prot · G60916 · 1982-12-31 00:00:00 — Om det är någotsom är gemensamt för alla högerregeringar så är det att de försöker bekämpakrisen genom ökad arbetslöshet. Därför skorrar det något falskt, när moderatertalar om sin omsorg om dem som har arbete. Detär intressant att de borgeriiga parfierna i dessa repliker nu ändå, litetmotvilligt, har bekant att de själva devalverat tre fyra gånger och att det dåinte alls hölls några svavelosande moralpredikningar om det förkastliga i attinte ge besked om att en devalvering skulle kunna genomföras. Skillnadenär att de devalveringarna misslyckades, därför att det just var devalveringarmed svansen mellan benen, som inte hade en trovärdighet, som inte följdes uppgenom en aktiv poUtik och som skedde utan någon som helst kontakt medarbetsmarknadens parter. Detlitet beklämmande med alla djupdykningar bland gröt och kofiettervar att det däri tycktes röjas en önskan om att denna devalvering skallmisslyckas, precis som de borgerliga devalveringarna har misslyckats. Det visarinte precis någon omsorg om nafionen. ThorbjörnFälldin sade: Kunde ni inte ha gjort någonfing annat? Kunde ni inte ha sänktlönerna i stället? Om dessa två fing är att säga: För att uppnå samma effekterför den importkonkurrerande industrin eller exportindustrin skulle man ha fåttsänka lönerna . Jag vet inte riktigt om det är något budskap med storanklang - eller var det detta som tänkte säga, dvs. att "om vivinner valet så går vi ut och kräver en lönesänkning "? Med detkravet bortser man nämligen från att den stora svagheten ju är det storabytesbalansunderskottet som vi har. Ni hade också utomordentligt gynnsammaprognoser när ni började året. Men de prognoserna har försämrats bit för bit,och fick vi det största underskottet som vi någonsin haft, 4miljarder, någon enskild månad. Det är klart att ingen trodde på den svenskakronan då. Dåsäger man att vi socialdemokrater kunde ha räddat den svenska kronan genom attvidta den ena eUer andra åtgärden. Det är inte sant - tyvärr, kan man säga. Demänniskor det gäller utgår från realiteter, och realiteten var den utomordentligtdåliga borgerliga polifiken. Sedanhar vi glädjande nog i andra avseenden nu kunnat se ett starkt ökat förtroende för denna regerings politik, inte minst på valutaområdet. Vi resonerade om olika alternativ för en offensiv politik. Det var inte någon önskan som låg bakom, när vi tvingades gå in och handla som vi satt i regeringsställning. Vi hade gärna velat ta tid på oss, tänka igenom ytterligare olika alternafiv, resonera med olika grupper och sedan gå ut med vår ekonomisk-polifiska strategi. Men vad som hände var att svagheten i den borgerliga poHtiken och försämringen för och för i vår ekonomiska situation ledde till dennaattack mot kronan. Vi hade icke längre någon tid att vänta, när ett parmiljarder rasade ut ur landet. Då säger : Men ni kunde kanske ha gjortnågonting annat. Nej, det kunde vi inte - annat än vidta en fullkomligtbesinningslös kreditåtstramning, som sannolikt ingen heller hade trott på. Vikunde icke handla på annat sätt, därför att er polifik var så svag och hadelett till ett så minskat förtroende för som industrination, att detbegränsade regeringens handlingsmöjligheter. Jag beklagar att så var faUet, mendet är inte vårt fel. På samma sätt är det när nu uppstämmer dennaväldiga litania och talar om de påfrestningar som kommer att uppstå förmänniskorna. Och sådana kommer att uppstå - men det är notan för de borgerligaregeringarnas politik. Det är räkningen, som med någon bitterhet måstebetalas. Ni hade chansen . Och och hans parfikamrater satti regeringsställning varenda dag . Ni hade på er atträta upp, förbättra och stärka ekonomi. Men vad hände? Jo, det blevuppoffringar i form av en 12-procentig reallönesänkning, försämrade socialaförmåner och rekordinflation. Aldrig har inflationen i varit så hög somunder de borgerliga regeringsåren. Men ändå, trots detta, fick vi en gigantiskskuldsättning i utlandet och stora underskott i vår