prot · G609109 · 1982-12-31 00:00:00 — När det gäller förslaget från den borgerligaregeringen tror jag inte att är omedveten om att om tre partieringår i en gemensam regering, så måste man i olika lägen i olika frågorkompromissa. Det skulle väl se ganska underligt ut om i alla frågorskulle få sin vilja igenom fullt ut. Det är ju inte någon realism i ett sådanttänkesätt. Man far ge och ta. Det har skett här. Vidare sade i sin förra replik att jagklagade bitterligen över att det skapas rättvisa. Jag har pä intet sätt givituttryck ät någon sådan åsikt. Det är klart att vi skall ha en rimlig fördelningi våra bostadsområden. Det är formerna och metoderna som jag vänder mig emot.Jag tror inte att ökad styrning på detta sätt kommer att lösa de problem somden påstås lösa. Det finns andra sätt - de frivilliga sätten, Lagen innebärsjälvfallet också ett ingrepp i det enskilda fastighetsägandets möjligheter attfritt disponera och använda sina hus. är uppenbarligen bereddatt gå så långt som detta ingrepp ger utrymme för, men det är inte vi. Vi måstesätta en gräns för var samhället får bryta in. Vi måste ha en sektor som är frifrän regleringar, styrning och planering. Det är detta som vi har givit uttryckför i vår reservation. 74 () replik: Vi har fakta i fråga om vad som skedde vidtillkomsten av bostadsanvisningslagen. Den lades fram av en borgerligtrepartiregering. I den regeringen ingick . i riksdagenröstade för bifall till lagförslaget. Vad som har förekommit mellan de treborgerliga partierna i denna fråga får ni försöka klara ut själva. Faktum äremellertid att lagen är en produkt av en borgerlig trepartiregering. säger att han är anhängare av en rimligfördelning av lägenheterna. Om det hade varit en sådan rimlig fördelning, hadeingen kommit på tanken att lägga fram ett förslag om en bostadsanvisningslag.Det är just den omständigheten att det inte är en rimlig fördelning, att vissafastighetsägare väljer ut vilka som skall bo i deras fastigheter och vrakarandra som har ett behov av de lägenheterna, som gör att vi måste åstadkomma enfördelningsprincip som står mer i harmoni med den sociala grundsyn som vi har ifråga om svensk bostadspolitik. Det är överraskande att ochövriga moderater inte har förstått att detta i grunden är en viktig socialfråga när det gäller bostadsområdenas sociala sammansättning. Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt ytterligarereplik. 75TORE (vpk): Vpk har som bekant krävt enobligatorisk bostadsförmedling för alla nyproducerade och ledigblivnalägenheter med skyldighet för fastighetsägare att ta emot anvisad hyresgäst. Vihar vidare krävt förmedling vid försäljning av bostadsrätter ochsmåhus. Bostadsförmedlingen skall enligt vår mening vara obligatorisk, dvs.alla lediga lägenheter skall lämnas till bostadsförmedlingen ochfastighetsägarna skall vara skyldiga att ta emot den som bostadsförmedlingenanvisar. En rättvis fördelning av bostäderna förutsätter en bostadsförmedlingi samhällets regi. och den ingår som en viktig del i en social bostadspolitik. Den bostadsanvisningslag som gällersedan den 1 juli 1980 innebär bl. a. att kommunen har rätt att bestämma att ettvisst område eller en viss kategori lägenheter skall utgöra ett s. k.bostadsanvisningsområde. Det innebär att bostadsförmedlingen eller annatkommunalt organ kan rekvirera lägenhet till en bostadssökande. Fastighetsägarnamåste anmäla alla lediga lägenheter till bostadsförmedlingen. Ett skäl till att kommunen väljer ut visst eller vissaområden kan, som var inne på, vara att man vill få en allsidigsammansättning på dem som bor där - exempelvis kan det behövas flerbarnfamiljer. Fastighetsägarna blir skyldiga att ta erriot hyresgästersom anvisas men de kan säga nej till enskild hyresgäst, och då kan kommunenhyra lägenhet åt den som har fått nej. Lagen gäller också bostadsrätter förstagången de skall säljas eller upplåtas. Enligt vpk:s mening är det en ganska dålig lag. Vipåtalade det då lagen togs i anslutning till propositionen