prot · G60998 · 1982-12-31 00:00:00 — Detta har, fru talman,naturligtvis också med sakfrågan att göra, eftersom det har med möjligheternaatt få stöd för tanken som sådan att göra. Och i denna sak är ju decentraleuropeiska ländernas medverkan helt avgörande. Jag vill därför, fru talman, upprepa den fråga somutrikesministern inte ansåg sig ha tid att besvara eller av någon anledninginte ville besvara -eventuellt inte kunde besvara. Vilken av de två tänkbarauppläggningarna av frågan är det som den ställt sig bakomnär det gäller idén om enkorridor fri från taktiska kärnvapen? Har man tänkt sig en korridor som kanetableras oberoende av vad som händer i fråga om konventionella vapen, enlösning som t. ex. de östeuropeiska länderna förordar. Eller har man tänkt sigen korridor som ingår i ett förhandlingspaket och som även omfattar dekonventionella styrkorna, en lösning som jag tror att det skulle vara lättareatt få en bredare uppslutning kring? Det är möjligt att regeringen håller den här frågan öppen.Det är i så fall bra att få veta det. visar den oklarhet somföranleder mig och andra att ställa frågan att det nog hade varit bra omutspelet hade förberetts litet bättre. Jag skall be att i ett kommande inlägg få återkommatill den fråga som också berörde utförligt, den om frysning ellerinte frysning och den oenighet som dess värre också har uppstått i den fråganhär i . 29THORBJÖRN () replik: Det är i och för sig bra att Sverigesstatsminister går igenom och upprepar vad som är grunderna i den traditionellasvenska säkerhetspolitiken, den alliansfria politik i fred som syftar till attvårt land skall kunna vara neutralt, om krig utbryter i vår närhet. Det ärviktigt att denna grundposition i svensk utrikes- och säkerhetspolitikupprepas. Men att det sker på detta sätt som en deklaration ovanpåregeringsdeklarationen är i och för sig litet originellt. Jag kan emellertidförstå detta på så sätt att statsministern ju också framhöll det stora värdetsom en bred enighet bakom denna politik har, liksom han framhöll värdet av attden svenska utrikespolitiken har en bred folklig förankring osv. Jag delarhelt och fullt statsministerns uppfattning, att detta har ett alldeles särskiltvärde. Måhända kom denna särskilda regeringsdeklaration ovanpå den tidigare somett uttryck för att man på regeringsnivå inser att man har missat väldigtmycket av den breda förankringen genom det sätt på vilket man handlagt fråganom en kärnvapenfri korridor i . Jag har, fru talman, ingen anledning att för kammarensledamöter upprepa vad jag sagt i den frågan här i kammaren , dåstatsministern inte var närvarande. Jag vill bara göra det konstaterandet attdet naturligtvis finns en uppenbar risk för att handläggningen av denna frågarunt om i världen ger ett intryck av att enigheten om de grundläggandeprinciperna inte längre skulle finnas kvar. Om så blir fallet förstår jag attdet kommer att plåga den nuvarande regeringen. Vad som är märkligt i anförande här är att haninte finner anledning att ägna alla de frågor som ställts någonuppmärksamhet. Även om han själv inte haft tillfälle att lyssna till debatten,hade hans medarbetare - han har ju numera gott om sådana - bevisligen kunnatförmedla vad som sagts i den här frågan. Den självtillräcklighet som regeringen och statsministernhar visat i samband med handläggningen av frågan är självfallet inte bra. Avavgörande betydelse är att det aldrig någonstans ute i världen kan finnas grundför misstankenatt inte den svenska utrikes- och säkerhetspolitiken och de politiska utspelenformas självständigt och på svensk grund. Det är naturligtvis allvarligt - medtanke på omvärlden - om det traditionella samråd som har funnits här idecennier inte längre tillåts fungera och vi måste meddela omvärlden detta.Även om man tillhör utrikesnämnden eller om man är ordförande ioppositionsparfier tillåts man inte bli ens informerad om innehålletbeträffande sådana här utspel. Mot denna bakgrund är det - jag upprepar detännu en gång -utomordentligt anmärkningsvärt att statsministern efterförmiddagens debatt inte ägnar denna centrala fråga det minsta intresse i sittanförande här . 