prot · G609118 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:118 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 12 § Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv (forts, frän prot. Fortsattes överläggningen om lagutskottets betänkande1982/83:30. 70 (): Jag uppskattar det yttrande av utskottetsordförande där han sade att han till alla delar intstämde iden historieskrivning som jag hade gjort beträffande det ärende vi håller påatt behandla och samernas rättigheter. Jag är mot bakgrund av hans yttrandelitet förvånad över att han då inte också instämmer i slutsatsen att motionenborde bifallas. Jag tycker därför att det finns anledning att än en gångsummera mina påståenden i sex punkter: Skattefjällsmålethar visat att samerna har rätt att inför domstol hävda sin besittningsrätt ochsin äganderätt. Det pågår enrättegång, Gautomålet, som har prejudicerande verkan på samernas besittnings-och äganderätt. Det är ocksåtillsatt en statlig utredning som skall behandla dessa frågor. Ett beslut iriksdagen föregriper både Gautomålet och utredningen. Europakonventionenfastslår rättssäkerheten för minoriteter som samer. har skrivit underdenna och har garanterat minoriteternas rätt. Den lag som föreslås inkräktarpå samernas urgamla rättigheter. Till detta kanjag också lägga att regeringsformens 1 kap. 2 §, 2 kap. 5 § och 7 kap. 2 § gersamernas rätfigheter ett grundlagsfäst skydd, likaså FN:s deklarafion om demänskliga rätfigheterna . Jag kan räkna upp fler konventioner somkommer i kläm genom detta lagförslag. Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv För vidkommande har Höyesterett 1982 ansett attdessa konventioner är gällande utan transformering, och detsamma måste ocksågälla i svensk rätt. Jag villän en gång upprepa mitt yrkande om bifall till motion 137. 71 (): ordförande företräder riksdagenoch lagutskottet vid en officiell mottagning , och av den anledningenhar jag nu begärt ordet i denna debatt. Den nya jordabalken trädde i kraft , somredan tidigare har sagts här i debatten. Jag vill göra det tillägget att detvar ett mycket omfattande lagverk, kanske det största som något utskott iriksdagen har haft att behandla. deklarerade tidigare attdet var ett olycksfall i arbetet som var anledningen till att undantaget från lagfartskravetinte kom med från början i jordabalken. Det berodde helt enkelt på en mänskligfaktor såväl i regeringsarbetet som i riksdagsberedningen. Med hänsyn till detmycket omfattande lagverk som det var fråga om är det förståeligt att sådantkan hända. I repliken på deklaration tvivladeHugo Hegeland på denna uppgift och påstod att det var lagstiftarens mening attäven kronan skulle söka lagfart. påstående saknar all grund -det är mitt påstående. har kollationerat bakgrunden till den nuaktuella propositionen, och ingenting talar för annat än att det var ettolycksfall som skedde 1971. frågade också; Varför är det så bråttom medden här propositionen nu? Ja, det trodde jag var uppenbart för alla ledamöter ikammaren. Det är så att såväl kyrkan som kronan har sålt mark och kommer attsälja mark. Affärerna kan inte slutföras på grund av att köparen inte kan fålagfart. Det är nödvändigt att antar det nya lagförslaget för att enrad affärer skall kunna slutföras. Skall nu gällande lagstiftning få fortsättaatt gälla, innebär det att man lägger en död hand över hela utvecklingen. HugoHegeland förordar detta. har en helt annan uppfattning. Ingen av kammarens ledamöter vet hur det s. k.Gautomålet kommer att ta. Det är omöjligt att, som man här har försökt göra,betrakta detta mål som ett sådant pilotmål, att all utveckling skall fåavstanna i avvaktan på resultatet av domstolsförhandlingarna. I det läget förordar motionärerna att proposifionenslagförslag inte skall gälla stora markområden i och . Devill undanta en mycket stör region, inom vilken den föreslagna lagen inte skallgälla, dvs. på något sätt skapa en frizon för den nya lagen. Jag måstekonstatera att detta är en helt ny