prot · G609139 · 1982-12-31 00:00:00 — Även om jag tror att persontrafiken på vissajärnvägslinjer inte kan komma att behållas, är det inte, såsom det framhålls påvissa håll, fråga om att lägga ned järnväg, utan vi föreslår en heltannan ansvarsfördelning när det gäller den lokala och regionala tågtrafiken.Jag är övertygad om att SJ och järnvägstrafiken genom beslut i dagkommer att få en god möjlighet att klara konkurrensen . Denoffensiva satsning som görs är ett klart uttryck för att järnvägen även ifortsättningen skall utgöra stommen i persontrafiken och godstrafiken. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tilltrafikutskottets hemställan och avslag på samtliga reservationer. 39ROLF CLARKSON (m) replik: Det sägs ofta om arbetsförhållandena här ikammarenatten av de största belastningarna är uppläsandet av de i förvägskrivna anförandena. Det hjälper inte vad man säger i kammaren. Här är nu RuneJohanssons inlägg ett typexempel på de vådor som följer av ett sådant beteende. Innan jag kommer till hans reprimand för illusionskonsterskall jag dock bemöta vad som sagts om att vi f. n. motsätter oss nedskrivningav statskapitalet med 1 000 miljoner och uppskrivningsfonden med 1 240miljoner. Om lyssnade till mitt inledningsanförande, vilket jagfruktar att han inte gjorde, hade han uppmärksammat att vi i princip säger ja tillde föreslagna åtgärderna, men vi vill att SJ skall visa ett åtgärdsprogram somgör dem befogade i ett senare läge. Risken är alltid att SJ som företag frestas att i tystheträkna med ständiga nedskrivningar av statskapitalet, när förlusterna har vuxittillräckligt mycket, för att på så sätt klara sig ytterligare . De förranedskrivningarna skedde 1963 och 1971, och är det alltså dags igen. Troligendröjer det inte innan det blir fråga om en ny nedskrivning.Detta vill vi från moderat sida undvika. Vi har inte alls någon Nr 139negativ inställning till SJ som ett statligt företag. Vi vill inte göra livetsvårare Torsdaeen den för SJ av den anledningen. Vi vill SJ;s väl. Vi villvänta med rekonstruktionen 5 ppgj 933 till dessSJ har visat sig kunna med egna krafter ta sig ur den sits man nu Statens järnvägars verksamhet, m. m. Vi ser t. ex. nu att SJ har kommit in med ett förslag tillregeringen om att få höja sina taxor , vilket kommer att tillföra SJ:skassa 380 miljoner netto. Det är ett bra tag i rätt riktning, och det är sådanatag vi vill se. Så kommer jag till det som gör extrapinsamt, våra klämmar i motionen . Motionen innehöll ett stort antalklämmar, och under den brådska som sista motionsdagen innebar föll det bort ettpar stycken. De klämmarna var nödvändiga på grund av att regeringen hade ändratD.2-kontots substans, som jag sade i mitt inledningsanförande. Detta medgav jagöppet och ärligt och trodde att den förklaringen skulle accepteras. Det står tydligt i texten, , att vi har 150miljoner som besparingsprogram. Med den ändrade indelningen av kontot måste vialltså begära att statsanslaget skall utgöra 1 313 miljoner och inte 1 463miljoner. Vi spelar med öppna kort, vi medgerett fel, och vi tar den reprimand som vi fick av , men vibeklagar att han är i sådan argumentnöd att han måste tillgripa den. 40RUNE () replik: Man har beklagat min hårda ton. Den kanskeberor på att jag är besviken över att den kompromiss som vi träffade iseparatredovisningssakkunniga nu tyvärr inte gäller längre. De två övriga deltagarna,, har ju hoppat av den. Det är klart att dåmåste jag också backa tillbaka till min utgångspunkt, i riksnätsfrågan. Det är inte heller rätt som sade, attstaten svarar för all persontrafik på riksnätet. Staten svarar enbart för deninterregionala persontrafiken på riksnätet, och det är litet skillnad. Jag vill gärna ge ett erkännande för atthan har haft en uppriktig strävan att ge persontrafiken på tåg litet bättrevillkor. Tyvärr har han bara lyckats ytterligt marginellt. Detta harnaturligtvis inte varit hans syfte, men han har inte lyckats få respons hos demsom har haft att bestämma