prot · G609107 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är fråga om ett förslag för att påverka de problemsom finns när det gäller såväl barnomsorg som äldreomsorg. Inteminst vet vi beträffande äldreomsorgssektorn att de närmaste årfiondena kommeratt medföra en stor ökning av antalet äldre. Dessa är som vi vet meravårdkrävande, och det borde därför vara av vikt att man prövar nya former förvård, som dessutom borde erbjuda en god omsorg i närhet av hemmet till lägrekostnader. Detta fritar ej samhället från huvudansvaret för äldreomsorgen. reservafion till utskottsbetänkandet har vi tillsammans med moderater ochfolkparfister framhållit angelägenheten av att inom ramen för de anslag sombeviljas för forskning och försöksverksamhet i större utsträckning uppmärksammaalternativa vårdformer. Tyvärr vill inte socialdemokraterna vara med på dettautan säger i betänkandet att de resurser som finns tillgängliga för enkvanfitativ utbyggnad bör reserveras för den kommunala barnomsorgen. Där saknas,vill jag påstå, insikt om den faktiska omsorgssituationen såväl inomäldreomsorgen som inom barnomsorgen . Alla möjligheter fillannorlunda vårdformer är viktiga att pröva. Att binda alla resurser tillutbyggnad av den dyrbaraste vårdformen visar dålig insikt i den ekonomiskaverklighet vi lever i. På detta sätt konserverar socialdemokraternaytterligare de stora orättvisor vi har inom barnomsorgen. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 2 av . som är fogad till socialutskottets betänkande nr 20. Forsknings-och utvecklingsarbete, m. m. 107 (): Det betänkande vi nu behandlar berör anslag fill socialt forsknings-och utvecklingsarbete samt försöksverksamheter inom det sociala området. Förknappt behandlade utvecklingen av forskningen fram tillår 1987. fastslog då att huvudansvaret för den sociala Forsknings-och utvecklingsarbete, m. m. forskningenskulle ligga hos delegationen för social forskning. Högsta prioritet inomdelegationens ansvarsområde skulle ges forskning som rör missbruksfrågor,hälso- och sjukvården, epidemiologin, primärvården och samtbarn- och familjepolitiska frågor. Även miljömedicinsk forskning och forskningom de äldres situation ges hög angelägenhetsgrad. För nästa budgetår föreslås iproposifionen att anslaget utökas med 1,2 milj. kr. till 26,8 miljoner.Ökningen av anslaget kommer att utnyttjas till forskarrekrytering ochkompetensuppbyggnad av betydelse för den sociala sektorsforskningenslångsiktiga utveckling. Framför allt är det forskning kring ochbarn- och familjepolitiken som behöver förstärkning. Närdet gäller forskning inom det sociala området så sträcker sig projekten överflera år. Därför är en någorlunda jämn medelstilldelning en förutsättning föratt delegationen skall kunna planera sitt stöd till olika projekt. Denreservation som finns kvar /82 är fillsammans med innevarande årsanslag redan intecknad för olika projekt. Närdet gäller anslaget för /84 fattades beslut redan under våren1982 om projekt som innehåller anspråk på 7 milj. kr. av detta anslag. Vidarefattade delegationen beslut om fortsättningsprojekt för ca 8milj. Således kommer den ekonomiska situationen för forskningsverksamhetenunder 1983/84 att vara ansträngd när det gäller stöd till nya projekt. Deansökningar som inkommit om nya projekt upptar kostnader för ca 30milj. Skulle bifalla den moderata reservafionen nr 1 till dettabetänkande skulle det innebära en drastisk försämring av de ekonomiskaförutsättningarna för den sociala forskningen, och i praktiken skulle detinnebära att knappast några nya projekt skulle kunna starta under nästabudgetår. När det gäller reservation nr 2 till utskottsbetänkandet avseendeförsök med vård i kooperativa former föreslår reservanterna att man, när manbeviljar anslag för forskning och försöksverksamhet inom vårdområdet, i störreutsträckning skall uppmärksamma försök med alternativa vårdformer. Från utskottsmajoritetenssida är vi inte motståndare till olika kooperativa vårdformer, men