prot · G609119 · 1982-12-31 00:00:00 — Givetvis blir det från början ensuccessiv utbyggnad, det är helt riktigt. Men det finns en stor principiellskillnad. Om vi kan sända ut på kabel-TV t. ex. de brittiska programmen ellerden västtyska satellitsändningen, träffar vi ett avtal och sänder deprogrammen. Den socialdemokratiska massmediepolifiken utgår från att det skallske en sovring bland de program som sänds ut, delvis på grund av uppfattningenom reklam i TV men även av kulturpolitiska skäl. Det är alldeles riktigt att vimoderater har principer om vad som menas med massmediepolifik och vad som menasmed kulturpolitik. Men för oss är det principer som skall vara underordnadetryckfrihetsförordningen, tillämpad på alla massmedia. Det är där den storaskillnaden ligger mellan socialdemokratisk och moderat massmediepolitik. Vikommer att motsätta oss att det sitter en censurgrupp, organisation ellersamling människor som gör urvalet. Det är därför som jag blev så skrämd när jagläste om den svenska radiodelegationen i som plötsligt skall krävabetalning av svensk "spill över". Jag hoppas att kulturministernkommenterar detta. Men den principiella skillnaden ligger alltså i att vivill att den enskilde TV-tittaren skall inom rimliga gränser, efter vadutbyggnaden tillåter, själv få välja sina program. Det vore intressant att fåhöra om socialdemokraterna kan instämma i att medborgarna i ett demokratiskt samhällebör ha en rättighet till det. 57KARL () replik: förändrar inte på någotsätt i sitt senaste inlägg sin redovisning för förståelse för krav påett heltäckande kabelnät för TV. Då framstår det ännu mera angeläget att vårreservation får bifall här i kammaren. I direktiven, i den del som härhänvisats till, står det: 'T fråga om utbyggnaden av kabelnät bör kommitténenligt direktiven föreslå åtgärder för att en utbyggnad av kabelsystem skallkunna ske med ett rimligt mått av geografisk rättvisa." Det framgårsåledes av skrivningen i direktiven att det är angeläget att det fattas beslut enligt förslagi vår reservation. När det sedan gäller folkrörelseomsorgen kan man säga attmassmedieutvecklingen endast är en del, men en viktig del, i folkrörelsernasförutsättningar . Jag tycker mig kunna finna bevis för att defrågor som har med den delen att göra har fått ökad tyngd i denfolkrörelsediskussion vi har. Det är därför viktigt att vi tar också desmå och ekonomiskt svaga folkrörelsernas situation med när vi utreder frågoroch i sinom tid tar ställning till desamma. 58 () replik: Friheten behöver aldrig motiveras. Det är därförsom jag sade till att utmärkande för en demokrati är att detär förbuden och inskränkningarna som skall motiveras. Det bekräftar EvaHjelmström, även om hon säger sig som företrädare för vpk ha en annanuppfattning än jag om frihet, och jag är tacksam för det. 59 (vpk) replik: De som verkligen slårvakt om yttrandefriheten och demokratin vad gäller just massmediepolitiken ärvänsterpartiet kommunisterna. Om de borgerliga nu säger t. ex. att en samlingmänniskor inte skall granska och bedöma vad svenska folket skall få se, dåborde de i konsekvensens namn över huvud taget inte ställa upp för vare sigradioavtalen eller olika inskränkningar på filmområdet osv. Man gör det ju föratt värna om de svaga grupperna. Men menar verkligen t. ex. ochJan-Erik att den proposition som vi alla hade att ta ställning tilloch det avtal som finns mellan och staten skulle stå i strid medyttrandefriheten? 