i sista hand. Det har kommit fram förslag om vissa förbättringar när detgäller banunderhållet. Enligt min uppfattning innebar emellertid formuleringeni propositionen att även det löpande banunderhållet skulle täckas av staten.Det hade varit ganska bra, men man backade från den ståndpunkten. Jag är ändåtacksam för att man i utskottsbetänkandet skriver: 'Kostnaderna för dettaunderhåll", dvs. det löpande banunderhållet, "torde dock i flertaletfall uppgå till endast blygsamma belopp eftersom godstrafiken svarar för ettbetydligt större slitage än persontrafiken." Detta står på s. 26 iutskottsbetänkandet. Statens järnvägars verksamhet, m. m. Jag vill också ta upp en annan saksom behandlas i utskottsbetänkandet och som är mer intressant. Man skriver attde gemensamma kostnaderna på de banor som skall nedläggningsprövas ofta ärbetydligt lägre än vad som eljest är fallet i SJ:s persontrafik. Detta är enupplysning som hänger i luften så länge man inte har reda på hur stora degemensamma kostnaderna är för SJ generellt. Jag beklagar att det förhåller sigpå detta sätt. Annars hade det funnits en indikation för huvudmännen då detgäller hur mycket man skulle beräkna de gemensamma kostnaderna till. För tror jag att kostnaderna inte skall ligga högre än pä 10, eller maximalt av särkostnaderna. Det är också så, att huvudmännen kommer att svara för bådebiljetter och marknadsföring etc. Det är en självklarhet när man säger att huvudmännen inteskall behöva stå för kapitalkostnaderna för nyinvesteringar. När det gällere-nätet skrivs ju dessa kostnader av direkt, och man kan inte gärna begäraersättning av huvudmännen en gång till. vill jag säga något om vägmilsersättningen. Ipropositionen står det att vägmilsersättningen skall användas för att underlättaöverflyttning av trafiken till buss, men i utskottsbetänkandet står det på s.26 att vägmilsersättningen syftar till att hjälpa länshuvudmännen attbibehålla trafiken på järnväg om man så önskar. I propositionen talar man bara om detta när det gäller dee-nätsbanor som befinner sig i riksnätet. Avser utskottsmajoriteten att detäven skall gälla för de banor som står utanför riksnätet, dvs. 41 (vpk) replik: . Närdet gäller investeringarna skulle jag vilja ställa ett par frågor tillutskottets talesman. Vi har från vpk föreslagit en höjning avinvesteringsanslaget till . förhåller det sig så, att rälsbytetpå , vilket omtalats, bara har nått tre mil-frånÖstersund och upptill Lit. Antalet tunga virkestransporter har ökat, ochinspektörerna av banan konstaterar en utmattning av den gamla, nötta rälsen. rapporterades 231 rälsbrott på sträckan mellanÖstersund och Stornäset in till . En av inspektörerna som jag har talatmed säger att är banan ofarbar om inga åtgärder vidtas förupprustning. På vissa sträckor är rälsen helt enkelt slut, och lokpersonalenhar påtalat detta ur säkerhetssynpunkt. Min fråga är om det inte, när det nu råder så storarbetslöshet i , finns några funderingar på att förstärka anslaget ochdärmed möjliggöra ökad aktivitet för banans upprustning på det här avsnittet. Västerbottenpaketet - som vi har en särskild reservationom och som tillhör de investeringsobjekt som vi nämner - kommer beröra i sitt anförande. En annan intressant fråga är beräkningen av den ersättningsom huvudmännen skall betala till SJ. I underlaget brukar man ta uppbankostnaderna på så sätt att hälften faller på persontåg och hälften på Vi frågar oss om detta är rimligt med tanke påatt persontågets tonaxeltal är medan godstågets är '. Det som alltsåtill sliter banan belastas med hälften av kostnaden, medan det som sliterbanan till får betala den andra hälften. Enligt vår åsikt är dettaorimligt, och vi vill veta om det inte finns några tankar på att ge SJ nyainstruktioner att anpassa kostnadskalkylerna efter det verkliga slitaget påbanan. 42 () replik: Jag skall försöka kommentera några av defrågor som jag har fått. Först och rekonstruktionen. Vi utgår ifrån attdet är en bokföringstransaktion, men det är inte riktigt rätt, ,att blanda ihop detta med ändringar av organisationen och verksamheten.