princip för riksdag när det gällerlagstiftning, och enligt lagutskottets uppfattning är det inte möjligt atthandla på det sättet. Jag är övertygad om att kammarens ledamöter lätt insermotiven bakom propositionen och utskottets förslag. Jag hade inte kunnatföreställa mig att någon skulle gå upp i talarstolen och ifrågasätta såvälbakgrund som motiv i dessa rätt elementära frågor. I en replik påstod att vi har ettändrat rättsläge i förhållande till 1972. Enligt utskottets uppfattning är såinte fallet. Vi kan också konstatera av de skrivelser från som är refererade i betänkandet att riksförbundet i sin argumentationutgår från jordabalkens nu gällande bestämmelser. Som jag har sagt vardet 1972 fråga om ett olycksfall i arbetet. bygger man hela sinargumentation på det misstag som gjordes när den nya jordabalken antogs avriksdagen. Det är angeläget att rättar till detta misstag,så att en rad affärer ute i landet kan få slutföras. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv Anf.72 (); påpekade att den nya jordabalken var ettmycket omfattande lagverk. Då bör man kunna utgå från att man var mycketnoggrann vid utarbetandet av det. ' framställer det som om det var ettmisstag att man inte införde någon bestämmelse om undantag från lagfartskravbeträffande de områden som staten gör anspråk på att äga. Men det finnsfaktiskt inte något skriftligt bevis för att det var ett misstag. Jag hävdaratt man kan ha utelämnat undantagsbestämmelsen avsiktligt. Det finns i varjefall inte i någon av alla de handlingar jag har studerat något skriftligtbelägg för att detta var ett misstag. Vi fick alltså den nya jordabalken 1972. och då är dengällande lag. vill man göra en ändring på denna punkt därför att denna laggjorde att staten kom i en ogynnsam ställning. Men harrättsläget ändrats, och det är, herr talman, fullständigt obegripligt att inteutskottsmajoriteten kan inse det. Dels har Skattefjällsmålet avgjorts, och därfastställdes att samerna inte kunde betraktas som ett nomadfolk som inte kanäga mark - ett indirekt utslag, dels finns det ett direkt utslag i det norskamålet om Altevatn. Vidare pågår Gautomålet-det är ett pilotmäl, som gäller 40samebyar och som är mycket viktigt. hävdar att ingen vet hurlänge det kan pågå, att det kan dra ut och att vi inte kan vänta. Jagtycker precis tvärtom, att all respekt för de mänskliga rättigheterna kräveratt man väntar. brukar vara snar att hänvisa till alla möjligafuttiga utredningar. Om det finns minsta möjlighet att skjuta på ett avgörandesom inte passar ett utskott letar man upp minsta lilla mening som skäl för attvänta. Därför kvarstår frågan varför det är så bråttom. säger att man, om man väntar med beslut,lägger en död hand över hela utvecklingen. Det är ett fantasfiskt påstående. Ärdet fråga om att lägga en död hand över utvecklingen därför att inte staten fårsälja några markområden som staten inte har lagfart på? Det som diskuteras är en rätt obetydlig sak isammanhanget, men det är en viktig principfråga. All utveckling skulleavstanna, säger . Varför skulle den göra det? Det är väl intefråga om någon utveckling när staten vill sälja markområden som den inte harlagfart på. Det är tvärtom en avveckling. Undantag från lagfartskravet beträffande vissa äldreförvärv Detta är vad jurister trycker på. Jag har ingåendediskuterat detta ärende med , som är professor emeritus irättshistoria och kan bakgrunden bättre än någon annan i denna kammare ochbättre än någon i utskottet och utskottets kansli. Han är djupt upprörd överdenna proposition, över att regeringen har så bråttom och inte kan vänta pådels utslaget i Gautomålet, dels den utredning som tillsatts för att utredadessa förhållanden. Vad motionen alltså kräver är en ordentlig respekt förprivat äganderätt. Regeringen däremot hoppas på ett snabbt avgörande, men tackvare motion 137 fick ändå samerna komma till tals inför utskottet. Det hade deinte fått göra om man bara hade följt propositionen och inte hade haft någonmotion. Gautomålet är av prejudicerande betydelse, det kan inte LennartAndersson bortresonera. Vi måste respektera pågående processer och inte hoppain innan målet är avgjort. Därför är det viktigt att kammaren bifaller yrkandeti motion 137. 