prot · G60990 · 1982-12-31 00:00:00 — Denenda riktiga och rimliga lösningen vore att påskynda och hjälpa till så attmänniskorna fick gå över från hyresrätt till bostadsrätt och likaså att antaletbostadsrätter ökade i nybyggnationen. Med ett sådant förslag tror jag att alla i riksdagenskulle ställa sig bakom bostadsministern, och man skulle kunna hjälpa dem sombehöver hjälp för att klara av den insats som behövs och som ärganska liten i förhållande till andra investeringar som en familj gör i t. ex.bilar, båtar, Att stimulera ett ökat ägande i boendet är enutomordentligt viktig uppgift. Det borde bostadsministern fundera på i ställetför att lägga hämsko på den del av bostadsmarknaden som ändå fungerarnågorlunda riktigt . Det är ett ganska underligt resonemang somförs av både och , när de gör gällande attsocialdemokraterna tänker inskränka bostadsrättsinnehavarnas frihet att självabestämma över och hantera sina bostadsrätter. Det är ett ganska underligt påstående,eftersom det jag alldeles har sagt i svaret är att jag tänker låta enutredning titta på de i och för sig ganska besvärliga frågor som här är uppetill diskussion. Det är litet för tidigt att dra slutsatser av utredningeninnan den ens är tillsatt. Vi får undersöka vad den bostadsrättsutredning somvi tänker tillsätta för att se över det här området kan komma fram till. Pågrundval av utredningsresultatet får vi ta ställning. Det är också mycket försåtligt när försttackar för att jag nu så klart talar om att alla diskussioner bara berörnytillkommande bostadsrätter, medan hon säger att man aldrig riktigtkan veta hur det går för de gamla. Det skulle möjligen vara om folkpartiettillträdde igen. Så hoppas jag att det inte blir. Ni har gett ett tydligtexempel på hur det kan gå till. När bostadsrättskornmittén lade fram förslag ominförande av hembud gjorde bostadsministern precis tvärtom, nämligen införde enregel om förbud mot hembud. Jag tycker nog att vi på ömse sidor kan hålla oss tillgällande kutym, nämligen att avvakta den utredning som skall tillsättas ochdärefter diskutera de åtgärder som kan bli aktuella. Det låter naturligtvis väldigt bra när ochRolf säger att vi skall lösa dilemmat med de oskäligaspekulationsvinsterna, som i varje fall inte vill ha, genom attse till att det blir fler bostadsrätter. Men, problemet är att det inte går attbygga fler bostadsrättslägenheter där spekulationen är som störst. Det är ju iStockholms innerstad. Skulle vi bygga på och i föratt tillgodose dem? Då säger ni att man kan ombilda hyresrätter och göra demtill bostadsrätter i stället. Javisst, men hur skulle människor med begränsadkonsumtionsförmåga kunna köpa bostadsrätter som ligger i prisläget 400 000 kr.för en trerummare i ? Det skulle innebära att den som harnormala inkomster inte skulle få en chans att överta en bostadsrätt iStockholms innerstad, utan vederbörande skulle hänvisas till områden som inteär tillräckligt attraktiva för spekulation. Jag tycker att ger fullständigt klart beskedom hur han ser på det. Han säger: Låt det vara med bostadsrätterna som det ärmed bilar, båtar och videobandspelare. Låt tillgång och efterfrågan bestämmapriset. Men, , åtminstone huvuddelen av den här harvarit Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. överens omatt bostaden inte är att jämföra med videobandspelare och bilar, utan den är ensocial rättighet. Det är en social skyldighet för samhället att se till attalla människor, oavsett inkomstförhållanden, kan få tillgång till en bra ochändamålsenlig bostad. Vi är också överens om att vi skall försöka åstadkommakonkurrensneutralitet mellan de olika upplåtelseformerna. Någon sådankonkurrensneutralitet finns inte . Sedan vill jag nog säga att hela den diskussion som pågårom att ett eventuellt hembud skulle innebära att man slog sönder bostadsrätteninte har fog för sig. Låt mig erinra om att vi hade priskontrollvid överlåtelse av bostadsrätt. skulle godkänna priset innanöverlåtelsen blev giltig. Sedan den statliga