prot · G609143 · 1982-12-31 00:00:00 — När det gäller fastighetsbolaget har det förekommit enmängd underligheter, som man inte kan få några som helst klarläggande beskedom. Det senaste, som har lett till att jag ställt min fråga, är att man har beslutatatt bygga ut ett affärscentrum till en kostnad som från början var beräknadtill 2,5 milj. kr. Sluträkningen har inte kommit , men kostnaderna är uppe i9 miljoner. Styrelsen svär sig fri från ekonomiskt ansvar, men man får inte ikommunfullmäktige ställa en fråga om vad ombyggnaden kommer att kosta och vadsom har skett i ärendet. Man hänvisar bara till att detta går utanför denkommunala kompetensen. Men det är ändå kommunala skattepengar som ligger ibolaget, och jag tycker att det vore rimligt att få ställa frågor ikommunfullmäktige i ärendet. Jag skulle vilja fråga om civilministern anser att det ärrimligt att ansvariga politiker i en kommun bildar kommunala bolag och utsersamma personer att sitta i bolagets styrelse, i kommunstyrelsen och ikommunstyrelsens arbetsutskott, så att de kan gå till sig själva och begärapengar? omöjligtatt få någon insyn, och den parlamentariska demokratin blir helt satt urfunktion. Jag kan inte tro att det är regeringens mening attreglerna skall tolkas så att fullmäktigeförsamlingarna i landet bara blirmarionetter åt kommunala bolag. Det är viktigt och troligen också bråttom med regler föratt skydda rätten till insyn. I allt större utsträckning bildar man nämligensådana här bolag i alla kommuner och inom allt fler områden. I har mant. ex. samma problem i ett industribolag. Om ökad insyn i kommunala bolag Jag kan självfallet inte kommenteraförhållandena i . Men jag vill hänvisa till vad jag sagt ochkonstatera att det finns möjligheter att interpellera i kommunalaföretag. Jag vill också erinra om att kommunerna , ibolagsordningar och stiftelsestadgar, kan införa bestämmelser om att företagenshandlingar -eventuellt med vissa undantag av affärsmässiga skäl - kan varaoffentliga. Det betyder alltså att man själv har rätt stora möjligheter tillegna initiativ, och det öppnar möjligheterna för ökad insyn. Men jag vill också erinra om de sekretessbestämmelser ochden tystnadsplikt som gäller för dem som sitter i kommunala bolag. Det betyderatt det måste ske en särskild prövning i varje enskilt fall. och det kan tänkasatt något frågeområde faller inom området icke offentligt. Sedan vill jag också hänvisa till att det ju finnsrevisorer i de kommunala bolagen. 23 (vpk): Jag kan mycket väl förstå att civilministerninte vill gå in i ett enskilt fall. Men jag måste ta som utgångspunkt,eftersom man där tydligt ser hur det kan gå till. I det svar som jag har fått sägs: "Frånregeringens sida vidtas alltså , åtgärder för att skapa bättreförutsättningar för insyn i de kommunala bolagen." Men det sägs också:"Kommunerna måste dock själva ta ansvar för hur insynen i bolagenfungerar." Det stämmer inte; det måste finnas några lagar somgaranterar att insynen blir lika i hela landet. Man utser samma människor som sitter på alla poster, mangår till sig själv, man vägrar att besvara frågor. Även om möjligheten finnskan den tydligen sättas ur spel - vi har inte fått ställa frågor. Det måste finnas lagar somgaranterar lika förhållanden över hela landet. Den lagstiftning som finns gällernaturligtvis hela landet. Och de ytterligare justeringar ioffentlighetsprincipen eller möjligheter till insyn som kan följa av deutredningar som ligger på regeringens bord, kommer Om fördelningen av statliga arbetsplatser i självfalletockså att gälla hela landet. Men sedan rhåste jag också hänvisa till de egnainitiativ och de egna beslut som varje kommun själv har att stå för. Det är den avvägningen som gäller: vi har engenerell lagstiftning för landet, och den ger sedan utrymme för skildatillämpningar i kommunerna. 