30CARL BILDT (m) replik; Alla hälsar vi väl statsministern, som ärnågot försenad, välkommen fill utrikespolifiska debatt. Rykten harnått mig om att han har haft ett annat engagemang och att handärför inte hade möjlighet att åhöra debatten mellan partiledarna. Minpartiledare har sökt statsministern, bl. a. under gårdagen. Jagtror att han har talat med statsministerns stab och t. o. m. med statsministernsjälv om att han sedan många månader tillbaka hade ett inplanerat engagemang iFinland. Därför vore han tacksam för ett meningsutbyte något tidigare. Men såblev det inte. Det är emellertid något oförskämt att använda beteckningen"rykten", när det i själva verket har förekommit telefonsamtal mellanoss och statsministerns kansli i detta ärende. Statsministern riktar en lång rad attacker mot ossmoderater. Dessa attacker har självfallet sin grund i det faktum att försvaretpå andra områden har rasat samman under de timmar av debatten somstatsministern inte varit närvarande. Inte ett ljud hörs i statsministernsanförande när det gäller den fråga som har stått i centrum för dennautrikespolitiska debatt. Det är ett faktum, och självfallet är det inte entillfällighet. Med synnerligen god omsorg värnar nu densvenska utrikespohtikens renhet. Synpunkter från svenska politiker, från migsjälv och andra, bemöts plötsligt med magistrala förmaningstal. låterOlof utiändska stormaktspolitiker skriva utkasten till svenskadiplomatiska noter. Logiken är - i alla fall för mig - något svårgripbar. Får jag bara kort bemöta de, tror jag, sju punkter somOlof nu plötsligt kritiserat oss för. Ubåtsfrågan.Vad sade vi i valrörelsen? Jo, vi sade två saker. För det första: Våra resurserför ubåtsjaktinsatser är otillräckliga. Vill hävda att det var fel?För det andra: De bestämmelser som man hade beslutat om vad gäller krigsmaktensingripande mot kränkningar var för svaga. Regeringen har själv för en eller tvåveckor sedan ändrat dessa bestämmelser, under full partipolitisk enighet. Det är fel attha från regeringen avvikande uppfattningar vad gäller mittlinjeförhandlingarnaom med . 6 protokoll 1982/83:98-99 påminna mig att så heroisk när det gällde att försvara en kompromisspolitik i denna frågaunder själva valrörelsen. I själva verket förnekade han att han var för att viskulle ha någon kompromiss. För den som bara lyssnade på valrörelsen lät detsom om vi moderater och var av samma uppfattning. Det är fel att ha invändningarmot de formuleringar som utrikesministern använder i sina anföranden i FN. Fårjag på den punkten bara säga att statsministern kan låta sig informeras avkabinettsekreteraren om att den moderata kritiken de facto framfördes när dettatal föredrogs i FN-delegationen i . är på den punktenfelinformerad. Det skulle vara fel att varaemot den frysningstanke som lanserats. har tagit uppsakmaterien då statsministern inte hade möjlighet att vara här.Låt mig bara säga detta: Fråga vid tillfälle! Denna vår politik, som ärså förgriplig, omfattas faktiskt av ett stort antal politiker som även jagbetraktar som mycket respektabla. Får jag också på denna punkt framhålla attstatsministern är felinformerad när han hävdar att vi inte framförde kritikennär denna fråga drogs i FN-delegationen. Det mångtaliga kansliet borde hållareda på åtminstone den delen av papperen. Det är fel att överskattaförsvarets betydelse. säger att det på något sätt är ett brott motneutraliteten att hävda att försvaret betyder mycket i detta sammanhang. Jagbegriper inte denna distinktion. Det är fel att hävda att friheti är en förutsättning för en långsiktig fred i . Det är entanke som överensstämmer ganska väl med vad själv sade i Helsingfors1975 och med vad dåvarande utrikesministern formulerade i någramycket tänkvärda tal . Alla folks frihet - hela världensfred, brukade det stå på förstamajplakaten. Jag har svårt att inse att justhalva skulle undantas