och ställde en radändringsförslag som skulle ha inneburit att lagen blivit betydligt bättre.Erfarenheten har också visat att just de brister som vi påtalade haromöjliggjort en effektiv tillämpning av bostadsanvisningslagen. Det har utan att praktiskt laget någon kommun har kunnat tillämpalagen på grund av de möjligheter som fastighetsägarna har att förhala ärendenagenom överklaganden. Men det är underligt att redan den här urvattnadelagstiftningen nästan har skrämt vettet ur fastighetsägarna. Man har försöktoch försöker fortfarande att genom s, k, frivilliga överenskommelser fåkommunerna att avstå från tillämpningen av lagen. Vad man då förtiger är attfastighetsägarna har haft denna möjlighet i 30, utan att man lyckatsfå sådana överenskommelser till stånd och få det hela att fungera. I den reservation som moderata samlingspartiethar fogat till utskottsbetänkandet talar man om att bostadsanvisningslageninnebär en oacceptabel inskränkning av äganderätten. Då måste man faktisktfråga sig: När kom moderata samlingspartiet underfund med detta egentligen?Moderata samlingspartiet var ju med. precis som påpekade, iregeringen och lade fram förslaget om bostadsanvisningslag. Vidare måste mannaturligtvis fråga sig: Oacceptabel för vem? För ägarna kan det kanske te sigoacceptabelt, men det är det sannerligen inte för hyresgästerna. Om fastighetsägarna, som det nu ofta påstås, skulle varaså villiga att lämna alla lediga lägenheter till kommunerna och så villiga attgodta de anvisade hyresgästerna som fnan vill ge sken av, då riskerar man juegentligen inte att bli drabbad av lagen. Då borde man logiskt sett intemotsätta sig en tillämpning av lagen. Menar man allvar med att man skall godtahyresgästerna och medverka till en viss variation i hushållssammansättningen,behöver man inte heller vara rädd om lagen finns. Man säger sig ju ändå verka ilagens anda. Det här med agerande, fru talman, går inte ihop. I det här sammanhanget skulle jag vilja påpeka ett parsaker- och det har jag tagit upp i det särskilda yttrandet - som det ärnödvändigt att snabbt ändra då det gäller den nuvarande lagen, om den skall få avseddverkan. Jag skall inte uppehålla mig så länge vid detta. Jag har tagit uppnågra exempel i det särskilda yttrandet. Dådet gällerbostadsfinansieringsförordningens bestämmelser - då tänker jag närmast pä 64,65 och 66 §§ - som handlar om skyldighet att ställa lägenheter till kommunernasförfogande då man har statliga lån. har det i olika sammanhang sagts atterfarenheterna här visat att man i de fall man vägrat att lämna ledigblivnalägenheter i resp. fastigheter till bostadsförmedlingen ändå inte lyckats fåstaten att säga upp de statliga länen. Jag känner inte till något fall därstaten trots framställningar och påpekanden sagt upp det statliga lånet. Dettaär ett exempel pä att här måste det till en förändring då det gäller lagen. kommer att göra en översyn avlagstiftningen. Med hänsyn till att det redan står klart har vi från vpk intemotionerat om detta. Jag har emellertid med hänsyn bl, a, till moderaternasavslagsyrkande på lagen som sådan velat säga några ord och peka pånödvändigheten och betydelsen av att vi får en förändring, en förbättring avlagen, så att den kan fungera som det instrument för en socialbostadsförsörjning som den bör vara. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med 150 röster mot 130 förreservationen av m. fl. Mom. 2-4 Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls med 209 röster mot 71 förreservation 1 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls. Utskottets hemställan bifölls med 208 röster mot 72 förreservation 1 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls. Konstitutionsutskottetsbetänkande /83:25 Vissa riksdagsfrågor 1982/83:28Anslag för /84 fill m. m. 1982/83:100 delvis) 1982/83:30 Införande av lokalasamhällsmyndigheter Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. Föredrogs skatteutskottets betänkande 1982/83:31 omhyreshusavgiften. 