prot · G60931 · 1982-12-31 00:00:00 — Den har byggt pä att förhandlingar skall äga rum rnellande nordiska länderna för att utreda förutsättningarna för tillkomsten av enkärnvapenfri zon i med sikte på att åstadkomma en överenskommelse.Också kärnvapenstater måste delta i förhandlingarna, eftersom det ärinskränkningar i deras möjligheter att använda kärnvapen som skall uppnås.Medeldistansrobotar och takfiska kärnvapen, avsedda för mål inom zonen, bördras bort som ett led i överenskommelsen enligt def beslut som harfattat. Av svaret på min interpellation framgår det att riksdagensuttalande endast skall fungera som vägledande tillsammans med vadutrikesministern anfört i sitt svar. Låt mig fråga: Vad tror sig regeringenegentligen om att kunna åstadkomma? När besökteBresjnev fick han uppfattningen aft var villigt aft låta territorier ochanläggningar ingå i en eventuell europeisk kärnvapenfri zon - vi minns allavilken debatt det blev om detta i vårt land. kom vårdåvarande kabinettssekreterare hem och konstaterade att ingen filltrokunde ställas till dessa rykten, och han uttryckte som sin privata mening attÖstersjön borde ingå i en nordisk kärnvapenfri zon. träffades deskandinaviska utrikesministrarna, och man enades om att så borde def vara. senare tog ledamoten av centralkommittén Arbatovavstånd från erbjudande, och man var tillbaka där det hela började.Alva uttryckte då att och , i fredens intresse, ensidigtkunde deklarera som kärnvapenfri zon - hur man därmed skulle få bort deryska kärnvapenbestyckade ubåtarna frän svenska och finska vatten sades inte. Så tog till orda igen och skapade änstörre förvirring, vilken snabbt tillrättalades av den nyekabinettssekreteraren . Därefter for utrikesministern fill PärStenbäck i och diskuterade och en kärnvapenfri zon, och nutycks det, av inferpellationssvf ret att döma, infe vara självklart attÖstersjön skall ingå. Def är många turer i den dansen. Men, herr talman, dessafrågor skall närmare beröra. Däremot vill jag beröra olika nationers inställning tillåstadkommandet av en kärnvapenfri zon, vilket kan vara vikfigt mot bakgrund avden debatt som förs här i . Den sovjefiska nyhetsbyrån en artikel: "Kan enighet nås om enkärnvapenfri zon i ?" 1 arfikeln konstaterades aft en finsksocialdemokrafisk delegation sammanträffat med en delegafion från kommunistiska parti. Slutkommunikénfrån mötet innehåller ett avsnitt där delegationerna uttalar sig för idén attNorden som kärnvapenfri zon förverkligas. 1 arfikeln sägs därefter aft de nordiska länderna ärkärnvapenfria -men bara så länge och förbehåll om att inte taemot kärnvapen i fredstid gäller. Självfallet ligger det i intresse attdet inte heller i krigstider stationeras några kärnvapen i de nordiska NATO-länderna- def är def def hela gäller. Och det vet våra vänner i och . Detfinns etf ryskt ordspråk som kan vara aktuellt: Vargen är alltid redo att utanlön ta tjänst som herde. Jag har tagit del av 1981/82 ars sfortingsmelding nr 101,om en kärnvapenfri zon i , och det hoppas jag att utrikesministern ocksåhar gjort. Den fillkom under en socialdemokratisk regering. Därfill skallläggas den motvilja som norske utrikesministern visade vid tanken på enkärnvapenfri zon inför sitt sammanträffande med . Denmotviljan överensstämmer med det som framgår av den nämnda meldingen istortinget. Danske utrikesministern deklarerade för sindel klart inför internafionella journalister att den nya danska regeringen infeöver huvud taget har tänkt sig några förhandlingar om en kärnvapenfri zon iNorden. Utrikesministern har besökt etf par av våra nordiskagrannländer. Jag förutsätter att utrikesministern delar uppfattningen att enkärnvapenfri zon utan och infe är möjlig. Min fråga blir därför: Hur bedömer utrikesministern depraktiska möjligheterna att arbeta vidare på som en kärnvapenfri zonefter sitt sammanträffande med och i ? nedrustningsdebafter brukaromfatta allmänna nedrustningsfrågor, riskerna för en kärnvapenkatastrof,världens