Ändringarna blir ju inte lättare, om man väntar med den finansiellarekonstruktionen. Det är lika felaktigt att permanenta ett system som går ut påatt i efterhand täcka stora förluster, vilket skulle bli följden av ett bifalltill er reservation. När det gäller anslaget D 2 förstår jag att det måstekännas svårt även för den mest luttrade moderat att försöka förklara, varförman tvingas yrka avslag på sin egen partimotion, speciellt beträffandeekonomiska nedskärningar. Därför finns det väl all anledning för ha "låg svansföring" i den här debatten. Låt mig sedan försöka klara ut problemet ,riksnätet och ersättningen. När det gäller en rad av de banor som villha in i riksnätet förekommer bara lokal och regional trafik. Beträffanderiksnätet har ju slagit fast att persontrafiken skall vara kvar,varvid staten svarar för denna persontrafik. Men om , , enlänshuvudman trots detta inte vill ha spårtrafik utan busstrafik - hur gör nidå? Skall ni ge länshuvudmannen ersättning för särkostnadstäckningenbeträffande busstrafiken som staten garanterar tågtrafiken i vadgäller basutbudet på dessa banor? Det är dessa olika uppfattningar sominte går ihop. Ni försöker sitta på två stolar ; jag vill nästan kalladet för ett gallerispel. Bara några ord om det normala underhållet i fråga om debanor som ligger utanför riksnätet. Man har gjort en beräkning som visar attdetta underhåll uppgår till omkring 2,1 milj. kr. , varför det härabsolut inte är någon stor fråga. Det är inte korrekt, fru talman, att säga att utskottetsförslag missgynnar järnvägstrafiken. Samhällets kostnader blir nämligenbetydligt högre, om huvudmannen väljer tågtrafik än om han väljer busstrafik.Låt mig bara ta ett exempel. Om länshuvudmannen väljer att behålla tågtrafikenFalkö-ping-Landeryd, kostar det samhället i investeringar i runt tal 30 milj.kr., medan busstrafiken inte ens kostar av den summa som motsvarar statensansvar. Det är fel att säga' att majoritetsförslaget premierar bussåkandeframför järnvägsåkande. Vi skall ha klart för oss att ersättning utgår baraunder till dem som väljer busstrafik. Slutligenvill jag bara säga att vpk:s särkostnadstäckningsförslag är ganska Statens järnvägars verksamhet, m. m. Statens järnvägars verksamhet, m. m. ointressant också i det här fallet, eftersom man kräveratt staten skall ta ansvaret för all persontrafik. 43 () replik: Jag vill högst ogärna göra denna viktigadebatt om SJ:s existensförhållanden nu och till en kameraluppvisning. Jag hävdar fortfarande att nedskrivningen ochbortskrivningen av de fonder vi har talat om, statskapitalet ochuppskrivningsfonden, saknar ekonomisk betydelse. Det gör ingen skillnad om mangör det nu eller . Men det har en psykologisk betydelse, nämligen attförmå SJ-ledningen att acceptera att först måste man visa sin egen förmåga tillsjälvläkning, innan man kan få med på noterna. Jag tycker att dettapsykologiska moment är mycket viktigt. I pengar gör det ingen skillnad för varesig SJ eller staten - det är fråga om kostnader för samhället. Sedan kommer vi till anslaget D 2. Här vill jag ännu engång säga att det ju inte är auktoriserade revisorers årskongress som pågår.Att stå inför kammaren och kivas om uteglömda att-satser och reviderade anslagvore oss ovärdigt. Jag har, fru talman, inför samtliga närvarande hävdat att vihar gjort ett fel, och det har vi stått för och rättat till. Vi har klart ochtydligt sagt ifrån att vi vill ha SJ att spara 150 milj. kr. på något sätt påkommande års budget. Därmed får trädet ligga där det har fallit. 