76 BO (): Den hyreshusskatt som infördes genom beslut iriksdagen är ytterligare ett exempel på socialdemokratiskskattepolitik. Gamla skatter höjs och nya skatter införs. Hyreshusskattens negativa verkningar belystes utförligt idebatten . a. påpekades att bruksvärdessystemet intemedför att avtrappade räntebidrag automatiskt leder till hyreshöjningar i det intesubventionerade beståndet, vilket var ett av argumenten för införande avhyreshusskatten, eller hyreshusavgiften, som man föredrar att kalla den. Bostadsrättshavaredrabbas extra hårt av hyreshusskatt. Slutligen förtjänar det också att nämnas att skatten - somvarje skatt, naturligtvis - får bäras av de enskilda människorna, idetta fall hyresgästerna. Med det anförda yrkar jag bifalltill reservationen som är fogad till skatteutskottets betänkande nr 31. 77TORE (vpk): förra aret, när förslaget ominförande av hyreshusavgift diskuterades, föreslog vi från vpk att deallmännyttiga bostadsföretagen skulle undantas från en sådan hyreshusavgift.Men det förslaget avslogs som bekant av riksdagsmajoriteten den 16 decemberförra året. Ett av huvudmotiven för regeringsförslaget angavs vara skulle motverka en förmögenhetsomfördelning till förmån för vissafastighetsägare. Vpk var och är överens med regeringen om att genom en speciellskatt ge staten intäkter som kan användas för en omfördelning och en kostnadsutjämningpå bostadsmarknaden, för att stoppa hyreshöjningar och för att skapa störrerättvisa mellan olika upplåtelse- och boendeformer. Vi motsätter oss emellertid att de äldre hyreshusen hosallmännyttiga bostadsföretag skall belastas med en hyreshusavgift. en sådanavgift också på allmännyttans äldre hyreshus minskas den hyresdämpande effektenav andra åtgärder, exempelvis underhållslån eller stöd till allmännyttan iandra former från stat och kommun. Det är särskilt påtagligt att detta fårnegativa effekter för de allmännyttiga bostadsföretag som har en ganska stordel äldre bostäder. Dessutom höjs bruksvärdesnivån ytterligare, ochförmögenhetsomfördelningen till förmån för privata fastighetsägare ökar -tvärtemot vad som har angetts vara syftet med hyreshusavgiften. Privatafastighetsägare kompenseras dessutom för hyreshusavgiften, genom att de medges- mot vpk:s förslag - att dra av denna hyreshusavgift på skatten. Genom att undanta allmännyttan frånhyreshusavgift kan man bidra till att stoppa höjningar av bruksvärdesnivån ochkanske t. o. m. sänka den något. Hyreshusavgiften bör användas för attförhindra nya hyreshöjningar, förhindra en allmän höjning av hyresnivåerna ochfortsatta höga vinster på ägande och förvaltning av hyresfastigheter. Därförmåste de allmännyttiga företagens hyreshus enligt vår mening undantas, och viupprepar därför våra tidigare krav om detta. I den debatt som fördes i samband med beslutet omavgift meddelade bostadsministern bl. a. att hyreshusavgiftens olika behandlingvid inkomsttaxering liksom frågan om en eventuell husavgift även för äldreegnahem, rad- och kedjehus skulle utredas. Den bostadspolitiska utredning somtillsatts skall enligt bostadsministern ha som en av sina huvuduppgifter att taitu med dessa frågor. Vi avstår därför i detta sammanhang från att lägga framnågra ytterligare förslag då det gäller hyreshusavgift, utöver förslaget om attallmännyttan skall undantas från en sådan avgift. Min ringa person har i ägnatsuppmärksamhet på grund av mina och vpk:s förslag då det gällerhyreshusavgiften. Jag tänker inte föra någon polemik mot tidningen här ikammaren, utan tänker självfallet utnyttja möjligheten att för tidningensläsare klargöra varför vi vill undanta de allmännyttiga bostadsföretagen fråndenna avgift. Men till att börja med kan ju redaktionen ta del av motioner,betänkanden och protokoll liksom av motsvarandehandlingar i anslutning till dagens riksdagsdebatt. Låt mig också tillägga att de allmännyttigabostadsföretagen är samhällets och kommunernas instrument för att uppnå ensocialt acceptabel bostadsförsörjning. Redan de