detgäller jämlikhet mellan företagare och anställda, men det finns alltså tekniskamöjligheter att genomföra en avdragsrätt. Och det är det frågan gäller . Jag är ledsen, men jag tror att har missförstått vari problemet ligger. Vi har med den här konstruktionenåstadkommit en lösning på ett avdragsproblem som är helt skilt från det problemsom skulle uppstå, om vi i allmänhet skulle tillåta avdrag för stöd till ideellverksamhet. Det var svårigheten med att definiera, begränsa och kontrolleravart pengarna hade gått som det förra förslaget stöp pä. Fackföreningarna ärhomogena, lättidentifierade och få. I övrigt har vi en enorm flora av olikaaktiviteter. Om vi hade lyckats skulle jag gärna ha erkänt det, men vi hardefinitivt inte löst det problem som misslyckades med att lösa. 108 (): Vi skulle kunna fortsätta den här debattenlänge, men det är många frågor ytterligare som skall besvaras. Jag slutardärför med att tacka fördet svar jag har fått och konstaterar att vi har olikauppfattningar iden här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1982/83:530 om en förenklad deklarationsblankett har, mot bakgrund av attskatteförenklingskommittén enligt pressuppgifter har erhållit direktiv om attundersöka möjligheterna att ta fram en starkt förenklad deklarationsblankett,frågat mig om en sådan blankett kommer att tas i bruk vid avgivande av 1984 årsdeklaration. Enligt direktiven för skatteförenklingskommittén bör dennai en första etapp lägga fram ett förslag rörande löntagarbeskattningen ochbeskattningsförfarandet i första instans före utgången av är 1983. Frågan omen förenklad deklarationsblankett ingår som en del i denna uppgift och äralltså föremål för utredning. Det delbetänkande som kommittén kommer att avgeskall i vanligordning remissbehandlas och regeringens förslag lagrädsgranskas. innan en proposition kan överlämnas till . Vidare krävs en Fredaeen den anpassningav datasystemet till det nya beskattningsförfarandet. Med hänsyntill vad jag nu har sagt är det inte realistiskt att räkna med att . enförenklad deklarationsblankett skall kunna komma till användning redan qj p,j förenklad 110Tredje vice talman (): Vi har ett krångligt och mycket omfattandedeklarationsförfarande i vårt land. Om man tar del av riksskatteverketsrapport nr , som heter Skatter och skattekontroll, får man detbekräftat. Det sägs där: "Ett sätt att studera vilken omfattning de olikaländerna givit deklarationsskyldigheten är att räkna fram antaletdeklarationer per 1 000 invånare. En sådan beräkning ger följandetabell.'" Därefter har angivits några länder; I är det 428. iVästtyskland 163, i 385, i 549 och i 951deklarationer per 1 000 invånare. Irapporten från heter det vidare: "Av tabellen framgår att har en avsevärtlängre gående deklarationsskyldighet än övriga länder. har konstateratsatt inkomstskatten i är mycket resurskrävande. Detta torde i storutsträckning hänga samman med utformningen avdeklarationsskyldigheten."" säger statsrådet i svaret, som jag tackar för, att detinte är realistiskt att räkna med att en förenklad deklarationsblankett skallkunna komma till användning redan vid taxering. Finansministernredovisar skälen till detta, bl. a. att ett eventuellt förslag skallremissbehandlas och lagrådsgranskas. Jag respekterar detta. Jag beklagar attdet tar tid. men jag accepterar motiveringen. Jag vill fråga: Får jag tolka svar så,att några miljoner svenskar - som det faktiskt rör sig om - kan räkna med attfä använda en förenklad deklarationsblankett i varje fall-vid 1985 årstaxering? retirerade ett steg. menjag mäste säga att jag inte vägar lova att en blankett skall bli klar till 1985års taxering heller. Vi måste först få fram ett förslag. Det är ju inte barafråga om deklarationsblankettens utformning utan också om de materiellaskattereglerna. De mäste förändras i ganska betydande