prot · G60983 · 1982-12-31 00:00:00 — Bankinspektionen fortsätter: "Även om det inteankommer pä inspektionen att tolka skattelag eller anlägga skattemässigasynpunkter, kan inspektionen och bankerna vid bedömande av vad som är sundbankverksamhet inte undgå att ta hänsyn till att samhället genom kriminaliseringeller på annat sätt markerat sitt ogillande av vissa förfaranden, däribland vadsom enligt gällande eller förväntad lagstiftning kan anses utgöra skattebrotteller skatteflykt." Vidare tarinspektionen i sin skrivelse upp följande fall: "Om kunden har fått ett kreditavtal omskrivet frånefterskottsränta till förskottsränta och därefter begär att få återgå tillefterskoltsränia, finns i allmänhet anledning att förmoda att denna begäranhelt eller i huvudsak är skatternässigt motiverad. I synnerhet gäller detta, omkunden begär att få tillbaka förskottsräntan. Den rent skattemässigabedömningen är i och för sig tveksam. Det kan göras gällande attförskottsbetalningen av räntan inte utgör någon verklig räntebetalning. Man fårockså räkna med att sådana transaktioner kan komma att bedömas som skatteflykt,sorn träffas av nu gällandeeller i vart fall väntade bestämmelser mot skatteflykt. inspektionensmening är det inte förenligt med en sund bankrörelse att Skatteflyktsklausulen,m. Skatteflyktsklausulen, m. m. medverka till transaktioner av dylikt slag. Kundensbegäran om återbetalning av förskottsräntan bör inte tillmötesgås, med .mindrehan kan göra troligt att den har andra motiv än skattemässiga." Bankinspektionen tar även upp ett annat fall:"Förtidsinlösen av lån med förskottsränta, som upptagits strax /83, innebär också en uppenbart illojal transaktion, orn intekunden i sin deklaration nästa är uppger det återbetalda räntebeloppet sominkomst. Länet borde, om banken vid sin kreditprövning känt till samtligaomständigheter, inte ha beviljats." "Om banken i de åsyftade fallen skulle medgeförtidsinlösen och göra därmed förenad ränteavräkning, skulle banken riskeraatt medverka till skattebrott eller skatteflykt. Häremot måste banken kunnagardera sig. Det är enligt inspektionens uppfattning inte förenligt med en sundbankrörelse att ta en sådan risk. I den åsyftade situationen bör banken därför,med antydda sällsynta undantag, göra avsteg från förut nämnda praxis ochvägra förtidsinlösen." Jag skall inte kommentera bankinspektionens skrivelse utanbara be de borgerliga representanterna här i kammaren att begrundahuruvida förekomsten av de refererade transaktionerna, som alltså ägt rum , inte antyder för det första att det finns brister i dengällande generalklausulen mot skatteflykt och för det andra att bådesamhällsmoralen och banketiken skulle förbättras om en effektivaregeneralklausul helt och hållet avhöll de skattskyldiga från transaktioner avnämnda slag. Jag tycker att de borgerliga partierna borde kunna gå med på atten utvidgning till uppenbara och direkta skatteflyktsförfaranden är högstbefogad. De skattskyldiga i de här fallen är väl medvetna om atttransaktionerna kan komma att ifrågasättas av skattemyndigheterna. Och jag kaninte förstå att det finns något skäl att hålla dessa fall utanför klausulenstillämpningsområde. Lagrådet har också påpekat att de fall som man där tagitupp inte torde vålla de rättstillämpande myndigheterna större problem. Regeringsförslaget går emellertid något längre, ochanledningen till detta är, som jag har antytt, att det annars skullelämnas ett stort utrymme att arrangera olika skatteflyktsförfaranden så attklausulen inte blev tillämplig. Man skulle nämligen komma förbi klausulen såsnart man kunde visa att det vid sidan om skatteförmånen förelegat ett annat,inte helt obetydligt skäl för förfarandet. Det är därför regeringen föreslåratt det i princip skall räcka för tillämpning av klausulen att skatteförmånenkan antas ha utgjort det huvudsakliga skälet för förfarandet. Detta innebär attförfarandet till den helt övervägande delen skall ha dikterats av möjlighetenatt uppnå en skatteförmån eller, som lagrådet och