prot · G60918 · 1982-12-31 00:00:00 — Nogborde de som fick majoriteten i folkomröstningen ha besinnat sitt ansvar och geformuleringen högst tolv en rejäl innebörd. måste alla erkänna att hade rätt, och attvad socialdemokraterna hävdade skulle bli en investering ur krisenhar blivit en investering djupare in i krisen. Tänk om de 15-17 miljarder som skulle ha kunnat frigöras,om utbyggnaden av reaktor 11 och 12 hade avbrutits direkt efter folkomröst- ningen, hade använts för energihushållning och alternativenergi - bättre bmkande - i stället för en ensidig satsning på ökad produktion!Det är linje då som . Det skulle ha gett mycket mera sysselsättning,god lönsamhet, bättre miljö och mindre avfallsproblem. Men socialdemokraternasade som vanligt nej. Socialdemokraternas nejsägande har varit förödande i mångaviktiga energifrågor. Ett annat exempel är kolmiljökraven. Kommunerna ochföretagen har ett stort behov av klara besked om vilka villkor som skall gällavid eldning med kol. Men socialdemokraterna säger nej när regeringen kommer medkonkreta förslag - förslag som socialdemokraterna själva har varit med om attbeställa. Socialdemokraterna sade att man ville gå minst lika långtsom regeringen men sade nej, trots att förslaget byggde pånaturvårdsverkets bedömningar som just av socialdemokraternahade upphöjts till högsta visdom. blev med ens beskedet frånutredningen , hälsa och miljö så avgörande att det måste inväntas. Jag måsäga att det är många och underUga turer som alltid tycks leda tUl nej! Både i och här i debatten harenergiministern talat om de kolmiljökrav som fastställdes . Hon hänvisartiU en praxis avseende två eller tre fall. Energiministern anser att detta ärdet klara besked som skall ges kommunerna. När det fanns klara förslag att taställning till, så förkastade man dessa. fanns det en passus i taletdär energiministern talar om 25 stora koleldade hetvattencentraler ellerkraftvärmeverk ute i kommunerna. Statliga medel skall satsas på att fåarrangemang för en effektiv rökgasrening. Det ligger en fara i denna centralstyrning av satsningen.Vi får vara medvetna om att hela spillvärmesektorn är något som UksomtUlkommit, och att den sannoUkt kommer att ta en större bit avenergiförsörjningen än kolet. Det sker också en utveckling på kolsidan sominnebär att vi sannolikt framöver kommer att i begränsad omfattning elda medkol som fast bränsle. Det bUr inte alls fråga om samma rökgasledningar om vihar flytande kol i olika former som redan innan det används som bränsle har genomgåtten rening. Det innebär alltså menar jag att man måste vara mycket försiktig medatt centralstyra en kolsatsning som snart kan visa sig vara felaktig. Det ärspillvärmen och de inhemska bränslena som är de naturliga första satsningarna. Lika oförståeligt är socialdemokraternas nejsägande tillinrättande av energiverk . Vi borde alla vara eniga om vikten avatt kommunerna får bra stöd och goda råd från statliga myndigheter. Att i ettså avgörande skede, som det då vi skaU starta genomförandet avoljeersätt-ningsplanerna är, avstå från att samla de statliga resurserna i enför uppgifterna lämpad organisation är oansvarigt. Här vilar ansvaret tungt påsocialdemokraterna. Elpolitiken kommenterar jag inte här. Jag kommer rättsnart att få chans att göra det i en interpellationsdebatt med energiministern. Denna UUa genomgång har två syften: dels attge en 5Riksdagens protokoll 1982/83:18-19 rättvisande bild av den energipolitik som hardrivit, dels att utgöra ett gott råd till den nya regeringen, som bör funderaöver hur rätt har fått på punkt efter punkt. Det kan faktiskt vara välvärt att lyssna och att lära litet snabbare i fortsättningen. Det finns ytterligare en mycket viktig fråga som jag måsteberöra. hade en partimotion, som syftade till förbud motupparbetning av använt kärnbränsle. Vi redovisade i motionen uppfattningen attslutförvaring utan upparbetning fortsättningsvis bör vara en mindre riskabelmetod när det gäller det definitiva omhändertagandet av använt kärnbränsle