avseenden för att manskall kunna förenkla själva deklarationen och taxeringsförfarandet. Jag kan därför inte nu överblicka hur mycket som behövergöras för att vi skall uppnå en önskvärd grad av förenkling- och naturligtvisinte heller vad som kommer att ske under remissbehandlingen, innan man kankomma fram till ett beslut i . Sedanbehövs också en period av anpassning vad gäller datorerna. Jag vägarsåledes inte lova något taxering. Nr 157 Jag delar att det vore högeligen önskvärt Fredaeen den ' " resultat snabbt, men föratt inte i onödan svika några förväntningar 27 mai 1983 ''" S avstå frän att ge löftenom när en förenkling kan ske. Vi skall arbeta _ så fort det går. Om sysselsättning en vid Karlskrona- - ' Tredje vice talman (): iidyet Herr talman! Jag tycker att det ärvärdefullt att finansministern ändå är på sammalinje som jag- den ansvarige finansministern i landet har ju ett visst inflytandevad gäller tidpunkten för utredningens förslag, hur snabbt det blir remissbehandlat och leder tillresultat. Jag skulle vilja fråga finansministern: villigatt verkligen trycka pä i den här frågan? attmiljoner svenskar skulle sätta värde pä om finansministern sätter in den kraft hanhar för att driva på. Såsom skattebetalande deklarant skulle jagpersonligen sätta värde på ett förenklat deklarationsförfarande. Jag skall göraallt som står i min makt för att vi skall komma fram till en sådan lösning såsnart som möjligt. Med detta anförande, varunder andrevice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, var överläggningenavslutad. 22 § Svar på fråga 1982/83:501 om sysselsättningen vidKarlskrona-varvet har frågat mig om jäg är villigatt vidta åtgärder så att uttalande följs och sysselsättningen vidKarlskronavarvet kan upprätthållas. Frågan är ställd mot bakgrund av myndigheternas planeringför det kommande underhållet av ubåtar och avser närmast underhållet av ubåtartyp Sjöormen. Dessa ubåtar skall ses över och moderniseras under perioden1983-1988. Enligt vad jag inhämtat innebar tidigare planering förunderhållet av dessa ubåtar att den s. k. sexårsöversynen skulle utföras påMuskö och delar av moderniseringsarbetena vid Karlskronavarvef. En sådanuppdelning skulle emellertid innebära dels dubbelarbete, dels förunderhållsarbetet, vilket i sin tur skulle innebära försämrad operativberedskap. Av såväl rationalitetsskäl som ur operativa och beredskapsmässiga synpunkterplaneras därför numera en samordning i tiden av moderniserings- ochöversynsarbeten pä dessa ubåtar. Detta innebär att arbetena pä ubåtar av typSjöormen avses förläggas till och de senare arbetena på ubåtar av 96 typ Näcken till Karlskronavarvet.Propositionen om vissa materielunder- hållsfrågorinom försvaret är utarbetad bl. a. mot bakgrund av detta. För att tidigare planerad volym av underhålls- oehreparationsarbeten pä fartyg vid skall kunna upprätthållas,kommer varvet att tillförsäkras andra översyns- och reparationsarbeten, sä attdärmed den planerade beläggningen kan behållas. 115 (): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är den oro som de anställda påKarlskronavarvet känner, när de märker att de beslut som har fattats här iriksdagen och av regeringen inte följs av de myndigheter som skall genomföravad som beslutats. I varvspropositionen samt i proposition 1982/83:138 och iflera andra sammanhang har det uttalats, att skall bestå sommarint varv. Den första förutsättningen var att man gjorde en hårdstrukturering, och det har man gjort. Man har minskat arbetsstyrkan från ca 2000 man till 1 100 man. Den andra förutsättningen var att varvet skullegaranteras underhållsarbeten på de enheterna, i första hand avseende defartyg och den materiel som finns inom öriogsbas och örlogsbas . a. klart sagts i proposition 138 att ubåtsunderhållet ochmoderniseringen skulle ske vid . erfar de som jobbar