prot · G60939 · 1982-12-31 00:00:00 — Enligt honom - och def bekräftas av andraforskare - ligger en aggressiv reklam, som marknadsför cigaretter som symboler för skönhet,friskhet, sport, nöjen, lyx och erotik, bakom den kraftiga ökning avkonsumfionen som skett . Det har gjorts försök att använda andra symboler. Deffanns t. ex. en cigarettsort i som hette "Haschet" med enAlbert Engström-bild av en koling utanpå. Den cigaretten slog aldrig väl ut.Inte heller den avromanfiserade cigaretten med namnet "", somlanserades , gjorde någon succé. Med denna historiska exposé ville jaginledningsvis belysa några av de många faktorer som har haft betydelse förrökvanornas utveckling i och också peka ut några exempel på de försökman gjort för att främja eller förhindra denna utveckling. Jag skall härefter återgå fill min inledande fråga omhuruvida tobaken är skadlig för människan. Det kan förefalla vara en enfaldigfråga, som borde kunna besvaras enkelt och entydigt. Men tyvärr är def infe så.Vid en gjord undersökning bland slumpvis utvalda män i kundeman konstatera att dessa visste förvånansvärt litet om sambandet mellan rökningoch olika sjukdomar. Den sjukdom som de flesta förknippar med tobaksbruk ärlungcancer. Det beror sannolikt på den dramafik som omger den sjukdomen. Varjeår dör ca 2 000 personer i lungcancer. av de manliga fallen ärrökrelaterade. Antalet dödsfall fördubblas . En tidig röksfarthar visat sig avsevärt öka risken för lungcancer. Man har funnit aftlungcancerrisken är fem gånger större om man börjar röka istället för . Många både politiker och läkare har ställt sig fråganvilken roll andra luftföroreningar spelar i detta sammanhang. Svaret är litetkomplicerat, men man kan med två exempel visa att enbart luftföroreningar intehar någon avgörande betydelse när det gäller utvecklingen av lungcancer. Det ena exemplet är hämtat från de engelska ,öar fjärran från storstäder och allfid utsatta för vindar. Där finnsden största cigarettkonsumtionen i världen. Dessa öar hör till de områden somhar den högsta dödligheten i lungcancer i världen. Det andra exemplet är sjundedagsadvenfisterna som far heltavstånd ifrån tobak. Denna grupp människor har överallt i världen en lågdödlighet i cancer, även i exempelvis , där luftföroreningarna ärbland de högsta i världen. Sammanfattningsvis kan man, stödd av vetenskapen, hävdaatt tobaksrökning är en av de starkaste nu kända cancerframkallandefaktorerna, och eftersom tobaksrökning är så allmänt förekommande blir effekternapå folkhälsan betydande. En infe liten uppmärksammad skadekonsekvens av tobak ärhjärt- och kärlsjukdomar. I dessa sjukdomar dör ungefär 6 500 människor varjeår. 1 har man speciellt studerat hjärtinfarktens orsak och utveckling.Det har man gjort genom s. k. prospekfiva populafionsstudier, dvs. man harundersökt en bestämd grupp människor. Därmed har man vunnit en hel del startades i "Studien 1913 årsmän". Denna studie visar att hjärfinfarkt är relaterad till framför allttre riskfaktorer, nämHgen hög blodfeffhalf, förhöjt blodtryck ochtobaksrökning. startades en annan studie i , f. ö. denförsta i väriden. Då valde man ut 10 000 män i åldern , som fick bildaen behandlings-grupp. 20 000 andra i samma ålder fick tjäna som kontrollgrupp.Behandlingsgruppen har genom enkäter redovisat sina levnadsvanor, ochforskarna har därefter försökt påverka kostvanor, rökvanor och blodtryck föratt minska riskfaktorerna. Denna studie, som beräknas vara avslutad , blirett intressant inlägg i debatten om vilken betydelse vår livsstil har för vårfolkhälsa. Allt fier vetenskapliga rapporter ger alltså entydigabesked om att en minskning av tobakskonsumtionen skulle förbättra vårfolkhälsa. Förutom rent mänskliga aspekter på sjukdom och lidande, som naturligtvisär det primära i detta sammanhang, är all ohälsa en belastning på vår sjukvård.Därför borde det ligga i politikernas intresse att akfivt få arbeta för enannan livsstil. Vad har man då gjort? Under 1970-talef har ett par olikautredningar arbetat. 