ochatt forskningsinsatserna på detta område borde inriktas på denna metod. Vimenade också att det fortsatta arbetet i atomlagsfiftningskommittén måsteinriktas på detta. Vi menade vidare att ett nej till upparbetning är en viktigfredsfråga. Sambanden mellan civil kärnkraft och kärnvapen blir alltmeruppenbara. Vi poängterade även att en viljeyttring från fillregeringen, att upparbetning av svenskt avfall inte bör komma i fråga, inteförändrar de rättsliga reglerna, genom vilka kärnkraftens drift f. n. regleras. Socialdemokraterna har fidigare deklarerat - jag hänvisarfill en partimotion - "att upparbetning borde inte tillåtas,så länge riskerna för kärnvapenframställning av det högaktiva avfalletfinns". Riskerna i detta sammanhang har ju ökat markant under de senasteåren. Det är också huvudargumentet för att aktualiserat frågan. Sanningen är att socialdemokraterna aldrig har velat tastäUning i den konkreta avfallsfrågan. Man har velat skjuta frågan på ovissframtid. Den behöver inte lösas . Vi kan forska vidare och ta ställning omfio , har socialdemokraterna ofta sagt. Några bärande motiv för att socialdemokraterna inte stöddecenterns motion finns inte. Kovändningen och nejsägandet är kanske detallvarUgaste av allt. har energiministern åter börjat tala om attsocialdemokraterna inte vill upparbeta använt kärnbränsle men skyller på att viär bundna av upparbetningsavtal. Det kan väl knappast vara möjligt att energiministern intevet att det sannolikt finns goda förutsättningar för att överlåta dessaupparbetningsavtal och att det troUgen finns ett inte obetydligt - för att intesäga mycket stort -intresse från kärnkraftsföretagen att göra det. Upparbetningär dyrt, mycket dyrt. De möjligheter som sannolikt finns att utan förlustöverlåta upparbetningskontrakt är fidsbegränsade. Om det verkligen finns envilja hos energiministern att komma ifrån upparbetning, finns det all anledningatt smida medan järnet är varmt. Låt mig bara konstatera att även omenergipolitiken till alla delar inte blivit så effektiv som centernförespråkat, har dock mycket som varit posifivt hänt . Effektivare energianvändning har blivit ett begrepp, somnu tar sig uttryck i ökat fillvaratagande av spillvärme samt utnyttjande avvärmepumps- och återvinningsteknik. Skogsindustrin förstår värdet av attta till vara mera avskogsråvaran och är nu närmast pådrivande när det gäller att skapa en bättremarknad för.bränsleflis. Min taletid är nu slut. Jag får eventuellt återkomma ien replik. anförande föranleder egentligen bara en kommentar, ochdet är att det väl ändå får vara någon måtta på dubbelmoral. Taförst frågan om kolet. Här släppte ni fram normer som flerdubblade de tillåtnautsläppen jämfört med hur det var tidigare. Sedan kom ni med ettförslag som var oacceptabelt ur miljösynpunkt och som vi naturligtvis gickemot. Dess bättre fick vi i stället igenom våra hårdare krav när det gällermiljön. Sedanfill frågan om upparbetningen: Risken för kärnvapenspridning är inte någonnyhet för , och övriga från ! Den harfunnits så länge som den här frågan har varit aktuell. Vihar motsatt oss villkorslagen, som är det som har släppt fram upparbetning iSverige och som ni i har ansvaret för. Vi har motsattoss den och de beslut och avtal om upparbetning som har fattats. Omni hade lyssnat på oss skulle vi inte ha behövt vare sig villkorslagen ellernågra avtal om upparbetning. Men det var ju regeringsfrågan -möjligheterna attfå sitta på taburetterna - som gjorde det så nödvändigt att driva framvillkorslagen och besluten och avtalen om upparbetning. Det får vara någon måttapå dubbelmoralen, ! AnL 61 ()replik: Vi företräder ingen dubbelmoral. DärtUl försöker vi att i någon månhålla oss till sanningen. Var ligger sanningen i påståendet att vi harföreslagit flerdubbla svavelutsläpp? Sifferserien 2 000,1 600 resp. 800 tonsvavel talar ju för sig själv. Det är en markant förbättring i taktmed att tekniken utvecklats. Det energiministern nu påstår är en direktavvikelse från vad man kan kalla sanning. Låtmig