skatteutskottet uttryckt det,att förfarandet helt eller i viktiga delar skall framstå som praktiskt tagetmeningslöst om man bortser från skatteförmånen. Även idessa fall måste de skattskyldiga enligt min mening i förväg ha förstått att transakfionerna i varje fall inte utan vidarekommer att godtas av skattemyndigheterna. Man måste också hålla i minnet att den enda konsekvensenav att klausulen tillämpas är att den skattskyldige åsätts en taxering som motbakgrund av lagstiftningens grunder framstår som materiellt riktig.Tillämpningen av skatteflyktsklausulen går alltså ut på att få fram rättvisataxeringar, och det är inte fråga om att föra på den skattskyldige någrastraffavgifter eller någon annan påföljd. Jag menar att det är nödvändigt, om man vill tillgodosekravet på en rättvis beskattning, att låta även de nu angivna fallen omfattasav klausulen, och jag menar dessutom att det kan ske utan att man gör avkall pärättssäkerheten. I stället ökas rättssäkerheten i den meningen att de lojalaskattebetalarna kan förlita sig pä att skattelagstiftningen är så utformad attinte en liten grupp -just på detta område synnerligen kreativa människor -slipper undan sin skatt. Jag vill i sammanhanget också erinra om de särskilda rättssäkerhetsgarantiersom gäller när fråga uppkommer om tillämpning av klausulen. Det finns möjlighetför den tveksamme att få förhandsbesked från rättsnämnd omett visst förfarande omfattas av skatteflyktsklausulen eller ej. Vidare gäller att frågan om tillämpning av klausulen inteprövas i taxeringsnämnden utan i domstol. Första instans är länsrätt. Deskattskyldiga har också möjlighet att få anstånd med inbetalning av skatt sompåförts dem med stöd av klausulen. Det finns ytterligare två fing att begrundaför dem som ropar om rättssamhällets snara sammanbrott, om får eneffektivare generalklausul mot skatteflykt. För det första bör påpekas att vi haft envidsträckt generalklausul på civilrättens område i . Det är såledesmöjligt för domstolarna att helt eller delvis underkänna avtal om domstolarnafinner avtalens innehåll oskäliga. Ingen har såvitt jag vet gjort gällande att denna klausulöppnat vägen mot godtycke och rättsmissbruk. När de borgerliga partierna nu tar strid omgeneralklausulen mot skatteflykt, borde man rimligen förklara för oss andra vaddet är som gör så stor skillnad mellan dessa båda generalklausuler. Varför ären klausul, enligt vilken domstolar kan gä in och riva upp civilrättsliga avtaldärför att man finner dem "oskäliga", förenlig med rättssäkerheten,medan en annan klausul, enligt vilken domstolar kan underkänna transaktionerdärför att man finner dem tillkomna i skatteflyktssyfte, hotar sammarättssäkerhet? För det andra bör påpekas att ett stort antal västligaindustriländer har en generalklausul mot skatteflykt - utformad antingen i lageller i domstolspraxis - av ganska exakt samma slag som regeringen nu föreslårför svensk del. Det gäller sådana länder som och , ,, , och . I alla dessa länder harman generalklausuler mot skatteflykt och tillämpar dem. Skatteflyktsklausulen, m. m. 5 protokoU 1982/83:81-83 Skatteflyktsklausulen, m. m. Låt mig som exempel pårättssäkerheten i dessa länder redogöra för vad som har hänt i Mrs. Där hade man en praxis vid bedömning avskatteflyktsmål i domstolarna som stämde väl överens med den svenskarättstillämpningen på skatteområdet, dvs. om en viss transaktion i sig självvar äkta, kunde domstolarna inte gä bakom transaktionen i fråga för att ta redapå om transaktionens enda syfte var att ungdå skatt - och det är så deborgerliga partierna vill ha det. Men detta har ändrats genom ett beslut i -av alla institutioner - det engelska överhuset. Lorderna beslöt helt enkelt attom domstolen anser att transaktionens enda syfte är att undvika skatt, skallman underkänna transaktionen ur skattesynpunkt, hur äkta den än ser ut attvara. Av intresse är också överhusets motiv för sitt beslut.Lord Wilberforce uttryckte sig sålunda när han motiverade varför domstolarnaborde se till transaktionernas