prot · G609141 · 1982-12-31 00:00:00 — Här förekommer både de stora insatserna, som t. ex. samarbetet mellanBP och Nafional Orehestra of , och bidrag från små företag, ofta tillsmå och lokala kulturevenemang. uppfattning om sponsorverksamheteni andra länder stämmer inte med verkligheten. Sponsorerna stöder verkligen ettvarierat kulturutbud. I förekommer också löpande stöd till baletteroch orkestrar. Ytterligare några exempel; I har manskattefrihet för köp av konstverk till insfitutioner o. d. Detta gäller ocksåenskilda personer. Företagens skattefrihet för sponsorverksamhet beviljas viss procent av deras omsättning. Också statliga projekt tar emot bidragfrån sponsorer, turnerar t, ex. symfoniorkester i tack vare ettsamarbete mellan flera olika sponsorer. Jämförelsen med Göteborgssymfoniorkester och ligger nära till hands. Alla dessa former för kulturstöd diskuterades nyhgen här iStockholm vid ett seminarium som anordnades av förkulturellt samarbete i . Det var mycket intressant att höra om de mångakulturprojekt som i de västeuropeiska länderna blivit möjliga tack vare storainsatser av industriföretag, banker, försäkringsbolag etc. En föreläsareberättade om hur en storbank i backade upp unga okända författaregenom att köpa deras verk som presenter till bankkunder och - av alla - tillvärnpliktiga, och ordna uppläsningsaftnar i banklokalen. En annan föreläsare,en museichef, redovisade hur hans institution finansierades; en tredjedel avkostnaderna täcktes av sponsorer. Det gavs många andra exempel som visade attdet inte bara är det lättillgängliga eller det väletablerade som fårsponsorernas stöd. Men precis som i fråga om statliga insatser gäller attprojekt som betalas av sponsorer kan bli fiasko - det måste finnas sponsorersom vågar ta risker och Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. som har råd att också misslyckas . Det stora - och mycket lyckade - paradnumret i fråga omsponsorverksamhet är den som finansierades avMidland Bank i , Utställningen var i sig ett jätteevenemang, men genomsamarbetet mellan sponsorerna, japanska ambassaden och japanska företag, pressenoch kommersiella TV-program kom utställningen att generera andra kulturprogram,musikevenemang och mindre Japanutställningar, som i sin tur hade andrasponsorer. Kunskaperna om och relationerna till förstärktes. Allt detta gjordes på privata initiativ. Man kan då frågasig om de offentliga myndigheterna, de som håller i skattepengarna,nödvändigtvis måste vara bättre kulturadministratörer än näringslivet. Statligtstöd går endast i en riktning, sponsorverksamhet innebär tvåvägskommunikation. Det har visat sig i de många länder som har en meromfattande sponsorverksamhet, att ett samarbete mellan intresserade sponsorerger det bästa utbytet - för kulturen och för sponsorerna. , ,, - alla har de privatfinansierade organ för samarbete mellansponsorer, vilka administrerar de mycket stora summor som fördelas i kulturstödmed ett minimum av personal. I styrelserna för dessa organisationer- ABSA,, i , , denfranska motsvarigheten - ingår bl. a. också fackföreningsrepresentanter, någotsom kan mana till svensk efterföljd. Vad händer med statsanslagen, när sponsorer på detta sätttar ansvar för kulturens finansiering? Föreläsarna vid det seminarium jag nyssnämnde förnekade bestämt att staten har dragit in sina anslag. Förmodligen ärdet ändå så, med tanke på den ekonomiska situationen överallt i , att eneller annan anslagshöjning kan ha uteblivit till en institution eller ettprojekt som har starkt sponsorstöd. Det kan man inte bortse ifrån. På vilka grunder beslutar då ett företag att stödja enviss kulturyttring? Visst finns det företag som på grund av en chefs idealiteteller personliga intressen oplanerat gör punktinsatser, men verkligsponsorverksamhet, satt i system som på kontinenten, skall innebära en fördeleller vinst för båda parter i förhållandet. I ett land med en öppen inställning till reklam, med friaetermedia, är det lätt för en sponsor att