från den principen. Det är fel, säger ,att hävda att politiska motsättningar orsakar rustningar. Hade varithär något tidigare, så kunde han ha hört utrikesministern säga iutrikesdeklarationen att detta är en fråga som det är onödigt att tvista om. Ochdärmed var det slut på invändningar i sak mot vår politik. Jag tycker att deinvändningarna var ganska så svaga. Nukommer denna kritik. Den kommer efter det att vi har diskuterat Bahr-affären iflera timmar. Den kommer efter det att det har ställts fråga efter fråga tillutrikesministern, som han, av skäl som vi alla förstår, har haft svårt attsvara på. Detvar nog många som väntade sig, när statsministern gjorde entré i debatten, atthan i alla fall skulle antyda svar på några av de många frågor som har ställts.Men av detta fick vi intet. De brott som vi moderater tycks ha begått i denutrikespolitiska debatten - om turer, om Bodströmdoktriner och omBahr-affären - är att vi påpekade attkejsaren kanske inte har några kläder. Anf.31 (vpk) replik: Det är mycket lätt att hålla med statsministern i hans allmännabeskrivning och genomgång av den svenska neutralitetspolitiken. Men det klingarfalskt på ett område, och det är när det gäller det försvarspolitiska området.Om man vill hävda att det svenska försvaret skall ha en sådan organisation,inriktning och uppbyggnad att det befrämjar tilltron till vår alliansfrihet ochneutralitet kan man inte göra sådana kontrakt och åtaganden som densocialdemokratiska regeringen nu har gjort när det gäller . Detökar inte tilltron till den svenska neutraliteten och den svenskaalliansfriheten. Det försämrar den. Somjag har påpekat från denna talarstol och i andra sammanhangbetyder detta med JAS någonting nytt i den svenska militäraflygplanstillverkningens historia. Vi har aldrig gått in iett direkt militärindustriellt samarbete med andra stater när vi har tillverkatvåra flygplan såsom nu har skett med JAS. Vihar alltså tillsammans med , , och gåttin i ett samarbete om att bygga ett flygplan. Delar av detta flygplan skalltillverkas i . Vissa av dessa delar, speciellt när det gäller motorn,som vi känner till, kommer att exporteras via och det kontraktsom finns där. De delarna kommer att kunna hamna i motorer som inmonteras iflygplan i , på andra ställen där det pågår krig eller i oroshärdar ivärlden. Det är någonting som klart strider mot bestämmelserna för svenskkrigsmaterielexport. Dethade varit mycket bättre om hade lyssnat uppmärksamt på opinioneninom sitt eget parti - om han inte vill lyssna på opinionen utanför -iungdomsförbundet, kvinnoförbundet, och andra och intefattat detta beslut, därför att det är olyckligt för . Det hade varitmycket bättre att använda dessa miljarder, som man nu är villig att slänga utpå ett vansinnigt flygplansprojekt, till att bygga upp ett uthålligt ochsjälvständigt svenskt försvar, som verkligen skulle ha kunnat förbättra densvenska alliansfriheten och möjligheterna att bevara neutraliteten i krig. Detfinns ytterhgare en affär, som jag hade en debatt medhandelsminister om, nämligen exporten av Boforskanoner till . MatsHellström var i den debatten helt oförmögen att lämna några konkreta ochdirekta svar. Det är ytterligare en affär som skadar alliansfrihet ochsom man från den socialdemokratiska regeringens sida inte borde ha gått med på. Sådanaåtaganden och sådana bindningar till det ena av stormaktsblocken är skadligaför tilltron till den svenska alliansfriheten. Jag hoppas verkligen att OlofPalme och hans regering i fortsättningen har större uppmärksamhet och störrekänslighet när man går in i sådana här affärer, för de är inte bra förframtiden och för den svenska politikens anseende i världen. