prot · G60918 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:18 Omdevalveringens betydelse för det nordiska samarbetet 1 § Justerades protokollet för den 20 innevarande månad. 2 § Svar på fråga 1982/83:23 om devalveringens betydelseför det nordiska samarbetet 1 Ekonomi- och budgetministern : har ställt följande fråga:Anser ekonomi- och budgetministern att den företagna svenskadevalveringen förbättrat förutsättningarna för det nordiska samarbetet? Mitt svartill är ja, och detta av två skäl. Ser man först fill de allmänekonomiska effekterna, såleder den svenska devalveringen till en förstärkning av den svenskakonkurrenskraften och öppnar vägen för att föra den svenska ekonomin ut ur detmoras som av borgerlig politik har lett tiU. En sund svensk ekonomi ären helt nödvändig förutsättning för att det nordiska samarbetet skall bliframgångsrikt. Den svenska devalveringen medför vidare alls inte denegativa effekter på våra grannländers konkurrenskraft som somliga, någotförhastat, påstått . , och tillämpar samtligaett system med valutakorgar, i vilka resp. nordiska grannes valuta ingår med enbetydande vikt. Devalveringen i innebär att den svenska industrinskonkurrenskraft i bl. a. våra nordiska grannländer förstärks. Den innebäremellertid också att och konkurrenskraft gentemot andra länderökar. Nettot av dessa två varandra motverkande effekter torde i varje fall intevara negativ. För det andra så har den genomförda svenska devalveringenvisat hur nödvändigt det är att intensifiera det nordiska samarbetet på detekonomiskpolitiska området i allmänhet och inte minst på det valutapolitiskaområdet. Det beklagliga består ju i, att sedan jag 1978 i Nordiska rådetförordade ett valutapolitiskt samarbete, har ingenting gjorts på detta område.T. o. m. det sedvanliga samrådsförfarandet de nordiska länderna emellan föreväxelkurs- Om devalveringens betydelse för det nordiska samarbetet justeringarhar helt fallit bort. Något samråd ägde således inte rum varesig vid de danska kursjusteringarna eller vid de två norskadevalveringarna eller vid den finska devalveringen den 6 oktober 1982.Det möte på med de nordiska finansministrarna och centralbankschefernaden som vi kallade till var därför ett viktigt steg mot attåterupprätta tidigare samrådsförfarande och stärka samarbetet även pådet valutapolitiska området. AnL 2 (): Jag tackar ekonomi- och budgetministern försvaret på min fråga. Den föranleddes naturligtvis av den skarpa reaktionen iandra nordiska länder på den stora svenska devalveringen . Den norske finansministern betecknade åtgärdensom ett mycket allvarligt steg fillbaka för det nordiska samarbetet. Finlandssocialdemokra-fiske statsminister sade sig ha svårt att förstå mofivenför sina svenska partikamraters våldsamma devalveringsbeslut. Och enligt dendanske riksbankschefen har valt att exportera sina problemoch sin arbetslöshet till bl. a. med hjälp av en konkurrerandedevalvering. Statsrådet svarar nu att den nya regeringen ändåsamrått i förväg med sina nordiska kolleger. Efter devalveringen 1977 ondgjordehan sig över att den borgerliga regeringen här i inte skulle ha gjortså. Men sedan hade kört den valsen fick han till sluttillrättaföras av den dåvarande norske finansministern . Dennesocialdemokrat fillstod vid session här i attden diskuterat valutasituationen med de andra nordiskaländerna före devalveringsbeslutet och att konkret beskedlämnades i förväg. Kontrasten mot att kalla till ett möte påArlanda som valutahandeln avbryts är fakfiskt stor. Men avgörande är ändå att de borgerliga devalveringarnamotiverades av att den svenska kostnadsnivån låg för högt. Det var ett skäl somandra länder och internationella samarbetsorgan kunde respektera. Annorlunda förhåller det sig när syftet så uppenbart ochuttalat är att skaffa oss favören av en undervärderad krona. I sitt anförandeinför 1978, som jag här citerat i min fråga, varnade Kjell-OlofFeldt för risken av konkurrensdevalveringar, som söker flytta problemen tillgrannländerna. Sådana åtgärder, sade han, försvagar utvecklingen i de andraländerna och kan framkalla krav på olika slag av kompenserande motåtgärder. Nuförefaller det som om detta uttalande inte längre skulle vara aktueUt. Mot denna bakgrund vill jag fråga: Tror inte statsrådetFeldt att reaktionen mot den svenska devalveringen är uppriktig i de andranordiska länderna? Vad tänker han konkret göra för att stärka detvalutapolitiska samarbetet i , som det är så viktigt att få till stånd? 