prot · G609126 · 1982-12-31 00:00:00 — protokoll 1982/83:126 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollen förden 13 innevarande månad. 2 § Upplästes och lades ^fill handlingarna följande inkomna Berättelse om granskning av bevis för ersättareför riksdagsledamöter har från ^riksskatteverket inkommit bevis om att tillersättare för riksdagsledamöter utsetts ^Salzmann, , , , och ,^Hallstahammar (alla ^m). ^.^^Valprövningsnämnden har vid sammanträde denna dag granskat bevisen ochdärvid funnit att de blivit utfärdade i enlighet med 15 kap. 1 § vallagen. 3 § Svar på fråga 1982/83:394om en kärnvapenfri zon i Herr talman!Gunnel har frågat mig om regeringen är beredd att arbeta vidare för en kärnvapenfri zon i.Nordenenligt intentioner. Med anledning avGunnel fråga vill jag slå fast att regeringen aktivt fortsätter sinasträvanden i syfte att upprätta en kärnvapenfri zon i . Målet är enöverenskommelse mellan de nordiska länderna om gemensamma utfästelser omoinskränkt kärnvapenfrihet i förening med särskilda åtaganden och åtgärder frånkärnvapenstaternas sida. Regeringen arbetar med zonfrågan på bredparlamentarisk grund, och jag vill i det Om en kärnvapenfri zon i sammanhanget hänvisa tillutrikesutskottets ^betänkanden och . När det gäller det aktuella läget izonfrågan kan konstateras att tre av de nordiska länderna ännu inte tagitställning i huvudfrågan om en kärnvapenfri zon i och att detta begränsarmöjligheterna att diskutera detaljerna i ett zonarrangemang. Det är emellertidett betydande svenskt intresse att en zon kommer till stånd, och vi hållerfortlöpande kontakt med de övriga nordiska länderna i denna fråga. Verkligaframsteg i arbetet på en kärnvapenfri zon förutsätter emellertid enighet omslutmålet, och vi hoppas att ^samthga nordiska länder skall ansluta sig tilldetta. 2 (): Tack, utrikesministern, för svaret på minfråga! Uppenbarligen harutrikesministern sagt för mycket med uttalandet om att frågan om enkärnvapenfri zon i skulle läggas på is. Alla vi som jobbat med den härfrågan vet att det är en komplicerad fråga, inte minst mot bakgrund av denordiska ländernas olika säkerhetspolitiska system. Svårigheterna har funnitshela tiden; det är bara att jobba på. Men nog är det märkligt när olikaregeringsrepresentanter ungefär uttalar motsatta uppfattningar ifrågan. Hade jag tidigare känt tillinnehållet i utrikesministerns artikel i och referatet frånpresskonferensen, skulle jag ha ställt en ^interpellation i stället. kan detbara bli en minidebatt. Vad utrikesministern framför där är helt nyatankegångar kring zonen, som varken andra partier eller har ställtsig bakom, nämligen "att zonen skall bedömas efter sina egna meriter ochinte göras beroende av utvecklingen i det övriga ". I det beslut i riksdagensom regeringen har att följa står det att den bör undersökaom en gemensam grund finns mellan de nordiska länderna i syfte att skapa enkärnvapenfri zon i som ett led i arbetet för ett kärnvapenfritt Europa.Det sägs också att en kärnvapenfri zon i kan utgöra en länk för attåstadkomma en faktisk kärnvapennedrustning inom ett större geografiskt område. I själva verket är detså, att själva utgångspunkten för zontanken är , ett kärnvapenfrittEuropa, och den nordiska zonen är ett led i denna målsättning. Detta framkommeri motioner och protokoll, t. ex. om man läser den första zondebatten i kammarenpå senare år med anledning av min ^interpellafion 1980. vänderutrikesministern upp och ner på begreppen - och isolerar zonen frånutvecklingen i . Det är inte nog med attolika representanter för regeringen framför olika uppfattningar, utanförvirringen förefaller vara så total att samma person redovisar olikauppfattningar. I artikeln sägerutrikesministern att "en kärnvapenfri zon i skall bedömas på sinaegna meriter och inte göras beroende av utvecklingen i övriga ". Den22 november sade samme utrikesminister följande: Nr 126 "Låt mig också understryka det europeiskasammanhanget. En zon bör ^Tor^sda^pen den betraktas i samband med