1973 överlämnade tobaksutredningen sin rapport tillregeringen. Dess handlande var passivt. Det blev ingen proposifion. En nyutredning, fobaksreklamsufredningen, tillsattes året därpå. fickvi varningstexter på cigarettpaketen. Man kan till viss del förstå den passivitet som prägladeregeringens handlande i mitten av 1970-talef. Frågan var känslig, och opinionenfanns på rökarnas sida. 1977 fillsatte den nya borgerliga regeringentobakskommittén, som avlämnade sin rapport . Förväntningarnavarda mycket stora, inte minst bland de organisationer som arbetar för sundarelivsvanor och friskare liv. Rapporten var nämligen utmärkt. Den pekade påinsatser på en mängd olika områden i vårt samhälle, speciellt för att manskulle få en kommande rökfri generafion. Man förutsatte att kommuner ochlandsfing skulle svara för dessa insatser. Den här synen har ju väsentligtförstärkts i och med att vi nu får en ny hälso- ochsjukvårdslag, där landsfingen får en ny, akfiv och förebyggande roll, varvidarbetet skall präglas av en helhetssyn på människorna. Men fobakskommittén föreslog också åtgärder som kräverriksdagens och regeringens agerande, och jag skall strax beröra dessa förslag.Hur mottogs då denna rapport av den dåvarande regeringen? Ja, de som hade förväntningar blev besvikna. Enproposition i frågan aviserades gång efter annan, men den uteblev. Så i valrörelsens inledning tyckte man aft det var dags.Läget och opinionen var ju litet annorlunda 1982 än 1973. insåg allt flermänniskor att akfiva insatser mot tobaken infe skulle vara sä dumt. Mensamtidigt fick man infe frampa rökarna på tårna. De är ju en stor del avbefolkningen. Så regeringen fattade ett beslut , där man plockat uttre av de många förslag fobakskommittén lagt fram. Förslaget om lag om förbudmot rökning i offentliga lokaler var alltför kontroversiellt. Istället har man uppdragit åt och arbetarskyddsstyrelsen att isamråd med olika samhälls-parter arbeta fram rekommendationer till rökfriamiljöer. Jag har i min motion hävdat aft en lag vore att föredra.En lag skall följas -den ger inte utrymme för godtycklighefer. har emellertid skärpt ordvalet och talar iutskottsbefänkandet om råd och anvisningar, som avses bli utfärdade avsocialstyrelsen och arbefarskyddssfyrelsen. Jag tycker aft def är en brauppskärpning jämfört med den tidigare regeringens ordval, och därför låter jagmig för dagen nöja med utskoftets förslag i den delen. Mitt andra krav var aft regeringen skall framlägga ettsamlat åtgärdsprogram för minskat tobaksbruk. Med de tre, tämligen bleka,förslag som den tidigare regeringen lade fram , har den nämligen ansettatt den har gjort sitt. Man har enligt uppgift lagt fobakskommifféns rapport"till handlingarna". Jag menar, att eftersom samhället och samhällets centralaledning har det yttersta ansvaret för den allmänna hälsopolitiken, kan man intelägga en del av defta arbete "till handlingarna". Med den betydelsesom tobaken har för hälsopolitiken i stort, anser jag att den bör få en egenidentitet och utifrån denna identitet bearbetas och angripas. Detta arbete ärbåde allsidigt och långsiktigt. Det är viktigt att målet för arbetet fastställsav regeringen i form av en officiellt uttalad tobakspolitik. Vad är regeringensmålsättning? Med vilka medel skall vi nå dit? Hur skall det ta? Vilkaskall engageras i arbetet? Därutöver har regeringen möjlighet att själv föreslååtgärder gemensamma för hela landet. Det kan gälla såväl prispolitik somtobaksreklam. har beträffande detta mitt förslag varitvälvilligt. Ett enigt utskott har medgett aft den tidigare regeringenshandlande inte var fillräckligt, och därför har man gått med på attfobakskommifféns förslag plockas fram ur hyllan och blir föremål för litet merseriös behandling. Det tackar jag varmt för. Med detta vill jag yrka bifall tillhemställan i socialutskottets betänkande om åtgärder mot fobaksbruket. Under defta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL 64BLENDA LITTMARCK (m): Jag hade begärt ordet för aft stå i beredskapom med sitt