med de här planeringsfrågorna påvarvet att en omfördelning är på gång, sä att underhålls- och ombyggnadsarbetenskall föras över frän till örlogsbas . Jag har en lång lista med exempel som visar att så är fallet. Blirdet på detta sätt, och får det fortsätta, uppstår bekymmer när det gällersysselsättningen i Kariskrona. Då kan man alltså inte hålla det man lovat isamband med att man strukturerade om varvet. Men det är inte bara oron för sysselsättningen vid varvetsom de anställda vill fästa uppmärksamheten på, utan även det faktum att enhårdare nedbantning äventyrar varvets kompetens som ombyggnads- och reparationsvarv. Det som sker är att jobb flyttas frän ett område i landetmed hög arbetslöshet till , där man har svårt att klarajobben pä grund av brist på yrkeskunniga varvsarbetare. Jag hoppas att försvarsministern vill medverka till atträtta till fördelningen av arbetsuppgifterna mellan de olika örlogsbaserna, såatt beslut fullföljs, och att även de regionalpolitiska effekternatas med i beräkningen. Det är angeläget för marinen och för försvaret överhuvud taget att kan bestå och att vi tar till vara all denyrkeskunnighet och tradition som finns där. Svaret från försvarsministern är ju delvis tillmötesgåendei detta avseende. Jag hoppas bara att allt detta nu blir verklighet. Och jaghar erfarit att det pågår förhandlingar mellan försvarets materielverkoch om en riktig fördelning av arbetsuppgifterna - just pådet sätt som försvarsministernhär nämnde, genom att man flyttar om vissa planerade arbetsuppgifter mellanMuskövarvet och . Vi hoppas alltså att detta skall ge resultat.Men vi kan inte glömma bort att ubåtsunderhället av tradition under många århar skett på varv och . Därför är det underligt plötsligt flyttar detta upp till Muskövarvet. Ur marinens och dessa tvåvarvs synpunkt hade det varit bättre att denna verksamhet fått stanna kvar påKarlskronavarvet, i stället för att man nu skall göra omfördelningar. Jag tackar ändå för svaret. Det visar att det som satts igång här har givit litet av resultat. När det gäller beredskapssynpunkter måste viha kapacitet både på Muskövarvet och på . Båda dessa varv skallockså ha kapacitet att reparera och ha beredskap på ubåtssidan. När det gäller planeringen - jag talar bara om underhålls-och reparationsarbeten - har planerna för /84omfattat 38 miljoner. Med denna omläggning får en beläggningför 42 miljoner. därpå värdet planerat för 43 miljoner, och detplaneras nu bli 44 miljoner. som kommer därefter var det planerat 45miljoner, och det planeras nu bli 48 miljoner. Det är alltså inte någon så dålig fördelning vi här gör.Som siffrorna visar är det inte så att blir utan. 117 (): Jag vill bara ytterligare understryka viktenav att tillförsäkras sysselsättning, så att inte dessexistens försväras. Det är ändå så, försvarsministern, att man på Muskövarvethar besvärligt när det gäller att fä yrkeskunnig arbetskraft. fårman låna in olika yrkeskategorier för att klara arbetsuppgifterna och dessutomförlägga vissa arbetsuppgifter till andra verkstäder i . Vi har i gång på gång uttalat hur angeläget detär att staten hjälper till med att klara sysselsättningen i , därförsvaret har så stor andel av verksamheten. I rådandesysselsättningssituation, när man håller på att rationalisera ocheffektivisera, tycker vi att man inte skall dra bort ytterligare verksamhet pädet sätt som sker till ett område som inte behöver detta tillskott avarbetsuppgifter - vilka i själva verket mycket bättre eller i varje fall likabra kan på . Överläggningen var härmed avslutad. 