73 (); Bara en mycket kort replik. framhärdar i sin uppfattning om vad som varlagstiftarens avsikt och mening 1972, när den nya jordabalken tillkom. Jagmåste bara konstatera att inte kunnat framföra några bevis förden uppfattning han gör sig till tolk för. I hela sitt långainledningsanförande talade mycket om den enskildes äganderätt ochanförde att det gällde att till varje pris slå vakt om den. finns det en rad fall där kanskeenskilda människor vill köpa mark av staten och kyrkan. Men dessa affärer kanalltså inte slutföras - så länge inte den här lagändringen är gjord. Hur gårdet med de enskildas äganderätt och deras intressen i de fallen? Baraönskemålet om att kunna slutföra dessa affärer kanske motiverar att vi ändåantar den här propositionen . Anf.74 (): argumenterande är helt fantastiskt. Hananför att enskilda vill köpa statlig mark och inte kan göra det om riksdagenskulle bifalla motionen i fråga. Men varför inte? Jo, därför att staten intehar lagfart på den mark som då skulle säljas av staten till den enskilde.Staten kan vara ägare till marken men behöver inte vara det. Samerna kan varaägare fill den, och det är vi som skall pröva det genom avgörande avGautomålet. Vill verkligen lagutskottets vice ordförande kalla det förenskild äganderätt om staten säljer mark som staten inte har lagfart på tillandra människor? Det är just genom detta som samerna kommer i underläge, därföratt då måste de processa mot den köpare som har fått denna lagfart. Det ärmycket svårare, eftersom köparen då har lagfart på marken, än att processa motstaten som inte har lagfart på marken. Det är detta underläge som vi vänder oss mot. Det betyderatt man där inte tar hänsyn till enskildas rätt. Samerna bedömer det som såallvarligt att de går tillEuropadomstolen i och begär prövning enligt Europakonventionenrörande de mänskliga rättigheterna §§6,13 och 14, därför att de anser att dettakränker den enskildes rätt. Och det är verkligen att kränka en enskilds rätt omnågon vill sälja någonting till en enskild människa som man inte här lagfartpå. Det är den springande punkten. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 och 2 Utskottets hemställanbifölls. Anslag till internationellt-kultureUt samarbete Mom. 3 (sameallmänningarna) Utskottets hemställan bifölls med 264 röster mot 29 förmotion 137 av och . 3 ledamöter avstod från attrösta. 13 § Anslag till internationellt-kulturellt samarbete Föredrogs kulturutskottetsbetänkande /83:22 om anslag till interna-fionellt-kulturellt samarbete(prop. 1982/83:100 delvis). I fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma övör att icke övergår tillatt bli en socialistisk diktatur, en enpartistat, där det råder förtryck närdet gäller de mänskliga rättigheterna? 76 (); I en av årets bästa motioner, undertecknadförutom av mig av i , , och , bad vi om . extra till Föreningen har tillstyrkt motionen. Vi ber att få tacka. Dessutom yrkar jag bifall till folkpartireservationen. 77ARNE GADD (s): I kulturutskottets betänkande 1982/83:22behandlas bl. a. motion 1847 av , , och migsjälv. Motionen rör det svenska stödet till förSverige och . Hanaholmen tillkom genom att till Finlandefterskänkte vissa lån som tog upp i samband med kriget, varvid Finlandsom motpresta-fion lät bygga ett kulturcentrum i Esbo utanför : Allvaret i satsningen från de två ländernas sida gavs ensymbolisk uppbackning genom att Hanaholmen invigdes av ländernas statschefer. Sedan invigningen 1975 har verksamheten varit ytterstuppskattad och tagit form dels av kurser och arrangemang som svenska och finska Anslag t dl internationellt-kulturellt samarbete organisationerlåtit förlägga till Hanaholmen, dels av egna program som omfattat seminarieroch kurser om och samhälls-, kultur-och näringsliv