prot · G60983 · 1982-12-31 00:00:00 — Det är ganskaviktigt ur rättssäkerhetssynpunkt vilken av dessa uppläggningar man väljer. Det här framgår också ganska klart när man läser proposifionenoch ser hur oklarheterna mer eller mindre hopar sig på varandra vid försökenatt utvidga klausulens tillämpningsområde. Det avgörande skall vara att"skatteförmånen med hänsyn till omständigheterna kan antas ha utgjort dethuvudsakliga skälet för förfarandet". Men när man sedan skall beskriva dethär, visar det sig att man gör det i väldigt olika slags formuleringar på olikaställen i proposifionen. Det är detta som ger mig anledning att tro attpropositionen är ganska snabbt hoprafsad. Så här står det t. ex. på s. 11 i den aktuellapropositionen: "---hela handlandet framstår som meningslöst om det intevore för skatteförmånen." Så härstår det på s. 13: " förfaranden som tillkommit enbart för att få inte avsedda skatteförmåner." Så här stär det på s. 14: " den skattskyldigesförfarande framstår som mer eller mindre meningslöst om man bortser från skatteförmånen." Vidare kan man på samma sida läsa: "---- transaktioner som främst är inriktade på att minska skatten." Alla dessa olika uttalanden, som så att säga spretar åtalla håll, skall domstolarna rätta sig efter. Där sitter man ochläser formuleringar av det här slaget och ger dem innebörd. Lägger man ihopalla uttalanden, kommer man att få en generalklausul som egentligen ingen kanvara alldeles säker på att kunna gå fri från - och det var ju heller intemeningen. I den nuvarande lagstiftningen är kringgåendet av lagendet enda skälet för en tillämpning av klausulen. Den skattskyldige skall vetanär han eller hon riskerar att bli prövad enligt klausulen. En grundläggandetanke i hela vår lagstiftning - det gäller också när man upprättar engeneralklausul av det här slaget - tycker jag skall vara att man vet när denkan komma att tillämpas. Men det struntar tydligen i. Vad nu gör är fakfiskt att den gqnom allasuddiga uttalanden, vars innebörd alltså är oklar, avhänder sig inflytandetöver skattelagsfift-ningen och överlåter det till domstolarna. Vad domstolarnafår ta hand om är således riksdagsuttalanden som ger upphov till betydandesvårigheter vid tolkningen. Jagskall avslutningsvis citera en partiväntill , nämligen . Jag tror att han i sin tur islutet av sin artikel citerar ur domarreglerna: Det är viktigt att bekämpaskattesmitning och skatteflykt -men inte så här, icke dra saköret tillstatskassan på sådant sätt att klausulen blir samhällets och folkets skadligafiende. Jag får tydligen ta det här medförskottsräntorna en gång till. Jag är inte säker på att har förstått vad diskussionen i det avseendet handlar om. Vi anklagarinte den tidigare regeringen för att denna genom speciallagsfiftning ingrep ochförsökte stoppa förskottsbetalningarna av räntor. Det är inte det som debattengäller utan följande. Det var uppenbart att lagsfiftaren ansåg attförskottsbetalning av räntor var skatteflykt. Annars hade ni jii inte ingripitmed en lagsfiftning för att stoppa skatteflykt. Men poängen är att dengeneralklausul mot skatteflykt som ni också hade infört inte var tillämplig.Man införde en generalklausul mot skatteflykt som inte var tillämplig i de falldär riksdag och regering anser att skatteflykt förehgger. Det har vi ansettvara ett problem. Däremot, för att klargöra var vi står, skall jagupprepa vad jag sagt , nämligen att vi också i fortsättningen kommeratt sträva efter att motverka skatteflyktsåtgärder genom speciallagsfiftning.Vi anger därmed klart vad som är tillåtet och otillåtet. Det gäller inte minsti fråga om nya åtgärder av det här slaget som visar sig få stor frekvens.Naturligtvis är en speciallag än mera motiverad då än när det är fråga om ettfåtal fall. Så ytterligare något fill . Det var inteså att regeringens uppfattning att man inte skulle ange några fall, exempeleller anvisningar byggde på att det här var fråga om en synnerligen klarlagstiftning, utan den motivering