kommentera vattenkraften mycket kort: Redan när vi skrev energiproposifionenkonstaterade vi att den vattenkraft som var utbyggd, under byggnad ellerbeslutad borde kunna ge ca . Den ytterligare utbyggnad till de65 TWh som vi var överens om skulle skapas på relativt kort fid innebär ettganska marginellt tillskott och är alltså inte den stora och avgörande frågasom energiministern vill göra den fill. Det finns möjligheter att vinna en heldel av detta genom ytterligare effektivisering av befintliga anläggningar ellerkompletterande vattenkraftsutbyggnad. Energiministernhoppas väldigt mycket på den socialdemokrafiska ledningen ute i kommunerna. Dåfår jag bara uttrycka förhoppningen att det verkligen blir en förbättringjämfört med vad det varit tidigare. Se t. ex. på , där man har haftsocialdemokratisk ledning. Har det hänt något speciellt positivt där? Nej, dehar varit mycket negativa till många goda centerförslag som har framlagts i den delen av landet. Detfinns många sådana exempel. VUlkorslagen har två öppningar, och dét har den alltidhaft. Den ena gäller slutförvaring efter upparbetning, den andradirektförvaring. Villkorslagen har på intet sätt ensidigt styrt mot det ena.Det är ett val som kärnkraftsägarna gjorde vid den aktuella fidpunkten. Det är vikfigt att vi får tiU stånd en bränslemarknad,framför allt för de inhemska bränslena, torv såväl som bränsleflis. Där harkommunerna en mycket viktig uppgift. Jag hoppas bara att den uppgiften inteskall bli centralstyrd - det finns en hel del i energiministerns inlägg sominger mig farhågor för det. Då kommer vi inte att ha möjligheter att tillvarataden lokala anpassning som är så viktig för att få bästa resursutnyttjande ochverkligen komma åt detta att bruka bättre. Jag hann inte med att räkna upp så många exempel på alltdet positiva som har hänt på energiområdet i mitt förra anförande, och jagskall inte heller nu trötta kammaren med att fortsätta uppräkningen. Jag villbara säga att det har hänt och händer mycket som är positivt. Men det allravikfigaste är att huvudinriktningen för en framgångsrik energipolifik måstevara att bruka bättre. Det är detta som ger arbete och god ekonomi. AnL 62TREDJE VICE TALMANNEN: Jag viU göra kammarens ledamöter uppmärksamma på attmeddelande om kvällssammanträde nu har anslagits. AnL 63 PER (vpk): Jag skaU i mitt inlägg ta upp endast ettdelfält i den svenska poUtiken, nämligen energipolitiken, och inom detdelfältet bara beröra vissa frågor. Efter det att debatten om kärnkraften blossade upp ibörjan av och dominerade den energipolitiska debatten blev detnästan tyst i och med folkomröstningen . Det förhållandet attenergipolitiken förflyttats ut ur fokus efter folkomröstningen betyder inteatt den är mindre viktig än den var tidigare. Landets energiförsörjning ärstrategiskt vikfig för vårt industrisamhälles framtid, och den är strategisktviktig också för bevarandet av en livsvänHg miljö. Om vi inventerar våra nationella energikällor och i detsammanhanget lägger in kärnkraften som en parentes, kan vi konstatera att vikommer att vara hänvisade till betydande import av energiråvara underöverskådlig tid framöver - detta under förutsättning att vi skall förädla ochtill stor del exportera vår vedråvara från den svenska skogen. Vad som då kankomma i fråga är olja, kol och naturgas. Med den utgångspunkten skall jagberöra några problem och ställa ett antal frågor fill statsrådet den energipolitik som den nya socialdemokrafiska regeringen tänker föra. Jag skall då börja med den svenska kärnkraftsparentesen -av statsrådets inledningsanförande framgick det att också hon anser att det ärfråga om en parentes. Min utgångspunkt är densamma som alla de andrariksdagspar- tierna har, möjligen med undantag för , nämligenatt resultatet av folkomröstningen om kärnkraften i skaU respekteras.Linje 2 i folkomröstningen stöddes ju av socialdemokraterna och folkparfiet.Den linjen blev störst i folkomröstningen, och de som representerade den ville,som man sade, "Avveckla kärnkraften - men med förnuft". Det är denna"avveckling med förnuft" som jag nu vill beröra med några frågor. Det är visserligen ännu långt tUl , då aU svenskkärnkraft skall vara awecklad, men från vpk och från folkkampanjen anser vi attdet skall utarbetas en plan för avveckling av den svenska kärnkraften.Både dansk och sydsvensk opinion har krävt att kärnkraftverket i Barsebäcksnarast skall stängas. För att tillmötesgå en sådan opinion vore det lämpligtatt avvecklingen började just i . Någon elbrist torde inte lägga någrahinder i vägen för att avvecklas. Jag vill först fråga: När kan vi få en genomtänkt plan föravveckling av den svenska kärnkraften, och kommer aweckUngen att börja medavstängning av verket i ? En annan sak som jag vill ta upp gäller hanteringen av dethögaktiva avfallet från den svenska kärnkraftsproduktionen. Det var jusvårigheten att lösa den hanteringen som vållade den huvudsakliga debatten förehaveriet i TMI 2, efter vilken tidpunkt det blev debatt också omreaktorsäkerhet och beslut om en folkomröstning. Man utgick länge ifrån att dethögaktiva avfallet skulle upparbetas. Sedermera har man kommit fram till kunde låta bU att upparbeta och i stället direktförvara avfallet som detär. Denna metod har fått ökad tyngd sedan det stod klart att den svenskakärnkraften skulle bU en parentes. Uttalanden från socialdemokratiskt hålltyder på att man numera förordar direktförvaring av det högaktiva avfallet utanupparbetning. Det är en ordning som vpk också stödjer. Men följer man den linjen, reser sig ändå några problemsom jag vill ta upp. Om vi skaU direktförvara utan upparbetning, vad skall vidå med till? Bör inte då regeringen medverka till att detta avtalundanröjs? Detta avtal är ju inte, som jag ser det, ett avtal mellan regeringarutan ett avtal mellan SKBF, Svensk kärnbränsleförsörjning, och Cogéma. Jag kaninte se något hinder för att regeringen skulle kunna stoppa utförsel av svenskthögaktivt kärnbränsleavfall och att ett sådant beslut skulle kunna vara forcemajeure i avtalets mening. Om så är fallet skulle Cogéma inte heller kunnautkräva skadestånd. Min andra fråga är: Kommer regeringen att stoppa utförselnav högaktivt svenskt kärnbränsleavfall, och kommer man att utreda frågan omdirektförvaring och stoppa provborrningarna i svenska berg, som ju förutsätterförvaring av upparbetat avfall? Om vi nu utgår ifrån att direktförvaring utan upparbetningi fortsättningen skall gälla, så uppstår det ännu ett problem. Under deborgerliga regeringarnas fid fillkom ju den s. k. villkorslagen. Den lagen knötladdningsfillstånd för nya kärnkraftsreaktorer till att upparbetningen av dethögakfiva avfallet var säkrad och till att frågan om förvaring efter upparbetningenvar tillfredsställande löst. Om nu detta faller bort, vad skall man då utgå ifrån för att få laddningstillstånd förForsmårk 3 och 3? Min tredje fråga är: Om vi utgår ifrån att s-regeringenvill ge laddningstillstånd för och 3, på vilken legalgrund skall ett sådant tillstånd ges? Ytterligare en fråga som berör den svenskakärnkraftsparentesen är försörjningen med nytt kärnbränsle. För att ordna ensådan försörjning finns ju det redan nämnda SKBF. Detta företag torde knappastha några större svårigheter att ordna försörjningen genom import. Därmed skulleen svensk uranbrytning inte behöva vara aktuell. Vpk har i sitt energipolitiskaprogram tagit in kravet att det inte skall ske någon uranbrytning i . Min fjärde fråga är: Avser att avstå frånuranbrytning i ? Jag lämnar med detta problemen kring den svenskakärnkraften och tar upp några andra energipolitiska problem. Från vpk:s ochfolkkampanjens sida har vi ständigt betonat vikten av hushållning med energi,och vi har betonat värdet av att det ges utrymme för utveckling av förnybaraalternativa energikällor. Vi tror inte att vare sig hushållning ellerutveckling av alternativa energikällor slår igenom i den energipolitiskaverkligheten utan att samhället går in och medvetet styr utvecklingen. En sådansamhällelig styrning måste ha eri legal