44RUNE () replik; Jag måste tyvärr konstatera att riktigt har läst in sig på vad som gäller för riksnätsbanor. Låt migåterge vad statsrådet skriver på s. 184 om just riksnätsbanor: "Jagavser senare föreslå regeringen att ge SJ iuppdrag att komma in med förslag till det interregionala tågutbudet påde trafiksvaga bandelar som mgar i riksnätet. Langre iram säger han att sedanlar uet ljm en förhandling mellanhuvudmännen och SJ om hur det skall bli med de lokala och regionala tågen. Det är alltså inte så att staten för framtiden har åtagitsig något basutbud för lokal och regional trafik på riksnätet. Jag vill rättatill det misstaget. Jag förstår att inte hann med det - jagkänner till hur svårt det är när man har tre att svara - men jag vädjar tillRune att i den sista repliken tala om vad som gäller i fråga omvägmilsersättningen. Det är en innovation som utskottet kommer med, jämfört medvad statsrådet skriver längre ner på s, 184. Där står att vägmilsersättningskall utgå för att underlätta överflyttning till buss av trafik i lokala ochregionala tåg. Men utskottsmajoriteten skriver att vägmilsersättningen kan fåbetydelse för möjligheterna att bibehålla sådan trafik på järnväg i de falllänstrafikbolagen så önskar. Även om det är en utomordentligt liten summa, är det eninnovation, och det vore därför intressant att få preciserat om dennainnovation skall gälla såväl riksnätsbanor som banor utanför riksnätet. Till sist:Att huvudmännen inte är nöjda med de nuvarande reglerna - och det gäller också de nya reglerna med de små justeringardet är fråga om -visar ju deras yttranden, där de gång på gång säger att deekonomiska villkoren är sådana att de tyvärr inte kan utnyttja tågen utan måsteövergå till buss av ekonomiska skäl, 45 (vpk) replik: Det var min mening att på skärmen här ikammaren visa en bild av hur resenärunderlaget är sammansatt på en viss banasom skall nedläggningsprövas. Det gäller banan . Vi har vid enräkning funnit att av resenärerna 1977 var interregionala resenärer,alltså inte lokala eller regionala resenärer utan människor som skulle åkalängre bort eller kom från en plats längre bortifrån. 1982 var antaletinterregionala resenärer . Det varierar litet , men snittetvar . Detta bekräftar att det är fråga om interregionala resenärer. Dåskulle inte denna bana falla under prövningen, eftersom denna avser lokal ochregional trafik. Det vore intressant att få veta vad tycker omdetta och vilken uppfattning utskottsmajoriteten har i denna fråga, som harvarit före vid olika informationstillfällen. Jag vill alltså ha kläm på det. Sedan vill jag även upprepa följande fråga: Tänker nisatsa på en upprustning av de avsnitt av som faktiskt håller påatt raseras på grund av tung timmertrafik? Statens järnvägars verksamhet, m. m. 46RUNE () replik; Låt mig börja med . Jag hållermed honom om att flertalet av det fåtal resenärer som trafikerar bananForsmo-Hoting är interregionala resenärer. Det bör vara möjligt att detta fårbetydelse vid prövningen i transportrådet av om en bana skall tillhörariksnätet eller inte. Som jag tidigare sade utgår utskottet från att ettflertal bandelar kan komma att tillföras riksnätet, om det finns sakliga skälför detta. I min slutreplik vill jag ge en honnör föratt han rakryggat talade om att det var en miss som hade gjort. Jagtycker att det är bra att han vågar stå för det. Men det hade varit ännu bättreom det hade kunnat ges till känna vid debatten med utskottets ordförande förnågon månad sedan. Då hade vi sluppit denna omgång här . När det gäller riksnätet skrivs det, , klart ibåde propositionen och utskottets betänkande att persontrafiken på riksnätetskall kvarstå inom överskådlig framtid. Det är fullt klart utsagt. Och man kani princip säga att vägmilsersättningen bör utgå både till spårbunden trafik ochtill busstrafik på banor utanför riksnätet. Jag konstaterar att har försökt smygaifrån min fråga varför på nytt har hamnat på två helt oförenligaståndpunkter i järnvägsfrågan. vill ha hela järnvägsnätet som ettriksnät, men vill att länshuvudmännen skall ta ansvaret för denlokala och regionala'trafiken. Jag noterar att jag inte har fått något svar påmin fråga. har alltså indirekt erkänt att man här intar två heltoförenliga ståndpunkter. Statens järnvägars verksamhet, m. m. Vi har, fru talman, genom den härpropositionen och utskottets skrivning verkligen