23 §Svar på fråga 1982/83:504 om medverkan av jagaren iubåtsjakten har frågat mig om jag anseratt det finns anledning att snabbt återställa jagaren somen förstärkning i ubåtsjakten tills modernare enheter har levererats. Frågan om att rusta jagaren har tidigare prövatsav överbefälhavaren och chefen för marinen. Vid denna prövning harkonstaterats att kostnaden för att rusta jagaren är betydande. Därtill kommeratt av kustflottans personal måste omplaceras och utbildas för nyauppgifter om jagaren rustas. Detta återverkar dels på beredskaps- ochubåtsjaktförmägan i övrigt, dels på andra funktioner. Värnpliktiga utbildasinte heller för de funktioner som måste lösas på jagaren Halland.Rustningstiden i fred bedöms uppgå . De resurser somerfordras för rustning och drift av jagaren kan sålunda utnyttjas påett bättre sätt för att åstadkomma de effekter som eftersträvar. Mot denna bakgrund finner jag det inte motiverat attföreslå att jagaren rustas. Om medverkan av jagaren i ubåtsjakten 119ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill tacka försvarsministern för svaretpå min fråga. Hela svenska folket har känt ett behov av att skulle varabättre utrustat för jakten.på ubåtar. Inför öppna TV-kameror har detta behov påett påtagligt sätt illustrerats. Det extra anslaget för en förbättring av ubåtsskyddet, somnu är aktuellt, är bekräftelse på att det finns en starkt ökad försvarsvilja.Det är positivt i sig självt. Det visar att det inte är fråga om resignation,utan om en större medvetenhet om vad vår neutralitet innebär och vad försvaretför den kostar. Det finns alltså en utbredd önskan att försvaret skallkunna "tala på ren svenska" med objudna inkräktare. I den kampenmåste alla goda krafter samverka. I det sammanhanget tänker jag pä jagarenHalland och kanske också på jagaren . Eftersom jagaren lades imalpåse så sent som är det fråga om en relativt modern enhet. Eninitierad bedömning menar att dessa jagare representerar uthålligheten ochledningsförmågan inom ubåtsjakten. I det perspektivet kanske inte hellerkostnaderna ter sig oöverstigliga. För en lekmannamässig bedömare föreföll den norskaubåtsjakten, som för all del gick bet pä sin uppgift, representera störreuthållighet och slitstyrka genom att det fanns inslag av större flottenheterjämfört med vårt försvar, som huvudsakligen är uppbyggt på helikoptrar. Det är ju inte fråga om ett antingen-eller utan det ärfråga om att - enligt vissa bedömare till ett förhållandevis rimligt pris -åstadkomma ett både-och, dvs. både tyngre flottenheter och helikoptrar. Dethandlar ju bara om ett provisorium tills man har utformat välövervägda Om försörjningsberedskapen inom skoindustrin förslagtill nästa generation fartygsburen ubåtsjakt. Det vore enligt min mening okloktatt låta en lucka i försvaret stå öppen, när den kan täppas till med jagarenHalland, om den tas ut ur sin malpåse. Jag vill fråga försvarsministern om han inte anser att enjagare som innebär en förbättring när det gäller samordning och ledningav ubåtsoperationer. I sägs att kommissionen finnerdet nödvändigt att redan nu utnyttja befintlig, till viss del äldre materielsom ingår i krigsorganisafionen. Är det inte fråga om materiel av det slag somjagaren representerar, som kommissionen har i tankarna? Varken eller jag ärspecialister på ubåtsjakt. Vi får vända oss till dem som planerar för ochutarbetar detta slags försvar. De som gör det är också överens. Sedan år 1980bygger vi i vårt land upp ubåtsjakten och lägger ned icke föraktliga resurserpå att förstärka denna lucka i det svenska försvaret. I de planer som utarbetatshar experterna nu kommit fram till att jagaren inte passar in isammanhanget. Det behövs andra försvarsenheter. 121 (): Jag har också talat med sakkunniga inommarinen. Enligt uppgift stod jagaren för den viktigaste insatsen underubåtsjakten vid Utö . Så sent som före händelsernai lades den i malpåse. Båda dessa omständigheter talar egentligenför att det måste vara relativt lätt, såväl ur administrativ som ekonomisksynpunkt, att åtminstone på nytt ta fram jagaren . Det måste också varameningsfullt att göra det, eftersom jagaren inte lades i malpåse avåldersskäl. Det borde således vara enkelt och möjligt att äter utrusta jagarenHalland för ubåtsjakt. Men jag inser naturligtvis också att detta är en frågaom prioriteringar och olika bedömningar. Överläggningenvar härmed avslutad. 