vi vet ocksåatt kooperativa lösningar eller andra privata lösningar för de flesta människorär en omöjlighet. Detär inte många som kan avstå från en hel månadslön. De flesta förvärvsarbetandehar fått känna av sänkta reallöner . Det är inte hellermånga som har möjlighet till den flexibilitet i sina arbetsförhållanden somkrävs för denna typ av lösning när det gäller barnomsorgen. Därförär det viktigt att den kommunala barnomsorgen byggs ut för att möta de olikabehov av fillsyn som finns. Det råder fortfarande stor brist på många platser imånga kommuner i , och så länge den kommunala barnomsorgen inte ärtillfredsställande utbyggd får försök med kooperativa eller andra privatavårdformer i första hand bero på lokala initiafiv. Medel kan då sökas uranslaget till forsknings- och utvecklingsarbete. Ansökan får då- bedömas medhänsyn till andra angelägna forskningsprojekt. Med det anförda vill jag yrka bifall till hemställan i socialutskottetsbetänkande /83:20 i dess helhet, Anf.108 () replik: Jag är helt på det klara med att den minskning av anslaget tillforsknings- och utvecklingsarbete som vi moderater har föreslagit är en storminskning, men det statsfinansiella läget kräver det. Vimåste spara, effektivisera och privatisera om vi skall klara omsorg och hjälptill människor . Vi har ett mycket stort ansvar därvidlag. Vi sägerdessutom att den sociala sektorsforskningen bör föras över till universitet ochhögskolor för att den i större utsträckning skall bli föremål för en mervetenskaplig prövning. Vi måste nämligen värna om kvaliteten och koncentreraresurserna. Detta medför effektivisering och besparingar, somforskningen på det här området blir mycket bättre. Närdet gäller reservation 2 vill jag säga, att även om säger attsocialdemokraterna inte är motståndare till kooperativa vårdformer, vill maninte ställa sig bakom de positiva skrivningar som de borgerliga ledamöterna hargjort när det gäller enskilda eller alternafiva vårdformer. Man säger att deresurser som finns tillgängliga för utbyggnad av barnomsorgen skall reserverasför den kommunala barnomsorgen. Men man förstår inte, eller vill inte förstå,att en stimulans av enskilda vårdformer skulle medföra att de offentliga medelsom går exempelvis till barnomsorg skulle räcka till fler platser och barn.Dessutom skulle kvaliteten bli bättre i och med att vi får valfrihet. Forsknings-och utvecklingsarbete, m. m. 109 () replik: försöker försvara utskottsskrivningen. Men jag tyckerinte att hon gör det rikfigt rättvist när det gäller de alternafiva vårdformersom här föreslås ingå som forskningsprojekt. Det är svårt för dem som startarkooperativa daghem. Det finns väldigt många lagar och förordningar som manskall komma igenom för att klara av det. Det har krävts en mycket stor insatsav dessa föräldrar att genomföra den kooperativa daghemsformen. Vi tror att detgenom förbättringar inom olika lagområden också skulle kunna bli möjligt förflera att använda sig av den typen av daghemsomsorg, som innebär lägrekostnader för kommunerna och även för föräldrarna, eftersom vårdavgifterna blirlägre. Jagtror att resultatet blir efter de förutsättningar som man ger verksamheten. German goda förutsättningar för en verksamhet, blir också resultatet bättre. Menmotarbetas verksamheten har man mycket svårt att hitta positiva inslag i den. Ocksånär det gäller äldreomsorgen tror jag att det är nödvändigt att se påalternativa vårdformer. Det är nödvändigt , om vi skall kunnabereda våra äldre vård och omsorg. Någonstans måste vi börja, och vi tycker attdet aktuella sättet är bra för att initiera sådan verksamhet. 