3Ekonomi- och budgetministern : Jag vill bara konstatera beträffande detvalutapolitiska samarbetet att det över huvud taget ickehar existerat. Efter resolution, där man rekommenderaderegeringarna att inleda överläggningar om hur man skulle kunna förstärka detvalutapolitiska samarbetet, har det inte gjorts någonting. Alla dedevalveringar som ägde rum efter 1977 och fram till den som ägde rum i Sverigeden har skett utan några som helst förhandskonsultationer. Meddet förslag som jag framlade 1978 inriktade jag mig på att börja ett samarbetegenom att i förväg diskutera beslut på detta område. Detta första steg måsteföljas upp av ett andra steg som alla inser vara nödvändigt för att man skallkunna gå vidare, nämligen samarbete i frågan om man kan börja föra en ekonomiskpolitik där åtminstone målen är likartade och där man väljer ungefär sammavägar. Först då kan valutapolitiken samordnas. Det insåg vi som framladeförslaget, och det insåg naturligtvis . Men de regeringar somsuttit har alltså inte tagit upp beslut och förtsaken vidare. Därför tycker jag det är märkligt om inte upptäckt, att när vi mitt inne i en brinnande valutakris kallade till ettmöte , var det redan innan den nya regeringen hade tillträtt. Närskulle vi ha börjat regera? Många veckor innan vi kunde tillträda? Vi gjordeändå detta, innan det var formellt möjligt för oss att ta kontakter med våranordiska grannar. Beträffande reaktionerna vill jag bara säga att man nuöverallt i erkänner att de första uttalandena var utomordentligtförhastade och överdrivna. Jag skall i nästa replik citera vad ett antalsakkunniga i olika nordiska länder har sagt. Om devalveringens betydelse för det nordiska samarbetet AnL 4 (): Vilka undanflykter statsrådet änprövar, framstår det som ytterst olyckligt att den nya socialdemokratiskaregeringen som första åtgärd valt att göra något som övriga länder i Nordenbetraktar som ett hårt slag mot det ekonomiska samarbetet. Den svenskachockdevalveringen kunde mycket väl ha inneburit startsignalen till ekonomiskkrigföring mellan de nordiska länderna. Det skulle snabbt ha förstört allaförutsättningar för en vidare utbyggnad av det nordiska samarbetet. Till all lycka tycks nu de andra länderna i alltväsentligt möta utmaningen från med att minska pålagorna och därmedsänka kostnadsläget för det egna näringslivet. I fick de borgerUgapartierna gehör för sitt gamla krav att ta bort momsen på investeringar. INorge vann högerregeringen stöd för ytterligare lättnader iföretagsbeskattningen och fick majoritet för sitt budgetförslag på köpet. Hotetfrån bidrog till att den danska regeringen godkändes av . Efter dessa händelserrapporteras både den norska och den danska kronan ha stärkt sin ställning. Densvenska devalveringen tycks alltså ha fått den paradoxala följden att Omdevalveringens betydelse för det nordiska samarbetet hjälpafram en klok ekonomisk politik i våra grannländer, en politik som siktar fillatt dra ned på de offentliga utgifterna och minska kostnadsbelastningen pånäringslivet. Men det förtar säkert inte förbittringen mot oss i Sverige.Varför, , kunde vi inte själva ha valt en mindre egoistisk vägför vår ekonomiska sanering - den väg som vi förordat från moderat håll och denenda väg dessutom som i längden är framkomlig? Anf.5 Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! Det är bara en enda person, den norske finansministern , som har uttalat sig om vad vårt devalveringsbeslut innebar för detnordiska samarbetet, men denne parfivän i har bUvittillrättaförd. Direktören i den norska bankföreningen, , har gåttut