prot · G60984 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:84 1§ Justerades protokollet för den 9 innevarande månad. Utökningav antalet suppleanter i finansutskottet Omserviceavtal mellan affärsdrivande verk och speciella företag 2§ Utökning av antalet suppleanter i flnansutskottet Enligttill kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen föreslagit attantalet suppleanter i finansutskottet, som f. n. är 17, skall utökas fill 18. Kammarenbiföll denna hemställan. 3§ Meddelande om fyllnadsval Jagfår meddela att fyllnadsval till finansutskottet kommer att ske vidmorgondagens sammanträde. 4§ Svar på fråga 1982/83:251 om serviceavtal mellan affärsdrivande verk ochspeciella företag Per-OlofStrindberg har frågat mig om jag vill medverka till att statligaaffärsdrivande verk inte träffar avtal som innebär att verkets anställda skall hänvisakunder som är i behov av viss service till speciellt företag i branschen. Jag är inte beredd att medverka till att verken hindras att träffa Om serviceavtal mellan affärsdrivande verk och speciellaföretag 4 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min fråga. Det är ett rakt svar, och det ligger ifrågeinstitutets natur att det så skall vara. Men det är ett fögatillfredsställande, ja, nästan förbluffande svar. Bakgrunden till min fråga var postverkets skrivelse tillde lokala postkontoren angående avtal mellan PKbanken och Fonus, ett avtal somenligt cirkuläret också skulle gälla postverket. Många har uttryckt sin storaförvåning över att postverket skulle engagera sig i en serviceverksamhet tillförmån för ett visst företag - en av fackföreningsrörelsen och . Det är inte nog med att postens anställda vid förfrågan omfamiljerättslig service skall rekommendera kunden att hänvända sig till Fonus.Postfunktionären får i cirkuläret också följande uppmaning: "Föreslå då också att du får ringa Fonuskontoret förkundens räkning och avtala ett besök. När Fonus har hjälpt till med en bouppteckning, hänvisaskunden tillbaka till Posten eller PKbankskontoret när det blir fråga om uttagrespektive övertagande/överlåtelse av konto. Detta är mycket viktigt eftersomdet ökar förutsättningarna för att dödsboets behållning flyttas över till ellerstannar kvar som sparande i PKbanken" - alternativt då postverket. I motsats fill kommunikationsministern tycker jag attdetta är ett häpnadsväckande ingrepp. Det är inte bara riktat mot andra företagsom sysslar med begravningsverksamhet, utan det riktar sig också mot advokater,juridiska byråer, bankväsendet i övrigt, osv. Det kan icke vara förenligt medpostverkets verksamhet. Det finns faktiskt anledning att ställa sig frågan: Vartär vi egentligen på väg? På ledarsidan i en dagstidning står det : 318dagar kvar fill 1984. Det är inte som avses, utan en visionav hur det kommer att se ut i värt samhälle 1984. Redan nu har vikollektivanslutning till det socialdemokratiska partiet, och man skall viafacket teckna hemförsäkring i . skall man också av posten hänvisastill den fackligt dominerade begravningsföreningen . Detta är en mycketskrämmande utveckling. I går fanns det en insändare i en av våra tidningar därman undrade: "Ska posten ta över?" Insändaren fortsatte:"Nyligen.hörde jag på Morgonekot någon i postverkets ledning uttala sig omatt posten vill ta sig an allt fler uppgifter som sköts av andraserviceföretag. Det gjordemig verkligen förvånad. Vore det inte bättre att man försökte ge den service manborde då det gäller att befordra försändelser?" Det finns, herr talman, ett gammalt talesätt som säger skall begrava någonting i tysthet. Det svar som kommunikationsministern har gett här i kammaren skall icke begravas i tysthet - tvärtom. Det visarhur skrämmande det är att vi på nytt har fått socialdemokratiska statsråd. Jag vill inte gå in på det här speciellafallet, eftersom det ligger inom postverkets ansvarsområde. Men rent allmäntvill jag säga att affärsmässiga överenskommelser av detta slag naturligtvisskall vara träffade enligt god affärssed och inte vara uttryck för någonmannamån. Det är inte ovanligt med överenskommelser mellan affärsverk och vissaföretag. Det måste ju, P.