allmännyttigabostadsföretagens karaktär, deras uppgifter och verksamhet, motiverar ensärbehandling i detta avseende. Till detta kommer att det sedan många årtillbaka har pågått och alltjämt pågår en kostnadsutjämning, som också skullemotivera detta undantag. Det finns alltså mycket goda skäl för att undantaallmännyttan från en hyreshusavgift. Jag har i anslutning till mitt inlägg och med hänsyn till attvi inte har någon ordinarie ledamot i skatteutskottet framställt ett särskiltyrkande, som har utdelats till kammarens ledamöter. Yrkandet har följandelydelse: att med bifall till motion 1982/83:536 och medavslag pä motionerna 1982/83:361 och 1982/83:2108 beslutar att med giltighetfrån den 1 juli1983 göra följande tillägg till 1 § första stycket lagen (1982:1194) om Nr 109 "Vidareskall avgift inte heller betalas om enheten ägs av allmännyttigt Jag hemställer om bifall till detta yrkande. 78 (): Som påpekade behandlade riksdagenförslaget om införande av en hyreshusavgift . Sedan desshar det förflutit drygt . Beslutet i föregicks av en långoch omfattande debatt, som finns redovisad i snabbprotokollen nr 52 och 531982/83. Dessutom finns ytterligare dokumentation av motiven för införande aven hyreshusavgift i civilutskottets betänkande 1982/83:7 och skatteutskottetsbetänkande /83:15. Då ingenting nytt har hänt som hargått sedan fattade beslutet om införande av hyreshusavgift, ber jag att få hänvisa till den då förda debatten. ' Jag yrkar bifall till skatteutskottets hemställan ibetänkandet och avslag på reservationen, och jag yrkar vidare avslag också pådet av under överläggningen framställda yrkandet. 79 (vpk): Jag vill till bara säga att detfakfiskt har hänt och händer något nytt vartefter som tiden går. Det nya somhänder - det känner också till - är fortsatta storahyreshöjningar för landets hyresgäster. Det förhållandet att det skett en viss nedgång i prisernapå olja har dess bättre slagit igenom och inneburit att många hyresgäster förförsta gången kunnat notera en viss hyressänkning under löpandeavtalsperiod. Det är glädjande. Men detta har inte med den grundläggande fråganatt göra, nämligen att genom en avgift se till att få in pengar för attåstadkomma en omfördelning och större rättvisa bland bostadskonsumenterna i dethär landet. Vill man nå det målet, och vill man vara konsekvent då det gällerbostadspolitikens sociala innehåll och inriktning, måste man också varakonsekvent då det gäller bostadsstödet i olika former. Där måste som ettviktigt led ingå ett riktat stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen, som ärsamhällets och kommunernas viktigaste instrument för en social bostadspolitik. Detta förslag skall alltså ses som ett led i en medveteninriktning av bostadspolitiken - kalla det gärna en filosofi -, där man utgårfrån att man genom att rikta ett särskilt stöd till de allmännyttigabostadsföretagen skall bidra till att åstadkomma viktiga förändringar, störrerättvisa och lägre boendekostnader. 5 protokoll 1982/83:109-110 Om förslaget om skyldighet för statliga myndigheter attunderrätta Samhällsföretag om förestående upphandlingar 80EGON (): Jag borde kanske ha sagt att sedan riksdagenfattade sitt beslu.t har detta förvisso hänt: att den nyabostadspolitiska utredningen har startat sitt arbete. I dess arbete ingår attse över hela den här frågan. Det är rimligt att avvakta den utredningen innanriksdagen på nytt fattar beslut. Enligt vårt förmenande går man inte in ochändrar i en lag som ännu inte börjat tillämpas. Överläggningen var härmed avslutad. fl., som ställdes mot det av under överläggningen framställdayrkandet, antogs till kontrapro-posifion genom votering med uppresning. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 149röster mot 129 för reservationen av m. fl. 14 § Kammaren beslöt uppskjuta det pä föredragningslistanåterstående ärendet till ett senare sammanträde. 13 § Föredrogs betänkande 1982/83:32 Dubbelbeskattningsavtal mellan och (prop. 1982/83:109) Utskottets hemställan bifölls. 