och talat om för Presthus och andra att de svenska och finska devalveringarnasammanlagt leder till att konkurrenskraft totalt sett förstärks och ickeförsvagas. Presthus egen expedifionschef i har sagt atthans finansminister har gett ytterst överdrivna beskrivningar av det svenskabeslutets verkningar för . Sedanär det intressant att konstatera att efter dessa våldsamma lamentafiöner frånPresthus och statsminister i början blev resultatet endast det, att mantillförde norsk industri summa . Det är också intressant attkonstatera att när detta sker i står en svensk högerman och hyllar dennorska regeringen för dess subventionspolitik. Det hade blivit Hka stort väseni , om vi hade börjat subventionera svensk industri på det sättet - detkan jag lova . AnL6 (): Det inslag i det norska paketet som nämnde senast ärett utslag av behovet att komma överens med andra partier - ett problem somförekommer ibland för borgerliga regeringar - och just den detaljen tror jagatt man även på högerhåll i beklagar. Jagär glad att de andra nordiska länderna har regeringar som förmår föra en merverkHghetsanpassad ekonomisk polifik än . Jag beklagar attsocialdemokraterna här av sin ideologi och sina vallöften ser sig förhindradeatt gå samma väg. Särskilt olyckligt är det att den betersig på ett sätt som medför risk för bestående störningar i det nordiskasamarbete som i dessa onda tider är mer angeläget än kanske . Ensista fråga: Vad är regeringen nu beredd att göra för att uppväga sin dåligadebut på det valutapolitiska området och för att - i enlighet medproklamafionerna - stärka samarbetet i i dessaviktiga frågor? AnL7 Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! Den uppgiftenblir inte särskilt svår, , för nordiskt samarbete har i vad detgäller aktivitet under de sex borgerliga åren genomgått ett stadigtförfall. Det är allmänt omvittnat i alla nordiska länder - jag har hört det från alla partier ochalla regeringar - hur de borgerliga regeringarna har försummat det nordiskasamarbetet, hur man icke har gett det politisk tyngd, hur man haftadministrativ inkompetens. Därmed har , som var en ledandenafion i det nordiska samarbetet, blivit ett slags släpankare som fördröjt,försenat och förvirrat det nordiska samarbetet. Det kommer att varautomordentligt lätt, , att för en någorlunda handlingskraffigregering se till att på nytt försöker ta ledningen i det nordiskasamarbetet och driva det framåt. Jag kan försäkra och kammare attdet beslut om den svenska valutapolitiken som vi fattade i sinom tid för våragrannar kommer att framstå som ett klokt beslut, för det betyder att Sverigekan ta sig ur den stagnation, den tillbakagång och den subventions- ochstödpolifik som har försvårat och försämrat atmosfären i Sverigesrelationer inte bara fill , och utan också fill övrigadelar av . Här skall det bli bättring. Om representation i FN Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Meddelande om svar på interpellationerna 1982/83:14och 17 AnL 8 Utrikes- och handelsministern : Herrtalman! Med hänvisning till riksdagsordningens 6 kap. 1 § vill jag meddela attjag på gmnd av ufiandsresor ej kommer att besvara interpellationen av IngridSundberg om agerande i det internationella nedrustningsarbetet inomden angivna fiden . Jag har för avsikt att besvara ' Vidare vill jag med hänvisning fill riksdagsordningens 6kap. 1 § meddela att jag på grund av utlandsresor inte kommer att besvarainterpellationen av om ökat stöd till befrielserörelserna iEl och inom den angivna fiden . Jag har föravsikt att besvara den interpellationen . 