som gavs var -jag har ju läst upp inte baraen mening utan tre - att klausulen har det grundläggande rekvisitet attskatteförmånen skall stå i strid med grunderna för de aktuella bestämmelserna.Det är fråga om precis samma sak . I och med att det gäller grunderna,meningen med skattelagstiftningen, inser vi - och insåg ni tidigare, fastän ninu vill förneka det - att det var omöjligt för och felaktigt av ochregeringen att försöka tillämpa lagen genom att ge detaljerade anvisningar tilldomstolarna. Det handlar inte om klarheten i beskrivningen utan omlagstiftningens karaktär. Det är fråga om att försöka komma åtskatteflyktstransaktioner som står i strid med lagstiftningens grunder. säger att han inte citerade lagrådet utan baraåtergav vad lagrådet hade sagt. Det finns tydligen många fina nyanser idebatten. Men jag måste reagera när han försöker förringa lagrådetsinsatser genom att säga att lagrådet inte hade några invändningar att göra,därför att lagrådet såg det hela ur strikt juridisk synvinkel. Ja, det är vadhela debatten handlar om. Den handlar om den juridiska frågan huruvida den nuföreslagna skatteflyktsklausulen är förenlig med rättssäkerheten. Och dettamåste faktiskt tolkas från juridiska utgångspunkter, och lagrådet är till förexakt denna uppgift. Försök alltså inte förringa den insats som lagrådet hargjort. Det är möjligt att vi - som ofta händer i debatten iSverige - förstorar motsättningarna. Jag börjar tro det när jag hörde litet omvarför i varje fall mittenpartierna skulle vilja ha kvar omvägsrekvisitet ellerkringgåendeklau-sulen. sade att den är så bra därför att denskattskyldige då vet när klausulen skall tillämpas - och det skapar rättssäkerhet.Men, Skatteflyktsklausulen, m. m. Skatteflyktsklausulen, m. m. , det vet den skattskyldige inte alls. Det ärnämligen domstolen som skall avgöra huruvida det är kringgående eller inte. Detanges inte klart i er lagstiftning vad kringgående är för något, utan detöverlåts helt och hållet åt domstolarna att avgöra detta. Gäller det bara detatt man är bekymrad över att den skattskyldige inte vet exakt hur det skall blinär han skriver ner siffrorna i sin deklaration? På den punkten är dennuvarande lagstiftningen . och den vi föreslår identiska. Jag vill citera - eller i varje fall återge, för att varaförsiktig - vad lagrådet sade på den här punkten. Man menade att allaförfaranden som här kan komma i fråga för granskning ur skatteflyktssynpunkt ärsådana där den skattskyldige själv gör betydande föranstaltningar för att uppnåen viss skatteförmån. Han eller hon kommer alltså att redan på förhand ha gjortklart för sig att det kan bli diskussion om huruvida transaktionen är förenligmed lagen och att lagstiftningen är inriktad på att träffa sådana fall. Jag kan inte se att den lag vi nu föreslår i dettaavseende innebär någon skillnad. Till slut, fru talman: tog upp den tidigaresynpunkt som jag hade om att diskussionen måhända inte så mycket gällersakfrågan, förändringarna i lagstiftningen, utan har utvecklats till att bliett instrument i kampen om det politiska inflytandet. Den agitation mot skatteflyktsklausulen som bedrivspåminner fakfiskt mycket starkt om propaganda mot fjolåretsskattereform. Då framställde man falskeligen begränsningen iunderskottsavdragen som ett hot mot samtliga villaägare mer eller mindre - ochframför allt ett hot mot de vanliga villaägarna med normala inkomster. Och jagtror att de flesta av oss, inkl. och ledamöter, sågavsikten bakom detta. För att skydda ekonomiska intressen hos ett begränsatantal villaägare med stora lån, dyra villor och höga inkomster, föste man denstora mängden vanliga villaägare framför sig som ett slagträ i kampanjen. Likadant gör man . Man vill skapa ett intryck av attutvidgningen av generalklausulen mot skatteflykt kommer att skapa ett tillståndav rättslöshet för landets alla skattebetalare. Bakom den här skärmen avomåttliga överdrifter döljer sig intressebevakningen av den lilla grupp avmänniskor som med