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. ställde en fråga. Jag tror attOla harblivit missledd av uppgift att det skulle finnastvå alternativ när det gäller en koppling till konventionell nedrustning. Detfinns säkert ett tiotal olika alternativ. Det är en glidande skala avkopplingar man kan ha mellan etablerandet av zon och konventionell nedrustning.Därför är det mycket medvetet som vi håller den frågan öppen både ikommissionen och i noten från den sida. Jag vet inte vad själv tycker. Någon harskickat mig ett tal som han höll - det var ett bra tal - därhan i stort sett frikopplar kärnvapennedrustning och konventionell nedrustning.Man skulle bl. a. få fram resultat genom en sondering. Men då visar det sig attingen egentligen har tagit upp denna fråga, så det är en rent konstrueradhistoria. Till vill jag säga att jag möjligen harbegått misstaget att erkänna ett misstag, nämligen att vi skulle ha tagit uppdenna fråga i veckoöverläggningar med oppositionen, om de hade ägt rum då. Jagminns att vi hade en debatt här i kammaren om det s. k. toppmötet i . Detvar ett av de vikfigaste möten som en svensk regering har deltagit i sedankriget. , , och en del andra varmed. Vi fick inte någon som helst information vare sig via utrikesnämndeneller på annat sätt före mötet eller efter mötet. Jag tog upp frågan i kammaren. Med utomordentligt storsjälvtillräcklighet svarade att han inte ansåg sig behövarådgöra med oppositionen i denna fråga. Det var en ofantligt mycket störredimension på det toppmötet än på den här ganska blygsamma sonderingen om ettnedrustningsärende. Då beslöt jag att så självtillräcklig skulle aldrig ensocialdemokratisk regering vara. Därför kommer vi alltid att vara mycketangelägna om att informera oppositionen. har anledning atttala med litet mindre bokstäver. Men det enda han talade om i sin replik vardenna sondering, där jag ändå tog upp den svenska neutralitetspolitikens grunderoch fångade upp ett avsnitt av den mera allomfattande regeringsdeklarationen.Så här var det verkligen inte på tid. Då stod ochsocialdemokraterna absolut fast när det gällde den svenska utrikespolitikensgrunder. Det kommer kanske att bli så igen i stället för resonemang omprocedurfrågor. Men det får erfarenheten visa. På den punkten var klarare. Till och vill jag säga attjag lyssnade mycket noga till hela förmiddagens debatt. Jag tyckte att den endapunkt som kan vara intressant är i vad mån man skall ordna samråd i den härfrågan. Där borde vi ha gått ett steg längre. Intressant var också den sakfrågasom ställde och som jag besvarade. I övrigt tyckte jag inte att synpunkternahade någon särskild tyngd. Dessutom skall vi alla utfrågas ikonstitutionsutskottet. Det ser jag fram emot med det största lugn. Det väsentliga är att man inte har en enda invändning isak, utan bara mot proceduren. oroar sig för omvärlden. Jagtror att det omvärlden bryr sig om är sakfrågan och icke proceduren i . kan man konstatera att åtminstone tre ytterligare partier iSveriges riksdag inte har någonting att invända i sak mot en slagfältsvapenfrizon i . Först kort i sak: Det är klart att niangriper stackars mittenregeringen för senfärdighet och för att låtaubåtsbesättningar frukostera i skärgården. Det är klart att sattepartinitet före patriotismen i ubåtsfrågan. säger att jag inte var så vidare heroisk ifråga om mittlinjen. Men jag uttalade mig . söker medstor iver hugga och i ryggen när det gällermittiinjen. Ju starkare bedyrar att icke en milliliter svensktvatten skall uppges i förhandlingarna, desto starkare blir de moderataangreppen. gäller emellertid frågan viktiga svenska intressen. Moderaternaskortsiktiga partitaktiska spel är därför ovärdigt. Det kan skada . GöstaBohman och bör sluta "pajasera" i denna fråga! Heroiskteller inte, sant var det. När det gäller frysningen har ni beskyllt alla som har enannan uppfattning för Sovjetvänlighet. Jag tillbakavisar detta. När det gällerde andra frågorna står det i ert program att det viktigaste för freden är vårtförsvar. Det är totalt emot den svenska neutralitetspolitikens grundsatser, sombygger på att det är förtroendet för neutralitetspolitiken som är det främstavärnet för vår fred. Ni skriver precis på samma sätt som den gamleutrikesministern att man i något slags korståg skall befria Östeuropaför att skapa en grundval