25 (vpk): Civilministern säger att bestämmelsernagäller lika i hela landet. Men i svaret som jag har fått står det faktiskt:"Kommunerna måste dock själva ta ansvar för hur insynen i bolagenfungerar." Alltså finns det inte några regler, utan det är upp till varjekommun att avgöra. Ta egna initiativ, fick jag också till svar. Det har viförsökt göra - vi har försökt ställa frågor. Men man klubbar bara och säger:Det här går utanför den kommunala kompetensen. Vi kan alltså inte ta uppfrågorna. Därför måste det finnas regler som säger att man skall hasådana här möjligheter. Det skall inte vara kommunen som avgör, utan det skallfinnas en bestämmelse som säger att man skall ha rätt till insyn. Det är inte så konstigt att de regler som finns i bolagsordning eller stiftelsestadgar ger möjlighet att fatta olikabeslut. Att vi skulle åstadkomma ett regelverk i vårt samhälle som likriktar inabsurdum tror jag över huvud taget inte på. Jag menar alltså att de regler somfinns , och de som regeringen ytterligare överväger, är fullt tillräckligaför att kunna kombinera kraven på insyn och möjligheten att bedriva kommunalverksamhet i bolagsform. Jag vill också säga att regeringens avsikt icke är attundandra kommunerna möjligheten att bedriva verksamhet i bolagsform. Detbetyder att man i affärsmässig verksamhet kommer till en punkt däricke-offentlighet kan föreligga. Det får inte råda något tvivel om att detnaturligtvis gäller att öka möjligheten för insyn, men det finns en punktnågonstans som man inte kan träda över. och då måste regler för affärsmässigverksamhet föreligga. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1982/83:449 om fördelningen av statliga arbetsplatser iStockholmsregionen har, med anledning av attregeringen för sedan beslutat att inte fullfölja planerna på att () till , frågat mig om regeringenavser att fortsätta arbetet på att få till stånd en bättre fördelning avstatliga arbetsplatser i och hur detta arbete i så fallskall bedrivas. Beslutet om att avbryta den pågåendeprojekteringen av nybyggnad av lokaler i för FOA togs av denborgerliga regeringen . I samband härmed angavs att ett allsidigtunderlag rörande försvarsforskningens framtida roll och inriktning skulle tasfram. Det nu aktuella beslut åsyftar torde vararegeringens besked till överbefälhavaren angående anvisningarför programplanen m. m. för perioden /85-1988/89 ochanslagsframställningarna för /85 såvitt avser det militäraförsvaret. I anvisningarna uppdrar regeringen åt FOA att i samverkan medbyggnadsstyrelsen komma in med en samlad plan förförändringar i lokalisering och bemanning av myndigheten. Somplaneringsförutsättningar gäller att forskningsanstaltens lokaler i ihuvudsak skall avvecklas samt att FOA i skall lokaliseras medhuvuddelen till Ursvik () och med mindre del till (), där FOA redan nu är etablerad. Dessa planeringsförutsättningar ärett fullföljande av det beslut den dåvarande socialdemokratiska'regeringenfattade . Frågan om lokaliseringen av FOA:s Stockholmsdelar harsåledes diskuterats , varför regeringen funnit det lämpligt ochangeläget att FOA och berörda instanser nu får ett klart besked om sinlokalisering i . Regeringens beslut beträffande FOA innebär inte någonändring i regeringens principiella inställning till att få till stånd en bättrefördelning av statliga arbetsplatser i . Ansträngningarna attomfördela de statliga arbetsplatserna i denna region kommer att fortsätta. Vihar genom den genomförda departementsreformen samlat arbetet med decentraliseringsfrågornai tillsammans med andra viktiga arbetsuppgifter inom denoffentliga sektorn. Anvisningar för arbetet bereds f. n. inom departementet ochkommer att beslutas. Som exempel på att arbetet inte avstannat villjag erinra om att regeringen anvisat ytterligare medel för atttäcka kostnaderna för en utflyttning av delar av trafikenhet vidKungsholmsstrand i till och . Om fördelningen av statliga arbetsplatser i 28PÄR (): Jag ber att få tacka civilministern för svaret på min fråga. Den ojämna fördelningen av arbetsplatser är ett mycketstort problem här i . Den har till följd att vi får onödigtstora trafikproblem. Vi måste dimensionera en kollektivtraflkapparat och ettvägsystem