handel. Detta måste nuregeringen angripa först av allt, och det gör vi genom en offensivdevalveringspolitik. Det är detta ni lämnar efter er. Vi kunde i och för sigfortsätta denna politik i utförsbacke, men det viU vi inte. Jag sade under valrörelsen - det är dokumenterat på mångahåll - att när en kärra har rullat så fort i utförsbacken som den borgerligapolitiken har gjort, så blir vår första uppgift att springa i kapp kärran ochhejda den. Därefter får vi mödosamt försöka baxa den uppför backen igen. Detkommer att ta tid och det blir jobbigt. Det var det vi lovade svenska folket. har vi väl hunniti kapp kärran. Vi har ännu inte fått hejd på den, men det skall vi försöka. I radion hörde jag fill min glädje citat från minatal under valrörelsen. Jag sade bl. a. att det blir mödosamt, det tar tid ochatt vi inte lovar någon förbättring av standarden. Men vi lovar mindre avsvångrem och mera av svängrum för arbete, produktion och framfidstro i Sverige.Så sade jag mycket riktigt i stort sett i varje valtal. Men det var inte frågaom något svängrum för hoppla-hoppla och hula-hula eller andra förlustelser somman kan hitta på, utan det var svängrum för en offensiv mot arbetslösheten ochför att ge människor arbete. Det var svängrum för att åter få fart på densvenska industrin så att icke själva basen för vårt välstånd, som ju densvenska industrin ändå utgör, skall undergrävas. Därför sätter vi industrinfrämst -det gör vi alldeles öppet. Vi påstår inte att detta inte kommer attmedföra uppoffringar när notan skall betalas. Men vår politik ger ocksåsvängrum för framtidstro. Deborgerliga partiledarnas lamentationer har inte precis andats någon tro Men vi skall gärna hjälpa er. Vi håller kvarvår utsträckta hand, för så illa ställt är det inte i landet. Låt oss försökata litet mer av gemensamma tag. Nog skall vi kunna lyfta vårt land ur denekonomiska krisen, även om det kommer att kärva, kräva mycken möda och mångauppoffringar. Vi socialdemokrater tappar inte framtidstron. AnL 12 () replik: känner man bättre igen . Detskulle inte bli någon förbättring av standarden, påstod han att han hade sagtunder valrörelsen. Ja, det är troligt att han sade det i en bisats i sina tal.Jag är t. o. m. alldeles övertygad om att han gjorde det. Men han sade inte ettord om att försämring av standarden skulle bli det direktaresultatet av den politiken. Det ingick inte i bisatsen. talar också om arbetslösheten. Jag tror attfrågan om sysselsättningen var avgörande för resultatet av valet. Här hemma iSverige är arbetslösheten med något undantag lägre än i något annat land inkl.socialdemokratiskt styrda länder. Såvitt jag vet är den lägre bara i ettland, och det är . Ni kan väl inte gärna ha gjort tillsocialdemokrat. Man kan inte komma ifrån detta. Jag säger attarbetslösheten i kommer att öka, och den kommer att göra det till följdav den socialdemokratiska politiken. kommer aldrig att kunna frigöra sig frånansvaret för sin del av den ökade arbetslöshet som vi svenskar kommer att möta- tyvärr. Det hjälper inte hur många miljarder ni än satsar i AMS. Det ärtillfälliga jobb, och det kommer allfid efter AMS-dagen. Det är då manbehöver de friska jobben i svensk industri - något som ni i er polifik inte driver. sade förut att devalveringen under deborgerliga åren hade misslyckats. Jag skall inte ge mig in på att talahistoria. Men sade att det verkade som om vi ville att den härdevalveringen skulle misslyckas och att det inte precis verkade finnas någonvilja att se till bästa. Nej, jag måste nog erkänna att hela den borgerliga regeringsperioden i allt bara andades en vilja attallt skulle lyckas i den borgerliga politiken! Det erkännandet vill jag ge. Detfanns inte ett spår av önskan att allt skulle misslyckas, utan det var helatiden en öppenhet att allt skulle lyckas. Det var en öppen hand, och inte ettord av krifik. Det var fascinerande. På något sätt har jag en känsla av attOlof skriver en egen och helt ny historia för sig själv. Problemet ärbara att det finns några