60ING-MARIE () replik: Jag vill börja med att säga några ord tillJan-Erik , som jag inte hann bemöta i min tidigare replik. Vi är fulltpå det klara med att det är en ny verklighet vi nu möter och att vinaturligtvis ufifrån den måste beakta vilka möjligheter vi har att bedriva enkulturpolitik och en massmediepolitik som tillgodoser de målsättningar som vi idet här landet har bestämt oss för. Det har man enligt min mening också gjortgenom att i direktiven skriva att kommittén har till uppgift att bevaka vilkamöjligheter det finns att i den uppkomna situationen utnyttja tekniken och görade bedömningar som krävs för vår egen massmediepolifik. sade att hon ansåg att vi inte hade gåtttillräckligt långt när det gällde den kulturpolitiska avvägningen. Jag tyckeratt det är klart markerat i direktiven och att den måste ingå i kommitténsarbete. I övrigt anser jag att det åvilar oss från olika partierett ansvar att under denna fid ta upp frågan i debatter och diskussioner, såatt vi får den belyst så allsidigt som möjligt. Det är mycket väsentligt att såsker. I sitt andra inlägg sade att mannaturligtvis måste träffa avtal med andra länder om man skall utnyttja deinternationella satelliterna. Ja, det är en förutsättning. Och det är där man kommer inpå kostnadsaspekten. Det kan också vara så att man av kostnadsskäl kan göra enbedömning av hur många kanaler vi vill ha och hur stort behov det finns avinternationella TV-prograni. Man kan faktiskt behöva fundera även över densidan. Jag tyckte, , att jag i min replik bara klargjordedet missförstånd som uppstått genom att inte hade uppfattat att jaghade citerat ur direktiven. Låt mig en gång till återge vad som anförs när detgäller geografisk spridning. skall försöka att, så långt detär rimligt, se till att den nya tekniken kan användas i hela landet. Där det medförför stora kostnader och avstånden är för stora skall man kunna använda enannan, kompletterande teknik - och det var på den punkten jag citerade vad somanförts om trådlös distribution. Jag menar alltså att man i direktiven faktiskt hartillgodosett dessa önskemål. Därmed hade det kanske inte varit helt nödvändigtmed en reservation, och jag yrkar därför avslag på den reservationen. Låt mig göra några kommentarer fill dendiskussion som förts här. Jag vill börja med det resonemang som om kabelsystemen och kabelsystemens kapacitet. Jag vet självfallet att en kabel kan tillhandahålla ettoerhört stort antal program. Det är just det som är skälet fill att jag utgårfrån att det inte kan bli fråga om att etablera olika kablar bredvid varandra -ganska många program får fakfiskt plats i en och samma kabel. Men man kan ändå inte - och det är möjligt att IngridSundberg inte har insett vidden av detta - gå ut och ställa sig medkabellängden, hålla upp den i luften och tro att världens alla TV-programdärmed strömmar in i kabeln för att kunna tillhandahållas för fritt urval iTV-apparaten. Var någonstans i världen har den enskilda TV-tittaren tillgångtill alla program och en total valfrihet? Det är ju allfid någon som väljervilka program som går in i kabeln. Även om kabeln tekniskt sett har en oändligkapacitet har man inte ekonomiska möjligheter att fillhandahålla alla program.Där sker ett urval. Dessutom - det är också viktigt att säga - är det intefråga om en censurbehandling av programmen när de förs vidare i kabeln. Detförekommer faktiskt att man måste göra en viss typ av redigering. Alla programkommer naturligtvis inte utan vidare att kunna tillhandahållas och föras vidareeftersom de inte passar; de måste ibland anpassas på något sätt. Att vi för detändamålet måste ha någon form av regelskrivning för kabeletableringen har jagsett som självklart. På samma sätt vill jag invända mot resonemanget att detskulle vara oanständigt av att diskutera ersättning för programsom förs vidare i kabel. Att man kan acceptera det som kallas "spilloyer", dvs. att man i vissa gränsområden kan se TV-program som egentligensänds för ett kärnområde som inte är det som berörs av detta"överspill", är helt klart. Men om man tar in det programmetexempelvis i och systematiskt för det vidare i kablar över hela , ärdet inte längre fråga om "spill över" utan om ett utnyttjande av ettprogram, och då tycker jag faktiskt att de som har gjort programmet kan krävaatt få diskutera rätten till ersättning för det. På samma sätt är det på litteraturens område. Man kan inteköpa en bok i och fara över till ett annat land och sätta i gång ochkopiera den hur som helst. Vi protesterar mot länder som gör det och skullealdrig godta att man