få sitt namn nämnt och uppmärksammat.Men också s.k. spaltreklam skapar goodwill: ett positivt tidningsreportage, därsponsorn nämns, kan vara värt mer än direkt annonsering. På sina håll finns detredan forskning kring sponsoring patterns, sponsormönster. a. har manfunnit att atmosfären, arbetsklimatet, i ett företag påverkas positivt avrelafionen till en kulturinstitufion eller aktivitet som får företagets stöd.Indirekt kommer det både företaget och kulturen till godo. Det är ändå ingenting fult att en indirekt vinst som ettsponsorföretag gör kalkyleras och utvärderas efter affärsmässiga principer. Vid det internationella seminariet i försäkradesfrån olika håll att det i resp. länder råder stor partipolitisk enighet omfördelarna med Detta till trots skymtar det då och dåtecken på att förespråkarna för sponsoring mött ett visst motstånd mot elleråtminstone en kluven inställning till verksamheten, något som dock inte kommertill uttryck i polifiska beslut. Vid en jämförelse mellan ochjämförbara västeuropeiska länder ser man att sponsorverksamhet hos oss tordemotverkas av mindre generösa skatteregler. Men behandlar vi frågan urkulturpolitisk synvinkel, och jag skall därför lämna skattefrågan därhän. När jag nu yrkar bifall till reservation 3 tillföreliggande betänkande, gör jag det bl. a. i den förvissningen att godarelationer mellan kultur och näringsliv främjar båda. Jag går över till att helt kort berörafrågan om anslaget till Rikskonserter, p. 12 i dagens betänkande. a. att Rikskonserters fonogrambolag fr., o. m. nästabudgetår har att söka produktionsmedel från i konkurrens med andrafonogrambolag, vilket är ett steg i rätt riktning. Caprice tilldelas dock medelför en basorganisation, vilket innebär att bolaget fortfarande har en gynnadställning jämfört med andra fonogrambolag. Medel för en sådan organisationanser vi moderater inte bör beviljas. Vi anser också att arbetet på musiklivets regionaliseringoch samarbetet mellan regionmusiken och Rikskonserter bör ge till resultatbesparingar i vad gäller den centrala verksamheten. Genom skärptarationaliseringskrav, innebärande framför allt lägre administrationskostnader,beräknar vi besparingen till 5 milj. kr. Jag yrkaralltså bifall till reservationerna 26 och 27. Anslag till kulturverksamhet, m. m. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 28 (); betänkande i början av 1970-talettog fram målen för den statliga kulturpolitiken. a. skulle deninstitutionella kulturen regionaliseras. Teater- och musikinstitutioner skullespridas över landet. Med tanke på de stora förväntningar som kulturrådetsutlåtande skapade blev socialdemokraternas kulturproposition för många en storbesvikelse. Landsting och kommuner hade dessutom inte möjlighet att följa uppde krav som ställdes. Många teaterensembler bildades, men genomgående för demvar att de fick ofillräckliga resurser. Kraven på dem var emellertid mycketstora. De skulle spela barnteater, uppsökande teater och scenteater ochdessutom ha en omfattande turnéverksamhet i sina regioner. Det är klart att dehär höga kraven ofta ställde de nya ensemblerna inför orimliga problem. De som kulturfrågorna handlagts under liberalledning har däremot inneburit att kulturens positioner successivt harframflyttats. Grundbidragen har byggts ut för en lång rad sektorer inom deninstitutionella kulturen; teater, musik, länsmuseer och länsbibliotek. Också defria grupperna har fått Anslag tiU kulturverksamhet, m. m. Frihet och mångfald har varit honnörsord somfått reell innebörd. Socialdemokraterna ställde ytterligarekrav i sina reservationer. Men, fru talman, när man i årets budgetpropositionser facit, framstår kritiken mot den tidigare kulturministern som djuptorättvis. Årets budget är tyvärr ett återfall till den snäva behandling avspeciellt de regionala kulturfrågorna som kännetecknade den förra perioden avsocialdemokratiskt regeringsansvar. Jag har en motion om ökat stöd till den nya länsteatern iÖrebro. I län har man gått en annan