miljoner vittnen, , som inte alls har denhär minnesbilden. Nej, oppositionspolifik var nej, nej, nej, nejoch nej. När de borgerliga föreslog höjd moms, då föreslog attmomsen inte skulle höjas. När de borgerUga föreslog sänkt moms, sade . På det sättet kryssade han precis exakt efter med motsatt politik. Vi hoppas den här devalveringen skall lyckas för Sverigesskull. Men vi är oroliga och har sagt att det är roulett med framfiden av detskälet att man kombinerar devalveringen med alldeles fel åtgärder. Mankombinerar den med att man låter de enskilda få dra åt svångremmen ännu mer ochger mer utrymme för stat och kommun. Dessutom låter man just demsom arbetar bära hela bördan. Det går aldrig att komma runt detta. Ni talar just om inflationen och säger att aldrig var denså hög. Jag vågar säga att inflationen kommer att vara högre än den någonsin var när de borgerligastyrde i . Det vågar jag säga . Inflafionen är ju ett hot mot jobben, sade ni ivalrörelsen. Nästan aflt socialdemokraterna nu föreslår ökar just risken för eninflation. Ni inte bara genomför en devalvering utan ni kombinerar den medfuUkomligt fel saker, vilket ökar inflafionen. Ni höjer arbetsgivaravgifterna.Ingen skall inbilla mig att vi får fler arbeten i svensk industri därför att nihöjer arbetsgivaravgifterna, eUer att det på något sätt begränsar inflafionen. Ni skall öka budgetunderskottet. Ett ökat budgetunderskottleder fill högre räntor, högre inflation och dessutom naturligtvis till att detblir svårare för industrin att få ränta på sina investeringar. Ni ökarkommunalskatterna över hela landet. Inte ger det några fler jobb i svenskindustri. Det kan säkert ge fler jobb i den offentliga sektorn, för där skalldetta med svängrummet florera - i den största offentliga sektor som någotindustriland har, medan den svenska industrin kippar efter andan för att fåutrymme. Nej, ni kombinerar med fel saker. Och som lök på laxenskall ni sedan ha vinstskatt på de företag som går bra, just de som skullekunna investera. Det tror jag inte ett dugg på. När det dessutom gäUer den ökade momsen säger t. o. m.LO-fidningen att det verkar söm om man planerar för ökad arbetslöshet. Vi sägernej fill denna. Till , som här gjorde flera angrepp, vill jag säga:Kan ni garantera att ni, genom några parlamentariska finurligheter ochfinesser, lägger era reservationer så att det verkligen inte bUr någonmomshöjning? Då slipper ju planera för ökad arbetslöshet. Dethänger på att man inte genom parlamentariska finesser försöker vrida sig ur ettsakläge, nämligen att socialdemokraterna icke skall lyckas höja momsen ochdärigenom också öka arbetslösheten. Nej, , en utsträckt hand förutsätter att detfinns en rimlig överensstämmelse med förhållandena. Så länge ni medutgångspunkt från den största offenfiiga sektorn i den industrialiseradevärlden fortsätter att öka arbetslösheten, fortsätter att öka pålagorna på demsom arbetar, kan vi tyvärr inte ta emot den handen. Men den dag ni följer denpolifik som man i princip är överens om runt om i världen - förutom här hemma -skaU vi gärna ta er hand. AnL 13THORBJÖRN () repUk: har de icke-socialisfiska partiledarnaerkänt att deras devalveringar misslyckades, säger . Jag harinte uppfattat något sådant erkännande. påstående är dessutom i sakfelaktigt. Det är klarlagt och inte bestritt av någon att genom dedevalveringar och den ekonomiska politik som de icke-socialisfiska regeringarnahar drivit, så har det relativa kostnadsläge som ni socialdemokrater förstördeunder 1970- taletsförsta hälft återställts fill vad det var . Motden bakgrunden kan varken eller någon annan säga att den ekonomiskapoHtiken och de vidtagna devalveringarna har misslyckats. Man har återställt detrelativa kostnadsläget till vad det var . Det varmödosamt och det var jobbigt. Det måste få gå ut över reallönerna, det måste fågå ut över levnadsstandarden när man återställer balansen på detta sätt. Närdessa devalveringar gjordes fanns det internafionellt förståelse för att detkostnadsläge