15§ Svar på fråga 1982/83:350 om förslaget om skyldighet för statliga myndigheteratt underrätta Samhällsföretag om förestående upphandlingar har frågat mig om jag avseratt föreslå att Samhällsföretag ges en särställning vid statlig upphandling. Bakgrunden till fråga är attSamhällsföretag, i en översynsrapport som genomförts på regeringens uppdrag,föreslagit att de statliga myndigheterna skall vara skyldiga att genomförfrågan ge företagsgruppen möjlighet att överväga anbud vid föreståendeupphandling, Samhällsföretags översynsrapport bereds f, n, av enarbetsgrupp inom . Regeringen har därför ännu inte hafttillfälle att ta ställning till bl, a, det förslag som redogörför, 82 (): Jag vill till protokollet meddela att mitt förnamn är felaktigtangivet. Jag heter , Jag ber att få tacka statsrådet för svaretpå min fråga. Egentligen är det inte det svarjag hade väntat mig. Jag hade hoppats att statsrådet skulle kunna delge oss sinegen personliga uppfattning i detta ärende. Jag förstår att det kan vara besvärligt förSamhällsföretag att få arbetsuppgifter, men det får inte vara så att jakten påtillverkningsuppdrag skall gå genom medgivanden från staten som föreskriver attupphandling skall ske eller ger anvisningar som kan tolkas som om upphandlingmåste ske inom Samhällsföretag, Den av översynsutredningen presenteraderapporten rekommenderade införandet av en skyldighet för statliga myndigheteratt genom förfrågan underrätta Samhällsföretag om förestående upphandling,ställde sig bakom det förslaget. Jag befarar att regeringen har för avsikt att slå in pådenna väg, och det är av den anledningen jag har ställt min fråga. Skulle idénvinna regeringens gillande hamnar Samhällsföretag i en mycket skyddadsärställning, och man eftersträvar givetvis ett sådant förhållande. Den säger att mangenom detta förfarande skulle nå möjligheten att skaffa företagsgruppenmarknadsöverblick samt förenkla marknadsföringen och anbudsgivningen.Självfallet är det sä. Det är ju dit man vill komma. Men i förlängningen ärdetta förfarande ganska riskabelt. Det kan innebära skyldighet för statliga,landstings- och kommunala myndigheter att inte enbart upplysa om planeradupphandling. De kan också komma att anmodas att göra beställningar av vissavaror och tjänster hos Samhällsföretag, Det är detta perspektiv som jag anservara så oroande. Det leder till svårigheter för företag som tidigare genomkonkurrens stått som leverantörer. Intrycket att man eftersträvar en styrd upphandling finnerman även i ett annat avsnitt av översynsutredningen. Där sägs att man vill görastyrelsen uppmärksam på att Samhällsföretag har förutsättningar att svara förviss tillverkning för beredskapsändamål. Det är viktigt att Samhällsföretag inte ges dennasärställning. Samhällsföretag skall som tidigare hänvisas till att söka sinauppdrag i konkurrens med övrig industri. Jag vill än en gäng fråga statsrådet : Vilken är erpersonliga uppfattning? Tycker statsrådet att det är riktigt attSamhällsföretag ges denna förtur? Om förslaget om skyldighet för statliga myndigheter attunderrätta Samhällsföretag om förestående upphandlingar Först vill jag be om ursäktför att vi på departementet har döpt om honom. Jag skall försöka att inte göraom det misstaget. Det är egentligen ganska ointressant vilka personligauppfattningar enskilda statsråd har i de olika frågor som skall behandlas avregeringen. Det är regeringen som fattar beslut och som lägger förslag förriksdagen. Men vi har alltså inte hunnit så långt när det gäller att se över deförslag som kommit ifrån översynsutredningen i fråga om Samhällsföretag. Jag kanhålla med om att det ligger mycket i det som sade, Omeffektivare åtgärder för att förhindra användning av skadligtrotfyllnadsmaterial att viskall sträva efter att Samhällsföretag behandlas på i princip samma sätt somandra företag. Vi är självfallet mycket medvetna om att det är viktigt attSamhällsföretag inte innebär osund konkurrens på marknaden. Det finns en kritik mot Samhällsföretag i vissa avseenden.Såvitt jag kan förstå är den kritiken orättvis i de flesta fall, och det harjag sagt . Men om det finns saklig grund för kritiken skall manhelt självfallet göra rättelser inom Samhällsföretag. Det finns naturligtvis en risk - jag är klart medveten omden - att om man ger Samhällsföretag förtur till information i samband medupphandling, skulle kritiken mot Samhällsföretag förmodligen öka. Då kanske detskulle vara svårt för Samhällsföretag att i alla stycken värja sig för denkritiken. 