priskontrollen upphörde att gällainförde man inom HSB och särskilda prisrekommendationer, som avskaffades1973. hade man mycket liten värdestegring påbostadsrätterna. En reglering av överlåtelsepriserna är inte främmande förbostadsrättsinstitutet. Nuvarande lagstiftning medger att enbostadsrättsförenings stadgar innehåller prisregler. Diskussionen bör därförinte gälla om vi skall ha en möjlighet till priskontroll, utan den bör istället röra sig kring frågan hur en sådan skall kunna göras effektiv. Man vetnämligen att de nuvarande prisreglerna ofta nonchaleras. När det gäller hembudsregeln finns det anledning atterinra om att fram till kunde en bostadsrättsförening i sinastadgar ha föreskrifter om hembudsskyldighet även beträffandebostadslägenheter. Det var först då man inskränkte hembudet till enbartlokaler. Bakgrunden till att man då gjorde en förändring var attbostadsrätten inte skulle vara sämre ställd än hyresrätten med avseende påbyte. Bytesrätt för hyreslägenheter hade införts . Dessutom varprisökningarna mycket måttliga. En hembudsregel kan och skallsjälvfallet utformas så att bytesrätten består. Man kan inte med fog påstå atten hembudsregel skulle slå sönder bostadsrättsinstitutet, och man kan intepåstå att vi inte hade några bostadsrätter i det här landet ibostadsrättslagens mening. Ansvaret för bostadspolitiken är uppdelat mellan statenoch kommunerna. Staten svarar för de ekonomiska åtgärder som behövs för attgarantera det nödvändiga byggandet och för att begränsa boendekostnaderna. Detär ett stöd som även kommer bostadsrättsföreningarna till godo. Kommunernasvarar för bostadspolitikens genomförande. Det ligger inom kommunernasansvarsområde att åstadkomma socialt och fysiskt fungerande bostadsmiljöer.Skall befolkningssammansättningen bli allsidig är det nödvändigt att kommunernafår ett inflytande över bostädernas fördelning. Kommunernas möjlighet att genomföra sin del avbostadspolitiken är väsentligt mycket sämre när det gäller bostadsrätter än närdet gäller hyresrätter. Detta förhållande kan avhålla kommunerna från att låtanyexploatering ske i bostadsrättens form. För att kommunerna skall kunna ta sindel av ansvaret för bostadspolitiken måste de också ha en möjlighet att påverkautvecklingen, och bostadsrätterna kan i detta sammanhang inte lämnas vid sidan om. Ur principiell synpunkt innebär det ingenting nytt att enbostadsrättsförening för att få bildas måste acceptera stadgebestämmelser avvisst innehåll. Det gäller så till vida att stadgarna inte fårstrida mot bostadsrättslagens bestämmelser. För alla ekonomiska föreningargäller vidare att stadgarna får innehålla särskilda villkor för stadgeändringarsom medlemmarna inte direkt råder över. För att en ändring skall få ske kan detexempelvis krävas att ändringen sanktioneras av en huvudorganisation.Stadgebestämmelsernas innebörd har starkt bidragit till att vi har kunnat byggaupp en sammanhållen föreningsrörelse. Jag tror att vi gör klokt i att inte i förväg låsa oss vidden ena eller den andra lösningen. och jag är, såvitt jag förståri alla fall, överens om att den prisutveckling man har på bostadsrätterna,framför allt i , inte är acceptabel och att denprisutvecklingen inte utan vidare kan tillåtas fortgå. Då måste vi diskuterahur vi på ett klokt sätt skall komma till rätta med spekulationsvinsterna. Detgör vi inte genom att bygga nya bostadsrättslägenheter i innerstadpå mark som inte finns, och vi gör det inte heller genom att förvandla hyreslägenheternatill bostadsrättslägenheter utan hembud. Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. 