7Riksdagens protokoll 1982/83:107-108 Forsknings- och utvecklingsarbete, m. m. 110 () replik: Mer än hälften av all forskning på detsociala området bedrivs inom högskolan. Och resultaten från forskningenredovisas i särskilda rapporter . Det finns fortfarande ett stort behov av forskning på detsociala området. a. vet jag från fritidshemskommittén, där jag ärordförande, att det inte finns någon speciell forskning om barn i åldern 7-12år, och det har vi stort behov av för den verksamhet som vi skall utreda. Det finns en hel del kooperativa omsorgsformer . Det finns bl. a. projekt i och i där föräldrarna har gåttsamman. Visst blir det en kostnadsbesparing för kommunerna i många fall, ävenom kommunerna bidrar ganska mycket. I ger kommunen t. ex. . och platstill kooperafiven. Dessutom betalar kommunen hela lönekostnaden och bidrar medkooperativens faktiska hyreskostnader. Personalen är vidare kommunalt anställdoch utlånad till olika föreningar. Det kommunen tjänar in på är att föräldrarna ställer uppmed en tjänst. Föräldrarna får själva betala en avgift som i realiteten ärmycket låg, ca . Men de föräldrar som kan vara med i detta är föräldrar iden högre medelklassen, t. ex. lärare, läkare och personer som har fria arbetenoch kan disponera sin arbetstid hur de vill. Det finns ingen möjlighet för en industriarbetareatt ta ledigt från sitt arbete - och avsikten kan ju inte vara att man skallutnyttja semestern för att gå in i föräldrakooperativet och arbeta. Förhållandet är detsamma nere i . Där får man . i statsbidrag per barn, och sedan bidrar kommunen med . perbarn till hyran. Kommunen sparar visserligen litet pengar - motsvarande entjänst - men verksamheten tillgodoser inte det stora behov av barnomsorg somfortfarande finns i många kommuner och för väldigt många människor som kännersig utsatta och som inte kan få sitt barnomsorgsbehov tillgodosett. 111ANN-CATHRINE () replik: Det bedrivs mycket av fin social forskning,och det behövs mycket ytterligare forskning - det stämmer. Det är därförsärskilt viktigt att koncentrera forskningsresurserna, så att man får ut såmycket som möjligt av pengarna. Det är därför viktigt att den socialaforskningen är föremål för samma vetenskapliga prövning som annan forskning. Beträffande kooperativa och andra vårdformer: Alla formerpassar kanske inte alla människor. Men vi behöver ha många olika alternativaformer när det gäller vård av barn och äldre - kooperativa former och andra. Vård kan ges av enskilda personer, och den kan också gesav enskilda institutioner och på olika sätt. Det gäller att stimulera fram dehär formerna, för de är billiga. I ett samhällsekonomiskt trängt läge är detmycket viktigt att de pengar som satsas nårut till så många människor som möjligt. Det här är alltså ett sätt att få flerbarnomsorgsplatser ute i kommunerna. Anf.112 () replik: ' Jag håller med om att forskningen på detta område ärviktig. Vi vet alldeles för litet om våra barn och deras uppväxtmiljöer, trotsatt vi forskar en hel del. Vi ser det som positivt med en kooperativ vårdform.Det ger förutsättningar för föräldrar att umgås med sina bam, att lära kännabarns kamrater, och barns kamrater lär också känna olika barns föräldrar. Detfinns i det här mycket mera positivt än bara de ekonomiska fördelarna. Ävenden kommunala barnomsorgen strävar efter en öppenhet, där föräldrarna mer skallkunna delta i omsorgen. Så någonstans borde vi kunna hitta en mötesplats, därde olika omsorgsformerna skall kunna komplettera varandra. Även om just deexempel som anförde gällde högavlönade och välutbildademänniskor, finns det i många föräldrakoope-rafiv människor med en lågutbildning men med ett starkt behov av att kunna följa barns utveckling. De harockså engagerat sig i föräldrakooperativ och försökt att finna utrymme inomarbetstidslagar osv., så att de kan vara med. De fall som jag har kommit i kontaktmed har visat att det inte bara finns en viss typ av föräldrar i dessakooperativ, utan där finns alla samhällsgrupper representerade. Gemensamt förföräldrarna har varit deras stora intresse av att delta i barnomsorgen. Dettatror jag är mycket vikfigt, och därför tycker jag att det finns flera skäl somtalar för kooperafiv daghemsverksamhet. Forsknings-och utvecklingsarbete, m. m. 113 ()replik: Både och har sagt att den socialaforskningen är viktig. Jag kan inte annat än hålla med om att den är