arbetet på en vidareöverenskommelse om ^91 ^anril ^10^R^3 Utvecklingen av förhandlingarna omde strategiska vapnen, de regionala kärnvapnen i samt om dekonventionella ^^^ ^,^ ^.. ^^^ ^"^ ^^^ ^^^ Om en ^karnva- ^mi^htära styrkorna (START, ^TNF och ^MBFR) blir avstor betydelse för ^p^ ^f^ ^^ ^^ ^\! Vad ligger bakom uttalandet att zonen skall bedömas på sina egna meriter och inte göras beroende avutvecklingen i att jag har sagt för mycket, när jag har sagt att frågan om en nordiskkärnvapenfri zon lagts på is. Jag har över huvud taget inte fällt dettayttrande. Därmed borde vi kunna lämna det påståendet. Ingen som varitnärvarande vid presskonferensen har kunnat uppfatta det som jag sade på annatsätt än att jag menar att vi har ett starkt intresse av att en nordiskkärnvapenfri zon kommer ^fill stånd. Så har mina uttalanden också ^återgivits ialla möjliga sammanhang, utom av den skribent som råkade skriva att frågan omen kärnvapenfri zon lagts på is. andra frågagällde sambandet med de övriga europeiska arrangemangen. Jag kommer att ta uppdet i ett svar till påmåndag, men jag vill redan nu säga att det hos regeringen inte finns, och intehar funnits, någon annan uppfattning än att en nordisk kärnvapenfri zon är ettled i skapandet av ett kärnvapenfritt . Det ledet kan utgöras av vårnordiska zon, av en zon på och av en kärnvapenfri zon genomEuropa. Det kan också utgöras av överenskommelser mellan stormakterna om ändringi deras vapensystem eller i omfattningen av dessa vapensystem. Det är självklart atten nordisk kärnvapenfri zon utgör ett led i skapandet av ett kärnvapenfrittEuropa. Därmed är dock inte sagt att realiserandet av en nordisk kärnvapenfrizon förutsätter att dessa övriga dellösningar föregår den nordiska zonen ellerkommer till stånd . Jag hadehoppats att och jag, efter ett replikskifte som vi hade i kammaren ianslutning ^fill utrikesdebatten, var överens om detta. 4 (): Det varbra med utrikesministerns deklaration. Jag vill bara påvisa att jag, efterdenna deklaration, inte uppehöll mig särskilt länge vid påståendet att fråganhade lagts på is. Jag må säga att jagfaktiskt inte förstår vad utrikesministern då menar med det som står i artikeln i . Det går inte att resonera på det sättet - det är felaktigt. som vi talar om uttunning, dvs.att stormakterna skall dra bort kärnvapnen runt omkring oss, är stormakterna med i bilden. Vi är mitt uppe i det europeiska sammanhanget, och zonen är en del av detta europeiska sammanhang. Om en kärnvapenfri zon i Om det var tänkt att zonen skulle görasmycket stor och omfatta t. ex. och , kunde man kanske i någonmån ha talat inte om en isolerad zon men om en egen, sammanhållen zon med enmer självständig ställning. Men även då skulle vi vara med i det europeiskasammanhanget. En överenskommelse om en kärnvapenfri zoninnebär att zonstaterna inte skall ha kärnvapen, att kärnvapen inte får varastationerade inom zonen och att kärnvapen inte får sättas in mot mål inomzonen. Detta förutsätter överenskommelser med supermakterna. Zonen kan således, som utrikesministernhar sagt i sitt uttalande, inte ses isolerad. Jag har själv tidigare fört framtanken på att zonfrågan skulle ingå som ett regionalt komplement iförhandlingarna mellan och om de strategiska vapnen, och då sättsfrågan också in i sitt totala sammanhang. Vi har i i olika sammanhangvarit eniga om synen på zonen som ett led i arbetet för ett kärnvapenfrittEuropa. Vad är då meningen med att ifrågasätta denna enighet? 5 Utrikesminister ^BODSTROM: Ingentingav vad jag eller någon annan företrädare för regeringen har sagt eller skrivitmotsäger den uppfattning som har gett uttryck för, nämligen attarbetet på en nordisk zon bör ses som ett led i skapandet av ett kärnvapenfrittEuropa. Även om en nordisk zon skulle kunna realiseras isolerat, innannågonting av övriga nedrustningsåtgärder är förverkligat, vore en kärnvapenfrizon i ett led i den utveckling som syftar ^fill ett kärnvapenfrittEuropa. 