för kraftiga trafiktoppar . Vi får köproblem medbristande bekvämlighet för de resande, vi får ofta ensidiga sovstadsmiljöer istora delar av regionen. , Statenhar ett stort ansvar på detta område, eftersom staten är en av de dominerandearbetsgivarna i . De statliga arbetsplatserna är också i hög gradkoncentrerade till regionens centrala delar-framför allt , ochSundbybergs kommuner. Meddelande om interpellationss var Därför bidrar alltså staten i hög grad tillkoncentrationen och de problem som följer av den. Beslutet att flytta ut FOA till upplevdes sommycket positivt, som ett prov på en aktiv vilja att börja göra något åtproblemen och få en bättre fördelning av de statliga arbetstillfällena. Därförär naturligtvis också det nu aktuella beslutet att inte flytta ut FOA tillBotkyrka mycket beklagligt. Det är riktigt, som sägs i interpellationssvaret, att denicke-socialistiska regeringen beslutade att avbryta projekteringen.Men det innebär inte att man gick ifrån principbeslutet att flytta ut FOA tillBotkyrka. Vad det handlade om då var framför allt att få ett bättre underlag,bl. a. därför att man räknade med att av ekonomiska skäl behöva organisera omFOA:s verksamhet en hel del. Jag tror att vi kan vara ense om att detnaturligtvis fanns krafter i det dåvarande regeringsunderlaget som var mindreentusiastiska för den här utflyttningen, men jag vill betona att regeringenaldrig gick ifrån det tidigare ställningstagandet. Men har man gjort det. har beslutet kommit om attutflyttningen inte skall ske. Det är naturligtvis ett hårt slag för Botkyrkaoch för alla andra kommuner som hoppas på en positiv utveckling på det härområdet. Man tvingas ställa frågan: Hur blir det med omfördelningen? Slutet på svaret ger en viss anledning till hopp. Dettycks ändå finnas en viljeinriktning i regeringen att få till stånd endecentralisering av de statliga arbetstillfällena i , och förslagi den riktningen kanske kommer att framläggas . Jag hoppas alltså det bästa för framtiden och hoppas attden här viljan kommer att märkas inte bara i principuttalanden utan också ipraktisk handling. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Meddelande om svar på interpellationerna 1982/83:117,125 och 133 Jag vill meddela att 1982/83:117 om verkstadsrörelse , m. m., skulleha besvarats av statsrådet . Då detta ej var möjligt pågrund av sjukdom har vi överenskommit att interpellationen skall besvaras den30 . Vidare har jag kommit överens med om attinterpellationen om en bättre företagsstruktur inom skogsbruket skall besvarasden . Jag har också kommit överens med om attinterpellationen om finansieringen av fiskebåtar skall besvaras . 8 §Svar på fråga 1982/83:405 om ansvars- och insynsförhållandena i statliga verkmed dotterbolag 1. om jagfortfarande anser att händelserna i domänkoncernen inte aktualiserarprincipiella frågeställningar vad beträffar ansvars- och insynsförhållandena istatliga verk som bedriver affärer i dotterbolagsform och 2. om jag ämnarvidta åtgärder som syftar till att ansvars- och insynsfrågorna i affärsverkenmed dotterbolag får en mer tillfredsställande utformning . Som regeringen redan tidigare meddelat kommer en särskildkommitté att tillkallas för att se över frågan om ledningen av destatliga förvaltningsmyndigheterna. En av uppgifterna för utredningen blir att se över insyns-och inflytandefrågorna i dotterföretag som hör till myndigheterna. Ocksårelationerna i övrigt mellan myndigheterna och deras dotterföretag kommer attses över. En särskild fråga som kommer att undersökas är förekomsten avpersonalunion mellan myndigheten och dess dotterföretag. Arbetet med att utarbeta direktiv till utredningen pågårinom . Avsikten är att regeringen skall kunna ta ställningtill direkfiven . Händelserna inom domänverket har föranlettregeringen att tidigarelägga denna utredning. Om ansvars- och insynsförhållandena i statliga verk meddotterbolag 31 (): Jag tackar statsrådet för svaret och noterarmed tillfredsställelse att insyns- och ansvarsfrågorna i