hjälp av konsulter och rådgivare utnyttjar varje möjlighetatt kringgå skattelagstiftningen för att undgå sin skattskyldighet. Förra gången använde sig av den här taktiken -beträffande underskottsavdraget - protesterade och våldsamtoch sade: Så långt får man ändå inte gå, så överdrivna och falska beskrivningarav en skattelagstiftning kan vi inte acceptera ur politisk och moralisksynpunkt. Men var står ni ? Hänger ni med i den moderata agitationen? Nihar väl lyssnat till vad som har sagts tidigare? Jag tycker att det ärnödvändigt att ställa de frågorna, så att det klargörs vilka intressen somföreträds den här gången. Ni genomskådade i kampanjen motunderskottsavdraget, gör ni det nu också? I varje fall borde de lojalaskattebetalarna, som har berättigade krav på en rättvis fördelning avskattebördan, vara intresserade av svar på de frågorna. 44 (): Hur är det egentligen med inställningen generalklausul eller en speciallagstiftning som pä område efter område gerklara regler som den skattskyldige och rättstillämparna har lätt för att tolka?Skall jag verkligen uppfatta det senast sade sä, att om manhade haft en mycket vid, kanske heltäckande, generalklausul skulle förfarandetmed förskottsinbetalningar av räntor ha kunnat stoppas pä denna grund, och dåhade inget behov förelegat av att göra tillägg i speciallagstiftningen? Gör antagandet att vi skulle bygga den framfidaskattelagstiftningen på detta förhållande! Hur vore situationen ? Vemvore då i stånd att över huvud taget ha klart för sig vad som är tillåtet ochinte tillåtet? Det är på denna grund. , som den avgörandekritiken ligger, en kritik mot att ni inte har avgränsande rekvisit i er nyaklausul. Sedan försökte av rättssäkerhetsskäl ochandra skäl att sudda ut skillnaden. Men, precis som sade, om intede avgränsande rekvisiten, de avgränsande bestämmelserna, fyller en uppgift ilagstiftningen eller, som ni ser det, innebär att den blir för snäv, varförvill ni då ta bort den? Det är det diskussionen gäller. Ni vill alltså vidgaklausulen till att gälla praktiskt taget allt, och det är det som är den storafaran med en lagstiftning av denna natur. Det var till förhindrande av att viskulle få en sådan lagstiftning som vi ägnade den här frågan så mycken tid ochså mycken eftertanke. Det var till förhindrande av att vi skulle få en sådanhär lagstiftning som vi tog vara på påpekandena från lagrådets sida och infördedessa avgränsningar. Jag kan gärna erkänna att vi hade gått längre i detförslag som vi skickade till lagrådet. Men vi tyckte att rättssäkerhetssynpunkterna,det faktum att myndigheter och domstolar måste ha något så när fast grund attstå på när de skulle fillämpa lagen, gav oss anledning att införa de härreglerna. Jag vill vidare säga till att jag i mångasammanhang har fört diskussioner med om deras i sak mycketmissvisande kritik i fråga om villaägarnas underskottsavdrag osv. men att detpå den punkten finns en fundamental skillnad som jag här gång efter annanförsökt beskriva. Lagstiftningen om underskottsavdrag är klar. Man kan med enenskild villaägare exakt gå igenom dennes ekonomiska situation och visa vilketutfallet blir. Det är den avgörande skillnaden. Det går inte att jämföra endiskussion om en förändring i speciallagstiftningen med en diskussion om enallmänt gällande generalklausul. Det intressanta är - och det tycker jag att kammarensledamöter skall observera - att är beredd att tala om på vilkaområden generalklausulen inte skall gälla - det må vara fråga om bullbak,ränteuppdelning mellan makar som äger villa osv. I det avseendet känner haninga hämningar, för sådana uttalanden har inga rättsverkningar. De står bara iprotokollet, inte i lagsfiftningens motivtext. Men ingen av oss har kunnatförmå att anföra ett exempel där den nya lagen skall gälla.Kjell-Olof är alltså beredd- med eller utan rättsverkningar- att tala omnär lagen inte skall gälla, men vad är det som hindrar honom från att redovisa Skatteflyktsklausulen, m. m. Skatteflyktsklausulen, m. m. åtminstone