4 § Svar på fråga 1982/83:12 om representation iFN AnL 9 Utrikes- och handelsministern : Herrtalman! har frågat mig om regeringen är beredd medverka till attresterna av regim fråntas representationen i FN. Den fråga ställer berör Sverigesinställning till Kampuche-as representation i FN. Jag vill erinra om att Sverigealltsedan denna fråga blev aktuell i FN 1979 har framfört uppfattningen attingen regim eller grupp kunnat anses representera . I linje med dennauppfattning har den svenska delegationen avstått vid omröstningarna rörande defullmakter som Pot-regimen presenterat. Vi har vidare ifrågasattom inte ansträngningarna att inom FN:s ram bidra till en politisk lösninghindrats av att FN erkänt representanter som talesmän. bildades en koalitionsregering för iexil. Den leds av prins som representant för organisationen består vidare av Son som representant för den Nafionella Fronten förKhmerfolkets Befrielse (KPNLF) samt Khieu Samphan som representant för de rödakhmererna, den s. k. Koalitionen uppträder i FN Hksom PolPot-regimen som representant för Demokratiska . Bildandet av denna koalition har inte förändrat densvenska inställningen. Det är därför den uppfattning attingen regim eller grupp kan anses representera , alltså varken dennybildade koalitionen. Pot-regimen eller den Vietnamstödda Heng Samrin-regimen.Detta har den svenska delegationen klargjort i FN, när den tagit ställning fillfrågan under generalförsamlingens pågående möte. AnL 10 (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret. Låt mig först säga att och resterna av hans regimhar på sitt samvete enorma förbrytelser som de begick i , när delyckades ta makten efter nederiag 1975. Självfallet måste det vara så att resterna av denna regim,som befinner sig i gränsområdena fill och som med hjälp av bl. a.USA bedriver terror mot civilbefolkning, inte kan få representeralandet i internationella sammanhang. Men det absurda är att en majoritet i FNanser att skaU representera . Jag tycker faktiskt att detta är en skamfläck för FN ochde länder som röstar för fullmakten för . lägger vid dessa omröstningar ned sin röst. Det ärnaturligtvis bättre än det andra länder gör som aUtså röstar för . Mennog borde väl rösta mot rätt att representera . Ett sådant aktivt ställningstagande från behöverinte innebära ett ja till den nuvarande regimen i , alltså HengSamrin-regimen. Jag har svårt att förstå motiveringar för att lägganed sin röst, inte minst med tanke på vad utrikesministern själv säger i sittsvar: "Vi har vidare ifrågasatt om inte ansträngningarna att inom FN:s rambidra till en politisk lösning hindrats av att FN erkänt Potsrepresentanter som talesmän." Om man från sida vill skingra tveksamheten tyckerjag att ett bra sätt är att rösta mot . Det är ett akfivtställningstagande mot Pot-regimen. Jag upprepar: Det behöver inte innebäraett ställningstagande för Heng Samrin-regimen. Det är också viktigt attSverige, som annars i olika sammanhang mycket klart har tagit avstånd från PolPot-regimen, dess skräckregemente och det som man åstadkommit i ,också röstar mot vid omröstningarna i FN. Jag skullevilja sluta med att säga att ett sådant ställningstagande från Sverigessida också, såvitt jag förstår, skulle bli en näsknäpp för stormakterna i detspel som dessa bedriver i . Jag vill fråga utrikesministern återigen: Varför inte tasteget och rösta mot ? Det är enligt min mening ett passivt agerande närman lägger ned sin röst. AnL 11 Utrikes- och handelsministern talman! Jag vill bara i korthet säga att 1979, när frågan omKampucheas och Pot-regimens fullmakter blev aktuell i FN, valde att lägganed sin röst. har vi konsekvent avstått från att rösta ifullmaktsfrågan. Om vi nu skulle förändra vår röstning, skulle det med säkerhetuppfattas som en förändrad inställning till den ena eller den andra regimenslegitimitet. Men någon sådan förändring har inte ägt rum. Därför har Sverigeäven avstått vid omröstningen i FN från att ta ställning till Kampucheasfullmakter. AnL 12 (vpk): Jag har svårt att förstå utrikesministern påden punkten. Nåväl, vi är oense. Vi kanske inte kan klara ut den saken. Jag upprepar att jag har väldigt svårt att förstå, att omSverige röstar mot , skulle det uppfattas som ett ställningstagande förden koalitionsregering som bildats eller för Heng Samrin-regimen. Jag kan intese att det skulle uppfattas på det sättet. Däremot skulle det bidra till får bort Pot-resterna när det gäller att representera iinternationella sammanhang. Förre