19KERSTIN () replik: Beträffande det som bostadsministern sade omatt det folkpartistiska statsrådet inte följde kommitténs tankar när det gällerhembud, så kan vi nog säga att det var väl att hon inte gjorde det.Kommittén kunde ju inte ana vad politiker i kunde komma på när detgäller att ställa till det. Hembudstvånget presenteras ibland som om föreningarnaskulle få frihet att ha prisregler. Det är en missvisande beskrivning. Denfriheten har föreningarna , men beslut måste fattas i enlighet medinterndemokratiska regler. Medlemmarna fattar själva besluten. Ett avskaffande av 11 a § leder till något helt annat,nämligen fritt fram för kommunerna att tvinga fram kontorsbildade föreningardär stadgarna i viktiga avseenden aldrig kan ändras av medlemmarna, och därinterndemokratin är avskaffad i viktiga frågor. De kommunala försöken att bestämma stadgarna ibostadsrättsföreningarna innebär ett hot, , inte bara mot deenskilda bostadsrättsföreningarna utan också mot den s. k. rikskooperationensoberoende. Hembudet är rätten för kommunen, men blir ett tvång för denenskilde. När det gäller frågan om man fördärvar möjligheterna förbostadsrätten kan vi bara ta och titta pä vad lagutskottet sade när vi fattadebeslut om de här ändringarna av bostadsrättslagen häri kammaren. ville då understryka att bostadsrätten somupplåtelseform i avsevärd mån påverkas negativt om bostadsrättsföreningar fårmöjligheter att införa klausuler om hembudsskyldighet eller därmed jämförbaraföreskrifter. Det hadevarit roligt om jag hade fått en kommentar till Stockholmsfallet. Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. Nutillsätter bostadsministern en utredning. Man kan säga mycket om avsikten meddet och nödvändigheten av det. Socialdemokraterna gjorde ett stortnummer av att de slaktade utredningar som tidigare regeringar hade tillsatt.När det gäller en del av dem kan man beklaga att de försvann, t. ex.stadsförnyelsekommittén. I stället tillsatte man under buller och bångbostadskommittén, där man samlade allt. Vad har den aviserade kommittén för syfte, HansGustafsson? Skall den göra det möjligt för bostadsministern att acceptera bl.a. det som i lanserar? Kan bostadsministern accepteravitesklausuler? Skall börsbolag ha möjlighet att tillsammans med kommunerskaffa sig ett inflytande över kooperativa föreningars stadgar? Här står bl. a.börsbolag och kommuner mot bostadsrättsinnehavare. 20ROLF () replik: Vi har fått klart för oss att de häråtgärderna är föranledda av de höga priserna på bostadsrättslägenheter iStockholms innerstad. De beror på det faktum att det är en begränsad marknadinom tullarna, och den kommer helt naturligt alltid att vara begränsad. Det ärtydligen detta faktum som skall styra lagstiftningen för hela landet. I landet i övrigt har vi ingen bostadsbrist. Vi hardär en sjunkande prisnivå på bostadsrätter. På många håll-t. ex. på en delorter i mitt hemlän, - får man när man säljer bostadsrättslägenheteröver huvud taget inte ut den insats som man en gång betalade, på grund av attdet finns ett överskott på bostäder över huvud taget. Men de som drabbas av densituationen får ingen hjälp. De får ingen garanti för att ens få tillbaka deninsats de en gång betalade. När jag använde liknelsen med människornas möjligheter attinvestera i bilar, båtar och videoapparater gjorde jag det enbart för att visapå att svensken i gemen kan göra en rimlig insats även när det gäller bostaden.Många gånger hävdas det från socialdemokratiskt håll att det bara är depenningstarka som har möjlighet att skaffa sig en bostadsrätt. En utredning somHSB gjorde här i visade att det var ett genomsnitt av svenskafolket som bodde i HSB:s bostadsrätter. Den spekulation som uppstått i är naturligtvisofrånkomlig när det är en stor efterfrågan och ett litet utbud. Jag håller medom att man naturligtvis skall titta noga på denna spekulation och vidtaåtgärder mot den. Vi har där hävdat att det enda riktiga från samhällets sidaär att införa en rimlig realisationsvinstbeskattning för dem som spekulerar ibostadsrätter. Men då skall vi också komma ihåg att det bara är 6 ä avbostadsrätterna i som omsätts . Det helt övervägande antaletpersoner som köper en bostadsrättslägenhet gör det för att bo i den. Det äralltså faktum. Då finns det inte anledning att generellt vidta kraftfullaåtgärder; realisationsvinstbeskattningen är ett bra sätt att komma åt eventuellspekulation. säger