reella syfte: "Om domstolarna stod sfillamedan tekniken för skatteflykt utvecklas, måste denna orörlighet resulteraantingen i skatteförluster, till andra skattebetalares förfång, eller iparlamentariskt sammanbrott, eller bådadera." Det står också helt klart att principen för bedömning avskatteflyktstransaktioner nu tillämpas av de engelska domstolarna. Senast vardet ett uppmärksammat fall . Eftersom det är som för mest oväsen om den nyaskatteflyktsklausulen, som ett hot mot rättssäkerheten, måste jag fråga dem omde har observerat det engelska rättssamhällets undergång. Om så inte är fallet,beror det på att en effektiv generalklausul mot skatteflykt endast i ärett hot mot rättssäkerheten, men inte i det konservativt styrda ? Sammanfattningsvis, herr talman, anser jag att jag på godagrunder bestämt kan avvisa den kritik som ur rättssäkerhetssynpunkt har riktatsmot regeringens förslag. Jag är säker pä att erfarenheterna av tillämpningenkommer att visa att den ändring av klausulen som har gjorts inte har skett påbekostnad av rättssäkerheten. har påstått att klausulen öppnarvägen till maktmissbruk och godtycke: Eftersom det är domstolarna som i sistahand skall avgöra om klausulen är tillämplig eller inte är detta faktiskt ettuppseendeväckande påstående. Det finns ingen anledning att tro attskattedomstolarna inte kommer att tillämpa klausulen pä ett ansvarsfullt ochomdömesgillt sätt. Erfarenheterna från andra länder med generellt utformadeskatteflyktsklausuler bestyrker detta. Jag villslutligen starkt understryka följande: Klausulen äravsedd att verka främst preventivt. Klausulen i sinnya form träffar naturligtvis inte redan gjorda rättshandlingar. Även ifortsättningen kommer regeringen att sträva efter att motverka skatteflyktgenom speciallagstiftning där det klart anges vad som är tillåtet ochotillåtet. Det gäller inte minst i fråga om nya former av skatteflykt som visarsig få större frekvens. 16 () replik: Finansministern sade att det bästa vore omlagen kunde medverka till att få deklaranterna att låta bli att gå ut pålagstiftningens ytterkant. Det var det jag underströk i mitt förra inlägg. Dethade varit värdefullt om någonting hade kunnat visa om den nuvarandelagstiftningen hade haft någon sådan effekt. När finansministern säger att de borgerliga kunde gå medpå att uppenbara och klara skatteflyktsförfaranden skall stoppas är vi heltöverens. Det har i ganska stort samförstånd vidtagitsåtgärder för att komma till rätta med skatteflykt. Det finns en mycket stormajoritet för -kanske t. o. m. fullständig enighet om - att det är mycketangeläget att vidta åtgärder för att komma till rätta med skatteflykten.Debatten handlar just om tillämpningen och tolkningen av lagen och denrisk för rättsotrygghet som kan uppstå om en annan tolkning än den avseddagörs. Jag vill bara säga att jag blev ganska oroad närfinansministern i början av sitt anförande sade att man med lagen skulle kunnaingripa om förfarandet strider mot skattelagstiftningens anda och mening. Jagsökte i skattelagstiftningen, och glädjande nog fann jag både i lagtexten ochi motiveringen att finansministern säger att det skall vara fråga om ettförfarande som strider mot lagstiftningens grunder. Den enda ändringen som härhar gjorts är att ordet "klart" har strukits. Jag vill med detta påpekande göra klart att det är oerhörtangeläget att man inte ändrar innebörden i den lagstiftning som gäller. Enliten nyansskillnad i formuleringen kan faktiskt ge anledning till en annantolkning än vad som har avsetts. Jag tycker att detta visar att man inte heltbör nonchalera det som vi tagit upp i reservationen, nämligen att det också ärangeläget att man beaktar rättstryggheten. Vi har alla, åtminstone från mittpartis sida, ett starkt intresse av att komma till rätta med brottsligheten,men vid gränsdragningen måste man vara ytterst försiktig, så att man inteställer den enskilde i en alltför besvärlig och osäker situation. Skatteflyktsklausulen, m. m. 17KNUT () replik: Om jag inte missuppfattade