-O. , vara rimligt att posten och andraaffärsverk får sluta avtal med vissa företag om marknadsföring, om det är tillgagn för verkets ekonomi. I det sammanhanget kan det inte vara tvunget att behandlaalla lika. Verken kan rimligen inte t. ex. tvingas att låta ett avtal somträffas med ett företag gälla för alla. Låt mig också erinra om att exempelvisSJ:s resebyrå inte behandlar alla researrangörer lika, utan man rekommenderar iförsta hand vissa som man samarbetar med. I och med trafikpolitiskabeslut tog bort SJ:s plikt att behandla alla kunder lika. Man ansåghelt enkelt att konkurrensbegränsningslagen skulle räcka till. Om underhållet av långtidsparkeringar och naturrastplatservid vissa vägar 6 (): Även om kommunikafionsministern nu inte villgå in på det enskilda fallet gäller det här faktiskt principen. Jag menar bryter mot en enligt mitt förmenande viktig princip, om statlig verksamhetskall gå in och styra kunderna i t. ex. postverket över till vissa företag. Attåberopa redan felaktiga, fillämpade bestämmelser inom SJ är inget försvar föratt postverket nu också går in och driver en felaktig konkurrensinriktning. Jagreagerar bestämt mot det utifrån de värderingar som jag representerar. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1982/83:255 om underhållet avlångtidsparkeringar och naturrastplatser vid vissa vägar har ställt följande två frågor till mig: Kommerkommunikationsministern att tillse att naturrastplatser och långtidsparkeringarvid och med tillämpning av 2 § i väglagenintas för allmänt underhåll? Om en sådanlösning inte kan påräknas, är kommunikationsministern beredd att vidta andraåtgärder som tillfredsställer anspråken att staten tar över kostnaderna förskötsel och underhåll av dessa vägområden? första fråga kan jag besvara med ett klartnej. Väglagen ger inte utrymme att betrakta nämnda anläggningar somväganordning. kan därför inte åläggas att svara för drift ochunderhåll av anläggningarna. Däremot är det möjligt för att motersättning sköta anläggningarna åt kommuner eller enskilda. På PaulLestanders andra fråga kan jag inte svara lika klart. Om underhållet -av långtidsparkeringar och naturrastplatservid vissa vägar har fåtten framställning från i angående skötseln avnämnda långtidsparkeringar och naturrastplatser. Frågan om hur huvudmannaskapetför dessa och andra liknande anläggningar i landet skall utformas bereds f. n.inom . Det är därför inte möjligt för mig att nu svara PaulLestander om staten kan ta på sig dessa kostnader. 8 (vpk): Jag får tacka kommunikationsministern för svaret. Problemet med kommunalt engagemang i trafikanordningar somfrämst betjänar det rörliga friluftslivet har tagits upp tidigare. länsavdelningar i , och Västernorrlandhar reagerat mot detta. i skriver i en framställningtill bl. a. följande: "läns fjällbygder är till skillnad frånde andra norrlandslänens fjällområden mycket glest befolkade. Bebyggelsen hargenerellt sett inte alls nått in i fjälldalarna annat än som enstakabosättningar med mycket stora avstånd inbördes. Marken är så gott som helt istatens ägo. Enskilt ägd mark förekommer endast i enstaka fall. Med dennabakgrund, vägarnas passage genom högfjällspräglade primära rekreationsområdenoch nödvändigheten av att vårda naturen i dessa områden är det inte rimligt atttvå fjällkommuner skall ta det ekonomiska ansvaret för de kostnader som tillstor del kommer att förorsakas av en nationell och internationell turism. FörArjeplogs del skulle det t ex innebära att det ekonomiska ansvaret skulleläggas på en mycket liten kommun, med bara 4 000 invånare." Kommunikationsministerns svar ger inte något besked om vadsom är att vänta. Jag kan därför inte ge uttryck för vare sig glädje, vredeeller besvikelse över innehållet. måste vara på det klara medatt skrivelse som han åberopar är just denskrivelse som vi nu har under beredning på . Vårtsyfte är att komma fram till någon form avställningstagande i den här frågan. Men måste också haklart för sig att detta är en fråga som inte gäller bara den s. k. Silvervägeneller vägen , utan också andra mellanriksvägförbindelser harturistanläggningar av samma omfattning som dem som finns utefter de här vägsträckorna.Det gör att man vid prövning av ärendet måste ta hänsyn till hur den totalasituationen är när det gäller de s. k. mellanriksvägförbindelserna. 