6 (): Menutrikesministern kan väl inte förneka det som står i artikeln. Här kan inga"dåliga" journalister ha missuppfattat, och det kan knappast heller varanågot tryckfel. Här står uttryckligen värderingar som är annorlunda än devärderingar som vi tidigare gett uttryck för här i när det gälltfrågan om kärnvapenfri zon. Jag villendast i korthet säga att om en nordisk kärnvapenfri zon kunde skapas, vilketjag hoppas, vid en ^fidpunkt då kanske andra lösningar ännu inte haråstadkommits är det en fördel, och det har väl sitt eget värde att skapa ennordisk kärnvapenfri zon. Jag kan inte förstå att önskan att realisera detta,t. i ett läge då andra mål inte uppnås, skulle vara på något sättstridande mot vilja att upprättandet av en nordisk kärnvapenfri zonskall ses som ett led i skapandet av ett kärnvapenfritt . 8 (): Det är bara så att detta ärprinciper som det inte går att rucka på hur som helst. T. o. ^m. i densocialdemokratiska motionen /81 kan man se hur den kärnvapenfria zoneni görs helt beroende av frågan om ett kärnvapenfritt . I rubrikenstår: en kärnvapenfri zon i , och sedan utgår man från ett kärnvapenfrittEuropa, ett nedrustningsmål som det råder enighet om, och att ett sådant målkan uppnås stegvis. Frågan om en kärnvapenfri zon i ärhela tiden underordnad frågan om att skapa det som har antagit sommålsättning, nämligen ett kärnvapenfritt . Om rapporter angående användning av ^BC-strids^medeli Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1982/83:400 om rapporter angåendeanvändning av ^BC-stridsmedel i EvaHjelmström har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser vidta med anledningav de senaste alarmerande rapporterna om användande av ^s. I massmedia har detförekommit vissa uppgifter om att kemiska och biologiska stridsmedel, ^s. k.^BC-stridsmedel, skulle användas i . Samma uppgifter har ocksålämnats av källor inom den ^salvadoranska oppositionsfronten, ^FDR/FMLN. Någonbindande bevisning har dock ännu inte presenterats. Den förra ordföranden i ElSalvadors kommission för mänskliga rättigheter, ^Marianella ^Garcia Villas, somför en månad sedan brutalt mördades, höll för sin död på med attsammanställa material som skulle ligga till grund för en rapport om användningav ^BC-stridsmedel i . Arbetet på att slutföra denna rapport pågårnu inom kommissionen. Regeringen kommer att noga studera rapporten då dennapubliceras. Användningen av kemiskaoch biologiska vapen är förbjuden enligt en internationell överenskommelse somträffades 1925, det ^s. Enligt svensk och många andrastaters uppfattning har detta förbud karaktären av internationell sedvanerättoch har sålunda generell tillämpning även på länder som inte har anslutit sigtill protokollet. I fråga om biologiska vapen är det dessutom enligt enkonvention - den ^s. ^B-vapenkonventionen - förbjudet attutveckla, tillverka och lagra sådana vapen. Det finns ^f. ^n.mycket små möjligheter att kontrollera påståenden om brott mot ifrågavarandeöverenskommelser. ^Genéveprotokollet innehåller inga bestämmelser alls omkontrollen av förbudets efterlevnad. De.kontrollbestämmelser som finns i^B-vapenkonventionen är helt otillräckliga. deltar aktivt i desträvanden som syftar till att förbättra möjligheterna att Om rapporterangående användning av ^BC-strids^medel i kontrollera båda dessa avtal. Beträffande den i frågaförekommande uppgiften om användning av "vit fosfor" vill jag nämnaatt detta ämne inte synes falla under någon av överenskommelserna pä^BC-området. "Vit fosfor" kan karakteriseras som ett brandvapen ochtorde därför falla under en ^internafionell överenskommelse , som bl.a. begränsar användningen av ^napalm och andra brandvapen. Dennaöverenskommelse har emellertid ännu inte trätt i kraft. 