väg än i många andra regioner somhar startat egna ensembler. Man har sagt sig att teatern redan från börjanskulle ha tillräcklig storlek för att åtminstone kunna uppfylla en rimlig delav de krav som ställs. Kalkylen bygger på 50 grundbidrag. Mitt förslag var attde resurser som friställs från skulle överföras till den nyateatern. Man skulle då med 47,5 grundbidrag komma nära det uppställda målet.Jag kan i och för sig förstå att vill och behöver behålla en del avresurserna och har inget yrkande i anledning av motionen. Att jag inte har något yrkande beror på att folkpartietsförslag till årets riksdag innebär ökat stöd för de regionala ensemblerna.Trots ekonomiska problem och trots att för att få balans ilandets ekonomi redovisar ett budgetunderskott som med många miljarder understigersocialdemokraternas, ställs i reservation krav på nya resurser förkulturområdet. 40 ytterligare grundbidrag bör ställas till förfogande förteater-, dans- och musikinstitutioner för att i vanlig ordning fördelas avkulturrådet. Jag är övertygad om att ett bifall till förslag ocksåskulle innebära att teatern i skulle få ta del av de här grundbidragen.Att de sedan dessutom innebär en förstärkning för det regionala kulturlivet ihela landet är så mycket bättre. Ja< vrkar bifall till reservationen 30och till övria av Jan-Hrik undertecknade reservationer. De innebäralla en konsekvent uppföljning av de gångna årens kulturpolitik, och dessutom,fru talman, har de, i jämförelse med tidigare socialdemokratiska reservationer,en mycket stor trovärdighet med hänsyn till faktiska handlingar under gångnaår. 29ING-MARIE (): berörde i sitt inlägg hurviktigt det var att den levande kulturen fick verka av egen kraft. Men när honsedan kom in på diskussionen om Operan och betonade hon starkt vilkenvital betydelse som stödet till verksamheterna vid de institutionerna har föratt stimulera kulturlivet. Jag tycker att de här två konstaterandena speglarmoderaternas kluvenhet: dels vill man med frejdigt mod skära ned de anslag somkrävs för förverkligandet av våra kulturpolitiska mål, dels slår man vakt baraom delar av detta kulturliv. När det gäller frågan om sade isitt inlägg att styrelsen har uppvaktat utskottet och framfört stor oro; manredovisade vilken besvärlig ekonomisk situationen har. minska anslaget till Operan och och i ställetförordar högre krav på biljettintäkter, ger det intryck av ett mycket dåligtunderbyggt förslag. och vpk föreslår i stället gemensamt en ökningav anslaget med . Denna skillnad visar hur dåligt underbyggt centernsförslag är. Om man ser tillbaka på stödet till de helstatligakulturinsfitutionerna , finner man att dettastöd ökat mycket snabbt jämfört med statsbidragen till regionala institutioner.I stället har de kommunala bidragen följdriktigt måst ökas mer änstatsbidragen. Det har varit en nödvändighet på grund av kostnadsutvecklingen. Naturligtvis måste rationaliseringskrav också kunnaställas på de centrala institutionerna, för att man skall kunna skapa utrymmeför utvecklingsarbete. Men man måste också se till effekterna av de förslagman lägger. Nog var det litet aningslöst när talade om biljettpriseroch fulla hus på och Operan och förbigick konsekvenserna när detgäller målgrupper för verksamheten, I fråga om Operan har utskottet fått en preliminärredovisning av den översyn som genomfört. Allt talar för att Operanhar en helt annan ekonomisk situation än Dramaten-för att uttrycka sigförsiktigt. Men den rapporten är varken slutredovisad eller remissbehandlad,och utskottet saknar därför underlag för att nu göra någon annan bedömning änden som framgår av budgetpropositionen. Vi kan inte på ett så litet underlaggöra så drastiska förändringar som föreslår i detta fall. När det gäller frågan om kultur i närmiljö har utskottetbetonat vikten av att en sådan här verksamhet nu kommer fill stånd. Det var ensocialdemokratisk motion som tog upp betydelsen av åtgärder för att främjabarns och ungdomars uppväxtmiljö. Statens ungdomsråds