10PAUL LESTANDER (vpk): Jag tog upp frågan här i redan1980. Dåvarande kommunikationsministern lovade, eller ställde ivarje fall i utsikt, att det skulle bli ett regeringsingripande. Jag är belåtenmed att Boströmredan har ärendet under behandling i den mer vidsträckta mening som han nu harutvecklat, eftersom det var just i en sådan vidsträckt mening jag ville fåfrågan behandlad . Men jag är naturligtvis belåten med detta endast om detleder till resultatet att staten tar över underhållet av de vägar ochrastplatser det är fråga om. Jag kommer att gratulera , om hanverkligen lyckas genomföra detta. Överläggningen var härmed avslutad. Om upprustning av järnvägslinjen 6 § Svar på fråga 1982/83:267 om upprustning avjärnvägslinjen har frågat mig hur jagbedömer möjligheterna till att ytterligare medel anslås för en upprustning ochelektrifiering av järnvägslinjen . har förhållandevis stora belopp satsats päupprustning av den nämnda järnvägslinjen. Totalt rör det sig om ca 15 milj. kr.De här insatserna, i första hand i form av linjeomläggningar, har betydelseinte bara för sysselsättningen i länet utan ocksä därför att restiderna påbanan kan förkortas. Frågan om elektrifiering av banan har diskuterats iBlekinge . En sådan åtgärd är emellertid inte företagsekonomisktmotiverad. De samhällsekonomiska bedömningar som gjorts inomkommunikationsdepartementet visar också att en elektrifiering inte heller fråndenna utgångspunkt är motiverad. De fördelar som kan vinnas står helt enkeltinte i proportion till investeringsutgiften, totalt ca 100 milj. kr. Det är SJ:s sak att, med hänsyntill de allmänna riktlinjer för investeringsplaneringen inom SJ som lagts fastav statsmakterna, prioritera sina investeringar inom de ramar som årligenställs till verkets förfogande. Under nästa budgetår fortsätter arbetena mellanKarlskrona och med en resursinsats på ytterligare 6 milj. kr. SJhar emellertid också krav på sig att ha en hög beredskap för att snabbt kunnasätta i gång arbeten av sysselsättningsskäl, vilket kan få betydelse förjärnvägsinvesteringarna i speciellt utsatta regioner. Anf.12 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. I min fråga erinrade jag om att folkmängden i sedan 1975har minskat med nära 3 300 personer eller . har därmed haft denstörsta relativa befolkningsminskningen av samtliga-län. Den härutvecklingen har naturligtvis sin grund i det utomordentligt besvärligasysselsättningsläge som vi har haft i vårt län. \Somexempel kan nämnas att närmare av arbetskraften i länet var öppet arbetslös eller sysselsatt i Om upprustning av järnvägslinjen arbetsmarknadsåtgärder.En fortsatt upprustning och elektrifiering av järnvägslinjenKarlskrona-Kristianstad är därför ett mycket angeläget projekt, som skullekunna bidra till att lindra de svåra sysselsättningsproblemen. Attjärnvägslinjen behöver rustas upp är ställt utom allt tvivel. Den vagnpark somanvänds på sträckan är dessutom mycket nedsliten och behöver bytas ut. Järnvägslinjen ingår i riksnätet.Den skall således vara kvar, och den skall därför ges en standard som ärlikvärdig med den övriga delen av nätet. Ett annat mycket viktigt argument gäller de framtidamöjligheterna för vårt län. Järnvägslinjen är en pulsåder för hela ochför vårt näringsliv. Den sammanbinder oss med den viktiga och medkontinenten. En upprustning och elektrifiering av bandelen är därför avgrundläggande betydelse för hur vi skall lyckas i våra ansträngningar attutveckla näringslivet och skapa arbete för människorna i vår region på litetlängre sikt. Jag vill också erinra om, även