orimliga mstningskosfnader, sambandet mellan nedrustning ochutveckling m. m. Jag har i min interpellafion, och även i anförandet här,begränsat mig till frågor som berör regeringens inställning fill vissadefinierade och vikfiga nedrustningsproblem. För oss i moderata samlingspartietär det viktigt att vår nedrustningspolitik infe sätter vår internafionellaopartiskhet i fara. Jag tycker mig i utrikesministerns svar förmärka ett ökathänsynstagande till synpunkter och framställningar som kommer österifrån. Dettakan vara opportunism eller eftergifter till en större allmänhets högröstadekrav på åtgärder, krav som ofta har sitt ursprung i ett ösfstatsland. Men detkan också tyda på att den inriktning som vår nedrustningspolitik hitfills haftverkligen står inför en omsvängning. Jag har ställt några frågor tillutrikesministern för att få förtydligat vissa oklarheter iinterpellationssvaret. Jag upprepar för säkerhets skull mina frågor: Vilken blir inställning till s. k.negativa säkerhetsgarantier, och kommer vi att godta bilaterala utfästelser utan att dessa förankras internationellt? Kommer vi att beakta kravet på total militär balans vidbedömningen av frågor som berör kärnvapennedmsfning i ? Hur sker en sådan Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet bedömningmed hänsyn till frågan om frysning av kärnvapnen? vill jag tillägga. Är ett starktmilitärt försvar förenligt med vårt nedrusfningsarbete? Hur ställer sig utrikesministernfill krav på ensidig nedrustning? Vad ärutrikesministerns inställning fill möjligheten att realisera kravet på ennordisk kärnvapenfri zon efter sina samtal med de nordiska utrikesministrarna? Än en gång fack för svaret, och jag hoppas attutrikesministern vill göra de förtydliganden jag anhållit om. AnL 7 CARLBILDT (m): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på min interpellafion eller för att min interpellafion - som det står iinterpellationssvaret - "i huvudsak" har besvarats. Bakgrunden till den interpellation som jag ställde någradagar efter det aft ställt sin är bekant, nämligen def tumultsom uppstod rörande regeringens uppfattning om roll i en nordiskkärnvapenfri zon. Def ena uttalandet har stått mot det andra i etf skådespelsom infe allfid varit särdeles uppbyggligt och som nog markerat, tror jag, denkraffigaste förvirring i en central svensk säkerhetspolitisk fråga som vi haftunder . Def hela började ju ganska så spektakulärt med ambassadörTheorins numera så bekanta intervju i . Det somambassadör där hade att säga var direkt sensationellt på den enapunkten efter den andra, eftersom det innebar ett klarf och entydigt brott motgrundläggande delar av den i enighet etablerade svenska polifiken izonfrågan. Den bild som ambassadör tecknade i intervjun varbilden av en zon som först bildades enbart av de nordiska staterna själva, ochdetta utan någon som helst kontakt med stormakterna. Detta var, menade ambassadören,den egentliga zonen, och med dennas bildande hade stormakterna ingenting attskaffa. Därefter skulle man tydligen i någon typ av andra fas i arbetet förstsöka, som def hette, inhösta olika garantiåtaganden från kärnvapenmakternassida och därefter möjligen också försöka få dem att dra bort de kärnvapen somär riktade mot de nordiska länderna i den kärnvapenfria zonen. Aft blev fritt från kärnvapen var enligtambassadören självfallet Önskvärt, men vi "kan inte begära några garanfieri förväg - vare sig att respektera zonen eller att dra bort vissakärnvapen". Ambassadörens intervju utlöste av aUt att döma en väldigaktivitet på . Det dröjde infe så länge förrän UD:spressbyrå försökte få TT att distribuera någon form av tillrättaläggande av vadambassadören egentligen hade menat och sagt. Men def här papperet frän UD:spressbyrå var inte mycket klarare i sina konturer. I def hette def aftintervjun var "tendentiöst redigerad", vilket jag antar får ses somen omskrivning för att def som stod i intervjun nog i och för sig hade sagtsmen