finansministernsade han inledningsvis att vi alla i kammaren är överens om att en generalklausulbehövs. Det var förvisso en feltolkning. Som jag sagt i dagaccepterade vi den gamla generalklausulen som skulle utvärderas. Så skallvisserligen också bli fallet med den nya, men skillnaden mellan de tvålagförslagen är avsevärd, och det tror jag att finansministern inte kanförneka. Sedan uppehöll sig finansministern länge vidförskottsräntorna och vad han kallade missbruk av möjligheten att betalaförskottsräntor. Man kan först och främst undra om finansministerns långaavsnitt om förskottsräntorna var avsett att utforma en praxis för domstolarnastillämpning av dén nya generalklausulen. F. ö. finns det ju, om man tycker attlagstiftningen beträffande förskottsräntorna är felaktig, möjligheter att ändradetta. För den sakens skull behövs inte någon ny generalklausul. Skatteflyktsklausulen, m. m. Finansministern försvarade vidare den nya generalklausulenmed att vi har en civilrättslig generalklausul. Ja, men det finns väsentligaskillnader. Med den nu föreslagna generalklausulen stärker man statens maktöver den enskilde, och i detta fall är staten bäde part i målet ochlagstiftare. Det går alltså inte att jämföra denna generalklausul med den somfinns på det civilrättsliga området. Finansministern uppehöll sig också vid det förhållandetatt flera andra länder, bl. a. , och , har engeneralklausul. Jag vill med anledning härav framhålla att denna i Västtysklandi stor utsträckning vänder sig mot skenavtal, som vi här i redan har enlagstiftning mot. Detsamma gäller det s. k. kringgåenderekvisitet, som finnsredan i den nu gällande generalklausulen. I , där man också har engeneralklausul, har man inte skapat någon särskild praxis för hanteringen avdenna. Det är ju intressant att finansministern nu görjämförelser med hur det är i andra länder. Det skall också bli intressant attse om man kommer att åberopa sådana jämförelser vid argumentationen förinförandet av obligatoriska kollektiva löntagarfonder. Om man även pä detområdet kommer att göra internationella jämförelser, lär man finna att sådanafonder finns bara i . 18 BJÖRNMOLIN (fp) replik: Finansministern sade att generalklausulensineffektivitet gjorde det omöjligt att vänta med att ändra klausulen till efterutvärderingen. Men denna utvärdering hade ju bl. a. till syfte just att bedömaklausulens effektivitet. Det var alltså fråga om ett rent cirkelargument frånfinansministerns sida. Finansministern nöjer sig med sin egen bedömning attklausulen inte är tillräckligt effektiv. Finansministern tog vidare upp förskottsräntorna som ettexempel, och det var i och för sig tänkvärt. Vi har infört en särskildlagstiftning som begränsar den typ av transaktioner som förekommit. Men detillustrerar ändå oklarheten i det nya förslaget. Om jag t. ex. lånar till enkonsumtionsutgift i stället för att täcka den med likvida medel, därför attdetta är skattemässigt förmånligt på grund av avdragsrätten för låneräntor, kandå klausulen användas för att underkänna avdraget för den låneräntan? Det finnsmängder av sådana fall, där man företar transaktioner, som icke är någraomvägstransaktioner, därför att det finns en skattevinst att hämta. Det återstår en fundamental oklarhet som finansministerninte har kunnat skingra. Jag påpekade i mitt huvudanförande attdet i propositionen finns formuleringar av typen att transaktionen skall varahelt meningslös om det inte finns ett skattevinstsyfte. Finansministernuttryckte det nu så, att det uteslutande syftet skall vara skatte vinsten. Detger en viss klarhet. Men i propositionen finns det också andra formuleringar.Man säger t. ex. att transaktionen skall framstå som mer eller mindremeningslös eller i viktiga delar meningslös eller att det huvudsakliga skäletför transaktionen skall vara att göra en skattevinst. I de fallen öppnar manmöjligheter för helt andra tolkningar. Jag måste tyvärr säga att finansministerns anförande intebidrog till att skingra oklarheten om i vilka fall den