om jag förstår attkommunikationsministern är väl medveten om det, att tidigare uttalatatt satsningar på denna handel bör ske, om sysselsättningssituationen i områdetkräver att särskilda insatser måste göras. En sämre situation än den vi i daghar i kan rimligtvis inte krävas för att det villkoret skall varauppfyllt. Vi behöver massiva åtgärder för att komma till rätta med problemen ivårt län. En satsning på järnvägen är ett utmärkt projekt, som både ger arbetepå kort sikt och förbättrar våra möjligheter på litet . Det vore mot denna bakgrund mycket glädjande och värdefulltom kommunikationsministern ville deklarera att han för sin del är bereddatt se till att SJ nu verkligen projekterar arbetet på den här bandelen, så attdet snabbt kan komma i gång om ytterligare medel erhålls, och att han också ärberedd att verka för att arbetsmarknadspolitiska medel avsätts för dettaprojekt. 13Kommunikafionsminister : Herr talman! Låt mig först få säga att jagär medveten om den svåra arbetsmarknadssituationen i . Situationen harsnabbt förändrats, och jag har en känsla av att vi ännu inte sett slutet på dennegativa utvecklingen när det gäller sysselsättningen i . Det innebäratt vi självfallet, som också påpekar, måste hjälpas åtmed att ha en beredskap, så att man - när sysselsättningspengar tillskjuts -har objekt för att snabbt kunna möta en ytterligare nedgång i sysselsättningen. Jag skulle gärna vilja ge det rådet, om det tillåts mig,att man från regionens sida sett kan nå den största framgången genom attprioritera åtgärder av mindre omfattning, om man lyckas få mer AMS-pengar. Jagtror att det skulle finnas en möjlighet för SJ att dela upp den här bandelen imindre projekt. Då skulle man hinna med projekteringsarbetet, och kunna ha denhöga beredskap som talade om. också ge möjlighet till en snabb byggstart, omarbetsmarknadsläget kräver Nr 84 särskilda insatser. Jag är övertygad om att sådana kommer att krävas i just den . 14YVONNE (): Jag uppfattar kommunikationsministerns senareinlägg så, att han är väl medveten om de problem som vi brottas med i Blekingeoch att han också kommer att medverka i de här ansträngningarna för attförbättra denna handel av järnvägen. Därmed tror jag att vi kan se framtiden anmed en viss tillförsikt när det gäller just denna fråga. Jag tackarän en gång för svaret. Om bekämpningen av lövsly Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1982/83:226 om bekämpningen av lövsly har frågat mig om jag redaninför årets besprutningssäsong avser att aktualisera en ändring av dennuvarande lagen om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark innebärandeförbud mot metoder där enskilda trädstammar behandlas med bekämpningsmedel. Den nuvarande lagen, som reglerar spridningen avlövbekämpningsmedel över skogsmark, tillåter s. k. fickning och andra selektivabekämpningsmetoder. Med hänsyn främst fill arbetarskyddsskäl anser jag dettavara otillfredsställande. Jag förbereder därför en proposition med förslag omsådana ändringar i lagen att fickning och andra selektiva bekämpningsmetoderockså omfattas av det generella förbudet. 16 (): Jag tackarjordbruksministern för svaret på min fråga. En lagändring som innebär att även fickning och andraselektiva bekämpningsmetoder kommer att omfattas av det generella förbudetförbereds , säger jordbruksministern. Det är ett glädjande besked för demånga skogsarbetare som känt stor oro och stark olust inför riskerna attåterigen tvingas till hantering av bekämpningsmedel. Påskogsarbe-tarhåll upplevs detta av naturliga skäl som en viktigarbetsmiljöfråga. Svaret ger också klara besked till skogsägare samttillverkare och försäljare av utrustning om vad de har att rätta sig efter idessa sammanhang. Jag är nöjd med svaret. Överläggningen var härmed avslutad. Om effekterna av höjda skogsvårdsavgifter 8 §Svar på fråga 1982/83:258 om effekterna av höjda skogsvårdsavgifter Hei'r talman! har frågat mig dels omregeringen har undersökt vilka effekter på skogsavverkningen de kraftigt höjdaskogsvårdsavgifterna