samtföredrag och programaktiviteter kring bildkonst, litteratur, film och övrigakonstformer. har Hanaholmen utnyttjats av svenskariksdagsutskott. Finansieringen av detta kulturcentrum har alltmer kommitatt domineras av de satsningar som svarat för. De svenska bidragen harsedan ett antal år stannat på en rätt blygsam nivå. satsade svenskastaten 174 000 finska mark, vilket motsvarar ungefär 200 000 svenska kronor.Detta gäller de rörliga medlen, som utgör av de sammantagna kostnadernaför verksamheten. Den bidrag utgör ungefär dubbla svenskasatsningen. Huvudparten av Hanaholmens intäkter kommer frän andrafinska satsningar. Detta är inte bra - för . Skulle fortsättningen blisom utvecklingen , kommer alltmer att bli enintern finsk angelägenhet. eller senare slår självfallet de hårdaekonomiska realiterna igenom. Den som betalar, den bestämmer verksamhetensinriktning. Vad vi motionärer inför budgetarbetet 1984/85 vill är att desvenska bidragen till för och börvara av samma storleksordning som de finska, vilket, pä basis av nivå,motsvarar en ökning med . Vi motionärer vill dessutom att de finska och svenskabudgetprövningarna samordnas, så att den del som finansieras genom bidragenverkligen leder till ett svenskt-finskt samarbete. Eftersom de svenska statsfinanserna är som de är kan viinte räkna med att "friska pengar" tas fram ens då beloppet är såblygsamt som i detta fall. Vad vi kan göra är att prioritera om inom ramen föranslagen till internationellt kulturellt samarbete. Det centrala i kulturutskottets behandling av vår motionär följande passus som bör läsas in i kammarens protokoll; "Utskottet vill starkt understryka den betydelseHanaholmen har för kultursamarbetet mellan och . Det är enligtutskottets mening mot denna bakgrund viktigt att ansvaret för anläggningendelas mellan de båda länderna. Som anges i motionen är f. n. det finska bidraget tiMHanaholmen betydligt större än det svenska. Denna omständighet måste ses ibelysning av Hanaholmens tillkomsthistoria. För framtiden är det viktigt attHanaholmen bibehåller karaktären av att också i praktiken vara en gemensamangelägenhet för de båda länderna. Utskottet förutsätter därför att regeringenvid kommande överväganden rörande anslag till internationellt kulturelltsamarbete beaktar detta och prövar möjligheterna att föreslå en sådanmedelstilldelning att en bättre balans uppnås mellan bidragen till Hanaholmenfrån och . Utskottet anser att det inte är erforderligt mednågon framställning till regeringen med anledning av motion 1847." Denna sista mening kan tolkas endast så, att det utskottethar skrivit före är så självklart att har anledning att taför givet att regeringen genomför det utskottet sagt. Med denna tolkning blir det formella avslaget i hemställanden formalitet riksdag brukar använda sig av när ett riksdagensställningstagande inte är en "order" utan en "uppmaning"till regeringen. Med detta tackar jag kulturutskottet. Hanaholmen förtjänarden inställning som kulturutskottet har gett uttryck för. Det är bra attutskottet har varit helt enigt. Med dennatolkning ansluter också jag mig till utskottets skrivning. Anslag t dl internationeUt-kidturellt samarbete I detta anförande instämde , , , och (alla s). 78 (); Ingen av de båda talarna i det här ärendethar sökt sak med utskottet, och därför tänker inte jag söka sak med dem. läste innantill ur utskottsbetänkandet, ocheftersom han läste rätt finns det ingen orsak för mig att korrigera honom. Inteheller har jag något skäl att bestrida hans tolkning. Detta om detta. har i motion 1348, anslaget kulturelltutbyte med utlandet, begärt att få . utöver vad regeringen föreslagiti budgetpropositionen. har redan begärt . av propositionens 200 000. Detta innebär att harbegärt . Hade jag haft pengarna, skulle jag gärnaha beviljat dem, för jag tror att man säkert skulle kunnagöra slut på dem under den här anslagsposten. Vi har emellertid gjort andraprioriteringar i utskottet, och därför har vi inte pengarna till förfogande. Jag yrkar, herr talman, på alla punkter bifall tillutskottsmajoritetens förslag, vilket också innebär att jag i denna del yrkaravslag pä motion 1348. Överläggningen var härmed avslutad. Punkt 1 (kulturellt utbyte med utlandet) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservationen avJan-Erik , bifölls med acklamation. Punkterna 2 och 3 Utskottets hemställan bifölls. Bidrag till studieförbunden m. m. 14 §Bidrag till studieförbunden m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /83:22 om bidrag till studieförbunden m. m. 1982/83:100delvis). 