heta engagemang skulle yrka bifall till sinmotion. kan jag inskränka mig till aft också jag yrka bifall fill utskottetshemställan. Jag tycker dock att hennes skildring av insatserna fränden dåvarande regeringen inte är riktigt rättvis. Vidare: Om hon har konstaterat att den gamla broschyrenRökhataren var ineffekfiv, kanske hon borde fa sig en liten funderare beträffandesin egen framställning när det gäller skräckmålningar. AnL 65MARGARETA () replik: Vad jag fog upp i mitt anförande varbara den krifik - om jag får kalla det så - som etf enigt utskott gav uttryckför i och med att man gick med på den skrivning som finns iutskotfsbefänkandef. Utskottet skriver nämligen, att de åtgärder som denfidigare regeringen föreslog, delvis - alltså endast delvis - fillgodoserönskemålen om ett samlat åtgärdsprogram, i enlighet med fobakskommiffénsförslag. Jag är glad att man kan erkänna detta. Lika väl som jagerkände att den tidigare socialdemokrafiska regeringen var passiv, tycker jagaft borgerliga företrädare kan erkänna borgerliga regeringars misstag. AnL 66 () replik: Det var inte något misstag. Jag tycker kommit bra långt på väg. Jag, som blivit fri från mitt rökande, harändå rökarens situation så fräsch i minnet att jag kan känna själva hanteringenav rökare som en psykning och förföljelse. Jag tycker att minskningen är markant, och jag tycker aftden borgerliga regeringen med hänsyn till de förhållanden som rådde gjorde ettutmärkt arbete. AnL 67 () replik: Jag bemödade mig, tyckte jag, att inte ställaupp på den skrift som gav ut med uppmaningen att hata rökarna. Det görjag nämligen inte. Jag tror aldrig vi vinner rökarnas förståelse genom ettsådant synsätt. Genom att berätta om dekonsekvenser som rökningen har för människorna menade jag inte heller attskrämmas. Vad jag sade finns också klart vetenskapligt belagt. Jag tycker manskall fa det som information. Om en del känner sig skrämda av den beklagar jagdef - def var inte min mening. AnL 68INGEMAR (): Jag lyssnade med stort intresse på vadMargareta hade att anföra om den historiska utvecklingen och synen påtobakens bruk. Så långt har jag inga invändningar. Jag har inte heller någon invändning mot MargaretaWinbergs påstående aft den förra socialdemokratiska regeringen var passiv i denhär frågan. Mot den bakgrunden framstår de beslut som mittenregeringen i somrasfattade som mycket akfiva insatser. De fattades mot bakgrund av bl. säger att det var en för het potatisatt foreslå en lag om förbud mot rökning i offentliga lokaler. Det finns sombekant delade meningar om den saken - också i parti; annarshade def ju gått bra för henne att yrka bifall till det färdiga lagförslaget iden av väckta mofionen. Anledningen till att det inte blev något förbud var inteatt det var en för het potatis utan att mittenregeringen uppdrog åtarbefarskyddssfyrelsen och att i samråd utfärda rekommendationer ombegränsning av tobaksrökning i lokaler av gemensamhefskaraktär. Det är en vägsom vi ofta väljer när vi vill ha en föreskrift eller en förordning som äravpassad efter de förhållanden som råder i stället för en lag som kan vara svåratt fillämpa. Vad utskottet sålunda sagt är att dessa åtgärder gerutrymme för att följa upp de olika ingredienserna i kommitténs förslag och attden nya regeringen nu bör göra def. Def är ett uppdrag som jag gärna skriverunder. Jag tycker aft den nya socialdemokrafiska regeringen nu skall följa uppde beslut som mittenregeringen fattade, så att de infe faller i glömska och såatt det verkligen blir någonting av det. Jag har självfallet ingenting emot att man ger regeringendetta till känna, om det är så att annars inte litar på afthennes egen regering tillräckligt noga beaktar de här kraven. Def är alltsåmera för att sätta press på den socialdemokratiska regeringen än för att ge ensnubba åt den gamla regeringen som utskoftets hemsfällan tillkommit. AnL 69MARGARETA (): Jag vet infe om tycker attde tre små beslut som fattades av den gamla regeringen är såväsentliga. Det tycker infe