24 §Svar på fråga 1982/83:507 om skoindustrin har frågat mig om vilkaåtgärder jag avser att vidta för att vidmakthålla svensk skoindustri på den avregering och riksdag uttalade nivån. Enligt beslut av skall riktmärket förförsörjningsberedskapspolitiken vara att upprätthålla en årlig produktion av2-2,5 miljoner par läderskor. fillverkades ca 2,3 miljoner par. För att trygga försörjningsberedskapen på läderskoområdethar stora resurser satts in. Under den av år 1978beslutade omstrukturerings-och lämnades således i olika slag av län ca120 milj. kr. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar har under det senasteåret träffat avtal om produktion och produktionskapacitet dels med företag inomSkogruppen-koncernen, dels med 18 fristående läderskotillverkare. Avtalengäller.under en femårsperiod och innebär utbetalningar av s. k. beredskapslånpä totalt ca 48 milj. kr. har ett antal skoföretag fått ekonomiskasvårigheter. Ett skäl härtill är den milda vintern som har medfört minskadförsäljning av grövre skor. I vissa fall rör det sig emellertid också omföretagsspecifika problem. Det ankommer närmast på överstyrelsen för ekonomisktförsvar att ta de initiativ som kan behövas för att erforderligförsörjningsberedskap på läderskoområdet skall tryggas. Om försörjningsberedskapen inom skoindustrin 123RUNE (): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret på min fråga. Bakgrunden är att uttalatsig om målen för försörjningsberedskapen på läderskoomrädet. Är 1977 beslutade om planeringsnormer, vilkainnebar att för försörjningsuthållighet beslutades om en tidsperiod ,dvs. försörjning skulle kunna ske under en kris på totalt . Riksdagenuttalade att en årlig produktion av 2,0 miljoner par läderskor bordesäkerställas men att en årlig produkfion av 2,5 miljoner par skulleeftersträvas. Samma beslut fattades 1981. I årets tekoproposition, där försörjningsberedskapen påläderskoområdet ingår, säger sig försvarsministern heller inte vilja föreslånågon ändring av det nu gällande produktionsmålet. Han säger: "Enligt minuppfattning är det inom beklädnadssektorn särskilt viktigt att trygga enkristida försörjning av skor. Jag vill därför framhålla att någon väsentligsänkning av försörjningsstandarden på detta område inte bör komma ifråga." I anslutning till detta vill jag fråga: Hur skall enligtförsvarsministerns uppfattning uttalandet i tekopropositionen om"väsentlig sänkning" tolkas? Är inte 2-2,5 miljoner par en väl avvägdnivå? När, efter genomförd omstrukturering, olika stöd upphörde1981, trots bransch- och fackorganisationernas förslag om förlängning, utgårtill skoindustrin s. k. beredskapslån och beredskapsgarantier för försörjningsberedskapenunder högst , vilka handläggs av ÖEF. Då det numera endast finns ett fåtal företag kvar, är detviktigt att dessa bibehålls för att säkra de uppsatta målen. Denna nivå måstebehållas för att det kunnande vi har på både personal- och maskinsidanskall kunna bevaras. För att branschen skall väga satsa pä enproduktionsutveckling behövs längre framtidsperspektiv än . Regeringen måste således ingripa innan det är för sent.Ett företag har redan försvunnit. Nordlöfs skofabrik har varslat om nedläggningav sin skoproduktion i och . 