84 (): Det är tilltalande att höra att statsrådet äruppmärksam på att det kan föreligga risk för osund konkurrens. Jag noterardetta med tillfredsställelse. Jag tycker att det skulle vara mycket lämpligt omstyrelsen för Samhällsföretag fick klart för sig att företaget icke skallräkna med denna favör i sin framtida planering, utan arbeta som tidigare ochsöka sina uppdrag i konkurrens med övrig industri. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på fråga 1982/83:346 om effektivare åtgärderför att förhindra användning av skadligt rotfyllnadsmaterial har frågat socialministern vilkaåtgärder han är beredd att vidta för att effektivare förhindra att det skadligarotfyllnadsmaterialet N-2 används i svensk tandvård. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. RotfyllnadsmaterialetN-2 lanserades i . har klassificerat N-2 somläkemedel enligt läkemedelsförordningen. En ansökan från fabrikanten omregistrering har dock inte fullföljts. Det har kommittill kännedom att små s. k. dentalfirmor tillhandahållit N-2,trots att preparatet inte har registrerats. Socialstyrelsensläkemedelsavdelning har då tagit kontakt med dessa firmor. inhämtade-år 1975 yttranden över N-2 frånde odontologiska fakulteternas ämnesföreträdare inom rotbehandlingsområdet. Avyttrandena framgick att behandling med N-2 inte ansågs vara i överensstämmelsemed vetenskap och beprövad erfarenhet. Rapporten publicerades iTandläkartidningen, så att denna uppfattning kunde komma alla tandläkare tilldel. Enligt styrelsens bedömning ledde denna rapport till att tandläkarna i allmänhetavstod från att använda N-2. Med anledning av en anmälan till hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd utredde med stöd av ledamöter inom sittvetenskapliga råd om viss biverkan kan vara en följd av att N-2 kommit tillanvändning. inhämtade dessutom ånyo yttranden om N-2 frånsamtliga ämnesföreträdare. Dessa vidhöll sin tidigare bedömning att N-2 kanförorsaka vävnadsskador och att användningen av N-2 stred mot vetenskap ochbeprövad erfarenhet. I beslut fann attbehandling med N-2 inte är förenlig med kravet på vetenskap och beprövad erfarenhetoch ålade därför tandläkaren i fråga disciplinpåföljd i form av varning. Styrelsen avser att sedan beslutet vunnit laga kraft låtapublicera det tillsammans med yttrandena från de vetenskapliga råden ochämnesföreträdarna, så att beslutet blir bekant för tandläkarna. Omfördelningen av statsbidrag till hjälporganisationer inom nykterhetsvården 86 (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Det är naturligtvis ganska anmärkningsvärt attrotfyllnadsmaterialet N-2 tydligen har använts av tandläkare,trots att medlet inte är registrerat. Det borde rimligtvis inte ha förekommit.Tandläkarna är en välutbildad kår och vet naturligtvis att läkemedel skall vararegistrerade för att få användas i behandling. Det har också uppenbarligen förekommit skadeverkningar,som kan bero pä användningen av läkemedlet N-2. Att det är ett oskick attanvända det har också bekräftats genom beslut. får vi hoppasatt informationen blir så pass ordentlig omkring detta att användningen av N-2upphör. I frågesvaret meddelas att man kommer att publiceraansvarsnämndens beslut och dess bakgrund. Jag vill då uttrycka förhoppningenatt publiceringen sker i sädana former och i en sådan omfattning att denverkligen når ut till alla tandläkare så att de får klart för sig att man intefår använda detta medel, och att det kan bli påföljder om man gör det.