10 (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret påmin fråga. Kärnvapen ochkärnvapenfria zoner diskuterades här i kammaren, och de frågorna har vifrån ^vpk;s sida drivit . Men de får inte undanskymma det faktum att bäggestormakterna enligt ^SIPRI nu utvecklar vapen som kanske kan förefalla merhumana men som definitivt inte är det, nämligen ^BC-stridsmedel. Alla minns vi säkert bilden från ^USA:sangreppskrig på av den skrikande, ^napalmförstörda flickan. harrapporter kommit om att samma vapen - i det här fallet "vit fosfor" -använts i . Detta drabbar civilbefolkningen, inte minst barnenoch kvinnorna, väldigt hårt. Jag skulle kunna citera vad journalisterna frånvår egen tidning , dvs. svenskarna som blev fängslade där, har skrivit omdetta, men det är en alltför kuslig läsning. Utrikesministern säger i sitt svar attdet när det gäller ^BC-stridsmedel i stort finns mycket små möjligheter attkontrollera påståenden om brott mot bl. Det är bra attdetta konstateras. Men det är ett faktum att har en mycketrik tradition på det här området - ^Undén arbetade ju med just dessa frågor - och jag undrar därför: Vad görs nu iform av akuta åtgärder? Vad gör man nu just när det gäller ? I fråga om sägerutrikesministern i svaret att "vit fosfor" inte ingår bland de ^s. k.^BC-stridsmedlen och att det faller under en överenskommelse som ännu inte harträtt i kraft. Även om man kan säga att t. ex. nervgas har en betydligt störreräckvidd och andra effekter, minskar ju inte detta lidandet för dem som drabbasav användningen av "vit fosfor". Vad gör för att medverkatill att vi får till stånd en överenskommelse som medför att barnen i ElSalvador inte drabbas av den typen av stridsmedel? Slutligen: Hur ser regeringen på^Reaganadministrationens beslut om att produktionen av kemiska stridsmedelskall återupptas uppehåll? har berört enviktig fråga. Det är angeläget att man för kärnvapenproblemets skull integlömmer åtgärder mot användning av andra stridsmedel. Regeringen är genomrepresentanter medverkan- de i en utredning som FN gör om brott mot^Genéveprotokollets förbud mot användning av ^BC-stridsmedel. Det är inte frågaom att man skall ändra själva ^Genéveprotokollet, för det är ju ett faktum attdet finns och att förbudet finns, utan vad man vill ha är en handledning inomFN som anger hur sådana här undersökningar skall göras. Vi har fått ett brett stöd föransträngningarna inom . Tyvärr motsätter sig Sovjetunionenoch dess allierade alla försök att utveckla och förbättra kontrollåtgärder somgår ut på att man skall se till att de internationella avtalen på detta områdeefterlevs. Vi hoppas på en ändrad inställning från dessa stater, varigenom detönskemål har lättare skulle kunna tillmötesgås. Om utomlands bedriven skolundervisning av vissareligiösa organisationer 12 (vpk): Det var juett positivt besked, att vi fått ett brett stöd för våra ansträngningar. Ocksåjag ställer mig självfallet kritisk till att motsätter sigkontrollåtgärder pä detta område. Det får emellertid inte undanskymma detfaktum, att vi måste fortsätta våra ansträngningar. Med tanke på de nyauppgifterna om användningen av ^BC-stridsmedel bl. a. i och pä detbrutala mord som utrikesministern nämnde är det ännu ^vikfigare att vi tar uppde här frågorna och visar på vad som görs från stormakternas sida i de härfallen. Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1982/83:398 om utomlands bedriven skolundervisning av vissareligiösa organisationer ^Palmqvisthar frågat mig hur jag bedömer att fortsatt skolgång i kan säkras förbarn som fått delar av sin skolutbildning i "sektskolor" utomlands. Genom erbjuds alla eleveroberoende av bostadsort och sociala förhållanden en likvärdig utbildning. Atteleverna får vissa grundläggande kunskaper och färdigheter är ett väsentligtkrav på skolan. skall även ge social träning och skolning i övrigt.I läroplanen är fastlagt att skolans verksamhet skall präglas av degrundläggande värderingar om demokrati, tolerans, jämlikhet ^m. på vilkadet svenska samhället bygger. Läroplanen speglar vår demokratis samhällssyn ochmänniskosyn. Den svenska är en skola föralla och enligt min mening en bra skola. Det finns dock en del föräldrar sominte delar denna uppfattning. Inom finns möjlighet att fullgöraskolplikten i en godkänd fristående skola. En sådan skola skall ge kunskaperoch färdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper ochfärdigheter som ger och även i övrigt väsentligen svarar motgrundskolans allmänna mål. Ett fåtal föräldrar nöjer sig inte med denna frihetatt välja skolgång vid sidan av den Om utomlands bedriven skolundervisning av vissareligiösa organisationer offentliga skolan utan är beredda att gå så långt attde flyttar sina barn utomlands för att barnen skall få sin utbildning där. Deföräldrar som för sina barns räkning tar ett sådant avgörande beslut bör varamedvetna om konsekvenserna därav. a. kan det bli svårt för barnen att fåett meningsfullt utbyte av en eventuell fortsatt skolgång i . Den svenska får ta emot etticke obetydligt antal barn -svenska och utländska medborgare - som har fåtthela eller delar av sin utbildning utomlands. I sådana fall krävs som regelsärskilda stödåtgärder under en . a. kunskaperna isvenska språket och om svenska förhållanden måste ofta förbättras. Grundskolanhar särskilda resurser för stödundervisning ^m. Omfattningen avstödåtgärderna beror på vad som krävs i det enskilda fallet. Sådana fall somMargareta ^Palmqvist syftar på måste - i den mån dessa barn fortsätter sinskolgång i den svenska - enligt min mening hanteras på samma sätt.Någon anledning till ytterligare insatser för dessa elever finns inte enligtmin mening. 14 ^PALMQVIST ^(s): Tack för svaret! Jag har velat väcka den här frågan av två skäl. Av flera tidningsartiklar, somförekommit , har det framkommit att organisationen^Maranata har för avsikt att skicka barn till en egen skola i . Man vill på det här sättet ge barnen en undervisning som helt kanpräglas av organisationens värderingar. Undervisningen uppges också bli mycketbilligare än den som bedrivs i vår grundskola. Jag har i likhet med flera riksdagsledamöter fått ettbrev från en man som är mycket rädd för att hans son skall komma att skickastill ^Maranatas skola utomlands. Vi skall inte behandla enskilda ärenden här iriksdagen, men vi är skyldiga att uppmärksamma effekterna av de lagar ochbestämmelser vi beslutar om. Jag delar statsrådets grundinställning omvår svenska grundskola. Men jag har också respekt för de föräldrar som väljergodkända fristående skolor för sina barn. Jag accepterar därför och tycker attdet är viktigt att det ställs bestämda krav både på den offentliga skolan ochpå fristående skolor och att utvecklingen inom skolan följs noggrant. Framförallt gäller detta förhållandena för barn som har särskilda behov. Vi har ettgemensamt ansvar för barnen - både att det finns en god grundskola tillgängligför alla våra barn och att barnen får möjligheter att utnyttja den. I vissa fall måste detanses rimligt att föräldrar ordnar sina barns skolgång utomlands, t. ex. närföräldrarna har arbete eller utbildning där. Och invandrarbarn går självfalleti sina hemlands skolor innan de flyttar hit. Så till de barn somskickas av svenska organisationer till deras skolor utomlands. Det är bra attstatsrådet l^ägger fast att även de barnen skall kunna få hjälp i form avstödundervisning, om de kommer tillbaka till den svenska skolan. Har våraskolmyndigheter några möjligheter att följa utvecklingen i t. ex. ^Maranatas svenska skolor utomlands? Kunskaperom förhållandena där skulle underlätta rätt val bland de åtgärder somstatsrådet pekar på. Erfarenheter från undervisningen bland invandrarbarn harlett till insikt om att det krävs skiftande och mycket individuellt anpassadeåtgärder, men också att det även i fortsättningen behövs särskilda medelanvisade för detta inom . Det är av vikt att dessa resurser stannarinom skolan. Jag kan därför, sett utifrån barnens behov, inte alls förstå demsom hävdar att någon form av fast ^skolpenning skulle kunna följa barnet.Resurser skulle flyttas ut från den allmänna skolan utan hänsyn till denfördelning som är nödvändig, om även barn med särskilda behov skall kunnatillgodogöra sig den grundutbildning som vi anser vara deras rättighet. Jag skulle ^fill slut vilja fråga omstatsrådet delar min uppfattning