visat att riksdag och regeringtror på SJ. Investeringsnivån, rekonstruktionen, preciseringarna av de tjänstersom staten köper samt försäkran att samhället kommer att ta på sig kostnaderför investeringar som inte är företagsekonomiskt motiverade är tydliga bevis påatt vi än en gång slår fast uttalandena trafikpolitiska beslut ochatt vi på en del områden går vidare när det gäller SJ:s verksamhet. Förste vice talmannen anmälde att anhållit att til protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 47KURT (): Järnvägsfrågan har diskuterats här i kammareni samband med flera riksdagsbeslut . Det gäller särskiltdet trafikpolitiska beslutet , beslutet i samband med att vi antog SJ;sstrukturplan 1980 och beslut om täckning av SJ:s underskott - senastdebatterade vi underskottet /82. Som en röd tråd i debatten har gått enenig uppfattning om att järnvägen skall vara stommen i trafiknätet. Fördettatalar energiskäl, säkerhetsskäl och miljöskäl. För min del skulle jag ocksåvilja tillägga samhällsekonomiska skäl, eftersom järnvägen i en rad fall ärnödvändig för industrin, basnäringarna och pendlingen till och från arbetet.Det är också detta synsätt som är grunden för årets järnvägspolitiska förslagfrån regeringen, trots alla de motsatta påståenden som har hävdats här i dagfrån vpk och . Regeringens förslag syftar till att få en ökad kontrollöver ekonomin inom järnvägsområdet och innehåller därför, som omtalat, en finansiell rekonstruktion av . Bakgrundentill detta är resultatutvecklingen vid SJ. Efter kraftiga försämringar desenaste åren pekar prognoserna nu möten redovisad miljardförlust inom några fåarom vi inte gör någonting. Inte ens en utpräglat gynnsam konjunkturutvecklingskulle kunna vändadet hela till vinst på kortare sikt. I de resultatprognosersom gjorts av SJ har man redan räknat med att rationaliseringstakten skall ökagenom kostnadsjakt och bättre marknadsföring samt att successiva höjningar avSJ:s taxor kommer att ske. Följden har blivit den situation vi nu har hamnat i,där SJ redovisar årliga stora underskott, som statsmakterna tvingas täcka iefterhand. En del av de investeringar som tidigare genomförts borde vidinvesteringstillfällena aldrig ha omfattats av ett fullt företagsekonomisktansvar. SJ har själva utarbetat ett program som innehålleråtgärder som skapar förutsättningar för SJ att bli bättre och effektivare. SJbearbetar nu aktivt verksamhetsgren efter verksamhetsgren, bl. a. genom enförbättrad och mera aktiv marknadsföring, när det gäller både persontrafikenoch godstrafiken. Lågprissystemet kommer att bibehållas och byggas ut, ochservicen till resenärerna skall förbättras, bl. a. genom en bättre tågföring.Stora ansträngningar görs också för att öka marknadsandelarna i godstrafiken.Vidare delegeras beslutsfattandet i organisationen så långt som möjligt. och detta tror jag är utomordentligt viktigt. Ökaduppmärksamhet skall också ägnas åt lönsamhetsbedömningar när det gällerframtida investeringar. Men med en miljardförlust i sikte, trots SJ;sansträngningar, har det varit naturligt att se över de regler och målsättningarsom statsmakterna ställt upp för SJ. Det gäller inte minst att klara ut vilkakostnader som beror på dels politiskt beslutade åtgärder,dels'affärsförvaltningens egna åtgärder. Statsmakterna ställer höga krav på SJ i fråga om trafikensomfattning, standarden på bannätet, servicenivån osv. Det är därför viktigt att nu klara ut och noggrantprecisera de uppgifter för vilka SJ skall ha fullt företagsekonomiskt ansvar.Kostnaderna för den resterande delen av verksamheten, som är nödvändig för attSJ skall kunna leva upp till de allmänna trafikpolitiska målen om entillfredsställande trafikförsörjning i landets olika delar, måste helt ellerdelvis betalas direkt över statsbudgeten: En hopblandning av dessa frågorärinte bara olycklig för verkets anställda och dess ledning utan också direktförsvårande för den långsiktiga målsättningen. Det är alltså nödvändigt att SJ får delvis