att demera sensationella delarna av uttalandena hade getts en mer framträdande platsvid redigeringen än vad man från departementets sida helst hade velat se skullevara fallet. Ty fakta är aft hade haft möjlighet att in tillvarje kommatecken och in till sista stavelsen korrigera den artikel som publice rades i . När utrikesministern i dagens interpellationssvar hävdar aft "intervjun inte korrekt återspegladeambassa dör åsikter--- " står vi därför faktiskt inför situationen att antingenutrikesministern eller ambassadören ljuger - anfingen ljög ambassadören omsina verkliga åsikter när intervjun gjordes och när hon korrigerade den ellerockså har utrikesministern ett något lättsinnigt förhållande till sanningen närhan på detta sätt kritiserar vad som har stått i . Utrikesministern har såvitt jag kan förstå fel också närhan påstår att fidningen vägrat att publicera def uttalande som UD:s pressbyrågjorde i ärendet. Sanningen är aft TT icke distribuerade uttalandet och att detdärför inte kom någon enda tidning till hända. - Detta om formerna förtumultets inledning. Det finns anledning aft med viss kraft slå fast allt dettaför att def skall vara klart hur det egentligen gick till. Def uttalande från pressbyrån, i namn, somutrikesministern nu i sitt interpellationssvar återkommer till gjorde dock infesakläget i frågan så värst mycket bättre. I det heter def att man bl. a. avfolkrätfsliga skäl infe på förhand kan uppställa kravet om att skallingå i själva zonen men att det självfallet är "politiskt önskvärt",som def heter, att skall bli fritt från kärnvajjen. I sak har jagsvårt aft se vad som skiljer defta uttalande från vad ambassadör sadepå just denna punkt i den famösa intervjun. Sedan tog cirkusen som bekant några ytterligare varv.Statsministern gav en intervju för den franska fidningen där hanalldeles entydigt slöt upp bakom den linje som hitintills varit den officiellasvenska. "Jag anser att en sådan zon borde omfatta ",förklarade statsministern helt käckt. Som ett eko av statsministern uppträddekabinettssekreterare i en TT-intervju med etf minst likaklart uttalande: "anser att skall ingå i enkärnvapenfri zon i ." Med defta ännu icke dementerade uttalandeinleddes TT-intervjun med kabinettssekreteraren. Sedan var det uppenbarligen dags för utrikesministern attbeträda scenen i detta drama. I en intervju i morgonekot i anslutning fill sinfinska resa förklarade han: Vi har inte hävdat absolut att skaU varaindraget. Reportern gjorde kommentaren att uttalandet var "en aningoprecist" och att man nu kunde dra slutsatsen att såväl somFinland vill avvakta och se i fråga om inlemmande i en nordiskkärnvapenfri zon. Def är knappast ägnat att förvåna om denna lusfiga dansmellan positionerna har lett till höjda ögonbryn och förvånade miner på åtskilligahåll, både inom och utom landet. Man är inte riktigt van vid att en svenskregering behandlar centrala utrikespolitiska frågor med denna brist på 2Riksdagens protokoll 1982/83:31-32 Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet handlag,om jag får använda det uttrycket. Def hela gav under detta den senaste månadensskede ett intryck av att vara en okoordinerad hipp-som-happ-politik i encentral fråga. Hipp, sade . Häpp, sade . Happ, sade UD:spressbyrå. Häpp häpp, sade . Happigen, sade Bodsfröm. Och står vi införuppgiften att klarlägga vad det egentligen är som och därmedregeringen i dess helhet, ambassadörer och kabinettssekreterare inkluderade,vill säga med dagens interpellationssvar. Några egenfiiga svar på mina precisa frågor villutrikesministern och regeringen av allt att döma inte ge. På min första fråga,om han står bakom vad ambassadör sade i , lämnar haninget entydigt svar. Det efterlämnar dock ett intryck av att det nog var så attambassadören i intervjun i vissa hänseenden talade i nattmössan. På min andra fråga, om huruvida etf kärnvapenfriftÖstersjön fortfarande skall vara en förutsättning för etablerandet av enkärnvapenfri zon