de statligaförvaltningsmyndigheterna nu blir föremål för översyn. Som framgått av vårensdiskussion är en lång rad instanser i samhället avsevärt missnöjda med dennuvarande situationen -det gäller , revisorer,jusfitiekanslern m. fl. I diskussionen omaffärsverken och deras alltmer expanderande dotterbolagsverksamhet har ävenden viktiga fråga aktualiserats som har att göra med särskiljande avmyndighetsfunktion och affärsverksamhet. Det här är en för det enskildanäringslivet mycket viktig fråga från konkurrensneutralitetssynpunkt. Minföljdfråga fill statsrådet är därför: Kommer den utredning som omtalas i svaretatt även få direktiv att se över frågan om konkurrensneutraliteten, dvs. defrågor som uppkommer när ett affärsdrivande verk med myndighetsansvar i växandeutsträckning bedriver affärsverksamhet på områden där enskilda företag är ellerkan vara verksamma? Som framgick av mitt svar pågår inomcivildepartementet arbetet med direktiven. Regeringen kommer snart att taställning till dem, och innan det har skett finns det inget besked att lämnatill på den punkten. Om tekokoncernen ekonomiska situation 33MARGARETHA AF (): Det tycker jag var beklagligt, för detta ären mycket viktig fråga från det enskilda näringslivets synpunkt. Det vore väländå möjligt för statsrådet att om inte annat så dock uttrycka en egen åsikt,om statsrådet anser att ett särskiljande av myndighetsfunktionen ochaffärsverksamheten är en principiellt vikfig fråga som man bör ta tag i nu närman ändå gör en översyn. Vilken är statsrådets åsikt i frågan? Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1982/83:438 om tekokoncernen ekonomiska situation har frågat mig vilka slutsatserregeringen drar av Statsföretags analys av situationen för den statligatekokoncernen . I propositionen om rekonstruktion av Statsföretagsgruppen(prop. 1982/ 83:68) framhölls att var bland de företag som detvar nödvändigt att finansiellt rekonstruera. Enligt vad jag erfarit har införett beslut om finansiell rekonstruktion av låtit genomföra engrundlig utredning om företagets framtida möjligheter. Med denna utredning somgrund har beslutat att under vissa villkorskall tillföras kapital . Hur stort dettatillskott behöver bli beror på utvecklingen inom . Målet ärenligt att de olika dotterbolagen inom Eiser-koncernenskall vara lönsamma senast efter denna tidsperiod. Om förutsättningar för attnå detta mål inte föreligger avses dotterbolagen avvecklas från Eiser genomförsäljning eller i sista hand genom nedläggning. Försäljning av bolagen kanockså ske om detta kan innebära en gynnsammare utveckling för företaget. Statsföretags styrelses beslut beträffande Eiser liggerenligt min mening väl i linje med de uttalanden som tidigare gjorts avregeringen i fråga om såväl industristödet som tekopolitiken. I fråga omtillskotten till Statsföretagsgruppen har betonats att det av i marsbeslutade tillskottet skall utgöra en engångsinsats för att gruppen medundantag av Regioninvest hädanefter skall klara sig utan fortsatta löpandetillskott. Rekonstruktionen av följer också denna linje.Lönsamhetskraven på i gruppen ingående företag skärps, vilket medför att stödlämnas till utvecklingsbara företag och avveckling från gruppen sker av företagsom inte bedöms motsvara dessa krav. Den omläggning som regeringen föreslagit beträffandetekostödet får naturligtvis också konsekvenser för . Jag bedömeratt Eiser skall ha goda möjligheter att tillgodogöra sig satsningen på ökadeeffektivi- Den samlade effekten av beslutadeekonomiskt- Nr 143 politiska åtgärder, rekonstruktionen av Statsföretagsgruppen och förslaget den till ny tekopolitik ger Eiser betydligt bättre förutsättningar . -q j: jgg 35STEN (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Dess värre konstaterar jag att statsrådet intar enavvaktande hållning. Mellan 250 och 300 miljoner skall Statsföretag plocka framur sina enheter för att låta betala räntor och täckaförlustkostnader i övrigt. Först därefter vill statsrådet ta ställning till delångsiktiga