utrikesministern sade här någon gång1979 när vi diskuterade och detta att inte rösta mot Pot-regimen:Vi har de kontakter som behövs med . Jag skulle därför vilja frågautrikesministern: det fortfarande på det sättet, att den nya svenskaregeringen anser att man måste ha vissa kontakter med och att det ärdet som gör att vi lägger ned vår röst när frågan om vem som skall representeraKampuchea kommer upp på FN:s dagordning? Jag hoppas att det inte är så. Menförre utrikesministern har faktiskt uttryckt sig på det sättet. Jag vill fråga:GäUer samma sak fortfarande? Om : representation i FN. AnL 13 Utrikes- och handelsministern : Vi har inga politiska och diplomatiskakontakter med Pot-regimen. Däremot är det viktigt att det internationellasamfundet FN fortsätter att bistå folk. Den massiva hjälpinsats sominleddes har gjort att försörjningsläget är såkatastrofalt som det var tidigare och att FN:s generalsekreterare nu kanbeteckna läget som något så när acceptabelt, även om man erinrar om attförsörjningssi-tuafionen alltjämt är bräcklig och sårbar. Sverigehar bidragit med ca . Det faktumatt vi inte erkänner den ena eller andra regimen har inte Om handläggningen av ärenden om energilån hindrat oss från att ta de praktiska kontakter som varitnödvändiga - men det innebär inget erkännande av Pot-regimen. AnL 14 (vpk): Jag är nöjd med utrikesministerns svar närdet gäller kontakterna med Pot-regimen. De är alltså borta, och det tyckerjag är mycket bra. Jag tycker också att de biståndsinsatser som hargjort och gör när det gäller är bra. Om man jämför med andra ländergör en verkUgt stor insats. Men jag skulle vilja fråga: Hur stor del av biståndetadministreras via , och hur stor del går direkt till regimen i PnomPhen? Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Meddelande om svar på interpellation 1982/83:8 AnL 15 Bostadsministern : har den 12 oktober 1982framställt en interpellation till mig om åtgärder mot hyreshöjningar. Med hänvisning till 6 kap. 1 §riksdagsordningen får jag meddela att regeringen f. n. arbetar med enproposition om ekonomisk-politiska åtgärder inom bl. a. bostadspolitikensområde. Propositionen skall överlämnas till den 10 november 1982.Jag har på grund härav kommit överens med att besvara hansinterpellation . 6§ Svarpå fråga 1982/83:34 om handläggningen av ärenden om energilån AnL 16 Bostadsministern : har frågat statsrådet åtgärder statsrådet ämnar företa för att minska krånglet och väntefidernavid ansökan om energilån. Enligt fastställd ärendefördelning är det jag som haratt besvara frågan. Regeringen har fidigare fått bemyndigandeatt inleda en försöksverksamhet med en decentralisering av beslutanderätten ienergilåneärenden till kommunerna. Jag avser att föreslå regeringenatt en sådan verksamhet skall inledas i några av våra största kommuner. Genomen sådan decentralisering torde man kunna förkorta handläggningstiden för dennatyp av ärenden. Resultatet av försöksverksamheten får sedan visa om man skallgå vidare på denna väg. Jag delar uppfattning att det är av storvikt att energilåne-systemet fungerar smidigt. Det är en nödvändig förutsättningför att vi skall ha enmöjlighet att uppnå våra energisparambitioner. Jag har också erfarit atthandläggningstiderna har blivit kortare och att personalen vidförmedlingsorgan och länsbostadsnämnder vinnlägger sig om att snabbt behandlaärenden av detta slag. I fråga om lån för installation av vissa typer avvärmepumpar kan handläggningstiden i enstaka fall bli längre än normalteftersom erfarenheterna av sådana värmepumpar ännu inte är så stora. AnL 17 (): Jag ber att få tacka bostadsministern för detposifiva svaret. Att något behöver göras för att minska krånglet ochbyråkratin på det här området förefaller ganska självklart, när man kankonstatera att anslaget till energibesparande åtgärder i bostadshus uppgår till1 900 milj. kr. för /83 men att endast 202 milj. kr. harutbetalats t. o. m. oktober detta år. Det borde vara åtminstone det dubbla. Ansökningsförfarandet tar alldeles för lång fid f. n. ochär förenat med alldeles för mycket krångel från tidpunkten för ansökan fillsman fått ett definitivt beslut om lånet. Av handläggare i mitt län och frånHandelsbankens låneservice har jag fått följande uppgifter: Ansökan görs hos kommunens förmedlingsorgan, som eftertillstyrkan lämnar över ärendet till . 