kallade det för ett utnyttjande av något slags "spillöver" därför att någon råkat ha boken med sig hem när han kom frånSverige. Vi måste alltså respektera att både de företag som görprogrammen och upphovsmännen till programmen har rätt att bevaka att derasintressen inte träds för när. Det skulle vara intressant att höra vilken synexempelvis företrädare för upphovsmannaorganisationerna har på den mycketlättsinniga hantering av ersättningsfrågorna som här förordar. När det gäller reklamfrågorna har vi i direktiven tillmassmediekommittén mycket bestämt sagt ifrån att man inte skall undersökareklam i televisionen. Det finns många skäl till det. harpekat på hänsynen fill pressen. Det finns också andra mofiv, som jag hademöjlighet att utveckla här i kammaren . När det gäller den reklam som kommer från andra TV-programsom kan sändas över satellit har jag pekat på att det är tveksamt om de kommeratt ha den stora kommersiella betydelse som man föreställer sig. Gå ut och köpen för . Bläddra igenom den och sätt ett litet kryss för deannonser som ni tror skulle kunna ha en spridning över satellit från exempelvisvästtysk television. Hur många annonser är det som står i dagens tidning somkan tänkas vara riktade fill en Europamarknad? Det blir inte så många annonsersom det handlar om; dem försörjer man inga TV-program på. I själva verket är det så att vi har möjlighet att självaavgöra hur vår svenska television skall se ut. Vi tycker i det parti jagtillhör och i den regering jag representerar att det är viktigt att vi slårvakt öm yttrandefriheten och att vi slår vakt om en nationell identitet och ennationell kultur, att vi inte låter svenska kulturella värden spolas bort inågot som skulle kunna betecknas som ett brus. Vi kan vara medvetna om attbruset finns där, men då är det viktigt att vi ser till att vi ger substans ochlödighet åt det som vår egen nationella television för fram. Då har vi anledningatt värna om det som är en nationell kultur och en nationell idenfitet. Det ärdärför vi har varit så angelägna att ha en ordentlig regelskrivning för dekabelsystem som skall etableras. 62 INGRIDSUNDBERG (m) replik: Jag delar kulturministerns uppfattning attsvenskproducerade program i bl. TV väl kommer att hävda sig iinternationella jämförelser och när det gäller mottagandet i vårt eget landsjälvklart kommer att hävda sig utomordentligt väl, eftersom språkproblemoch annat ökar svårigheten för många att helt tillgodogöra sig utländskaprogram. Men det är en principiell diskussion vi för, och låt mig börja medkabeltekniken. Både och har haft socialdemokratiskaregeringar man byggt ut sitt kabelsystem, låt vara att det inteär färdigutbyggt. har ca 250 000 abonnenter på kabel-TV. Varför harSveriges Radio just - kabeltekniken har funnits i -plötsligt blivit intresserat av att den sändning av svenska program som sker ivåra grannländer skall avgiftsbeläggas? Kulturministern må ha rätt. Jag vet attt. ex. har träffat avtal med sina grannländer om sändning av belgiskaprogram. Det är möjligtvis riktigt att man skall förfara så . Mensamtidigt måste vi vara försikfiga mot bakgrund av det enorma utbud som kommer. Det pågår ett internationellt arbete med att åstadkommakonventioner på detta område. Det är då viktigt att man inte föregriper detarbetet genom att gå ut med egna krav. Det må vara berättigat att jag blevmisstänksam och trodde att vi i nu skulle bygga ut vår kabel-TV. Om vilåter andra betala för våra program, kan vi begränsa sändningen av utländskaprogram i vår egen TV genom att skylla på att det blir för dyrt att köpa inutländska satellitsändningar. Jag tror att kulturministern och jag kan enas när detgäller mottagningen av kabel-TV. Självklart kan man inte stå och hålla kabelnrakt ut i luften. Men i har man konkurrerande kabel-TV-företag. Fleraföretag har byggt ut detta system. De anser inte att de är ansvariga försändningen i fråga. Jag blev skrämd, när kulturministern sade att man kanskemåste förändra programmen på något sätt. Min viktiga fråga till kulturministernär: Om vi har en satellit, som tar emot ett program från ett land ochprogrammet sänds vidare över kabel, kommer det då att ske någon censur,kontroll eller förändring av det program som sänds över den satelliten, tillvilken det finns en centralantenn och ett utbyggt kabel-TV-system? Den formenav censur är jag med all rätt utomordentligt orolig för. Jag vill erinra om vadJan-Erik sade här, nämligen att det är inskränkningar i friheten sommåste motiveras. 