mycketviktig. Man kan inte, , minska anslaget till forskningenmed nära 11 miljoner, för då kan vi inte ha någon social forskning. Närdet gäller kooperativa och andra alternafiva former har det gjorts en vissutvärdering. a. har man undersökt vilka föräldrar det är som har sina barninskrivna på sådana här daghem. Detta behandlas i en uppsats i psykologi vidStockholrns universitet. Av de föräldrar som vid undersökningstillfället hadesina barn på sådana daghem tillhörde inte en enda när det gäller utbildningengruppen grundskola, folkskola, gymnasieskola. Samtliga tillhörde gruppen medhögskoleutbildning eller någon annan grupp med eftergymnasial utbildning. Detär därför mycket viktigt att vi bygger ut den kommunala barnomsorgen, så att desom arbetar inom industrin och vårdsektorn kan få sina barn placerade i en brabarnomsorgsform - vilket den offentliga barnomsorgen är. Ocksåde som arbetar inom hotell- och restaurangbranschen har mycket stora problem.Speciellt dessa föräldrar och de som arbetar inom vårdsektorn har behov avnattomsorg och kan knappast få någon tillsyn av sina barn inom den kommunaladaghemsverksamheten. Forsknings-och utvecklingsarbete, m. m. Jag yrkar, herr talman, än en gång bifall tillsocialutskottets hemställan. Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. Anf.114 MAJ (vpk): Vpk har när det gäller det vi nu diskuterar här i kammaren-socialutskottets betänkande 1982/83:20 - nöjet att tillhöra utskottsmajoriteten.Jag vill därför i mitt inlägg bara mycket kortfattat ytterligare understrykautskottets uppfattning beträffande mom. 2 och betona det rikfiga i att se tillatt man använder de resurser som finns till den kommunala barnomsorgen.Utskottet säger detta mycket tydligt, och det tycker vi är bra. Ettav skälen till att det är mycket viktigt att framhålla detta är att denkommunala barnomsorgen är den form av barnomsorg som på allra bästa sättfillgodoser flertalets behov - det är angeläget att stryka under att det gällerflertalet. Det är vidare väsentligt att bygga ut den kommunala barnomsorgendärför att utbyggnaden av den släpar efter, så att de behov som finns påintet sätt motsvaras. Detär intressant att höra säga att den enskilde bäst kännerfill sina behov. Behoven är tydligen sådana att människor vill ha kommunaldaghemsplats - det är där de långa köerna finns. Skall vi gå dessa enskildasbehov till mötes bör vi alltså bygga ut den kommunala barnomsorgen. Men detvill, av allt att döma, inte göra. ITV kunde man för sedan se hur det i flera stadsdelar i minhemkommun endast visade sig vara möjligt att ta in barn på daghem ochfritidshem efter behovsprövning. Och inte ens dessa barn kunde alltid beredasplats. Så illa står det till med utbyggnaden av daghem och fritidshem iGöteborg - medan man däremot har satsat på föräldrakooperativ. Men man harstrypt utbyggnaden av de kommunala daghemmen och fritidshemmen. Detär mycket som talar för att de resurser vi har måste satsas på den kommunalasidan. Vi får inte plottra med dem. Vi säger alla att vi har ont om resurser,att vi har för litet ekonomiskt utrymme. Och föreslås ändå att dessaknappa resurser skall fördelas fill nya former av barntillsyn, som inte är tillgagn - vilket alldeles riktigt sade - för flertalet människor. Problemenmed de föräldrakooperativ som finns är just att de fordrar attföräldrarna skall kunna arbeta där . Det är inte alla som möjligheten, precis av de skäl som nämnde här. Vpkhar inget emot kooperativa former i och för sig, vilket bör framhållas.Tvärtom. Men just i det här sammanhanget är dessa former tvivelakfiga av mångaskäl, bl. a. det vi tog upp. Jagvill gärna uppmärksamma kammarens ledamöter på att det fakfiskt finns en vissanledning att höja på ögonbrynen inför det faktum att borgerliga politiker idet här sammanhanget är varma anhängare av kooperafionen och Det har man inte hört alltför mycket av tidigare! Det finnsväl i och för sig anledning att välkomna detta - om det inte vore för att man,när man tar del av de