i det här avseendet. Om utomlands bedriven skolundervisning av vissareligiösa organisationer Skolplikten i gällerför barn som är bosatta i riket, och det är grundläggande. Det finns ocksåenligt 35 § i skollagen möjlighet för barn att befrias från skolgång genom attde bereds enskild undervisning i hemmet eller annorstädes. Jag vill i dettasammanhang framhålla att det i departementet pågår ett arbete med en nyskollag, och i samband därmed kommer också frågor om denna ^s. k. enskildaundervisning att tas upp. Vi räknar med att kunna lägga fram en proposition medförslag till ny skollag för . Till de synpunkter som Margareta^Palmqvist framfört vill jag beträffande skolpengen bara säga att flertaletseriösa debattörer som tar upp den frågan anser att skolpengen inte skall varahelt villkorslös. Men i debatten har det också förekommit synpunkter som skapatföreställningen att det skulle föreligga ett slags generellt medgivande när detgäller att disponera gemensamma resurser för barnens skolgång, oavsett hurskolan ser ut. I de aktuella skolfrågorna kan jag barabeklaga att det finns grupper i samhället som har en så stark strävan attavskilja barn från , från svenskt samhällsliv och från svensksamhällsgemenskap, att denna strävan leder till en utveckling som innebär låter barnen flytta ut från landet. I de presentationer som har gjorts kanjag närmast skönja en önskan att demonstrera avsikten att söka tvinga fram enupplösning av den skolordning som vi har i . Men i det sammanhanget villjag slå fast att denna strävan efter att avskilja barn från svensksamhällsgemenskap, som uppenbarligen ligger bakom allt detta, inte får ledatill ett avskiljande av vissa barn i genom att principerna för defristående skolorna ändras. Överläggningenvar härmed avslutad. Om tillsättningen av ^skolkantors^tjänster 6 § Svar på fråga 1982/83:399 omtillsättningen av ^skolkantors^tjänster Anita^Bråkenhielm har frågat civilministern om han avser att vidta några åtgärderför att tjänsterna som ^skolkantor tillsätts med kompetenta innehavare. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. ^Skolkantorerna tjänstgördels som kyrkomusiker, dels som klasslärare på lågstadiet eller mellanstadiet igrundskolan. För ^skolkantorstjänsten avdelas således en tjänst somlågstadielärare eller mellanstadielärare. Klasslärartjänsten måste haen innehavare, annars får ju inte eleverna någon undervisning. Om det finnsledigt underlag för en lärartjänst, måste alltså någon tillsättas. Detta gälleroavsett om den lediga tjänsten ingått i en ^skolkantorstjänst eller om det ärfråga om en "vanlig" klasslärartjänst. Uppkommer vakans på en^skolkantorstjänst, vilket ju ofta kan förutses i förväg, kungörstjänsten ledig om det finns ett underlag för den. Får man någon behörig sökande- vilket långt ifrån alltid är fallet -tillsätts tjänsten som en^skolkantorstjänst. Får man ingen behörig sökande, eller måste ^lärarunderlagetanvändas för att undvika att en lärare sägs upp, är ^lärardelen av^skolkantorstjänsten upptagen. Om något sådant inträffar, får en annan tjänstavsättas för ^skolkantorstjänsten så snart vakans uppstår. Nuvarande ordning innebärsåledes att ^skolkantorstjänsterna kan behållas och besättas med kompetentainnehavare - låt vara ibland med visst dröjsmål, vilket inte heller tidigarevarit ovanligt. De förändringar som inträtt på grund av att de ordinarielärartjänsterna avskaffades är i sammanhanget av underordnad betydelse. Några åtgärder för attytterligare öka möjligheterna att få tjänsterna besatta är således enligt minmening inte nödvändiga. 17 ^BRÅKENHIELM ^(m): Jag blev någotförvånad när jag fann att min fråga till civilministern, som ju inom sittområde har en utredning som skall titta på de problem som existerar när detgäller ^skolkantorstjänsterna, i stället har överlämnats till skolministern.Min förvåning är ännu större nu när jag tagit del av svaret, av vilket framgåratt statsrådet inte är medveten om att det verkligen finns mycket stora problempå det här området.