63JAN-ERIK () replik: Jag vill försäkra - och detvet han säkert -att jag är en varm anhängare av public broadcasting när detgäller både ljudradio och TV. Jag uppskattar också de möjligheter som vi kommeratt få med ett bredare utbud. Det skall bli underbart att kunna se västtyskopera och fransk teater i TV. Men problemet är - och det känner vi alla till -att alltför många kommer att välja det väldigt breda, populära och i långastycken inte särskilt kvalitativa utbudet. Det är ett problem som vi har redannär vi i håller oss med två TV-kanaler. Jag betraktar det såsom en utmaning, inte minst för depolitiska partierna, att så många svenskar alltid väljer att se , även omdet i den andra kanalen skulle visas ett program som Trollflöjten. Men jag trorinte att det går att förbjuda den breda underhållningen, utan detgäller att bilda opinion för kvalitet. Det är viktigt att eftersträva regler för devästeuropeiska radio- och TV-bolagen beträffande programsättningen. Det bordevara möjligt att även på detta område komma överens när det gällerprogramutformningen och framför allt programtiderna. Det är ett sätt att möta denna utmaning. Ett annat ärnaturligtvis att man prövar om satelliterna kommer att skapa en helt ny arbets-och finansieringssituation för . En sådan prövning måstemassmediekommittén få göra. 64 (vpk) replik: Först vill jag instämma i när han säger att vad det här gäller är att slå vakt om yttrandefrihetenoch vår nationella kultur. Det får inte bli ett informationsflöde - ett brus,som kulturministern uttryckte det- styrt av multinationella bolag, utan vad viverkligen behöver är en radio och TV i allmänhetens tjänst, enligt det publicservice-begrepp som vi faktiskt tidigare varit överens om över partigränsernahär i . Vad ingen har tagit upp är resursfrågan. Jagberörde i mitt inledningsanförande det faktum att möjligheteratt utgöra ett bolag just i allmänhetens tjänst nu alltmer urholkas. Sedan åter till frågan om underhållning ochcensurdiskussionen. Vi anser att det behövs underhållningsprogram. Vi behöverfantasifulla program inom Radio-TV:s ram. Vi vill på intet sättförbjuda människorna sinnliga upplevelser, glada upplevelser osv. Vad vi däremot inte vill ha är vad vi har fått genom denförre utbildningsministerns mediepolitik, nämligen t. ex. öppet rasistiskaprogram som har sänts i närradion i . 65 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att repliken gällde statsrådetGöranssons anförande. 66 (vpk) replik: Vi vill inte heller hade kvinnoförnedrande program som förekommer i många europeiska länder. 67KARL () replik: I anslutning till kulturministerns inläggvill jag gärna deklarera att det självfallet skulle vara bra, om man kunde gemänniskorna möjligheten att i alla situationer välja själva. Det är den primärautgångspunkten, men vi skall komma ihåg att TV-mediet är ett medium som mer ännågot annat lägger sig tungt inne i vardagsrummen och därmed är urpåverkandesynpunkt oerhört avgörande. Jag vill därför gärna säga, liksomJan-Erik , att man självfallet bör eftersträva ett regelsystem av något slag som klarar den här problematiken. Sedan är det väl uppenbart att vi kan inte ha det så - däranknyter jag fill resonemanget i vår reservation - att vi inom mycketexklusiva, ekonomiskt starka områden bygger ut två eller kanske tre kabelnät.Det skulle ju vara ur många synpunkter synnerligen orationellt. Vi måste hittaen lösning som på ett rationellt och ekonomiskt rimligt sätt medför rättvisaför hela landet. Jag har inte sagt att vi skall göra