ett exempel där lagen skulle gälla? Det är viktigt att vi slipper lagar som inbjuder ambitiösaregeringstjänstemän och andra att börja föra processer mot människor underåberopande av en luddig lagstiftning. Det är ingen tröst att i den situationensäga sig att vi säkerligen har kloka domare som i slutändan ser till att detinte blir något av detta. Vi skall också påminna oss den situation som varjeenskild som blir utsatt för detta förfarande har att leva med medan en sådanprocess pågår. Just den synpunkten bör ni på den socialdemokratiska sidan hållatydligare och oftare i minnet än ni gör. Det är verkligen inte imponerande, Kjell-OlofFeldt, när det yttersta försvaret för förändringen bygger på att Kjell-OlofFeldt har låtit meddela sig att lorder i överhuset i har tankar i sammariktning. Det var länge sedan jag hörde en socialdemokrat hänvisa till extremahögerledamöter som försvar för sin aktuella politik. Det skall bli intressantatt se om vi kommer att få fler exempel på den utvecklingen i det svenskasamhället. 45OLA (): Den här debatten är snart slut. Jag tycker attden har varit avslöjande och belysande. Det är alldeles uppenbart attfinansministern inte kan ens i väldigt abstrakta formuleringar ange några fallav skattesmitning som man behöver den nya generalklausulen för. Slutsatsenmåste då vara ganska given. Man har gått ut i en valrörelse och ävendessförinnan och levt rullan med anklagelser mot de fidigare regeringarna försläpphänthet mot skattefusk. sitter man i kanslihuset och måste visa att manmenade något med detta och lägger därför fram ett förslag som man inte hunnittänka igenom. Det innehåller här och där litet skarpare formuleringar, och mantycker att de väl inte kan vara så farliga. Men man struntar helt i att dessaskärpningar av formuleringarna faktiskt har väldigt stor betydelse urrättssäkerhetssynpunkt. Det är alltså rättssäkerheten som fär betala tributennär socialdemokraterna skall infria oförsiktiga vallöften. Jag tycker att detär ganska eländigt. Sedan tillsist, , några ord i sakfrågan. Det är faktiskt av vikt för rättssäkerheten och för denskattskyldiges trygghet över huvud taget att han eller hon vet vadlagstiftningen faktiskt ställer för krav på honom eller henne. Den nuvarandelagsfiftningen innebär att om man inte har några andra motiv än att försökaslippa undan skatt kan man råka illa ut. Men om man har andra motiv förförmögenhetsomdisponeringar eller vad det kan vara, skall man inte behövadrabbas av lagar som man trodde att man följde men som plötsligt mer ellermindre suspenderas av en generalklausul. Detta är fundamentalt frånrättssäkerhetssynpunkt, , och borde vara det också frånallmänna, politiska synpunkter. Men har man fastnat i det här , och nuvill man inte erkänna att det här faktiskt finns en avgörande skillnad. , fru talman, försöker dra nerdebatten till en nivå som han själv tidigare menade var för låg. Han ställdetill mig och frågan: Vems intressen är det egentligen niföreträder när ni för den här debatten mot den nya skatteflyktsklausulen? Låt mig då- för att göra en lång historia kort - säga: Vi går ingen annans ärenden änvåra egna. Våra egna intressen i denna fråga är att se till att vi har lagarsom gör att människor solidariskt bär kostnaden för den gemensamma service somvi skall använda skatterna till men också att se till att vi, när vi jagarskattesmitare - för det måste vi göra - gör det med all den hänsyn som måstevisas med tanke på rättssäkerheten i ett rättssamhälle. Det är det endaintresse vi företräder. Skatteflyktsklausulen, m. m. Jag har förut sagt, men jag måstetydligen säga det en fjärde gäng, för nu frågar om igen om vimenar att det inte behövs någon speciallagstiftning mot skatteflykt i och medatt vi utvidgar skatteflyktsklausulen: Jo, det behövs speciallagstiftning. Detvar dessutom riktigt av regeringen att ingripa med speciallagstiftningmot förskottsräntorna. Men problemet som jag försökte beskriva var attriksdagen