85 personer berörs. Skogruppen ABhotar med betydande nedskärningar. En snabb insats kan rädda sysselsätt- Om förekomsten av pornografi i tidskriften ningen hosNordlöfs och undanröja hotet frän . Bedömare i branschen trorannars att vi kan hamna under en miljon par i inhemskproduktion. Skor behöver vi alla. Vi behöver en svensk skoindustri avförsörjningsskäl, kvalitetsskäl och sist men inte minst sysselsättningsskäl. De människor som annars friställs kommer ut på en redanöverfull arbetsmarknad och blir föremål för någon form av samhälleligt stöd.Det är bättre att satsa de pengarna redan nu pä skobranschen, så att vi därmedbibehåller den nuvarande tillverkningsnivån inom landet. Det av beslutade riktmärket förförsörjningsberedskapen i fråga om skor skall bibehållas. När det gäller vissa specifika företag vill jag nämna attalla inte har sökt beredskapslån, trots att överstyrelsen för ekonomisktförsvar har bett dem komma in med ansökan, om de skulle önska det. Ett av deföretagen är Nordlöfs, ett av de företag som nämnde. Branschen har haft ett dåligt är, och vissa förändringarmåste kanske göras, men riktmärket - att vi skulle upprätthålla enskoproduktion på ungefär nuvarande nivå - skall vi hålla oss till. 125 (): Svensk skokonsumtion på läderskoområdetligger på ca 15 miljoner par per är. Svensk produktion gör av dessa.En minskning av den inhemska produktionen betyder att importen mäste öka imotsvarande grad. Det kan inte ur någon synpunkt vara önskvärt. Det är därförviktigt att åtgärder sätts in för att bevara skoindustrin innan det är försent. Enligt vad jag har erfarit är Nordlöfs skofabrik bereddatt ta tillbaka sitt varsel om någon form av produktionsstöd sätts in. Debeslut som togs under den borgerliga regeringsperioden behöver ses över, ombranschen skall kunna räddas. Att Nordlöfs fabrik inte sökt det här stödet beror på ansett att är en för att man vågar låsa sig. Överläggningen var härmed avslutad. 25§ Svar på fråga 1982/83:548 om förekomsten av pornograH tidskriftenVärnplikts-Nytt har med hänvisning till atttidskriften i sitt senaste nummer utkommit med en bilaga kallad"SEXTRA" frågat vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning avdefta. Av fråga framgår att han anser att bilaganknappast skiljer sig från vanliga kommersiella s. k. porrtidningar och att detinte är en uppgift för försvaret att med statliga medel utge pornografiskaalster. Jag anser självfallet att det inte är en uppgift förförsvaret att utge pornografiska alster. Värnplikts-Nytt skall enligt regeringens bestämmelser varaett forum för information och åsiktsutbyte inom försvaret. De värnpliktigaskall tillförsäkras inflytande över tidningens utformning och innehåll.Tidningen har en heltidsanställd chefredaktör som självständigt svarar förtidningens redaktionella innehåll och är ansvarig utgivare. Han har själv kontaktatmig i den här frågan och förklarat sin avsikt med bilagan. Jag anser inte attdet är en uppgift för försvarsministern att ta ställning fill tidningensinnehåll. Därmed har jag inte sagt att jag anser att bilagan har fått ettlämpligt innehåll. Enligt min mening finns det ingen anledning att ändra debestämmelser som gäller för Värnplikts-Nytt. Jag tror att eventuella övertrampi Värnplikts-Nytt, liksom i den övriga fria press vi har i landet, efter handkorrigeras genom att redaktionen påverkas av läsarnas reaktioner. Endast pä detsättet kan nägon tidning i längden bevara respekten för sitt redaktionellainnehåll. Om förekomsten av pornografi i tidskriften 127GÖTHE (): Jag tackar försvarsministern för svaret. Tydligt är att försvarsministern håller med mig i minbedömning. Därmed håller försvarsministern också med alla dem som reagerat emotdenna utgåva av Värnplikts-Nytt. Men försvarsministern är väldigt försiktig isina formuleringar, så försiktig att han exempelvis uttrycker sig som så attinnehållet inte är lämpligt. Jag frågar då: Hur olämpligt är det? Det här är trots allt en definitionsfråga när man kommertill det väsentliga, nämligen ansvaret. Det handlar om en tidning som utges avdet svenska försvaret, som har den viktigaste uppgift man kan tänka sig- attförsvara vårt lands suveränitet och vår nations frihet.