att det var tur att denfolkpartistiska bostadsministern inte följde bostadsrättskommitténs förslag,när vi nu ser den diskussion som pågår i . Men det är ju möjligt, attom hon hade följt bostadsrättskommitténs förslag, hade vi sluppit dendiskussion som pågår. Då hade vi kanske haft möjlighet att införa hembud inybildade bostadsrättsföreningar. Jag sade det närmast som ett bevis på att maninte kan dra slutsatser innan en utredning är tillsatt - inte ens närbetänkandet är framlagt. Här handlade man alltså på rakt motsatt sätt. Sedan tar upp frågan igen och säger attföreningarna själva skall få besluta. Men, , skall jag då tolkadetta uttalande på så sätt att ett införande av en hembudsregel som germöjlighet för bostadsrättsföreningen att i demokratisk ordning besluta ominförande av hembud i stadgarna gör nöjd? I så fall är det juverkligen bostadsrättshavarna som fattar beslutet. Jag har uppfattat KerstinEkman på det sättet att jag har henne med mig så långt. Ett hembud med deninnebörden är beredd att ställa sig bakom. Sedan är det ju så, som med rätta påpekar,att problemen när det gäller värdestegring på bostadsrätter är särskilt stora iStockholms innerstad. Problemen finns även på andra håll i vårt land, men intei samma omfattning som här. Det är detta förhållande som har föranlettStockholms kommun att inleda en diskussion. vill intepåtvinga hela landet en lagstiftning som egentligen bara behövs för Stockholmsinnerstad, och därför överväger vi om inte den kommun som vill skall kunna fårätt att tillämpa hembud. Jag tycker att det är en ganska fin hållning avStockholms kommun, för det är där problemen finns i första hand. Vidare noterar jag med tillfredsställelse att RolfDahlberg tycker att vi skall införa en ordentlig realisationsvinstbeskattningför bostadsrätterna. Jag hoppas att jag skall kunna vara med och villfara denframställningen. Jag tror också att en sådan beskattning behövs men den löserju inte det problem vi står inför . Och det är inte riktigt när att vem som helst kan skaffa sig en bostadsrättslägenhet i . Jag delar uppfattning att de allra flestasom skaffar sig en bostadsrätt gör det för att bo där - inte för att spekuleramed den. Men förr eller senare skall de av någon anledning byta bostad, och dåtar de ut den värdestegring som har uppstått, trots att inget spekulationssyftehar förelegat. Jag har försökt att mycket noga studera prisutvecklingen iStockholm. Jag kan säga att minimipriset för en bostadsrätt i Stockholmsinnerstad är . rummet - är det ett rum och kök kostar det 100 000kr., är det tre rum och kök kostar det . Inte kan väl människormed vanliga begränsade inkomster - oavsett om samhället eller bankerna ställerlån till förfogande - sägas ha möjligheter att på likvärdiga villkor skaffa sigbostäder under de förutsättningarna? Inte är det rimligt att staten skallsubventionera bostadsrätter, där sedan de som säljer bostadsrätten skall kunnata ut en Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. spekulationsvinstberoende på att staten har varit med och subventionerat tillkomsten av den? Jag tycker att de här frågorna är så pass allvarliga ochså pass besvärliga att vi har anledning att ordentligt se på dem och därefterta ställning. Jag förstår att det är lockande för ochandra att försöka kamma ut vad man kan . Men om ni lugnar er till dessutredningen är färdig kan vi ha en ordentlig diskussion och se vad det är vibör göra i den här frågan för att komma till rätta med problemen. Jag har juockså berört detta i mitt svar. Det är mycket komplicerade frågor. pekade på att vi får två sortersbostadsrätter. Det är ett problem. Ett annat problem är till vem hembudet skallske. Det är ytterligare ett problem hur priset skall bestämmas för en bostadsrätt. Låt oss också vara överens om, , att de somnu har bostadsrätter - och som i reportage i tidningarna säger att de varkenvågar måla eller tapetsera för att de är rädda för hembud - i lugn och ro kanmåla och tapetsera. Det kommer inte att bli aktuellt med hembud för annat ännybildade bostadsrättsföreningar. Något annat har inte begärts av någon -inteav och inte av någon annan heller. 