utredning Ej till saluhar lagt en rad förslag på detta område. Det är viktigt att man kan stödja delokala inifiativ som tas på många håll i landet för att utveckla engagemang ochskapande verksamhet. Men det är också viktigt att man i det här arbetet riktarstödet till sådana projekt som bedrivs av barn- och ungdomsorganisationernasjälva. Därför är det naturligt att , som kommer att få ansvaret fördetta, nära samarbetar med . har reserverat sigoch förordat att skall ha huvudansvaret. skriveremellertid att man skall samarbeta fortlöpande med berörda myndigheter ochorganisationer. Jag har svårt att se var skillnaden ligger mellan utskottet ochden moderata reservafionen. sade att bakom detta ligger en annansyn hos på statens ungdomsråds verksamhet. Jag kan inte förstå deti detta sammanhang, där man ändå slagit fast nödvändigheten av ett samarbete.Egentligen kan man över huvud taget ifrågasätta den här typen av reservafioner. Anslagen till centrumbildningar och anslagen till åtgärderför språkliga minoriteter är två områden som alla gärna skulle önska att vihade möjligheter att stödja ytterligare. Men i det rådande budgetläget är detinte möjligt att göra det, något som samtliga partier utom vpk tvingatsacceptera. På den här punkten har folkparfiet inte reserverat sig tillsammansmed vpk - Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. annars har de väldigt många gemensamma reservationer. Vikänner i vpk som ett parti som med frisk aptit ständigt tycks försökaväxa in i en alltför stor ekonomisk kostym utan att känna tyngden av ansvaretför att få sina förslag förverkligade. När det gäller bidraget till Särskilda kulturella ändamålfinns det ett förslag om att detta bidrag skulle tas tillbaka och inte stå tillregeringens förfogande. Det är naturligtvis viktigt att inte för stora,anslagsposter ställs utanför prövning, men nog förefaller detbyråkratiskt i överkant att inte medge kulturministern detta rörelseutrymme försnabbt uppkommande behov och initiativ. Ofta förefaller prata omfrihet från byråkrati men i sak visa en stark vilja att detaljreglera ochstyra. Om man jämför dessa knappa 3 milj. kr. med utrymmet för detföretagsstöd, som står till regeringens disposition, blir summan 3 milj. kr.närmast parodisk. När det gäller stödet till Rikskonsertersfonogramverksamhet vill också där dra in medlen. Sverigeimporterar tonvis med grammofonskivor från - jag tror attdet rör sig om . En anledning är att står utanförRomkonventionen om upphovsrättsersättning. Rikskonserters Caprice har ettanslag på 6,3 milj. kr. för att producera fonogram med svensk kvalitetsmusik.Den produktionen utgör ett andningshål i en flod av slätstruken populärmusik.Beslutet om att anvisa dessa medel och om ramen för deras användning fattaderiksdagen så sent som på förslag av den borgerliga regeringen. Vibör fortsätta att ge Rikskonserter möjlighet att bedriva denna verksamhet,åtminstone tills det finns en bättre utvärdering av denna. Så skulle jag vilja ta upp bidragen till lokala ochregionala teater-, dans-och musikinstitutioner. Där vill jag inledningsviskonstatera att det är ytterst tillfredsställande att regeringen nu kunnatbevilja medel både till Länsteatern i och till Folkteatern i Gävleborgslän, så att dessa institutioner nu får möjlighet att arbeta med tillräckligabasresurser. Önskemålen inom främst teaterområdet är stora, och inte minstinför utbyggnaden av ny mediateknik är det viktigt att den levande kulturen,som skapas inför publiken och i samspel med publiken, inte ersätts medkonsumtion av kvinnobilder. Spännvidden mellan de borgerliga partierna är idenna fråga mycket stor. vill minska anslaget med 25 grundbelopp,medan vill öka det med 40 nya grundbelopp. Man frågar sig: Hurskulle ett borgerligt trepartiförslag ha sett ut? Skulle det ha nått upp tillden ram som regeringsförslaget innebär? Ganska troligt är att man iverkligheten hade hamnat på en något lägre nivå. I fråga om fördelningen av statsbidragen till de regionalainstitutionerna