principfrågorna. I Statsföretags regi har Eiser gjort förtvivlade försökatt nå lönsamhet. Det har kapitalt misslyckats. När regeringen tillträdde,lovade man att trappa ner industristödet. I tekopropositionen säger man sigvilja föra vad man kallaren mer offensiv tekopolitik. Det aviseradeStatsföretagsbidraget till Eiser kan väl inte vara "offensivt" ellerkonkurrensneutralt eller förenligt med tanken att det inte skall ges så mycketbidrag? Jag vill därför fråga statsrådet : Vad skallprivata företag göra som efter äldrestöd etc. inte går ihop? Vad blirkonsekvenserna av en sådan analys för Eiser? När Eiser och i förstatligades, varnade vifrån moderat håll för konsekvenserna av detta. Vi har dess värre fått mer änrätt. Hundratals miljoner har år satts in utan att förbättringar avbestående slag har kunnat skönjas. Nya stödpengar kommer att försvinna på sammasätt. Dessutom, herr talman, har i det här fallet förhoppningen om eventuellasamordningsfördelar inte på något sätt infriats, vilket också Statsföretagsledning har bekräftat vid en uppvaktning i näringsutskottet. Vad händer nu om dessa miljoner inte placeras i Eiser?Vilka är alternativen? Vilka samhällsekonomiska värden har användningen avdessa pengar? Hur mycket av framtida och lönsam sysselsättning hotas avindustrisubventioner, som konserverar en föråldrad företagsstruktur? Var finnsde samhällsekonomiska lönsamhetskalkylerna? fattade riksdagsmajoriteten - istrid med oppositionen - beslut om ett stöd till Statsföretag på drygt 5miljarder kronor. Skall statsrådet tiga still när Statsföretag nu isin tur skall pumpa in bortåt 300 miljoner i den krisdrabbade ? Hur skall regeringen kunna infria sina löften om ennedrappning av industristödet, om denna politik får fortsätta år ?Visserligen talas det nu om engångsinsatser, men hur kommer det i realitetenatt bli? De årliga kostnaderna för det totala tekostödet har nustigit till nivån 400-450 milj. kr., och det är ovanpå detta somStatsföretagsbidraget till Eiser kommer att läggas. Med hänsyn till de principiella skäl som talar för enavveckling av de selektiva stödformerna och till de krav som det svårastatsfinansiella läget ställer, måste enligt min mening subventionerna tilltekoindustrin avvecklas Om tekokoncernen ekonomiska situation Så blir inte fallet, om de förslagförverkligas som finns i , tekopropositionen. Överläggningenvar härmed avslutad. 10§ Föredrogs men bordlades åter betänkanden /83:28och 32 betänkanden /83:30-33 betänkande1982/83:25 betänkanden /83:36 och 37 Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1982/83:24 om utveckling i (prop. 1982/83:120 delvis), 1982/83:38om utveckling i (prop. 1982/83:120 delvis), 1982/83:20om utveckling i (prop. 1982/83:120 delvis), 1982/83:33om utveckling i (prop. 1982/83:120 delvis) och 1982/83:29om utveckling i (prop. 1982/83:120 delvis). Anf.36 TREDJE VICE TALMANNEN: betänkande 24,näringsutskottets betänkande 38, trafikutskottets betänkande 20,jordbruksutskottets betänkande 33 och civilutskottets betänkande 29 debatterasi ett sammanhang, och yrkanden beträffande samtliga dessa betänkanden fårframställas under den gemensamma överläggningen. 37 (): Första maj-firandet 1983 i kom säkert för månganorrbottningar inte att präglas av samma entusiasm och kampanda som året innan. Detfanns ju t. o. m. de som valde att inte gå med i årets första maj-tåg!Besvikelsen kändes för stor. Avståndet mellan valrörelsens generösa löften-propositionens katalog av vagt formulerade projekt - och vardagens verklighetkändes för stort. Med detta vill jag, herrtalman, inte ha sagt att socialdemokratin saknar ett gott uppsåt att vilja uträtta något för denna hårt prövadelandsända, men inför de enorma problem som faktiskt existerar där, och somväntar på långsiktiga lösningar, borde man kanske ha känt litet mer avödmjukhet och varit något mer varsam med ord och uttalanden och framför alltmed löftena. Det har ganska naturligt funnits ett intresse förregeringen att låta propositionen få karaktären av ett