grund att stå på. En sådan lagstiftningmåste prioritera energihushållning i alla sammanhang, och den måste reserverautrymme för utveckling av alternativa energikällor också i ett läge då onödigtmånga kärnkraftverk gett ett elöverskott, som på något sätt måste realiseras.Hushållning är dubbelt lönsam. Den minskar resursförbrukningen och störningarnanär det gäller den yttre miljön. Alternativen är särskilt viktiga, därför attdet rör sig om varaktiga energikällor som finns nu och kommer att finnas underall överskådlig framtid. Min femte fråga till är: Kan vi räkna med attfå en energihushållningslag som ger de styrmedel som behövs för en konsekventenergihushållning och för utveckling av alternativa förnybara energikällor? Det sista problem som jag viU ta upp nu är kolhanteringen.Under den debatt som föregick folkomröstningen om kärnkraften framfördes somargument från företrädare för linje 1 och 2 att vi skulle få ett Kolsverige omkärnkraften avvecklades från sex aggregat . Folkomröstningen gav jumöjlighet att bygga högst 12 aggregat och använda dessa under deras tekniskalivslängd. Ändå introduceras nu kol som en aUt viktigare energikälla här ilandet. Vi anser från vpk att man får acceptera en viss kolanvändning. Menskall kol ersätta olja får det inte innebära ökade miljöstörningar jämfört medden oljeanvändning som kolet ersätter. Därför är det viktigt att vi kommer framtill klara miljökrav, som de svenska kolanvändarna har att rätta sig efter. Det är inte så länge sedan vi här i kammaren behandladeett förslag till riktlinjer som lades fram av den avgångna mittenregeringen.Det förslag som mittenregeringen lade fram innebar en skärpning i förhållandetill gällande ordning.I samband med detta förslag från regeringen behandlades en motion från vpk, därvi krävde att skulle principuttala sig för de kolriktlinjer somnaturvårdsverket dragit upp. Det ville nu inte riksdagsmajoriteten göra.Regeringens förslag avslogs. Vpk röstade, sedan det egna förslaget fallit,också på avslag för mittenregeringens förslag. Det gjorde vi därför attföreträdare för socialdemokraterna klart deklarerade att det förslag som kommeratt läggas fram sedan Kol, hälsa, miljö är klar med sitt utredningsarbetekommer att vara bättre ur miljösynpunkt än det som då avslogs. I valrörelsenhar sagt: Vi avstyrkte mittenregeringens förslag, därför att viavsåg att komma med ett bättre förslag , när vi vet mer. Jag utgår frånatt detta vallöfte kommer att infrias och ställer nu min sista fråga: Kan vi utgå från att demedgivna utsläppen från den svenska kolanvändningen kommer att läggas på ennivå som inte överstiger den som föreslagits av ? AnL 64 Statsrådet : En del av de frågor som Per tog upp behandlade jag faktiskti mitt huvudanförande, men jag skall försöka att här kort svara på de sexfrågorna. Hansförsta fråga var: När kan vi få en gällande plan för kärnkraftsavvecklingen? Somjag deklarerade i mitt anförande startar vi nu med olika praktiskaåtgärder för att ersätta olja och kärnkraft för att fullfölja de mål somfastställdes genom folkomröstningen. Denordning i vilken de oUka reaktorerna skall tas ur bruk skall också - i enlighetmed vad vi sade i folkomröstningen och de efterföljande besluten -helt ochhållet bestämmas av de säkerhetsstudier som görs beträffande de olikareaktorerna. Den enda - men mycket viktiga - restriktionen är att den sistareaktorn skall ha tagits ur bmk . Det är de som kommer att avgöra i vilken takt reaktorerna tas ur bruk,och då kommer också frågan om att klargöras. Men jag vUl tatillfället i akt och berätta för Per att regeringen - efter långförsening hos den tidigare regeringen - har beslutat om att tillsätta desvenska ledamöterna i den svensk-danska . Det blir HansLöwbeer och , båda med ett förflutet i bl. a.reaktorsäkerhetsutredningen, samt , som representerar kommunernai den berörda delen av . Vi kommer att gå in i det här samarbetet medDanmark med allt det ansvar och allvar som frågan kräver. Närdet gäller hanteringen av det högaktiva avfallet är