har kommunerna, som jag nämnde, måst öka sina bidrag mer än vadstatsbidragen har ökat, för att man skulle kunna klara kostnadsökningarna. Omman gör de nedskärningar på de centrala institutionerna som föreslårbåde när det gäller Operan och och när det gäller de övriga centralaStockholmsinsitutionerna, skulle det medföra omfattande friställningar blandyrkesgrupper söm har en arbetslöshet betydligt över genomsnittet.Man måste vara medveten om att en nedskär- ning av statsbidragen med stor sannolikhet åtföljs avnedragningar också av de landstingskommunala och kommunala bidragen. eller aldrig ser man i pressdebatten något försöktill analys av vad de olika förslagen från de borgerliga partierna skulleinnebära i verkligheten vid en sammanvägning och en realistisk bedömning av vaden borgerlig politik skulle ge. Det är förvånansvärt hur snabbt de treborgerliga partierna -framför allt inom kultursektorn - har återgått till attdriva den gamla oppositionspolitiken, som hade så liten förankring i ettverkligt politiskt handlande. markerar en generositet inom kultursektorn,och det är bra. Tyvärr ger markeringarna lätt ett intryck avpopulism, och deskulle vinna på en viss nedtoning. kulturpolitik har jag berört- densaknar ofta ett sakligt underlag. Det är förvånansvärt att , somjust när det gäller kulturområdet har en större kaka att fördela, inte på någotsätt berör varifrån man vill ta pengarna. finansierar sina insatserinom kulturområdet genom en drastisk nedskärning av presstödet. Jan-ErikWikström har talat om mångfald och yttrandefrihet i alla dess former, men detförhållandet att stora delar av pressen är beroende av presstödet för attmångfalden och den fria debatten skall kunna bevaras berörs inte. Är förslag när det gäller nedskärning avpresstödet en spekulation i det lilla partiets på förhand dömda förslag? Om manlägger fram förslag som ingen räknar med skall bli verklighet, är det ju ganskalätt att begära pengar som skulle kunna användas på ett kanske mera spännandesätt. Jag vill i övrigt också kort beröra enprocentsregeln. Vihar lämnat en ingående beskrivning av tankarna bakom enprocentregelnsutformning. Jag vill rekommendera kammarens ledamöter att läsa det avsnittet avbetänkandet, för det inrymmer frågor som är intressanta för kammaren somhelhet. Det område av kultursektorn där det kanske är mestangeläget att kunna förbättra insatserna är det som avser konstnärliggestaltning och formgivning. Där skulle vi kunna skapa arbete åtkulturarbetarna och förankra konsten bättre i en dialog mellan konstnärer ochallmänhet. Men tyvärr är det inte möjligt att få fram medel till en sådanökning så snabbt som och vpk gemensamt föreslår. Däremot torde detfinnas möjligheter att göra insatser, om man genomför en bred översyn över dethär området, och det är ett arbete som jag förmodar sker inom . Vi socialdemokrater har i stora delar kunnat uppnå ett medde andra partierna i kulturutskottet gemensamt synsätt, byggt på dekulturpolitiska mål som vi har. Men vi har funnit att genom sinhelt annorlunda inställning till samhällets ansvar för kulturpolitiken skiljerut sig i detta sammanhang. Från vpk och har vi å andra sidan mötten viss ansvarslöshet i frågan om vad som är en realistisk reformram. Anslag tiU kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. 30 () replik: Utskottets vice ordförande upp en diskussion om vår avvägning beträffande de bidrag som går tillstorstadsinstitutioner kontra de bidrag som går till decentraliseradverksamhet. Jag vill framhålla att vi ingalunda rekommenderat eller antytt attnågon neddragning bör ske av och Operans verksamhet. Vi har sagt -och vi vill starkt poängtera detta - att det inkomstbortfall som vår avvägningmedför kan tas igen genom höjda biljettintäkter. Jag har i min hand en tablå med uppgifter om debiljettpriser som gäller på och Operan och de som de regionalateatrarna måste ta ut. En jämförelse visar att de regionala teatrarna måste taut betydligt högre biljettpriser än vad