utvidgadeskatteflyktsklausulen kan användas. Det är det som är vår huvudinvändning frånrättssäkerhetssynpunkt. Det är därför som inte bör besluta omen sådan utvidgad skatteflyktsklausul. Skatteflyktsklausulen, m. m. Jag vill till bara säga att videfinitivt inte nonchalerar de betänkligheter frän rättssäkerhetssynpunkt somhar framförts under behandlingen av förslaget om skärpning av generalklausulenmot skatteflykt. De har tvärtom upptagit en stor del av arbetet såväl medpropositionen som vid lagrådets granskning och vid utskottsbehandlingen. För vill jag klargöra en sak: Jag gjordeingen utläggning om förskottsränta. Jag läste ordagrant ur en officiellämbetsskrivelse från bankinspektionen till landets banker. Jag gjorde mot denbakgrunden att man hävdar att det över huvud taget inte finns några indicier påatt det skulle vara något fel på den nuvarande skatteflyktsklausulen. Om enmyndighet av bankinspektionens dignitet måste från skatteflyktssynpunkt ta upptransaktioner som pågår i bankerna och som allvarligt berör banketiken tyckerjag att herrarna som försvarar den existerande klausulen åtminstone borde tänkaefter vad det innebär. Sedan gjorde ett som jag tyckerhäpnadsväckande uttalande. Han sade att eftersom det gäller en skatt är statenpart i målet, och därför kan domstolar icke få tolka skattelagar på grundval aven generalklausul. Däremot får de enligt göra tolkningar närdet gäller civilrättsliga avtal, eftersom staten där inte är part. Jag bertalmannen observera att en ledamot i riksdag hävdar attregeringsrätten, kammarrätten och länsskatterätterna är parter i målen när defäller sina utslag. Jag måste be något modifiera detuttalandet. Är detta uppfattning om den svenskaskatterättsprocessen? Om de domare vi har utsett i de domstolar vi har inrättatskulle känna att de företrädde ena parten skulle jag hälla med ochandra om att rättssäkerheten är i fara. Är det inte så att och andra moderaterär så förblindade av sin aversion mot att det över huvud taget måste tas utnågra skatter i ett modernt samhälle att de så fort det gäller ett skattemålser en motsättning mellan medborgarnas intressen och intresset av att få tillstånd en rättvis beskattning? Den stora mängden medborgare, ,har intresse av att skattebördan fördelas rättvist och att folk betalar deskatter som de enligt lag och förordning skall betala. Det tror jag att deflesta uppfattar som det viktiga inslaget i skattelagstiftningens och våraskattedomstolars uppgift. Att i en debatt i svensk riksdag hävda att det rörsig om utövandet av ett partsintresse trodde jag inte var möjligt. kan jagtänka mig att det var ett obehagligt avslöjande för Skatteflyktsklausulen, m. m. att en generalklausul mot skatteflykt förekommer i ettstort antal länder i , inkl. drottningens . Just i harman övergått från den klausul som ni försvarar till den typ avskatteflyktsklausul som vi nu vill införa här. Och personer som verkligen intebör kunna misstänkas för rabulistisk, samhällsomstörtande inställning, nämligenlorderna i det engelska överhuset, var de som tog ett beslut av den art som deborgerliga partierna i riksdag bekämpar som ett hot moträttssäkerheten och medborgarintresset. Då är det bra dumt av försöka komma undan den debatten genom att tala om någonting annat. Ni har försökt skapa det intrycket bland medborgarna - jaghar sett vad ni har skrivit och sagt - att detta medgeneralklausul mot skatteflykt är någonting helt unikt för , det ärnågonting för medborgarna så uppseendeväckande och skrämmande att ingen annanrättsstat kan ha övervägt det. Om några av de borgerliga ledamöterna i skatteutskottethar fid och kan utverka tillstånd därtill skulle jag vilja uppmuntra till enstudieresa t. ex. till , , , Österrikeeller - för att göra det riktigt billigt - till eller för att tareda på hur det står till med rättssäkerheten i de länder som fillämpar enskatteflyktsklausul av det slag som vi nu diskuterar. Den lagstiftning som försvarar lämnarmedborgarna och ledamöter i precis samma predikament som denförändrade