jag, i alla fall inte om man jämför med de mångaoch utmärkta förslag som fobakskommittén lade fram. Sedan säger aft jag infe litar på min egenregering. Def är infe bara det def handlar om. Det handlar också om, som jagsade i mitt första inlägg, att ge tobaken en egen status. Jag vet att många avde organisafioner som arbetar för etf minskat tobaksbruk ser det somväsenfiigt aft regeringen tar detta på sitt ansvar och ger uttryck för enofficiell fobakspolicy. Def gjorde inte den gamla regeringen . AnL 70 (): Jag fäster mycket stort avseende vid de fredelar som ingick i den förra regeringens beslut. Viktigast är självfallet defuppdrag som gavs åt arbefarskyddssfyrelsen och . Det grundadesig på vad tobakskommittén och regeringen i sitt utförliga pressmeddelandesamma dag sade om att fobaksbruket skall pressas tillbaka och att man skallförsöka få fill stånd en sådan ordning att rökning inte prakfiseras igemensamhetslokaler. Men om defta skall ske genom ett generellt förbud i lageller genom att man går fram styckevis och delt, som t. ex. har skett genomStorstockholms Lokaltrafiks åtgärder i tunnelbanorna är något somarbetarskyddsstyrelsen och får pröva. Det tycker jag är enbättre väg att gå än aft stifta en generell lag som man inte vet hur den ipraktiken skulle fungera. Men om man den här vägen infe får till stånd deåtgärder som både utskottet och den förra regeringen önskade, återstårsjälvfallet att vidta andra åtgärder. Vissa frågor om äldreomsorger m. m. AnL 71MARGARETA (); Jag har sagt att jag för dagen är nöjd. Menjag vill påminna om aft vi förändrade ordvalet. Den gamlaregeringen ville att arbetarskyddsstyrelsen och skulle utfärdarekommendationer. I socialutskottet ändrade vi det till råd och anvisningar.Vi har alltså gjort en skärpning. Def tycker jag är bra, och def är vi ju enigaom. AnL 72 (): Def är riktigt att vi ändrade orden. Ärligttalat var def kanske inte så klokt - nu har vi skrivit def, och vi skall inteta fillbaka det - därför aft "råd och anvisningar" har åtminstonearbefarskyddssfyrelsen rensat bort. Där förekommer "föreskrifter ochrekommendationer". Men detta får myndigheterna hantera på sitt sätt. Villde utfärda en föreskrift kan de göra def. Men råd och anvisningar kan de infeutfärda. Jag hoppas att de förstår andan i betänkandet och rätfar sig mer efterden än efter bokstaven. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Vissa frågor om äldreomsorger m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande 1982/83:9 om vissafrågor om äldreomsorger m. m. AnL 73KARIN (vpk): Om man tolkar utskottets beskrivning avutvecklingen av äldrevården i betänkandet bokstavligt, borde det vara ganskavälbeställt på alla områden som gäller omsorgen om och levandsbetingelserna förde äldre i vårt land. Alla berörda myndigheter skulle mer eller mindre varasysselsatta med åldersproblematiken. Sanningen är ju, som redovisas i betänkandet,aft det finns en rad utredningsresultat och av dem föranledda skrifter ochprogram, omfattande målsättning för äldreomsorgen på skilda områden. Men frånden beskrivna målsättningen till verkligheten är def såvitt jag kan se ljusår. publicerades sex olika skrifter som skulleanvändas som underlag för huvudmännens planering av äldreomsorgen, i förstahand till mitten av . Det gällde så viktiga områden som primärvårdensinnehåll och utveckling, sjukvård i hemmet och social hemtjänst, boende,service och vård för äldre, långtidsvård i samverkan, omhändertagande avåldersdemen-ta och dagsjukvård inom primärvården. Vi är nu snart , men tyvärr tvingasvi konstatera att de lokala huvudmännen inte har kommit särskilt långt när defgäller planeringen för den målsättning som de själva genom varit med och fastslagit. I exempelvis skriften Boende,service och vårdför äldre beskrivs tänkbara och önskvärda utvecklingslinjer för ordinärtboende, serviceboende, ålderdomshem och lokala sjukhem med därtill knutnaverksamheter. Där slås fast att det grundläggande målet bör vara att successivtvidga möjligheterna till