för freden. Det har vi aldrig sagt. Vi har däremotalltid slagits för de mänskliga rättigheterna och för demokratin mot allaförtryckare vare sig de är kommunister, fascister eller någonting annat. Så några ord om er ensidiga beskrivning av verkligheten.Carl Bildt vill gärna fly till för att slippa diskutera svenskneutralitetspolitik, ett oerhört känsligt ämne för . Där är demycket svaga. Jag vill påstå att är en säkerhetsrisk för densvenska säkerhetspolitiken. Det har jag länge upplevt, men jag har väntat justtill den här utrikesdebatten för att få tillfälle att säga det. har flytt mycket längre bort. Jag trodde detvar ett rykte, men så hörde jag honom säga i går att han skulle flyga tillFinland för att hålla valtal. Jag lät då meddela att jag i denna debatt skulleframföra kritik mot agerande. Jag kunde inte tänka mig att hanefter det beskedet inte skulle skjuta upp sin resa för att kunnadelta i debatten. Såvitt jag vet fastställdes datum för den årliga debatten omSveriges utrikespolitik . I stället för att delta i den fulltut försvinner alltså till för att där hålla ett valtalför den finska högern. Det är tydligen viktigare för honom än den svenskautrikespolitiken. Det gör han efter att ha stått och riktatvåldsamma angrepp mot den och mot min person. Jo,därför att vi har haftkontakt med något så förskräckligt som en västtysk oppositionspolitiker, vilkenhar skickat oss en handling som inte innehåller annat , i den del som användes,ett sammandrag av en offentlig, av alla känd kommissionsrapport. Den haranvänts som arbetsmaterial i . egnatjänstemän har för det första klart deklarerat att de betraktar handlingen somett arbetsmaterial. För det andra säger de att de bara har använt den del somär en sammanfattning av själva kommissionsförslaget, vilket är känt för alla.Vad gäller de operativa delarna, de två delar som utgjorde de enda viktiga idenna sondering, frångick man helt tankar och skrev ett egethuvudförslag. Efter att ha riktat hårda angrepp mot regeringförsvinner således till för att hålla valtal. Hälsa honomatt utrikespolitik inte är några pajaskonster. Det är inte hä hä ochhep hep. utrikespolitik går ut på att värna landets vitala intressen,att arbeta för fred och trygghet för folk. Det bör även enmoderatledare lära sig. 33THORBJÖRN () replik: Statsministern försöker nu krypa bakom detförhållandet att det inför inte skedde några överläggningar medoppositionen. Får jag påminna och kammaren om att det då inte varfråga om något svenskt utspel i utrikespolitiken. Vad det gällde var att ettantal regerings- och statschefer skulle sitta i informella och förtroligasamtal om i första hand nord-sydfrågorna, som hade diskuterats länge men därman kört fast. Att hävda att den typen av samtal skall föregås avöverläggningar leder till slutsatsen att varje resa som statsminister gör i utlandet för att träffa olika människor skall föregås avöverläggningar om vad han skall ta upp till diskussion. Det är ett orimligtkrav, som jag aldrig kommer att ställa. Så var det med den påståddasjälvtillräckligheten för min del. Att det finns ett grundläggande drag avsjälvtillräcklighet hos framgår av vad han sade: Jag tycker inte attera synpunkter - han sade sig ha lyssnat noga - har någon tyngd och någotvärde. Det är, tycker jag, fantastiska besked. Här anordnas det i en särskild debatt av utrikespoHtiken, och så står statsministern pådetta sätt och betygsätter oss när vi deltar i den debatten. Sedan använde statsministern formuleringen: det endaThorbjörn tog upp. Det gällde min sexminutersreplik, men jag hänvisadetill de olika sakpolitiska områden som jag tog upp i mitt huvudanförande ochtidigare repliker. Jag tog t. ex. upp frågan varför man när det gällersituationen i har ett ensidigt påpekande riktat mot Israel.Utrikesministern fann inte anledning att kommentera det, trots en uppmaning. Jag gjorde för min del också en deklaration om detgrundläggande i vår utrikes- och säkerhetspolitik. Jag tror uppriktigt sagt inte gärna kan göra någon