som ni hade det avgörande ansvaret för och som hade uppstått inteminst genom lönekostnadsexplosionen - ett resultat av både de direktalöneökningarna och de påslag som vi politiker gjorde 1975-1976. Nuär ju situafionen den att såväl internationella som svenska ekonomer av facketkonstaterade att kronan låg rätt, att den hade rätt internationellt värde. Menden här effekten uppstod ju på grund av den ekonomiska politik som ni hadesignalerat. Ochsedan: Kunde ni inte ha sänkt lönerna? Han refererar tillvad jag sagt och gör ett räkneexempel. Jag talade om en begränsadreallönesänkning - dvs. att man inte kompenserat sig för inflationen. Vad ni nubegär av löntagarorganisationerna är ju just att de inte skall kompensera sigför den inflation som devalveringen innebär, för i så fall skulle ju denoperafionen vara misslyckad. säger jag: Har ni detta löfte från löntagarnasorganisationer, så hade ju detta att man inte kompenserar sig för inflationenvarit möjligt utan en devalvering. Då hade vinsten varit den att vi hade fåttdenna förstärkta konkurrenskraft i en sjunkande inflation som hade varit tillnytta i budgetarbetet, för enskilda människor, för barnfamiljer, för de studerande,för pensionärer och för alla andra. Det är ju det som är poängen. Men de 27procenten, ärade kammarledamöter, som har räknat fram och som äralternativet, är ju en intressant siffra. Det är alltså det slutliga utfalletur löntagarens synpunkt, innan socialdemokraternas nu inledda operation har"rullat runt". Det kan ju inte innebära något annat. Omman skulle få samma effekt med en lönesänkning, säger , finge man tatill för att uppnå vad ni vill åstadkomma genom devalvering ochmomshöjning. Den siffran tycker jag att de yrkesverksamma skaH hålla i huvudet. Sånågra ord om den inställning som ni gav uttryck åt i hela valrörelsen, att detvar så fel att visa återhållsamhet med de offentliga utgifterna, att det var såbrutalt med dessa sparpaket. Det finns ju faktiskt en och annan också på erkant och ute hos löntagarna som börjar sätta i fråga om det är klokt att tabort karensdagarna för att i stället genomföra en 2-procentig momshöjning. Bordeni inte ägna dessa samband en tanke till, innan ni lägger fram förslagen? Detär ju nog med påfrestningar genom er devalvering, utan att ni ovanpå dettaskall lägga en 2-procentig momshöjning. Ochfundera än en gång över vad som kommer att hända ute i kommunerna som ettresultat av er polifik. Jag fick brev från socialdemo-4 protokoll1982/83:16-17 kratiskakommunalmän som ville ha besked om att man inte skulle röra förutsättningarnaför . Och jag svarade dem: Här ligger alla förutsättningar på bordet. socialdemokrater har ju radikalt ändrat förutsättningarna. Man håller påatt göra om de preliminära budgetarna i landsting, kommuner osv. Vadär det som stundar för människorna? Är det verkligen ett sätt att klarasysselsättningen ute i kommunerna att ifrån statens sida ålägga dem så enormakostnadshöjningar att de för att kunna täcka in dem måste höja skatten i denutsträckning som vi har exempel på i ? Inte blir det någon ökadsysselsättning genom sådana manövrer, ! Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. AnL 14 ()replik: undrade vad vi egentligen har att erbjuda barnfamiljerna.Får jag svara med detsamma: Vi har att erbjuda barnfamiljerna en uteblivenmomshöjning , t. ex. Ochnu skulle jag vilja upprepa min fråga fill : Är ni också beredda atterbjuda barnfamiljerna en utebliven momshöjning ? Ni har faktiskt baraatt trycka på knappen för att hindra att den momshöjningen går igenom. Är niberedda att trycka på den knappen, eller tänker ni i sista vändan svika, som nialltid brukar göra? Jag tror att barnfamiljer och andra är ganska intresseradeav svaret. Menvi har också att erbjuda ett nej fill den medvetna och planerade inflationspolitiksom regeringen nu förbereder. Jaghar en uträkning framför mig. Den gäller en familj i valkrets. Debåda makarna har 80 000 resp. . i årsinkomst och två barn. Dedisponibla inkomsterna efter skatt är 