offensivt,framåtsyftande aktstycke och av ett fullföljande av den utvecklingsplan förNorrbotten som togs fram års valrörelse. Men börjar man något nagelfara beloppen och de konkretaförslagen, kan man konstatera att en mycket stor del av deföreslagna medlen går till finansiella rekonstrukfioner och sedvanligaberedskapsarbeten, medan en mindre del går till mer framåtsyftande, långsiktigaprojekt vid sidan av de mer traditionella basnäringarna. Jag vill tillstå, herr talman, att det finns smärreundantag från denna karakteristik. Men helhetsintrycket blir ganskaintetsägande och måste sprida både missmod och missnöje bland de människor somlyssnat och kanske satt sin tilltro till valrörelsens löften om de nya,framåtsyftande greppen för att långsiktigt lyfta ur dess krisläge. Från denna talarstol har ofta vittnats om detbesvärliga arbetsmarknadsläget i . Varje talare efter mig kommer säkertatt med en lång rad siffror och personliga vittnesbörd utveckla sin syn påsituationens allvar. Om lägets allvar borde vi inte behöva föra någon debatt. Istället borde debatten gälla hur man långsiktigt skall kunna finna former föratt lösa problemen på den norrbottniska arbetsmarknaden. Det gäller attåstadkomma bättre balans mellan utbud av arbetskraft och efterfrågan påarbetskraft i . Hur man skall definiera och formulera denna balanskan vi diskutera, och vi kan också diskutera på vilket sätt den skall åstadkommas. En sak står nämligen helt klar för oss moderater - och jagtror att den insikten sprider sig: Vi löser icke långsiktigt Norrbottensproblem med att pumpa in miljon- och miljardbelopp för att finansiera relativtkortsiktiga arbetsmarknadspolitiska insatser som vissa politikeruppmanar dem som är arbetslösa att inte flytta. Det är en i grunden oärligpolitik, som genomskådas av allt fler - inte minst av människorna i Norrbotten.Det är inte stödmiljonernas mångfald som långsiktigt kan lösa problemen- hadedet varit så, hade problemen i för länge sedan varit lösta, ochmänniskorna hade haft arbete. Allt fler människor i har kommit tilldenna insikt, och det är de människorna som tog socialdemokratins vallöfte 1982på allvar. Det är de som känner besvikelsen när man läser propositionen och demånga kortsiktiga förslagen till lösningar. Problemen i har flera orsaker: ettdåligt differentierat näringsliv, en alltför stor offentlig sektor, som råvaruleverantör till en omstrukturerad västeuropeiskstålindustri, omvandlingen av länets skogsindustri, som får effekter i allaled, och framför allt en alltför liten småföretagssektor. Basnäringarnaskris sammanfaller olyckligt med den svaga aktiviteten i hela västvärldensekonomier och med grundläggande obalanser i den svenska ekonomin. Därför måste man se regeringens Norrbottensproposition motbakgrund av utomordentligt allvarliga läge. De djupgåendestrukturproblemen och bristen på rörlighet i ekonomin ökar så länge de grundläggandeobalanserna inte angrips. Den av fegeringen förda ekonomiska politikenär emellertid av traditionellt socialdemokratiskt märke med fortsattaskattehöjningar, växande offentlig sektor samt större bidrag och subventionertill enskilda och näringsliv. Detta skadar tillväxtkrafterna i ekonomin ochsamhället i dess helhet. Därmed uteblir också det "ekonomiska lyft"som regeringen så ofta talar om. Den stora devalveringens effekter, som skulleutgöra grunden för ekonomisk återhämtning, riskerar att till stor- del ätas uppav för stora kostnadsökningar, skatter och arbetsgivaravgifter. Om skall ha en rimlig möjlighet att åter få enekonomi i balans, krävs bl. a. att näringslivets relativa kostnadslägeförbättras och sedan bibehålls. Det är ju ganska meningslöst att genomupprepade devalveringar förbättra kostnadsläget och sedan se att dettaförsämras igen genom kostnadsökningar. Därför har vi konsekvent sagt nej tillregeringens förslag om ökade pålagor på näringslivet. Under innevarande riksmötehar vi avvisat förslag om höjda arbetsgivaravgifter på sammanlagt ,utdelningsskatt, vinstskatt, elenergiskatt m. m.