79 HANS NYHAGE (m): Det råder i vårt land en bred enighet om denmycket viktiga roll som det fria och frivilliga folkbildningsarbetet spelar förenskilda människor, för föreningar och organisationer av skilda slag och församhället som sådant. Det har vid upprepade tillfällen; inte minst från den härtalarstolen, vitsordats vilket värdefullt arbete studieförbunden utför och hurbetydelsefullt det är för den enskilde individen att genom detta arbete kunnavidga och fördjupa sina kunskaper och medverka i kulturaktiviteter. Min avsiktär nu inte att ytterligare argumentera om detta. Jag vill bara än en gång, närvi nu diskuterar anslagen till studieförbunden, markera värdet av denverksamhet de bedriver. står helt enig bakom det riktiga och berättigadei att samhället skall ge ekonomiskt stöd till folkbildningsarbetet. Varje åranslås därför betydande medel till detta ändamål, ej enbart från utanockså från landstingen och kommunerna. Det råder således inga delade meningarom att anslag skall beviljas, medan däremot omfattningen och konstruktionen avdessa kan ge anledning till skilda uppfattningar. För den som personligen är engagerad i ett av vårastudieförbund skulle det vara lätt att uttala, att behovet av ytterligaresamhällsbidrag är stort. Detta så mycket mer som just det studieförbund jagrepresenterar blott har ett fåtal medlemsorganisationer och därför i motsatstill de flesta övriga studieförbund ej kan påräkna några störremedlemsavgifter. Så visst skulle det vara värdefullt med ökade bidrag, det kanjag intyga. Men är den ekonomiska verkligheten i vårt land intesådan att vi med rätt kan hävda att vi på område efter område skall ha störreanslag. Även om insikten att det är nödvändigt att spara och vara återhållsammed samhällets kostnader sprider sig till allt vidare kretsar - t. o. m. inomdet socialdemokratiska partiet, av "rosornas krig" att döma-så ärdet dess värre alltjämt för många som tror att det går att ösa på medsamhällsmedel i närmast obegränsad omfattning. Inom moderata samlingspartiethar vi som bekant hävdat uppfattningen att det är nödvändigt attbegränsa samhällets åtaganden och kostnader, och vi har handlat därefter. Om vii vårt land inte är beredda att spara på statens utgifter på snart sagtalla områden, så blir det etter värre . Således måste vi även när det gäller folkbildningsarbetetvara återhållsamma med anslagen, hur viktigt man än kan tycka att detta arbeteär. Studieförbunden måste vara införstådda med att möjligheterna för samhälletatt öka sitt stöd är begränsade. Med bestämdhet hävdar jag att ,som jag själv tillhör, inser detta och planerar och genomför sin verksamhet ienlighet därmed. Jag är övertygad om att reaktionen är den motsvarande inomövriga studieförbund. Flertalet av de motioner, som moderata samlingspartietsledamöter i Nr 118 utbildningsutskottet har låtit foga till det betänkandesom vi nu behandlar, Onsdaeen den har sin grund i just det krav päåterhållsamhet som jag berörde. Min 13 aoril 1983 avsikt ärnu att något beröra samtliga de reservationer som moderatledamö- _ Reservation 1 gäller högsta antalet timmar per studiecir- Bidrastill kelsammankomst inom konsthantverksområdet. Det är f. n. tre, och blevså uppfattning efter milt sagt märkliga turer iutbildningsutskottet i samband med behandlingen avfolkbildningspropositionen. Från alla håll i studieförbundsvärlden, oavsett ideologiskförankring, har man den inställningen att en fjärde bidragsberättigad timmeskulle vara av stort värde för verksamheten. Med rätta hävdar man att effektenav cirkelarbetet skulle bli avsevärt större. Utskottsmajoriteten avfärdar detta genom att påstå attantalet timmar inom andra ämnesområden därigenom skulle minska. Hur skulle detvara om vi respekterade principerna om fritt och frivilligt även i det häravseendet och således lät studieförbunden och cirkeldeltagarna själva avgöra hurman vill förfara? Den som inbillar sig att antalet timmar på området totaltminskar genom begränsningen till tre per gäng bedrar sig bevisligen. 