44 000 resp. . Den sammanlagdaskattehöjningen i kostar dem 1 200 resp. 900 kr.Prishöjningen på grund av moms och devalvering - jag räknar , detsammasom konjunkturinsfitutet-kostar dem 2 550 resp. . Tillsammans blir deten belastning för denna familj på . Dettaär vad den här barnfamiljen och många andra har att se fram emot. Och när mannu frågar oss vad vi har att erbjuda barnfamiljerna svarar vi: Att säga nejtill den här inflationspolitiken. Låt mig säga till att det är lögn och förbannad dikt att detskulle vara den borgerliga notan som skall betalas genom devalveringen.Denna devalvering hade inte behövts, om mittenregeringen fått fillfälle attfullfölja sin ekonomiska poUfik. Det är en polifik som förvisso också den skuUeinnebära en åtstramning, men inte bara för de aktiva löntagarna och inte barapå arbetsinkomsterna, utan det skulle handla om en indragning av den privatakonsumtionen. Vi utgick också ifrån att vi skulle få en avtalsuppgörelse pårimlig nivå, men dessutom en stram finanspolitik i meningen återhållsamhet medoffentliga utgifter. Anledningen till devalveringen var helt enkelt attdet inte fanns någon annan utväg för er. Ni hade aldrig gått i land meduppgiften att, som ni lovade i valrörelsen, rädda reallönerna, fortsätta attöka budgetunderskottet och klara den svenska industrinskonkurrenskraft. Det finns inte en ekonom, socialdemokrafisk eller liberal, somtror att den ekvationen kan gå ihop. Det fanns också en och annan ekonom somsade det också: att det med nödvändighet kommer att tvingas fram endevalvering. Det vore intressant att få veta vad socialdemokraterna egentligenskulle ha gjort, om valutautflödet inte hade uppstått och tvingat framdevalveringen just . Kan svara på frågan: Hur skulle ni ha fått deolika pusselbitarna att passa ihop, så att det skulle ha lett tjll en ökning avinvesteringarna och mer sysselsättning? Jag tror inte det finns någon ekonomiskteori som visar att detta hade varit möjligt. Såsäger ni att vi minsann har medgivit att också vi har devalverat, precis som omvi någonsin skulle ha förnekat detta. Men en devalvering kräver ytterligareåtgärder, som också skall vara riktiga. När vi senast devalverade sänkte vimomsen i stället för att höja den. Vi kompletterade med stora besparingar, somvi fick spott och spe för under hela valrörelsen. säger att dethär minsann inte är någon devalvering med svansen mellan benen. Nej, men låtmig säga att jag tycker att det ganska mycket liknar en devalvering med huvudetunder armen. Ni satsar på den största devalveringen i modern fid - i varje fallefter 1949 - och på en kraftig ökning av den statliga upplåningen,för det blir ofrånkomligen följden av den politik som ni har utlovat. Sedantvingas det fram lönehöjningar. kan ju fråga sin utrikesminister, omdenne tror att det är sannolikt att löntagarna, efter att ha upplevt med13-14-procentig inflation och kraffiga reallönesänkningar 1983, också 1984 och1985 kommer att acceptera att ligga stilla i avtalsförhandlingarna och intekräva kompensation för åtstramningarna. Vidaretänker regeringen ju komplettera med ganska stora skattehöjningar, och dessa isig innebär att man driver upp inflationen. Sedan krävs det också ett slagsförtroende för den ekonomiska politiken, om inflationen skall kunna hållas ischack. Men hur skall detta förtroende skapas, när det så sent som föråtminstone tre förklarades även av ochsocialdemokratin att skall vara att inflationen inte får överstiga 5,. Det var ju detta som vi kom överens om i skatteuppgörelsen. går man ju utoch säger att siffran skall vara dubbelt så hög eller kanske så hög.Hur kan då tro att parter eller aktörer på den ekonomiska scenennågonsin då vill hjälpa till att hålla inflationen nere? Det kommer, sanna minaord, icke att bU en engångsinflation. Det kommer att bli en långvarig inflationpå minst tvåsiffriga tal. AnL 15 (vpk)replik: Det är litet märkligt att de andra partierna är så oförstående när detgäller protesterna mot nya matprishöjningar. Att de borgerliga