nyaförutsättningar att arbeta efter. Förslagen i årets budgetproposition innebär ikorthet: För det första upprätthålls en hög investeringsnivå förjärnvägen. SJ:s investeringar ökar i reala termer . Investeringsvolymenöverstiger i den nu framlagda budgeten . För det andra skärs SJ:s förräntningspliktiga kapital nermed Imiljard kronor. För det tredje skall samhällsekonomiskabedömningar göras av regeringen när det gäller sådana nya. stora investeringari infrastrukturen som SJ inte kan ta det företagsekonomiska ansvaret för, mensom kan vara nödvändiga för att allmänna trafikpolitiska mål skall uppnås. För det fjärde förs ett tiotal bandelar över frånaffärsbanenätet till det ersättningsberättigade nätet. Trafiken på dessa banortryggas. För det femte skall alla tjänster som statsmakterna köperav SJ redovisas öppet under ett särskilt anslag. De blir alltså ifortsättningen föremål för sedvanlig budgetbehandling. För det sjätte tar staten på sig ett delatbetalningsansvar för sådan lokal och regional persontrafik på prövningsbanornautanför riksnätet som länshuvudmännen vill behålla. Regeringens förslag innebär inte attkonkurrensförhållandena mellan trafikgrenarna rubbas. För att klarläggatrafikgrenarnas kostnadsansvar har på uppdrag avkommunikationsministern påbörjat en översyn av denna fråga. I uppdraget ingårockså att jämföra beslutsunderlaget vid stora investeringsbeslut inom de olikatrafikgrenarna. Regeringen föreslår som sagt att tolv banor överförs frånaffärsbanenätet till den ersättningsberättigade delen av riksnätet. Systemetmed statlig ersättning för vissa underskottsbanor har vi haft , medfull insyn från parlamentariskt sammansatta s. k.separatredovisningskommittéer, och Statens järnvägars verksamhet, m. m. Statens järnvägars verksamhet, m. m. de gängse beräkningskriterierna har även legat till grundför det nu framlagda regeringsförslaget när det gäller dessa banor. I deparlamentariskt sammansatta kommittéerna har man kunnat konstatera att dessatolv banor icke kunnat uppvisa företagsekonomisk bärkraft.Därför överförs de alltså till riksnätet, och därmed garanteras trafiken pådessa banor. För egen del tycker jag att centermotionärernas farhågorför en "styvmoderligare" behandling av en riksnätsbana som tillhörersättningsba-nenätet är klart obefogade. har ju lagt fast målen förriksnätet. Med regeringens förslag tryggas persontrafiken på dessa banor föröverskådlig fid. Jag vill också i korthet beröra den ersättning somlänshuvudmännen skall betala till SJ för att SJ upprätthåller lokal trafik påersättningsbanor utanför riksnätet, eftersom den varit föremål för speciellauttalanden från utskottet, som vill ge regeringen till känna sina synpunkter ifrågan. För den nämnda trafiken föreligger inga kapitaltjänstkostnader förinfrastruktur, eftersom staten tar på sig dessa enligt budgetförslaget. Dettaär en klar förbättring för huvudmännen jämfört med ordning. Dennaordning innebär f. ö. att huvudmän som väljer att gå över till busstrafik fårett övergångsvederlag, som reellt möjliggörs av att staten slipperinvesteringsutgift och finansierar vederlaget över ersättningsanslaget. Oavsettvilken praktisk form som väljs -järnvägsalternativet eller bussalternativet -innebär regeringsförslaget att statsbidrag i form av milersättning tilltrafiken utgår för ett bestämt antal turer. På den punkten behöver icke någonsom helst osäkerhet råda. Den ersättning som huvudmännen skall betala till SJ förlokal tågtrafik på ersättningsnätet skall begränsas till vad SJ haft iersättning för samma trafik under samma förhållanden, dvs. den statligaersättning som SJ fått tidigare plus trafikintäkter. Huvudmannen behöver dåinte betala mer än vad som utgivits för trafiken från statens sida,eftersom han ju själv får överta trafikintäkterna, sedan en överenskommelseträffats med SJ. Av budgetpropositionen framgår också att regeringen kommer attutfärda närmare riktlinjer när det gäller länshuyudmännens ersättning till SJvid köp av tågtjänster på e-nätet.