genom speciallag måste ingripa mot skatteflykt i ett fall därgeneralklausulen mot skatteflykt inte kunde användas. Det måste för de flestate sig som en ganska konstig situation. Man har en generalklausul motskatteflykt, och den kan inte användas just i ett läge då konstateratatt det rör sig om skatteflykt! Vi lär inte få någon klarhet i vad som händermed rättssäkerheten om nu förändrar skatteflyktsklausulen. Alla desvepande uttalanden som , och andra gjort om attdetta är ett allvarligt hot mot rättssäkerheten, att rättssäkerheten nu är ifara, har inte givits något konkret innehåll. Omvägsrekvisitet, som vi talat så mycket om och som förresten inte kom till rikfigt på den väg som beskrev - det varinte lagrådet som föreslog konstruktionen; lagrådet föreslog själva termenomvägsrekvisit -, har inte visat sig skapa ett annat rättssäkerhetsläge i någonmening än dess slopande skulle innebära. De skattskyldiga bör ha klart för sigatt om de utnyttjar en skatteförmån spelar det ingen roll om de gör en särskildkonstruktion när de använder det enkla förfarandet - det kan ändå granskas frånskatteflyktssynpunkt. Alla inser att vi utvidgar klausulens tillämpningsområde,men rättssituationen är densamma. Förskottsräntan-om vi återgår till den - varen direkttransaktion. Där måste alltså ingripa med lagstiftning föratt stoppa skatteflykten. Där skulle man genom förhandsbesked kunna få klartför sig , innan man gör transaktionen, att den skulle betraktassom skatteflykt. Det hade varit en fördel också från de skattskyldigassynpunkt. Jag har lyssnat till och centernsrepresentanter i denna debatt. De klagar över skatteflykten, de lovar attbekämpa den. Vad man gjorde i regeringsställning var att man införde enskatteflyktsklausul som bevisligen inte har fungerat. Är det inte naturligt attvi undrar om man menar vad man säger, om det ligger något allvar bakom detallmänna talet om att skatteflykt måste bekämpas, när varje försök att skapa ennågorlunda effektiv klausul eller lagstiftning mot skatteflykt bekämpas? Att nisedan går i par med Skatteflyktsklausulen, m. m. i denna fråga är ju er sak. Men det blirväldigt svårt, , att hävda att de lojala skattebetalarna skallhadet förtroende för de politiska partierna som är nödvändigt för att de självaskall säga sig att de avstår från möjliga skatteflyktsoperationer i lojalitetmot samhället, när säger: Vi är fullt beredda att tillåta en radskatteflyktstransaktioner. Vi skall bara göra det särskilt krångligt att skapaförutsättnirigar för att skatteflykt skall kunna beivras den här vägen ellerför att transaktioner av detta slag inte längre skall fungera. Det är att beklaga att vi inte har kunnat uppnå enighet omhur lagstiftningen på detta område skall se ut. Man jag är fylld av förtröstanpå att det skall visa sig både att det svenska rättssamhället består och att delojala, hederliga skattebetalarna upplever fortsatt trygghet i medvetandet omatt hederlighet lönar sig. Skatteflykt blir möjligen inte lika populär ochlönsam som fidigare. Jag tror att det är ett resultat som väl överensstämmermed de mål för politiken som i andra sammanhang har ställt upp. 47 (): Jag skall inte förlänga debatten ytterligare,men det funnes faktiskt skäl för att gå upp i talarstolen igenoch ta tillbaka påståendet att vi arbetar för att skatteflykt ochskatteundandragande skall vara möjliga i fortsättningen. Det lär inte varamöjligt att hävda det i denna kammare, när har berömt ossför att vi med snabbhet ingrep för att ändra speciallagstiftningen när detgällde inbetalning av förskottsränta. Vi har också vidtagit andra åtgärder föratt få fram en sådan ordning att människor betalar skatt i enlighet med avriksdagen fastställda regler. Vad den här diskussionen har gällt, och där regeringenfortfarande brister i bevisning, är på vilket sätt man kan nå längre men medbevarande av rättssäkerheten för människorna. På den punkten har varkenföreträdare för regeringen eller för socialdemokraterna i utskottet kunnatlämna