här partiernas utläggningar, får det alldeles bestämdaintrycket att det avgörande skälet till välviljan till kooperativa former är debesparingsmöjligheter som de kooperativa verksamhetsformerna enligt deborgerhgas uppfattning skulle ge. Menjag är inte helt säker på att de ger så stora besparingar. Man kan fundera överdet: Här anställer man människor utan lön - föräldrar skall gå in och utföraett oavlönat arbete - som det finns gott om daghemspersonal som gårarbetslös ! Således kan man fundera på om det kan innebära någotsparande för samhället. Det är inte alls säkert. Det är mycket tvivelaktigt. nämnde här att den kommunala barnomsorgen kostar för mycket. Det kanman säga, men vi har från vpk framhållit att barn fårkosta pengar. En av de allra bästa framtidsinvesteringar vi kan göra ärnämligen att satsa på våra barn. Jagtycker man kan skönja en fara när de borgerliga partierna använder begreppetkooperafiv. De gör det på ett sådant sätt att kooperafiv verksamhet liksom fårutgöra första steget i riktning mot den ökade privatisering av den socialaservicen som de borgerliga parfierna - och allra tydligast naturligtvismoderaterna - pläderar för. Jag vill därför yrka bifall till utskottetshemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Anf.115 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu fill att debattera socialutskottets betänkande 21 om medicinskspråkvård. Anf.116 (): Som framgår av socialutskottets betänkande 1982/83:21 med anledning avmotion 201 av i om språkvetenskaplig granskning avmedicinsk terminologi har socialutskottet framhållitbehovet av medicinsk språkvård. Någonförändring och förenkling av det medicinska språket har dock inte skett. Ändåunderstryker den nya lagsfiftningen på hälso- och sjukvårdsområdet ytterligaredet angelägna i att konkreta åtgärder verkligen vidtas. I och med den nya hälso- och sjukvårdslagen harsjukvårdshuvudmännen fått ett ökat ansvar när det gäller patienternas rätt tillinformation och när det gäller kontakten mellan patienter och vårdpersonal.Patienternas ställning stärks, och de får större inflytande över sin vård. Detär därför oerhört viktigt * Voteringen redovisasefter debatten om SoU 21. attmänniskor verkligen förstår det medicinska allmänspråket och att den medicinskaterminologin är så begriplig som möjligt. Detta måste naturligtvis understrykasordentligt i utbildningen av hälso- och sjukvårdens personal. Men det är ocksånödvändigt med medicinsk språkvård och en språkvetenskaplig översyn av denmedicinska terminologin. Eftersomdet medicinska fackspråket påverkar allmänspråket inom vården skulle enenhetligare och klarare terminologi inom det medicinska fackspråket på siktpåverka även allmänspråket. Utskottetsäger i betänkandet att starka skäl talar för en lösning som innebär ett samlatansvar för den medicinska språkvården. Utskottet säger också att det ankommerpå och sjukvårdshuvudmännen att överväga erforderliga åtgärderför att tillgodose behovet av medicinsk språkvård. Därefter avstyrks motionen. reservation som avgivits av de borgerliga ledamöterna i socialutskottetfästs dock större vikt vid denna fråga. Reservanterna anser att det bör ankommapå regeringen att vidta åtgärder för att fillgodose behovet av medicinskspråkvård. Detta bör ge regeringen till känna. Attförstå det medicinska fackspråket och allmänspråket är så viktigt för denenskilda människan att behovet av medicinsk språkvård måste tillgodoses.Regeringen måste ta detta ansvar. Jag yrkar därför bifall till den reservationsom är fogad till socialutskottets betänkande 1982/83:21. 