omprogrammen, . Jag talar om den redigering och de kommentarer somi stor utsträckning faktiskt måste förekomma. Jag skall ge ett exempel,eftersom tycks ha så svårt att förstå att man i kabelsystemeninte bara kan fillhandahålla en kabel där alla program strömmar igenom heltokommenterade. Jag föreställer mig att det också i kabelsystemet kommeratt bli intressant att få den spanska fotbollsmatchen kommenterad av enreferent som talar om vad spelarna heter och ger matchkommentarer och attkommentarerna också över kabeln kan behöva komma ut på svenska. Det är alltså i det sammanhanget knappast fråga om attcensurera fotbollsmatcher, och det vill jag inte att vi skall göra. Men jag serfaktiskt en fördel i att man inte försämrar möjligheterna för medborgarna attfå kommentarer fill de utländska program som vi faktiskt har när visänder dem med förmedling över det svenska nätet. 69 () replik: Bara en kort fråga fill kulturministern. Iandra länder, där man tar emot många program, t. ex. , ellerBelgien,har man inte den typen av redigering eller kommentarer. Men detta är tydligenden typ av kabeldistribution som vi kan se fram emot här i . har statsrådet i direktiven nämnt attindividuell mottagning med parabolantenn, som är alternativet, också skall blimöjlig. Anser statsrådet att denna typ av redigerad mottagning perkabel kan kombineras med individuell mottagning med parabolantenner för dem somhar bättre ekonomiska förutsättningar att göra den relativt dyra investering somen sådan mottagning innebär? Det är självfallet så att man med olikaantenner, som sannolikt kommer att bli billigare med tiden, kommer att kunna taemot program okommenterade och oredigerade. Jag utgår från att den tekniskautvecklingen inte avstannar på det området. Jag har också föreställt mig att man via kabel kan sändaprogram som också är okommenterade. Jag föreställer mig också att det är litetenklare i , där man faktiskt talar flera språk och också talar språk somtalas i grannländerna, vilka har ganska många invånare. Det kan vara lättaredär att ha ett ganska stort utbud av icke kommenterade program, som alltså inte kräver någon form av redigering. Men jag föreställer migatt det inte är så särskilt intressant för en svensk filmpublik att se denamerikanska långfilmen där den berömda amerikanska filmskådespelerskan talartyska - om filmen är dubbad. Det är alltså inte alldeles givet att det är densortens program som kommer att vara de mest efterfrågade i de svenskakabelsystemen, och den synpunkten har jag tillåtit mig att framföra. 71 (): är ettserviceföretag med den uttalade ambitionen att stå i allmänhetens tjänst genomatt garantera ett brett programutbud till alla. Av de ca somkoncernen omsätter faller drygt hälften på TV-bolaget. Från att ha varit ett monopolföretag - med de nackdelarsom alltid vidlåder ett monopol - börjar nu mötakonkurrens, vare sig socialdemokraterna vill det eller inte.Produktionsmonopolet är redan brutet genom videoexplosionen, och inom några fåår kommer vi - såsom framgått av tidigare anföranden - att få bevittna hurdistributionsmonopolet gradvis luckras upp, genom att satellitsändningar frånandra europeiska länder når oss. Internationella video- och kabel-TV-bolagbjuder svensk TV en priskonkurrens om den s. k. mjukvaran som man tidigare inteupplevt. I den dubbla konkurrenssituationen - om programvaran och om tittarna -är det nödvändigt att finna finansieringsformer som ger fortsattamöjligheter att producera egna program och köpa utländska av god kvalitet. Imarsnumret av säger också TV-chefen i en intervju att vi måstehitta en lösning på den finansiella sidan hos oss när satelliterna ären realitet och när distributionen via kabel börjar komma. Detta är en åsiktsom vi från moderat håll till alla delar omfattar. -det är . Föreliggande betänkande behandlar bl. a. tilläggsdirektivtill den massmediekommitté som tillkallades . I dessa direktivframhålls bl. a. att kommersiell reklam som riktar sig till allmänheten inteskall förekomma vare sig i radio