i , lämnar han inget entydigt svar. På olika sidor iinterpellationssvaret ges i stället vad som kan beskrivas som litet olikatanketrådar, som måhända kan sammanfattas i etf "förmodligen infe". På min tredje fråga - om en zon av denna typ kan etablerasutan en direkt förhandling med de berörda supermakterna, en förhandling av dentyp som ambassadör direkt och entydigt avvisat i sin intervju - lämnasförsiktigtvis inget svar alls. Bäst sammanfattas måhända interpellationssvarets innehålli just dessa delar i konstaterandet aft def behövs ytterligare interna svenskaöverväganden. Min enda kommentar till detta är att det kanske inte hade skadatmed ytterligare interna svenska överväganden, innan man avlossat det spektakulärafyrverkeri av motstridiga åsikter som vi har fått se under den senaste månaden. Frågan om en kärnvapenfri zon i är viktig. Den rörvår egen säkerhet, och den rör säkerheten för våra nordiska grannländer, liksomockså förutsättningarna för stabiliteten i hela def nordeuropeiska området.Dessutom berör den direkt villkoren och förutsättningarna för vår neutrali-fetspolifiki de allvarliga lägen i en osäker framfid, då den kan ställas inför deutmaningar som det är dess yttersta syfte aft klara av. Sedan den dåvarande statssekreteraren 1975för första gången mera i detalj formulerade den svenska inställningen i dennafråga har def varit alldeles klarf att zonen, för del, måste varanågonting mera än bara etf stadfästande av en existerande kärnvapenfrihet ifredstid i de nordiska länderna och att den i själva verket får sitt värde förSverige först i ett läge när den går utöver denna snävare ram. Def har gällt , där olika svenska regeringarunder , och så sent som ett enigt utrikesutskott ochen enig riksdag, efter förslag i en socialdemokrafisk parfimofion, klart sagtatt etf kärnvapenfrift är en självklar och en integrerad del av denkärnvapenfria zonen. Def har också gällt andra områden i vår närhet, som i dagutnyttjas för basering av kärnvapen, vilka av allt att döma är riktade mot Sverigeoch I praktiken handlar det här huvudsakligen, om än icke enbart,om delar av nordvästra . När regeringen nu börjar - långsamt, trevande och fumligt- att skissera en nordisk kärnvapenfri zon som enbart omfattar de nordiskaländerna, och där uttrycket zonen reserveras till att avse endast defta område,samfidigt som man hänför de strävanden som har varit centrala ochavgörande för den svenska inställningen i denna fråga till kategorin vad som är"politiskt önskvärt" och vad som kan uppnås, som det heter, "isamband med zonens fillkomst", har man i praktiken ställt sig bakom vadsom riskerar aft bli en förkrympt zontanke. Aft man strävar efter att samtidigtmed etablerandet, eller något senare, garnera denna förkrympta zon med olikatyper av arrangemang som går i den riktning som tidigare med sådanstyrka talat om är självfallet, det skall sägas, behjärtansvärt och bra, men skymmerknappast den förskjutning i principsynen när def gäller zonfrågan som det ärsvårt att komma ifrån aft regeringen just nu är mitt uppe i. Jag har ingen somhelst anledning att betvivla att regeringen är ärlig i sin vilja att försöka geden förkrympta zonen den komplettering med olika fillägg som def falas om i deolika fanketrådarna i interpellationssvarets olika delar, men def säger sigsjälvt att denna förskjutning av principsynen när def gäller zonen ocksåinnebär att förutsättningarna för att defta skall vara möjligt att uppnåreduceras högst avsevärt. Om zonen redan har etablerats och om det har skapatsetf begrepp som bara omfattar de nordiska staternas territorier, eller om manvet att den i alla händelser kornmer att etableras med denna begränsadeomfattning, vilka skäl har då t. ex. att gå rned på avgöranderestriktioner i eller beträffande etf kärnvapensystem med kort ochmedellång räckvidd som stafionerats i det nordeuropeiska området? Svaret på denfrågan är att man självfallet har mycket små anledningar aft gå med på dem. Det