någon övertygande redovisning. Man har inte ens velat ange exempel påvilket slag av transaktioner som man menar kan komma in under den nya klausulen. Mot den bakgrunden förväntar jagmig faktiskt att tar tillbaka påståendet om motiven för vårthandlande i den här frågan, som han fällde. Jag måste konstatera att det finns ett gapmellan de allmänna deklarafionerna om intresse och vilja attbekämpa skatteflykt och de faktiska ställningstaganden som partiet gör. Ingenhar nämligen i debatten här kunnat motsäga uppfattningen att denskatteflyktsklausul som regeringen införde har varit synnerligenineffektiv. När nu samtliga borgerliga partier försöker stoppa enförändring av lagstiftningen, som skulle göra den något mindre ineffektiv ochmöjligen något effektivare, så har vi hela fiden frågat efter motiven. motiv som har anförts är att det utbryter en totalrättslöshet eller i varje fall uppstår allvarliga risker för rättssäkerheten,om detta omvägsrekvisit tas bort. Det motivet tillåter jag mig betvivla. Jaghar inte funnit att ni har styrkt det. Det är möjligt att det, särskilt sedan den nyalagstiftningen har börjat tillämpas, kommer att visa sig att motsättningarna isak är mindre än de har förefallit vara under denna debatt. Jag beklagar att viinte har kunnat komma överens, och jag har fortfarande svårt att förstå attmittenpartierna har haft så lätt för att följa linje i den härfrågan. Till slut bara några ord om en fråga som börjar bliuttjatad. När säger att ett tecken på svagheten i vårkonstruktion av skatteflyktsklausulen är att vi inte ger några exempel, såvill jag tala om att han i sin egen proposition gav en alldeles utmärktmotivering till att inte regering eller riksdag skulle ange några exempel påeller anvisningar om hur en generalklausul mot skatteflykt skulle tillämpas.Sedan må den se ut som den gör nu eller som den ser ut efter , omriksdagen bifaller vårt förslag. Skatteflyktsklausulen, m. m. Överläggningenvar härmed avslutad. Yrkande om hänvisning till konstilutlonsutskottet Kammaren avslog med 171 röster mot 148 det av yrkandet att betänkandet skulle hänvisas tillkonstitutionsutskottet för ytterligare beredning. Utvidgningav lagen om skatteflykt Utskottets hemställan bifölls med 215 röster mot 19 förutskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall tillmotion 2211 av m. fl. i motsvarande del. 83 ledamöter avstod frånatt rösta. Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot 148 förreservation 1 av m.fl. Mom. 2 (skatteflyktskommission) Utskottets hemställan bifölls med 219 röster mot 18 förutskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall tillmotion 2211 av m. fl. i motsvarande del. 80 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 5 (skatteavdrag på vissa rörelseinkomster) Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot 148 förreservation 2 av m. fl. Mom. 9 (kvittning vid återbetalning av mervärdeskatt) Utskottets hemställan bifölls med 239 röster mot 80 förreservation 3 av m. fl. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1982/83:19Anslag på filläggsbudget II (prop.1982/83:101 delvis) 1982/83:13 Anslag tillutbildningsdepartementet m. m. 1982/83:100 delvis) 1982/83:23 Anslag på tilläggsbudget II (prop. 1982/83:101 delvis) Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. 7 §Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1982/83:71 av () till bostadsministern ominflytandet över stadgar för bostadsrättsföreningar m. och ettbörsnoterat fasfighetsbolag har ingått etts. k. markanvisningsavtal.lavtalet har bolaget åtagit sig att förse blivande bostadsrättsföreningar medstadgar som innehåller s. k. hembudsskyldighet till förmån för kommunen. Normalt kan en bostadsrättsförening ändra sina stadgar.För att förhindra medlemmarna att i demokratisk ordning besluta omstadgeändring har kommunen fått bolaget att åta sig att tvinga på föreningarnaavtal. Detta avtal innebär att 15 milj. kr. i vite skall erläggas ifallmedlemmarna ändrar stadgarna.