117 (): Det var ett bra tal som höll - jag ber att fåtacka för det - utom på ett par punkter. Hon sade avslutningsvis attreservanterna hade fäst större vikt vid den här frågan än utskottsmajoriteten.Det är inte med sanningen överensstämmande. Detär en bra motion som i har väckt. Det bör väl inte varanågon hemlighet att vi i utskottet har behandlat den här motionen mycketseriöst - det gör vi förstås med alla motioner, men vi har verkligen funderatöver vad vi kan göra på den här punkten. Det framgår också avutskottsbetänkandet. Vi framhåller där att sjukvårdshuvudmännen ochsocialstyrelsen bör sköta detta. Det är ett sätt att säga att det inte ärregeringen som skall ta initiativ utan sjukvårdshuvudmännen och . lag trädde i kraft , och som sadestår det just i den lagen att man skall ta hänsyn fill språkbruket. Vi villfrån utskottets sida gärna understryka att det är viktigt att här sker enutveckhng. Någralandsting har också tagit upp denna sak, och som det sägs iLandstingsförbundets tidskrift hoppas man att det skall spridas såsom ringar påvattnet till andra landsting. har naturligtvis här ettstort ansvar. fäster vi alltså lika stor vikt vid denna fråga som reservanterna menmenar att den i första hand åligger sjukvårdshuvudmännen och socialstyrelsen.Skulle det emellertid visa sig att det inte går att kommafram den vägen, får vi ta upp frågan på nytt och överväga om regeringen skallgå in. Men anser vi det inte nödvändigt. Anf.118 () replik: Herr talman! Jag vidhåller ändå minslutsats att vi reservanter fäster större vikt vid denna fråga änutskottsmajoriteten, eftersom vi kräver ett tillkännagivande till regeringen.Detta är en betydelsefull fråga, och den är även komplicerad. Dels är denoerhört viktig för de enskilda människorna, som jag sade fidigare, dels är detfakfiskt ett komplicerat arbete att göra det medicinska fackspråket klarare ochmer enhetligt. Det går inte så lätt att bara ersätta samtliga grekiska ochlatinska ord med svenska eller försvenskade ord. Ett sätt är kanske attkomplettera fackorden med svenska ord. Det måste emellertid undersökas. Enöversyn av det medicinska språket och de medicinska fackbeteckningarna är svårmen mycket nödvändig. Därför kräver vi att regeringen tar ett ansvar. Anf.119 () replik: Detär klart att man såsom socialdemokrat tycker att det är mycket roligt att denborgerliga oppositionen har ett så väldigt stort förtroende för regeringen. Mennär vi säger att detta är en sak som sjukvårdshuvudmännen och socialstyrelsenbör ta ansvar för, behöver det inte betyda att vi anser att denna fråga är avmindre vikt. Jag bestrider bedömning på denna punkt. Vianser sannerligen att frågan är viktig. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. 120 iVärmdö (m): Endast ett par ord utöver vad har anfört. Socialutskottethar brutit ut frågan om den medicinska språkvården från anslaget tillsocialdepartementet och behandlat den i ett särskilt betänkande nr 21. Vibefinner oss nu inför den förestående voteringen i en ganska bisarr situation.I betänkande nr 20 vill majoriteten ge - och då särskiltdess delegation för social forskning - 26,8 milj. kr., medan de moderatareservanterna vill begränsa anslaget till 10,8 milj. kr., bl. a. med hänsyntill att det med endast kvar av det löpandebudgetåret kvarstod 19 milj. kr. på detta anslag, om jag har förstått det helarätt. Medmajoritetens förslag tycks den sociala forskningen kunnadisponera runt 40 milj. kr. vid sidan av den sociala och medicinskaforskningens övriga resurser i universitetens och forskningsrådens budgetar. Omnu utskottsmajoriteten vinner i den förestående voteringen på denna punkt - ochdet kommer väl att bli så - kan nog ingen bestrida att ochregeringen har väl tilltagna resurser för att tillgodose en språkvetenskapligöversyn av den medicinska terminologin. bådedet s. k. medicinska allmänspråket och den specifikt medicinska terminologin. Socialutskottetunderstryker, nedtill på s. 6 och uppfill på s. 7 i betänkandet 21, med styrkaangelägenheten av att konkreta åtgärder äntligen kommer till stånd, och manvill ha "en lösning som innebär ett samlat ansvar för den medicinskaspråkvården". Detta "samlade ansvar" vill man nu anförtro enstatlig myndighet, , tillsammans med en skara "sjukvårdshuvudmän",vilket - som vi alla vet - i realiteten betyder . Deborgerliga reservanterna anser att ett "samlat ansvar" rätteligen böranförtros åt regeringen.