finns olika typer av brasklappar iinterpellafionssvaret, och def är bra. Dels finns det ett välkommetkonstaterande att det kanske snarare är processen i sig och diskussionen somhar ett värde än de slutmål vi diskuterar och aft detta är någonting som kommeratt ta tid och som kommer aft kräva tålamod. Dels finns det hänvisningen filldet behov av ytterligare interna svenska överväganden som jag berört fidigare.Jag skulle vilja vädja till regeringen att utnyttja brasklapparna för att ommöjligt krypa ur den ganska så omöjliga förkrympta zonkonstrukfion som det nufinns tecken på att man håller på aft krypa in i. Vill regeringen bevara denbreda polifiska enighet som rått i zonfrågan är deftasjälvfallet något av en förutsättning. Jag har uppehållit mig huvudsakligen vid vadsom är den begränsade del av interpellationssvaret som avser svar eller försöktill svar på mina direkta frågor. Men jag kan inte undvika aft i anslutningtill vad sagt foga några korta randanmärkningar fill vadsom sägs i interpellationssvaret i övrigt, därför att svaret i vissa delar ärmycket anmärkningsvärt i sina formuleringar och resonemang. Först ochfrämst gäller det den allmänna formulering om avskräcknings- Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Utrikesministern tar med kraft avstånd från dessa och hävdar attde leder till en milifarisering av den internationella politiken ochrepresenterar någonting som vi måste sträva efter att komma bort från. Dettaär, om jag uttrycker saken försikfigt, en ganska märklig ståndpunkt.Avskräckningsdokfriner ingår i varje form av väpnat försvar, också det svenska,och kan aldrig beskrivas på det ytterligt förenklade sätt som förekommer isvaret. Ett väpnat försvar, svenskt eller av annan nationalitet, syftar tiU aftavskräcka från angrepp i de lägen där de politiska motsättningarna leder tillatt väpnade anfall övervägs. I de lägena är en fungerande avskräckning, t. ex.i form av det svenska försvaret, direkt och fredsbevarande. Etfförsvar som inte leder till avskräckning tjänar inget syfte. Då kan man inteheller ha etf försvar som verkar fredsbevarande. Jag tror att den formuleringsom har smugit sig in i interpellationssvaret på denna punkt kanske kanhänföras till kontot administrativt problem eller tillfällig förvirring iredigeringen av produkten. Mina anmärkningar gäller vidare de konkretaställningstaganden vad gäller kärnvapenproblemen i som regeringen nu göroch som innehåller lika betydelsefulla som oroväckande positionsförflyftningar.På två mycket viktiga punkter, kanske de två viktigaste över huvud taget,ställer sig nu bakom krav och synpunkter som tidigare mig veterligenicke stötts av någon enda regering utanför de intimt Sovjetallierades krets. Det gäller för det första det exklusiva kravet på att NATOskall uppge möjligheten att svara på ett massivt sovjefiskt anfall motVästeuropa med också kärnvapen - ett krav som visserligen har förekommit i debattenmen som hifintills ingen regering utanför de intimt Sovjetallierades kretsställt sig bakom och ett krav som uteslutande och exklusivt riktar sig mot devästallierades försvarsdoktrin. Det gäller för det andra kravet på ett totalt stopp förvarje förberedelse för utplacering av nya kärnvapen. Det är ett krav som idagsläget i direkt och riktar sig mot NATO:s s. k.dubbelbeslut frän . Därmed riktar det sig också direkt motförutsättningarna för de s. k. INF-förhandlingar - inte TNF som def sfär isvaret - som bedrivs i och som syftar fill aft få till stånd enreduktion av dessa kärnvapen i . Qm defta svenska krav går igenom,innebär det i realiteten att Genéveför-handlingarna kan läggas ner. Att nu på detta sätt lägger sig till medståndpunkter som varit förbehållna å ena sidan en och annan debattör iväst och å andra sidan de infimt Sovjetallierades krets är enligt min meningvärt att notera. Det finns skäl att poängtera detta inte minst mot bakgrund avatt de ståndpunkter som jag nu har refererat och som ingår iinterpellafionssvaret