22 () replik: När det gäller hembud kontra prisregler fördem som har bestämmanderätten i föreningen försökte jag i mitt första inläggförklara att jag inte är emot detta. Men hembudsskyldigheten, alltså ett"tullande" på 11 a §, är vi principiellt emot i . Tillåterman en endaste liten lucka där, släpper man fram t. ex. Värmdömodellen ellerSkarpnäcksmodellen -det som jag tagit upp i min fråga, dvs. vetorätt förkommunerna mot vissa stadgeändringar och vite i stadgeändringar. Det är frågaom att inte ge kommunerna makt över, som här är fallet, kooperationerna.Grunden för kooperationen är att man bestämmer själv. Gör man inte det ärkooperationen en utväxt på den offentliga sektorn. Jag tror att vi kan vara eniga om att det är en illusionatt priskontrollen av bostadsrätter skulle göra sådana lägenheter mertillgängliga. Om kommuner tvingar fram konstgjort låga priser i en del nybyggdalägenheter gör det inte andra lägenheter mer tillgängliga - snarare skulle detminska tillgången på bostadsrättslägenheter. Nej, bostadsministern, att omvandlaoch bygga nytt är den väg som vi har talat för från . Att man sedanordnar möjlighet för kommunalborgen vid köp, alltså inte bara vid ombildandeutan också vid köp av bostadsrätten, och kanske ger ungdomar möjlighet attbospara tror jag är de rätta vägarna, inte några nya kontroller. 23ROLF () replik: Bostadsministern och jag är nu överens pånågra viktiga punkter, nämligen att problemet är lokaliserat till ochfrämst till dess innerstad. Men då är det litet underligt när man hörbostadsministern säga att det här systemet skall tillämpas på nyabostadsrätter, de gamla skall gå fria.Mig veterligt byggs det utomordentligt litet i . Det är ide gamla, redan befintliga bostadsrätterna som eventuell spekulationförekommer. Jag förstår inte varför inte en riktigt utformad realisationsvinstbeskattningskulle kunna suga upp de oskäliga vinster som uppkommer i några få fall. Somjag har påpekat är det i det helt övervägande antalet fall så att man skaffarsig bostadsrätten för att bo där, inte för att spekulera. När bostadsministern närmare studerat frågan, som han sägeratt han nu skall göra, tror jag att vi kan hitta en annan lösning än den somförst föresvävade bostadsministern. Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. tog upp ochunderströk vikten av att det är bostadsrättsinnehavarna som skall fatta besluti god demokratisk ordning. Men, , varför skulle de då inte fattabeslut om att införa hembud? Anses de inte ha tillräcklig mognad för att ta detbeslutet, om bostadsföreningen själv vill ha det? Skall det vara samhälletsuppgift att hindra dem från att ha hembud? Vad är det för liberal princip sominnebär att samhället måste lägga hinder i vägen för innehavarna av bostadsrättatt fatta sina beslut? Jag förstår inte det. säger att vi skall ordna detta genom att bl.a. införa kommunalborgen på köp av bostadsrätt. menar alltså att manskulle ha en kommunalborgen på . för en trerumslägenhet iStockholms innerstad och att det skulle vara ett samhälleligt intresse. Vemskulle kunna utnyttja den borgen? Inte människor med rimliga inkomster! säger att detta bara kommer att gälla nyabostadsrätter och att det inte skulle bli så många nya bostadsrätter, för detgår inte att bygga i . Men det är faktiskt så att dettainte bara är ett Stockholmsproblem, även om det är svårast här. Problemet ärstörst i , men problem finns också på andra håll. Dessutom gällermöjligheten att införa hembud inte bara nybyggda hus utan också fall där manombildar hyresrätt till bostadsrätt. Jag tycker inte att frågan om hembud står i ettmotsatsförhållande till frågan om en realisationsvinstbeskattning. är dettyvärr så, och det vet lika bra som jag, att det har visat sigmycket svårt att få ut någon realisationsvinstskatt vid tillämpningen av ettsystem med sådan beskattning. Det