eller TV eller i program som förmedlas genomnya distributionsformer. Förutom att detta uttalande fortfarande återspeglardet gamla socialdemokratiska monopol- och förmyndartänkandet är det ettkortsiktigt förhållningssätt. Om man inte utreder hur en reklamfinansieringskall organiseras, är TV-bolaget illa förberett den dag trycket från utländskakonkurrerande sändningar gör det nödvändigt att införa reklam i svensk kommer naturligtvis inte att avstå från att marknadsföra sinaprodukter i utländska medier som når större delen av - svenska företagär inte annorlunda än andra europeiska - och svensk TV riskerar att komma påefterkälken redan i konkurrensen om reklamen. Marknadsföringen av Findus,och Tenor når oss kanske först på franska och tyska. har vi moderater talat för ett system medfemminutersblock . Reklamblocken skall placeras så att deinte bryter programmen, och placeringen skall framgå avprogramannonseringen. Regeringen skall utfärda regler för sändandet, och liksomi andra länder med reklamfinansierad TV kan det behöva fastställas etiskaregler rörande innehållet i reklamen. För att man skall undvika misstankar om att annonsörerskulle kunna påverka programval eller programinnehåll, bör reklamen lämpligensäljas av ett fristående företag, som levererar in reklamintäkterna tillTV-bolaget. För en sådan modell finns det förståelse hos en majoritetav svenskarna, en majoritet som blivit allt större sedan den första undersökningengjordes 1977. Vi menar dels att finansieringen av radio-TV-verksamheten börutredas förutsättningslöst, dels att försöksverksamhet med reklam i TV snarastbör inledas. I tidigare debatter hördes ofta det argumentet motTV-reklam att den skulle innebära svårigheter för pressen genom minskadeannonsintäkter. presenterades en svensk undersökning, somvisade att dessa farhågor var utan grund. Bland dem som ställde sig skeptiskatill undersökningsresultatet hörde vissa företrädare för just pressen. Underdet gångna året har utländska större undersökningar bekräftat resultatet av densvenska undersökningen. I de länder som infört reklam i TV har faktiskt intepressens andel av den totala reklamvolymen minskat. Det har visat sig att TV-reklamengått ut över direktreklam. Naturligtvis kommer reklamkostnaderna alltid attbelasta varans pris, men det gäller ju vare sig reklamen förmedlas somdirektreklam eller i TV. De fakta som presenterades vid exempelvis Stockholmshandelskammares seminarium om massmediepolitik var mycket övertygande.Flera av kulturutskottets ledamöter, bl. a. , som deltog iseminariet, bör kunna verifiera detta. Man har också på senare fid kunnatspåra en alltmer förstående inställning från pressens sida gentemot TV-reklam.Vi moderater känner oss inte alls ensamma, men vi väntar ännu på attcenterpartister och socialdemokrater skall se verkligheten i ögonen. Vilket är regeringens finansieringsalternativ? Ibudgetproposifionen föreslås en höjning av mottagaravgiften med ytterligare 40kr. - färg-TV-licensen skulle således kosta . fr. o. m. den 1 juli 1983.Sveriges Radio-koncernens kostnader beräknas nästa budgetår till 2,3 miljarder.Utan licenshöjningen inbringar mottagaravgifterna bara 2,1 miljarder. Med tankepå den allmänna ekonomiska situationen och på medborgarnas sjunkanderealinkomster kan vi moderater dock inte fillstyrka en höjning avmottagaravgiften. I budgetpropositionen 1980/81 förutskickade dåvarandekulturministern att rationaliseringskravet under de kommandebudgetåren kunde ställas högre än de som då föreslogs, detta tack varebättre planeringsförutsättningar. När vi moderater i vår motion 1855, den sombl. a. behandlas i detta betänkande, föreslår ett rationaliseringskrav på radiooch TV om 4 i stället för föreslagna , fullföljer vi den tidigare borgerligaregeringens avsikter. Det förvånar mig att vi i denna del inte har stöd avJan-Erik . Medintäkter från försöksverksamhet med reklam samt med en 4- procentig rationalisering anser vi det möjligt att täckabehovet av ytterligare medel för kostnadsökningar.