har, dels om anledningen till planer på ett avgiftssystemsom kommer att ha till följd likviditetsproblem och upplåningsbehov elleröveravverkning. Skogsvårdsavgiften har höjts i flera omgångar under desenare åren efter förslag av de borgerliga regeringarna. Sålunda har avgifternaåren 1980-1983 bestämts till 0,09, 0,3, 0,45 resp. av skogsbruksvärdet.Statens inkomster av avgiften för budgetåren 1980/81-1983/84 har redovisats ochberäknats till resp. 16, 55, 228 och 274 milj. kr. Någon nämnvärd förändring avavverkningarnas omfattning har inte skett . säger i anslutning till andra delen av sinfråga att socialdemokraterna har varit positiva tillvirkesförsörjningsutredningens förslag. Det påståendet stämmer inte helt. I ensocialdemokratisk reservation förordades införandet av ett avgifts- ochstödsystem. Det system vi nu har för avsikt att förelägga förslag omär ett individuellt kontosystem, som inte kommer att tillämpas när det gällerde skogsägare som aktivt sköter sin skog. 18BÖRJE (): Jag vill tacka för svaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är de uppgifter om en nysocialdemokratisk skogspolitik som under innevarande med växlandestyrka och intensitet har förekommit i massmedia. Jag bor i en bygd där kombinationen jordbruk och skogsbrukär en vanligt förekommande ägande- och brukningsform. Man känner där mycketstark oro och undrar vad den nya socialdemokratiska skogspolitiken egentligeninnebär. När det gäller förslag till skogspolitiska åtgärder isocialiserande riktning synes regeringens förslag och beslutforceras fram i en takt som ur demokratisk synpunkt inte är tillfredsställande. Jag har faktiskt efterlyst en lagrådsremiss idetta sammanhang. Jag har då fått till svar att ärendet ännu inte överlämnatstill granskning. Man kan undra vad detta är för ett hemlighetsmakeri. Eller ärdet kanske så att jordbruksministern och hans medarbetare helt har gått vilseoch att man har svårt att hitta rätt igen? Om sä är fallet skulle en möjlig vägut ur vilsenheten vara att man lyssnar på den massiva kritik mot det signaleradeförslaget som redovisas på skilda håll. inbjöd man från jordbruksdepartementettill presskonferens med anledning av förslaget. Av skrivningen ipressmeddelandet framgår att lagförslaget skulle ha överlämnatstill lagrådet. Man uttalar: Obligatoriska skogsbruksplaner, individuellaavverkningskonton för attstimulera till ökad aktivitet i skogsbruket samt krav på minimiavverkning ochskyldighet att gallra ungskog är tre hörnstenar i den remiss som regeringenöverlämnar till lagrådet för granskning. Man använder alltså ordet "överlämnar". Det ärsåledes fråga om någonting som håller på att ske. Men det borde ha stått"kommer att överlämnas". Sä sent som i går eferlyste jag hosriksdagens upplysningstjänst lagtexten i fråga. Jag fick emellertid till svaratt man ännu inte var klar med utformningen av denna. Jag har försökt att inhämta uppgifter från personer somhört och sett mera än jag beträffande det underlag som regeringsförslagetgrundar sig på. Av vad som framkommit kan jag inte förstå annat - det ärvisserligen bara fråga om hörsägner, men i alla fall - än att i princip varjeskogsägare enligt lagrådsremissen straffas för misskötsel av sin skog, även omhan sköter denna enligt alla regler. Skogsbrukaren måstenämligen bevisa sin oskuld. Först sedan han gjort det slipper han straff- om numyndigheten är av samma uppfattning som skogsbrukaren. Straffet består i måste sätta in av skogsbruksvärdet pä ett personligt konto. När någraår har gått och skogsbrukaren är redo att vidta återväxtätgärder får han lyftapengar från detta konto. Inbetalningen gäller beskattade pengar. Det är oftafråga om en betydande del av inkomsten. Det har jag förstått av detelefonsamtal och personliga kontakter som jag haft. Jag vänder mig inte mot åtgärder som syftar till att sättafart på passiva skogsägare. Jag har suttit med i jordbruksutskottet sex ,och när frågor av detta slag har diskuterats har nuvarande jordbruksministerSvante ofta