kan vi se på villamarknaden, och det kommerockså att gälla beträffande bostadsrätterna. Om vi skall införa enrealisationsvinstbeskattning på bostadsrätter, kommer det att krävas ganskalångtgående ingrepp och en insyn i bostadsrättsföreningarnas verksamhet för attvi skall kunna få till stånd en tillräcklig kontroll i sammanhanget. Jag tycker att vi skall fortsätta diskussionen i dennafråga, för att se om vi gemensamt kan hitta någon bra lösning på den. Vad somnu är aktuellt, herr talman, är alltså att mot bakgrund av de problem som vi nubehandlat få till stånd en ordentlig översyn av de frågor som har anknytningtill hembud och priskontroll. Om inflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m.fl. 25OSKAR (): Jag tycker att det är utmärkt avbostadsministern att tillsätta en utredning på det här området. Jag har underårens lopp väckt flera motioner i , där jag tagit upp hembudet ochsagt att en hembudsskyldighet bör finnas i kommuner där det förekommer problem.Jag har väckt förslag om priskontroll för att man skall kunna hålla tillbakaspekulationen i bostäder och bostadsrätter, och jag har motionsvägen ställtkrav på införande av realisationsvinstbeskattning. Jag tror att det är enkombination som behövs för att vi skall få rätsida på en del av de avarter somförekommer på bostadsmarknaden, kanske framför allt i . Jag blir lika överraskad varenda gång som ledamöter i riksdagenframträder som ett slags specialister på bostadsmarknad.Bostadsmarknaden i är ju mycket speciell, inte bara i vad avserStockholms innerstad. Också i närhet finns attraktiva områden, därdet förekommer en mycket stark förmögenhetsökning inom bostads-ägandet. Vad som uppenbarligen har retat är det avtalsom har träffats i . Men den helt vanlige medborgaren kan fråga sigvad det är för märkvärdigt i att och en byggmästare som skalluppföra ett nytt område på en attraktiv plats i , kommer fram till attdet skall finnas en hembudsklausul i bostadsrättsföreningens stadgar? Om bådaparter vill motverka spekulation i lägenheterna och alltså har samma intresse,bör de kunna sluta ett avtal, som de kan hålla sig till. Ingen annan har reagerat mot detta än , somkommer från och tillhör . Det är ju en ganska märkligreaktion. Kanske ännu märkligare är att i sitt första inläggsäger att man inte skall tvinga folk till hembud. Inte en enda människa i vårtland tvingas ju att flytta in i en bostadsrättslägenhet. Man skulle vidare kunna tro att efter hand som debatten omhembudet fortskrider skulle all medlemstillströmning stanna av i en sådanorganisation som det konsumentkooperativa HSB. Folk skulle då tveka inför attgå in i organisationen och där ställa sig i kö för att få enbostadsrättslägenhet. Men det intressanta är, herr talman, att förhållandet ärdet rakt motsatta. har medlemstillströmningen till HSB varit såstor som . Det är en enorm anslutning av nya medlemmar, som ser bostadsrättsom den framtida boendeformen. Detta gäller alltså trots allt vad andra säger om en eventuell hembudsskyldighet i . En eventuellhembudsskyldighet i har bara ett syfte - att förhindra spekulation ibostadsrätter. Vad har för intresse av att stödja spekulanter ibostadsrätter? Kan det vara en partipolitisk linje att hävda i ? 26KERSTIN (): Låt oss, bostadsminister , tala omhembudsskyldighet i den mening som jag har tagit upp den i frågan. Vad detegentligen gäller, säger bostadsministern, är "rätt att lösabostadsrätten". svar påvad bostadsministern tycker om de här idéerna från i ellerom - om jag skall tala för min egen hemkommun - det som har tagits upp iGöteborg. I det ena fallet gäller det vitesföreskrift om man ändrar stadgarna ibostadsrättsföreningen, i Göteborgsfallet vill man införa Värmdömodellen, dvs.vetorätt för kommunen och föreningens medlemmar att göra stadgeändringar. Detär detta frågan gäller, och del borde också ha med i sin repliktill mig. Jag tycker det är underligt, , att säga attinga har reagerat mot detta. Då läser inte tidningarna, men detgör jag.