lagstiftning som vi föreslår. Det går nämligen inte att här iriksdagen peka ut de enskilda fallen. Den proposition som lades av den tidigareborgerliga regeringen och som den nuvarande klausulen bygger pä angav helleringa fall, och man har inte heller angivit några fall i debatten. SomStig Josefson och har talat om rör sig deskattskyldiga här i ytterkanterna av skattelagstiftningen, och det är omöjligtatt på förhand ange när de kommer så långt ut på ytterkanterna att man frånrättslig synpunkt anser att skatteflykt har uppstått. Jag gjorde misstaget attbörja diskutera sådana fall. Jag tycker inte att det är uppgift- attföreskriva hur domstolarna skall tolka och tillämpa denna lag. Det viktiga äratt man har klart för sig i vilka syften och med vilka begränsningar som viantar en förändrad lag mot skatteflykt. 20KNUT () replik: Först det här med förskottsräntorna. Finansministernondgjorde sig över de transaktioner som i hägn av lagen om förskottsräntor hargjorts och kan tänkas komma att göras. För dem behövdes det en generalklausul.Dä vill jag fråga finansministern: finansministern att generalklausulentar över lagen om förskottsräntor? Kommer lagen om generalklausul generellt attta över annan speciallagstiftning i värt land? Sedan gjorde stort väsen av att jagtyckte det var skillnad mellan den civilrättsliga generalklausulen och denallmänna generalklausul som vi nu skall fatta beslut om. Jag vet inte omfinansministern avsiktligt försökte vantolka mig, men jag tror mig ha mångamänniskor med mig när jag säger att det är betydligt känsligare att stifta nyalagar som gynnar staten och stärker dess makt gentemot den enskilde. Det lär blisvårt för finansministern att övertyga mig om att det är en allmän uppfattningi landet att så inte skulle vara fallet. Slutligen några ord om förhållandena i på dettaområde. Ja, sedan den konservativa regeringen där tog över makten för ett antalår sedan har det inte varit någon hejd på uttalanden om hur usel denna regeringhar varit och hur illa har skötts. "Den där tanten", har mankallat Mrs. har man plötsligt funnit något i , som mantycker är bra. Då duger det att ta fram detta exempel från , som jag-deterkänner jag gärna-inte närmare känner till. Man försöker slå oss i huvudet meddet. Jag tycker att den motiveringen är en aning krystad med tanke på allt detnegativa man har sagt om . Skatteflyktsklausulen, m. m. 21 () replik: Finansministern sade att det inte fanns någonprincipiell skillnad mellan den generalklausul som vi har och den av regeringenföreslagna i den meningen att man inte heller i den förra kan ange några falldär den kan tillämpas. Men det finns ändå en betydande skillnad. I dennuvarande lagstiftningen är det bara den skattskyldige som gör en så att sägaonormal kringmanöver som riskerar att drabbas av skatteflyktsklausulen. Det ärinnebörden i detta omvägsrekvisit. I och med att det nu tas bort sker det engenomgripande förändring. På våra frågor om förtydliganden och preciseringar om närden utvidgade generalklausulen skall användas, svarar attriksdagen inte skall tolka lagen. Nej, det skall inte utandomstolarna göra. Men, , vår invändning är ju att otydligheteni motivtexten när det gäller den utvidgade klausulens användningsområden skaparsvårigheter för de tillämpande myndigheterna. Riskerna för godtycke vidtillämpningen av den utvidgade skatteflyktsklausulen ökar därmed, och deskattskyldiga medborgarna lämnas i oklarhet om i vilka fall klausulen skallanvändas. Detta, herr talman, är huvudinvändning.Skälet till att vi anser att förslaget om utvidgning av klausulen bör avslås äratt det skulle bidra till en betydande rättsosäkerhet. 22 () replik: Finansministern flera tillfällen betonat att skillnaden mellan den nuvarandeskatteflyktslagstiftningen och den nu föreslagna inte är nämnvärt stor. Jag frågarmig därför om det är nödvändigt att införa en ny lag, alldeles speciellt somdet inte föreligger något faktamaterial som visar att man har misslyckats itillämpningen av den nuvarande lagen.