skillnad beträffande det substantiella innehålleti de huvudanfö- randen somhållits från oppositionens sida och från regeringens sida i dessa frågor. Sedan försöker krypa bakom att det inte förekomnågra veckoöverläggningar och att dessa kontakter med oppositionendärför inte kunde komma i fråga. Det får vara hur det vill medveckoöverläggningar, men jag hoppas att inte vill förneka att detunder den tid han var i opposition vid skilda tillfällen hände att det togspersonlig kontakt - ibland av mig, ibland av andra. Ta Polenaffären t. ex.! Detär ju en möjlighet som alltid finns vid sidan av sådana mer formaliseradesammankomster som vi har på onsdagsmorgnarna, sammankomster som enligt ettbesked från själv skulle förekomma vid behov fr. o. m. Sådanasammankomster har bevishgen också ägt rum. Nog om detta! Den avgörande frågan är ändå: Vad betyder för svenskutrikespolifik den breda samlingen? Detta är ingenting som jag står här ochöverdriver. Denna breda samling var en viktig del i egenbeskrivning av det värdefulla i svensk utrikespolitik . Därförkvarstår frågan varför regeringen har - jag tvekar inte att använda ordet -undvikit att ha detta breda samråd i denna fråga. Får jag påminna statsministern om att jag tog upp frågan iden allmänpolifiska debatten. Statsministern hade någon formulering avinnebörden, att har vi försummat oss får vi naturligtvis se till att rätta tilldet. Men icke ens efter denna påminnelse bevärdigades vi i oppositionen med attfå fullständig tillgång till vad detta utspel innebar - om det nu var ensondering, ett förslag eller vad det var; sondering lär vara det rätta enligtutrikesministern i hans senaste replik. Då kan man inte dra någon annanslutsats än att ni i självtillräcklighet har undvikit att informera oppositio- 34OLA () replik: Jag ber att få tacka statsministern försvaret på den fråga som jag ställde till utrikesministern. Men det är inte så,, att jag har förläst mig på och att det är detta somär bakgrunden till att jag ställer frågan. Jag har faktiskt försökt att ganskagrundligt ta reda på, bl. a. genom att ställa frågor till UD, vad det härförslaget går ut på. Det är alltså inte den av till stort nummergjorda frågan om det skulle finnas någon skillnad mellan Palmekommissionensformuleringar och den svenska notens som jag var intresserad av, utan jag varintresserad av om det var endera av de två tänkbara uppläggningarna av ettsådant här korridorförslag som , som regeringen stöder, hade itankarna. Det kanske finns ytterligare idéer än dessa två, men det var ettbesked om huruvida det var den ena eller andra av dessa som jag ville ha. Den ena uppläggningen är, som jag sade förut, att detanses vara möjligt att etablera en sådan här zon som innebär att man från ettområde, tvärs genom , drar bort alla taktiskakärnvapen, och att man gördetta oberoende av vad som händer med förhandlingarna om de konventionellastyrkorna i samma område. En annan modell är att man säger att en sådankärnvapenfrihet i detta område kan bli en följd av att man kommer överens om enbalans vad gäller de konventionella styrkorna i detta område. Det är två heltohka slags förslag. Även om det kan finnas flera variationer på detta tema,vore det ändå bra att veta vilken av dessa två huvudtankar som har sysselsattden . Det är klart att man kan säga, som jag sade i detanförande som åberopade, att man i vissa sammanhang kan frikopplakärnvapen från konventionella vapen. När vi kräver frysning innebär det ipraktiken att vi gör det. Man måste också se på det konkreta korridoruppslaget ochvilka förutsättningar det har att få anslutning hos de stater som är berörda.Då är det inte oviktigt vilka villkor man knyter till etablerandet av en sådankorridor. Men hade regeringen tydligen inte tagit ställning i denna sak,utan man har helt enkelt gått ut och frågat vad andra regeringar tycker om detsomståridens. Då kan man bara görareflexionen att det var ganska onödigt med allt ståhej med att skriva noter iUD och be om hjälp med formuleringar osv.