t. ex. gör. Det rådersjälvfallet ett konkurrensförhållande mellan de centrala insfitutionerna ochåtminstone de näraliggande regionala teatrarna, och det är något som bör finnasmed i denna avvägning. Det är vidare inget tvivel om att Operan, som vi fåttredovisat, har särskilda reserver av betydande storlek. Även om utredningeninte i sin helhet är färdig, är det ändå klart att dessa reserver finns och attde kan kompensera de brister som kan uppkomma. Jag vill också gärna understryka att självfalletskall ha en målinriktad scenverksamhet. Givetvis kräver detta att det iblandmåste sättas upp pjäser som inte ger den publikanslutning och debiljettintäkter som man önskar. Men det är även viktigt att man gör enavvägning mellan dessa pjäser och det andra material som man vill sätta upp. Vi har givetvis också inriktningen att än starkareförankra det kulturella utbudet hos folket, och jag tycker att det ärutomordentligt angeläget att understryka detta. säger vidare att vårt ändringsförslagnär det gäller statsbidraosivnincen skulle, innebära att det kan väntas bliminskade anslao från landsting och kommuner. Jag måste erkänna att jag inte kanförstå hennes resonemang - det ger ett något yrvaket intryck. Jag vill understryka att vår målsättning inteär att försämra verksamheten vid de centrala institutionerna. Det ärsjälvfallet fråga om en avvägning syftande fill att man skall få ut mer av depengar som vi är beredda att anslå. 31LARS () replik; Låt mig först förklara reservation 9 förIng-Marie , även om jag trodde att jag hade gjort det redan i mittförsta anförande. Det är litet svårt att i ett betänkande skriva att ettvisst organ skall samarbeta med och att i ett annatbetänkande skriva att bör avvecklas. Vi är mycketintresserade av att genom jämkade skrivningar undvika reservationer på sådanahär punkter, men ibland har man från socialdemokratisk sida en litet stelbentinställning fill flexibla skrivningar. Tänker ändra attitydenpå den punkten, är jag bara tacksam. Vad vidare gäller de medel som stårtill regeringens disposition tycker jag ändå att man, om man skall vara sparsam- och det måste man vara för att behålla trovärdigheten inom alla områden -skall överväga om inte ospecificerade pengar, fill icke i förväg klarlagdaändamål, är de som i första hand skall dras in. Vill man ändå ha en liten reservpott, ,tycker jag att det är , som har överblicken över de olikabidragsansökningarna på skilda områden, som skall hålla i pengarna. Annarstvingas ju regeringen och departementet att hålla en fortlöpande kontakt medkulturrådet, och vi får just detta onödiga dubbelarbete. Det här anslagskontotbör alltså bort. Anslag till kulturverksamhet, m. m. 32 (vpk) replik: påstod att vi är oansvariga,att vi med frisk aptit växer oss in i en alltför stor kostym och att videssutom går ihop med ett av de borgerliga partierna och tycks ha hur mycketpengar som helst att ösa ut på kulturen. Men kan ju inte kommaifrån att socialdemokraterna i opposition hade betydligt mer pengar än vadsocialdemokraterna i regeringsställning har. Jag tänker också på Per Kågesonsartikel - titta på vad ni krävde till författarna då och vad ni vill ge !Vad vi gör är att se till sakfrågorna. Vi ser till kulturen. Vi från vpk:s sidadriver några grundläggande krav: rätten till jobb - det gäller ocksåkulturarbetarna -, rätten till bostad, bra mat osv., och rätten till utbildningoch kultur. Där menar vi att ni sviker, och sviker grovt, tyvärr. Mankan konstatera att vad socialdemokraterna gör är ätt i fråga efter fråga idetta betänkande gå ihop med , mot arbetarrörelsens solidaritetskravoch mot arbetarrörelsens krav på bra kultur. Det är detta det gäller. Vi däremot ser, som sagt, till vad som bäst gagnarkulturen och vad som bäst gagnar barnen och ungdomen. Det gäller också t. ex.frågan om en finskspråkig ensemble. Jag har tagit upp den tidigare, och jag tarupp den . Det är ett gammalt kommunistiskt krav, som vi nu tar upp och somni sviker - i alla fall i den här omgången.