det vår uppfattning att vibör säga nej till upparbetning så länge som det finns risk förkärnvapenspridning. Vi kommer inte att tillåta några nya sådana avtal. Vi villdäremot inte binda oss för vilken metod för slutdeponering som vi skallanvända oss av, av det enkla skälet att de metoder som har presenteratshar forcerats fram av villkorslagen och hanteringen i de Vi vill åstadkomma en möjlighet att utveckla ännu bättre ochsäkrare metoder än vi känner. Jagkommer inte att kommentera frågan om utförselbeslut i sådana ärenden som berörsav de avtal sorri har slutits inte bara med Cogéma utan meUan svenska ochfranska staten - f. ö. på direkt tillskyndan av personligen -helt enkelt av det skälet att behandUngen av den frågan pågår i kansUhuset, ochdet vore fel av mig att kommentera den. Viskall ju få en ny lagstiftning på det här området. Atomlagstiftnings-kommitténberäknar att vara färdig med sitt arbete , och vår strävan är attså snart som möjligt ersätta den nuvarande lagstiftningen, framför alltvillkorslagen, som vi anser är en dålig lag, med en ny lagstiftning, och detgår därför inte att kommentera frågan, enligt vilken lagstiftningen detvå sista reaktorerna kommer att behandlas. Såfill frågan om uranbrytning. Den socialdemokratiska partikongressen har i denfrågan fastställt en linje som regeringen kommer att följa. Någon brytning avuran för export skall inte tillåtas. Någon brytning av uran för det svenskakärnkraftsprogrammet är inte nödvändig - vi kan försörja det ändå. Men vihåller frågan öppen för den händelse vi skulle behöva bryta uran avberedskapsskäl. Viär självfallet beredda att ta till lagsfiftning, t. ex. en sådan energihushållningslagsom vi har talat om i vårt energipolitiska program och i våra partimotionerfidigare här i . En sådan lag behövs för att ge samhället och inteminst kommunerna möjlighet att driva på en rikfig utveckling när det gällerhushållning med energi. Men vad som framför allt är viktigt nu är aktivaåtgärder ute i kommunerna och från regeringens sida, och det är vi beredda attsatsa mycket på. Somsvar på den sista frågan viU jag säga att det skall vara en planerad, försiktigkolintroduktion, som skall garantera att vi klarar att ge kolet den plats somriksdagen har fastställt för att ersätta olja, men det skall inte bli en massivkoUntrodukfion utan miljökrav. Därför skall vi ha en plan för koUntroduktionensom bl. a. ger oss möjlighet att påverka var och hur mycket man använder kolmed hänsyn inte minst fill miljön, och vi skall ha miljöregler för kolet som ärstränga. SomPer säkert vet innebär de normer som koncessionsnämnden utgåttifrån i huvudsak samma regler som har tillämpat. Vad vislutligen kommer att stanna för när är klart ochremissbehandlat och vi har tagit ställning vore det fel att säganågonting om i detalj. Men det blir hårdare regler än dem som mittenregeringeni våras föreslog. AnL 65 PER (vpk) replik: Jag tackar statsrådet för att hon så utförligt villesvara på samtliga mina frågor, vilket jag knappast hade väntat mig. Enfråga förstår jag att hon inte kan svara på, den som gällde utförsel avhögaktivt avfall. Det är en svår fråga, och den har vissa juridiska komplikationer.Men jag fick ändå veta att regeringen har sin uppmärksamhet riktad på den. Jagkan instämma i mycket av vad statsrådet sade. Också vi anser att det finns engod grund för att utveckla en offensiv svensk energipolitik som kan ge ökadsysselsättning inom landet i svensk produktion. Det bör också gå att kommaöverens om normer för kolanvändningen - säkerUgen en kontroversiell fråga ialla parfier, också i vårt parti. Jag fick beskedet att de normer som skallutfärdas kan komma att ligga i närheten av . Det sadesfaktiskt också redan i debatten om regeringspropostionen. Jagkonstaterar alltså att jag har fått mycket bra svar på de frågor som jagställde. De var inte avsedda att provocera statsrådet eller framhålla hur bravi själva har varit fidigare - som försökte göra - utan jagställde dem för att få reda på den nya regeringens politik.