ordinärt boende och att minska behovet av fiytfningarfrån den invanda fysiska och sociala miljön. Vad har då gjorts för att förverkliga den målsättningennär det gäller förbättringar i det äldre bostadsbeståndet för att underlättaett kvarboende? Jag kan inte se att särskilt mycket har hänt. Vidare harhemfjänstverksam-heten fördyrats och skurits ner. Detta bekräftas av de högaarbetslöshetssiffror inom detta yrkesområde som redovisas av den fackligaorganisationen - detta trots att def bevisats genom undersökningar att hemtjänstkan ges ända upp till 28 fimmar innan den blir lika dyr som en platspå en institution. När def gäller institutioner säger målsättningen att närbehov av särskilda boende- och vårdformer har uppkommit, målet bör vara attutforma dem så att de så långt som möjligt tillvaratar kvaliteterna i defordinära boendet. Men infe heller detta har varit inriktningen på våranytillkomna insfitutioner med många vårdplatser och stora upptagningsområden,som inte befrämjar eller möjliggör att sociala kontakter i invand miljö kanbibehållas. Differenfierade sjukvårdsavgifter har införts, vilketmedverkar fill en ökad instifutionering i stället för eget boende. Erfarenhetenav detta sysfem har redan visat att def är ett sysfem för subjektivt godtyckeoch maktfullkomlighet. Man ställs, inte bara utanför sjukförsäkringssystemet,utan man straffas ytterligare med en progressiv vårdavgiff. Den hemliknandemiljö som de betalar för beskrevs i en bilaga fill en av våra kvällstidningar som en stor sjukhussal med åtta eller fio sängar och med en sjukhuskorridorsom vardagsrum. Systemet beskrevs i denna bilaga såsom en stor skam. Det villjag gärna understryka. Jag skall infe nu upprepa de ekonomiska konsekvenser somblir följden av avgiftssystemet. Vi har haft en debatt i kammaren omdetta, mén här finns def anledning att återkomma. Ett annat väsenfiigt mål är att renodla huvudmännensuppgifter och utveckla en praktiskt utformad samverkan mellan socialvård samthälso- och sjukvård. Men inte heller detta har man lyckats med under de gångnaåren. kommer människor i kläm mellan olika huvudmän, då den direktasjukvården ligger på landsfingen men andra delar, exempelvis hemsjukvården ochhemtjänsten, ligger på kommunerna. Ekonomiska intressen och spariver drabbarmånga vårdbehövande. Hela handläggningen av äldreomsorgen strider mot suntförnuft - detta därför att även makthavare säkert är medvetna om aft samhälletkostnadsmässigt kommer lindrigast undan genom ökad aktivering av de äldre. Deräknas och utnyttjas som den resurs de i själva verket utgör. I vpk-mofionen har skissats vissa åtgärder som måstevidtas. Utskottet ställer sina förväntningar på socialtjänstlagen och defansvar som lagts på kommunerna samt på det uppdrag som har lämnats fill äldreberedningen.Utskoffef avstyrker därför mofionen. 4 prolokoU 1982/83:39-42 Vissa frågor om äldreomsorger m. m. Vissa frågor om äldreomsorger m. m. Också vi vill gärna ge en rimlig möjlighetoch har därför nöjt oss med reservationer som rör boendet i samband med vården,där vi menar affdet infe finns utrymme för avvaktan. Här är situationen akut.Det finns en mängd arbetslösa inom byggsektorn, vilka borde utnyttjas förmeningsfullt arbete genom att få använda sin arbetskraft till att lindra destora behov som existerar inom äldrevården, dels för aft sanera det gamlabostadsbeståndet, dels för att minska köerna till institutionsvården, eninstitutionsvård anpassad fill det vårdbehov som finns. Med detta, herr falman, yrkar jag bifall till dereservafioner av som har fogats till betänkandet. AnL 74MARIA (): Till socialutskottets betänkande har, som vihörde säga, fogats två vpk-reservationer. I övrigt harutskottet varit enigt. Vi har i betänkandet redogjort för hur socialstyrelsen.Kommunförbundet, och Spri beslutade aft utföraett gemensamt utvecklingsarbete, främst inriktat på primärvård, äldreomsorgsamt samverkan mellan landstingen och kommunerna. säger attingenting har hänt, men det här är etf långsikfigt arbete som kanske