5 x 4timmar blir nu 7 eller 8x3, och det ger sannerligen inga fler timmar till andraämnesområden! I reservation 2 slår reservanterna vakt om dekursplanebundna studiecirklarna, som utgör ett viktigt inslag istudieförbundens verksamhet och som alldeles uppenbart är värdefulla för mångastuderande. Särskilt för människorna i glesbygd och på längre avstånd frånhögskoleorter innebär dessa cirklar en möjlighet att delta i studier påhögskolenivå. Det är anmärkningsvärt att utskottets centerledamöter anslutersig till vänsterpartiernas njugga inställning niot dessa människor. Någrakostnadsskäl går definitivt inte att hävda i sammanhanget. Reservationerna 3, 4 och 7 från moderatledamöterna beröralla kostnadshöjningar. Vi moderater går av skäl som jag tidigare redovisatmot den föreslagna höjningen av schablonbidragen till 90 resp. . Vi hävdarsåledes att dessa bidrag skall utgå med oförändrade belopp. Vad tilläggsbidragen beträffar följer vi propositionen närdet gäller handikappcirklar, hemspråkscirklar och studiecirklar i glesbygd.Däremot anser vi inte anledning föreligga för tilläggsbidrag till studiecirklari samhällsinriktade ämnen. Vi har tidigare alla varit överens om att inte haden här typen av bidrag, som styr ämnesvalet. Några bärande skäl för att gäemot vad tidigare enhälligt uttalat härom föreligger inte. Därförmåste givetvis också förslaget om tilläggsbidrag till cirklar i svenska ochmatematik avvisas. När det så gäller anslaget till kulturverksamhet innebärmajoritetsförslaget att detta skall räknas upp med . Motsvarande anslagshöjning torde inte finnas på något annat område i hela statsbudgeten. Även om området är viktigt och det är värdefullt med en vidgad aktiv verksamhet, måste vi besinna nödvändigheten av återhållsamhet även här. Av statsfinansiella skäl tvingas vi således säga nej till den föreslagna höjningen. Bidrag till studieförbunden m. m. Reservation 8 behandlar frågan om uppsökande verksamhet ibostadsområden. Här frångår utskottsmajoriteten de nuvarande bestämmelserna omfördelning av bidragen i förhållande till studieförbundens cirkelverksamhet,vilka varit neutrala och respekterat studieförbundens frihet, rätt ochmöjligheter att arbeta pä det sätt som de själva funnit vara bäst. I stället skall nu införas ett system enligt vilket denuppsökande verksamheten måste bedrivas i form av projekt, som skall planerasoch genomföras i samarbete med organisationer, som är väl förankrade i detaktuella bostadsområdet. Någon frihet och självständighet för studieförbundenär det inte längre fråga om. skall verksamheten låsas till organisationer,och man förstår den verkliga avsikten med detta. Det krävs ingen störrefantasti för att inse att det stora studieförbundet, i klartext ABF, återigenskall gynnas på de övrigas bekostnad. Utskottsmajoriteten gör sig enligt min mening skyldig allvarlig diskriminering av studieförbunden. Man ger till känna en bristandetilltro till dessa att självständigt kunna ansvara för den uppsökandeverksamheten, något som verkligen inger oro. Var och en som vill respekterastudieförbundens rätt att arbeta i frihet och som har tilltro till deraskunnighet att handlägga dessa frågor måste givetvis avvisa majoritetsförslaget. Med det anförda, herr talman, yrkar jag bifall till de avmig här berörda reservationerna 1,2,3,4,7 och 8 samt givetvis också reservation9. som gäller anslaget och hur detta skall finansieras.