medgett, som en avrundning, att de allra flestaskogsägare är kunniga personer som med bäde kärlek och omsorg sköter sin skog -vår stora gemensamma nationaltillgång. Får jag fråga: Slipper majoriteten enskilda skogsägare,som har skött sin skog klanderfritt, ansöka om dispens förinbetalning? Om de inte slipper göra detta, är det då troligt attskogsvårdsstyrelsen - eller kanskeredan hösten 1983 - klarar alla 2000 000 dispenser som kan komma i fråga? Skallman i så fall överge sina nuvarande viktiga och rådgivande uppgifter? Detgäller exempelvis uppföljningen av alla nya skogsbruksplaner och allaskogsvårdsåtgärder som är på gång såsom ett resultat av mittenregeringenstidigare satsningar. Räknar jordbruksministern med krav päpersonalförstärkningar från sida för att man skall kunnafullfölja vad som påbörjats? Om effekterna av höjda skogsvårdsavgifter Jag är den förste att beklaga att så mångarykten har spritts om vad vi skulle komma att föreslå att vi tvingades till enpresskonferens innan vi var klara med en remiss till lagrådet. Vi villenämligen redogöra för huvuddragen i vårt förslag. Lagrådsremissen kommer attvara färdig nu i dagarna. Den ryktesspridning som har förekommit har bl. a. gått utpå att vi skulle så att säga drabba de aktiva skogsägarna med de aktuellaåtgärderna. Om effekterna av höjda skogsvårdsavgifter då som enredovisning för motiven först och främst få säga att jag föreställer mig att viär tämligen ense om att vi, för att klara oss ur de ekonomiska problem somlandet har, måste utnyttja våra produktiva resurser. Skogsnäringens betydelse,det faktum att det finns 300 000 anställda inom näringen i det här landet samtden roll som näringen spelar, inte minst regionalpolitiskt - den svarar ocksåför av våra exportinkomster - belyser ju det angelägna i att näringenfungerar. Den borgerliga regeringen konstaterade i enproposition att vi 1979-1980 förlorade 4-6 miljarder i exportinkomster därföratt skogsråvaran inte kom fram. Och man sade att krafttag måste tas för attmaximera utbytet av skogen. Man tillsatte en virkesförsörjningsutredning, somskulle se på frågan. Men man följde inte upp utredningsförslaget med dekraftfulla åtgärder som skulle ha varit motiverade. Jag har överlagt både med skogsägarrörelsens folk och medLRF i de här frågorna. Alla säger sig vara överens med mig om att vi inte harråd med passiva skogsägare. Och alla säger sig vara överens med mig om attskogsbruket måste stå för sina egna kostnader och att det kan vara bra atthitta ett sätt att skapa garantier för att den enskilde skogsägaren har ekonomiatt klara de uppgifter som skogsvärdslagen förelägger honom. Man har avvisat den från vår sida ursprungligen tänktahöjningen av skogsvårdsavgiften, som därvid skulle kopplats till utbetalning avstatliga bidrag. Man har sagt att det kan komma att drabba den aktive i ställetför den passive. Då har vi sagt: Låt oss i stället ta fram ett individuelltkontosystem - dvs. låt pengarna stanna på gården i stället för att slussa demöver statskassan - och lägga upp systemet sä att det innebär att den somsköter sin skog kontinuerligt och på ett riktigt sätt inte behöver göra någrainsättningar. Så är detupplagt. 20BÖRJE (): Jag tackar för de kompletterande uppgifterna.Men jag vidhåller att de frågor som jag har ändå synes vara obesvarade för många. Det gäller de tankegångar som måste ha funnits och som är botten i frågeställningarna. När söker man dispens? Måste alla söka dispens? Vem kanavgöra för vilka marker dispensgivningen inte skall krävas? Med de här tankegångarna finns det stor risk förbyråkrati. Jag kan inte förstå annat än att de förslag som har cirkuleratinnebär att någon form av dispensgivning måste ske. Hur skall den gå till? Jag har exempel på fastigheter i min bygd där manuppenbart kan säga att det borde vara fråga om dispensfastigheter. Jag harsiffror som jag kunde räkna upp, men jag förstår att jag inte får tid ellertillfälle till det. Dessa fastighetsägare frågar sig: Är min fastighet endispensfastighet?