inte har någon som helst täckning i de grunddokument somregeringen allt oftare nu åberopar för sina ställningstaganden, nämligen den s.k. . De resonemang om såväl avskräckningen somicke-första-användning av kärnvapen och ett fotalt stopp för förberedelse förutplacering av nya kärnvapen som regeringen ställer sig bakom förekommer icke iPalmekommissionens rapport. När det gäller vissa av dessa resonemang är def t. o. m.sä aft en av kommissionens mera kunniga ledamöter i förordet fill den mestspridda upplagan betonar just def väsentliga i aft lyckadesuppnå enighet kring förslag som frigör sig från den förenklade bild som oftafinns i den typ av förslag som den nu olyckligtvis harställt sig bakom. Under detta anförande övertogfalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet AnL 8 (): Def var en ganska arrogant och aggressiv tonvi fick uppleva från sida. Man torde kunna säga att det var som attlyssna fill när Fan har läst . Tyvärr tror jag nog aft vi får vänja ossvid den tonen -tyvärr säger jag, fy enigheten om svensk säkerhetspoHfik är så väsenfiig. interpellafion grundar sig på en arfikel iSvenska -varken läst eller godkänd av mig i dess slutliga version-som uppenbarligen har redigerats med särskilt syfte. Från en lång intervjuuteslöts dessutom väsenfiiga synpunkter, t. ex. om uttunningszoner, reduceringav kärnvapen i våra närområden som t. ex. Leningradområdet. De skulle intepassa in i den bild man ville ha fram. säger nu - vilket är fantasfiskt - att fakta äratt intill varje kommatecken och stavelse har haft möjUghet attkorrigera arfikeln. Hur vet def? Jag vet nämligen att jag inte haftden möjligheten. Det är jag som haft kontakter med den journalist def härgäller. Det är mig som journalisten har intervjuat och def är mig journalisteninte har velat ge den version som har tryckts i tidningen. anför här en del underliga saker också i sindiskussion som def kan vara viktigt aft korrigera. säger attutrikesutskottet har anfört att skall vara en självklar ochintegrerad del i en kärnvapenfri zon. Def är förunderligt. har självskrivit under def uttalande som utrikesufskoftet har gjort och där det står attdenne bl. a. i ökad grad har riktat uppmärksamheten mot status isamband med en kärnvapenfri zon i det nordiska området. Ett nafurUgt krav isammanhanget bör vara att skall vara kärnvapenfri. Det är exakt vadsom står i regeringens svar på interpellafionen. Men def står infe iutrikesutskottets uttalande att skall vara en självklar ochintegrerad del av en kärnvapenfri zon. Tillbaka litet grand till fidningsarfikeln! Tyvärr harSvenska intresse inte varit lika stort att föra in mitt uttalandefrån med anledning av arfikeln. För att vi skall hamna rätt idebatten vill jag citera några delar i det här uttalandet - infe de delar somberör , ty de finns ju med i interpellationssvaret. Dessa delar lyderså här: "Artikeln är redigerad pä ett tendentiöst sätt och blir därför imånga avseenden missvisande. T. ex. har förtigits i arfikeln att jag slog fastönskvärdheten av och betydelsen för zonarbetet av aft drar bortGolfubåtarna Om agerande i det internationella nedrustningsarbetet Jag har inte sagt att vi skäll föra en ny politik om en kärnvapenfrizon i , däremot att vi avser aft driva frågan mer aktivt. Hur arbetetskall bedrivas, i vilken ordning, andra detaljer m. m. har regeringen ännu intetagit ställning fill. Jag vill dock erinra om utrikesutskottets allmänna enigaformulering i dessa frågor." Därmedkanske vi kan ägna oss åt själva sakfrågan. Jag utgår ifrån att den positiva syn som ett enigtutrikesutskott har deklarerat när givit regeringen i uppdrag attarbeta för en kärnvapenfri zon också i verkligheten omfattas av . får man den känslan att det är med armbågen ställerupp på en kärnvapenfri zon i . Infe rninst framgår defta av en artikel skrift friheten, där radarupp alla negafiva effekter av en kärnvapenfri zon i och allasvårigheter. En del uppgifter i arfikeln är dessutom förvånande.