parfierna intelyssnar kan jag i och för sig förstå. De har aldrig gått i spetsen dådet gällt barnfamiljernas och de lågavlönade människornas bekymmer. Därför ärdet intressant att höra tala mot en höjning av momsen. I över tioår har ni motsatt er ett borttagande av momsen på maten, trots att vänsterparfietkommunisterna har föreslagit detta. Vad ni har att bjuda barnfamiljerna i dagbeträffande momsen är ju bara en bråkdel av vad ni har tagit ifrånbarnfamiljerna under de år som ni suttit i regeringen. Vi har ju minst sex årserfarenhet när det gäller att trycka på nej-knappen i sådana här sammanhang.Det har vi inte glömt bort, . Det behöver vi kanske göra även ifortsättningen. Jagförstår att socialdemokraterna känner oro med anledning av samhällsekonominsnuvarande tillstånd. Det är naturligt. Det gör vi också. Det är många som gördet. Men vi menar att åtgärderna mot det inte skall gå ut över t. ex.barnfamiljernas ekonomi. I valrörelsen sade man att de fyra vallöftena skullebetalas med moms och ett avskaffande av aktiefondssparandet. Då visste niingenting om devalveringen och de pris- och hyreshöjningar som följer av den -eller visste ni det? Varförfullföljer ni inte löftena att avskaffa aktiefondssparandet? Bara under veckanefter devalveringen gjorde aktieägarna nya stora förtjänster, och devalveringenkommer sannolikt att medföra höjningar av aktieutdelningen. Har inteakfiemarknaden sfimulanser i övermått , efter devalveringen? Vårfråga är: Varför är det viktigare att höja momsen än att avskaffaaktiefondssparandet eller att införa moms på aktiehandeln? Det rör sig om istort sett samma belopp, som räcker för att betala de fyra viktiga vaUöftei\a. skall socialdemokraterna träffa mittenpartierna och diskuterakompensation för devalveringen fiU de högavlönade, som redan gynnas avskatteuppgörelsen. Jag vill bara säga detta: Kör inte över barnfamiljerna ochde lågavlönade ! Det är bättre att hoppa av skatteuppgörelsen och intege efter för mittenpartiernas orimliga krav. Detfinns en majoritet här i för ett nytt skattebeslut. Det borde finnasen majoritet för att besluta om en skatterabatt för löntagare med inkomster upptiU , för att stoppa matprishöjningarna, för att avskaffaakfiefondssparandet och för att införa en moms på akfiehandeln. Eftersomden borgerliga regeringen avslog AMS begäran om mer pengar kommer nuarbetslösheten att öka inom stora områden. Jag har sagt det tidigareatt i varje fall inom byggnadsindustrin kommer arbetslösheten att närma sig1930-talets rekordsiffror. Det är riktigt att man anslog 4 miljarder fill AMS.Kritiken att AMS fick mer pengar än de begärde tror jag att regeringen kan talätt på. Det är rikfigt att pengarna kom . Den krifiken kan regeringenockså ta lätt på, för den skulden vilar på de borgerliga partierna och deborgerliga regeringarna. Men jag tror inte att det räcker med de här pengarnaoch att bara satsa på AMS. Det behövs långsiktiga åtgärder inom industrin. Detbehövs långsiktiga åtgärder för att skapa nya industrijobb. Men det tar tid. Iavvaktan på det tror jag att ett sätt är att lossa på svångremmarna förkommunerna. Där finns eftersatta, angelägna behov - behovsom gäller människors sociala trygghet. Barnomsorgen behöver byggas ut,åldringsvården måste stärkas. Vi måste få fart på byggandet av nya ochsanerandet av gamla bostäder. Ge därför kommunerna utrymme för att skapa nyajobb, utrymme för att aktivt bekämpa arbetslösheten, utrymme för att skapa jobbtiU de fiotusentals arbetslösa ungdomar som finns . Tillsist vill jag påpeka att när vi säger att vi är beredda att vara med och taansvar för ekonomin, både för statsfinanserna och för de ekonomiskt utsattagruppernas villkor, är det kopplat just fill det sista villkoret. Det är därförvi kräver att skatteuppgörelsen skall rivas upp. Det är därför vi säger:Avskaffa aktiefondssparandet, höj inte momsen på maten. Det finns direktabesparingsåtgärder som kan vidtas. Låtmig sluta med att nämna två saker till: Avstå från att bygga det dyraJAS-planet!