66 dagartar detta i genomsnitt. Sedan man fått "säkerhet" vid tingsrättenskall ärendet via länsbostadsnämnden överlämnas fill . Dess bättrelär dock omgången via tingsrätten vara avskaffad fr. o. m. ,vilket förkortat väntetiden med . och bostadsstyrelse tar . Räknar man insökandens egen tid, bankens kreditbehandling och entreprenadtiden, ärgenomsnittstiden innan man kan få ett definitivt besked om ett beviljat lån 171dagar, dvs. När det går som snabbast tar det ochsom allra långsammast . Jag känner fill flera konkreta fall, där man har gett upplångt innan man fått besked. Om oljepannan där hemma går sönder, är detknappast realistiskt att tänka sig att sätta in ett värmepumpsystem, trots attdetta sparar energi och trots att alla vet, att energisparandet är såviktigt. Det är viktigt främst för den enskilde - oljan kostar ju f. n. ca . per kubikmeter -men även för vårt land, eftersom vi är eniga om att vimåste minska vårt oljeberoende, och för våra företag, bl. a. för dem som harspecialiserat sig på värmepumpsystem. Jag tänker t. ex. på ett företag i mitteget län, AGA-Thermia-Verken i , som är något av föregångare på området.Det krångliga förfaringssättet i låneärendena upplevs som ett hinder förföretagets utveckling. Jag tycker att det är posifivt att regeringen kommer attföreslå ett. decentraliserat beslutsfattande, och jag hoppas att det skall visasig ha en gynnsam effekt. Men jag vill ändå fråga bostadsministern om han anseratt Om handläggningen av ärenden om energilån Om handläggningen av ärenden om energilån det ärviktigt att stimulera användningen av värmepumpar, som ju ändå ger tre gångerså mycket energi som exempelvis elvärme. AnL 18 Bostadsministern : Beträffande den första delen av GullanLindblads anförande vill jag hänvisa till vad jag redan har sagt om de åtgärdersom är vidtagna och som kommer att vidtas i syfte att få en snabbarehandläggning av energisparlånen. När det gäller den del av anförande somhandlade om värmepumpar vill jag säga att det här givetvis rör sig om ensvårare uppgift. Erfarenheterna av värmepumpsanvändningen är inte så stora utan vidare kan avgöra vilka effekterna blir på vare sig värmebesparingeller kostnader, och detta fordrar därför ett noggrannare kontrollarbete än vadandra energibesparingsåtgärder kräver. Också på det här området börjar det nuväxa fram en erfarenhet som gör att handläggningstiderna även när det gällervärmepumpar kan förkortas. Jag har genom inhämtat att det nukan ges stöd till installation av värmepumpar för mycket stora anläggningar, ivarje fall anläggningar för upp till 1 000 lägenheter. Även därav framgår attden principiella hållningen är positiv. AnL 19GULLAN (): Jag är tacksam för den positivainställningen. Jag tror personligen mycket på att försöksverksamheten kommeratt visa sig vara en riktig satsning. Kompletteringsvis skulle jag vilja frågaom bostadsministern också kan tänka sig att ännu mera stimulera kommunerna attbedriva försöksverksamhet på det här området. Jag tänker exempelvis på att manskulle kunna göra geologiska och andra undersökningar för att finna värmekällorsom är särskilt lämpliga för just värmepumpsystem. Man skulle då kunna göra uppen plan där den enskilde fick klart för sig vilken typ av värmesystem som detär lämpligast att använda. Jag har exempel på en sådan verksamhet i min egenkommun, och jag tror att det vore bra om kommunerna finge ytterligarestimulanser - jag tänker inte bara på stimulanser i form av pengar, utan påinformation och uppfordran till kommunerna att göra ökade insatser. AnL 20 Bostadsministern : Vi har säkert behov av att vidta ytterligaresfimulansåtgär-der, om vi skall nå de sparmål som är uppsatta när det gällerenergibesparingen.