får lovatt ta sin tid. Jag tycker alt det har hänt rätt mycket på området redan. Uppdraget gavs 1976, och presenterade gruppenskriften Primärvård-äldreomsorger-samverkan. Den har legat till grund för ettutredningsarbete i syfte att ge de lokala huvudmännen ett konkret underlag förhur de skall planera för äldreomsorgen. Dessutom har skrifter utarbetats, som sade, där riktlinjer för boende, service och vård för äldre beskrivs. Därframhålls att det grundläggande målet skall vara att successivt vidgamöjligheterna till ordinärt boende, att främja social kontakt och ömsesidigtstöd. Om särskilda vård- och boendeformer erfordras, skall de utformas så aftde så långt möjligt fillvarafar kvaliteten i boendet. Ett väsentligt mål ärockså, sades det i dessa skrifter, att renodla huvudmännens uppgifter ochutveckla en prakfiskt utformad samverkan mellan socialvård och hälso- ochsjukvård. Så sent som behandlade socialutskottet etfmotionsyrkande med ungefär samma innebörd som det som är aktuellt. Där hadebegärts en utredning om möjligheten att skapa ett enhetligt huvudmannaskap föråldringsvården och långtidssjukvården. Vid det tillfället begärde utskottet inyttrande från , från och från Landstingsförbundet.Samtliga dessa remissinstanser förkastade förslaget med motivering bl. a. attetf nytt huvudmannaskap bara skulle skapa nya gränsdragningsproblem. Enligt socialtjänstlagen skall kommunerna svara för densociala omvårdnaden av alla i kommunen, även åldringar, som är i behov av stödi någon form, och sjukvården skall svara för den medicinska vården. remissinstanserunderströk vikten av aft en samverkan etableras mellan kommunerna ochlandstingen. På begäran av tillsatte regeringen enparlamentariskt sammansatt äldreberedning där huvuduppgiften skulle vara enövergripande prioritering och samordning av samhällets insatser för de äldre.Arbetet i beredningen skall inriktas just på de områden som rör boende, omsorg,service och vård. har i sin reservafion, som KarinNordlander har talat för, begärt ett samlat åtgärdsprogram för att fillgodosesjuka äldre människors vårdbehov ävensom att äldres boendeformer bör ses över.Karin säger att vi infe kommit långt i den här målsättningen. Mendef hjälper inte med att skapa målsättningar, man måste nå någonstans också. reservation mynnar ut i att vi skall geregeringen till känna vad som står i mofionen när det gäller äldresboendeformer och sådant. Jag tycker def är en överloppsgärning att geregeringen till känna någonfing som regeringen redan vet. Det är redan känt ochligger i direktiven för äldreberedningen. Dessutom kommer enligt uppgifter som jag har inhämtatäldreberedningen att fortsätta att arbeta, nu med en socialdemokratiskmajoritet. Def anser jag också vara en garanfi för att det kommer att ske ettgott arbete i den här beredningen i fortsättningen. I äldreberedningen ingår representanter frånpensionärsorganisationerna. Jag tycker också det förtjänar påpekas att i de flesta länpågår samordning av landstingens och primärkommunernas äldreomsorg, ävensom atti de flesta kommuner deltar pensionärsråden i arbete och planering. Iservicehus och ålderdomshem finns numera i regel förtroenderåd som består avpensionärer, anställda och förtroendevalda. I dessa förtroenderåd har i regelpensionärerna majoritetsställning. Detta tycker jag är rnycket vikfigt. Til syvende og sidstär def ändå de gamla själva som vet var problemen ligger, och de vet också vadsom bör åtgärdas. Med vad jag nu sagt yrkar jag avslag påvpk-reservationerna och bifall till utskottets hemsfällan. Vissa frågor om äldreomsorger m. m. AnL 75KARIN (vpk): Detta sista noterar jag som positivt eftersomvi i många sammanhang krävt att pensionärerna skall få vara med i självaplaneringen. De vet naturligtvis bäst, precis som här sagt. Hon säger att det inte räcker med skrifter och program,utan att det också är nödvändigt med konkret handling. Däri kan också jaginstämma. Vi vill gärna ge både och äldreberedningen en chans,men vi menar att boendefrågan är mera akut.