prot · G60921 · 1982-12-31 00:00:00 — /SR gjorde en bedömning av vad som händer under Om åtgärder mot ökat skattetryck Om åtgärder mot ökat skattetryck genomförandet av marginalskattesänkningarna, ominflationen blir högre än beräknat och kommunalskatterna därmed stiger. Detsenare kan man ju räkna med mot bakgrund av den politik som har aviserats avregeringen, där man bl. a. accepterar en högre expansionstakt i den kommunalaverksamheten. /SR:s beräkningar visade att inflation och med enökning av kommunalskatterna med . fram till 1985skulle halva marginalskattesänkningen ha förbrukats redan det år då reformenskall träda i kraft fullt ut. Med motsvarande utveckling under ytterligarenågra få år skulle marginalskattesänkningarna helt ätas upp. Kvar finns dåavdragsbegränsningen. Kvar finns också arbetsgivaravgifter som är högre -kanske mer - än , med de effekter detta har på näringsliv och påföretag. I sitt interpellationssvar säger att i ensituation där priserna ökar snabbare än inkomsterna och reallönerna sjunkerinnebär en fullständig indexering i själva verket att skatteuttaget, som enandel av inkomsten, minskar - han talar alltså här om andelen av inkomsten förden enskilde. Men, , om man skall utgå från principen om skattefter bärkraft, skall väl den som har en högre real inkomst betala en störreandel av denna i skatt, medan den andel av inkomsten som går till skatt blirmindre för den som har en lägre real inkomst. Jag antar att påsamma sätt menar att det även med ett inflationsskydd i skattesystemet blir såatt den som får en real inkomstökning skall betala en större andel av deninkomstökningen i skatt än vad han gör i övrigt. Den socialdemokratiskapoUtiken innebär tydligen att staten, men inte de enskilda, skall skyddas fråninflationens verkan på skattesystemet. Ekonomi- och budgetministern är också, såvitt jag kanbedöma av svaret, skeptisk till ett automatiskt inflationsskydd. Han är dettrots att han säkert är helt medveten om vad som inträffade ,när man genom den genomförda stora skattereformen fick sådanaprogressionseffekter i skattesystemet att detta tillsammans med den högainflationstakten skapade inlåsningseffekter. Detta försvårade avtalsrörelsenoch nödvändiggjorde skatteomläggningar år , skatteomläggningar somgenomfördes på ett sådant sätt att man höjde arbetsgivaravgiften, vilket bidrogtill att försämra det svenska företagandets konkurrenskraft. Detta innebar isin tur att man fick en ännu kraftigare progression genom att skattesänkningarföretogs endast i en del av skatteskalan och inte fullt ut. Vi fickinlåsningseffekter som medförde att man i realiteten knappast kunde klara enavtalsrörelse utan statliga ingripanden på skatteområdet. 1 det läget måste juett automatiskt verkande inflationsskydd vara att föredra. Det ger nämligen deavtalsslutande parterna möjlighet att bedöma skattesituationen från ett årfill ett annat. har socialdemokraterna åter fått regeringsmakten. Redan1983 höjs flera skatter utöver den inflationshöjda inkomstskatten.Mervärdeskatten stiger, arbetsgivaravgifterna ökar, förutom de ökningar somkommer av skatteomläggningen. Förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen skallskärpas. Vinsterna för vattenkraftsproduktion beskattas ytterligare, skatt införs på videoutrustning och en skatt på aktieutdelningövervägs enligt uppgifter i pressen. Jag ville med detta bara ge några exempel på skatter ochavgifter som kommer att höjas 1983. Totalt rör det sig om skattehöjningar istorleksordningen . Utslaget på de svenska hushållenblir det i genomsnitt . mer i skatt. Skatterna ökar kostnaderna för näringslivet och försämrardärmed konkurrenskraften, tvärtemot det i sitt svar till migmenar behövs. Ett motiv fill skattehöjningarna, som anges åtminstone indirekt iinterpellafionssvaret, är statens budgetsituation. Vi är naturligtvis heltöverens om att budgetunderskottet måste bringas ner. Det kan ske på två olikasätt eller genom en kombination av dessa två: inkomsterna för staten kan ökaeller utgifterna kan minskas. Statens inkomster genom skatter och avgifter kani sin tur ökas på principiellt två olika sätt: genom att skatteunderlaget ökarmed oförändrade skattesatser eller genom att skattesatserna höjs. I realitetenfinns det bara ett sätt, nämligen ett ökat skatteunderlag, eftersom höjdaskattesatser med allra största sannolikhet motverkar ett ökat skatteunderlag,motverkar ekonomisk fillväxt. Det räcker emellertid inte med att sträva mot att ökaskatteunderlaget. Även med en förhållandevis kraffig ökning avbruttonationalprodukten blir det stafiiga underskottet alltför högt och ledertill en galopperande utveckling av statens ränteutgifter. Därför måste entillväxt av skatteunderlaget kombineras med besparingar i de offentligautgifterna. Den vägen är socialdemokraterna inte beredda att beträda, såvittman kan bedöma. De försöker i stället höja skatterna. De menar sig alltså kunnaöka tillväxten i ekonomin och därmed skatteunderlaget genom att höja skatternapå arbete och produktion, vilket i sin tur i själva verket höjer kostnadslägetoch motverkar arbetsviljan. Risken finns också för att det svartarbete som utförs ökar i omfattning liksom motivationen till skatteflykt ochskattefusk, som måste bekämpas. Den socialdemokratiska högskattepolitiken är felaktig ochfarlig för det svenska samhället och de enskilda människornas ekonomi. Låt mig citera vad den nyutnämnde sakkunnige hosregeringen, , skriver i en bok som kom ut nu i veckorna: "Enfortsatt snabb och skattefinansierad ökning av de offentliga utgifterna innebärnog snarare -och detta oavsett vilken regering som sitter vid makten - att vimer eller mindre planlöst kommer att driva eller sladda in i en social och ekonomisksystemkris, om vars utgång vi bara kan komma med gissningar. Vad kommer atthända med arbetsviljan vid en kraftigt skärpt socialisering av inkomsterna?Hur kommer det att påverka de politiska attityderna?" fortsätter att redovisa verkningarna avfortsatta skattetrycksökningar för de enskilda människorna i . Hansäger: "En skärpning av skattetrycket måste därför ofrånkomligen komma attriktas främst mot medel- och låginkomsttagarna, där skatteunderlagetfinns." Det är vad en av regeringens egna sakkunniga anser om enpolitik som leder till att skattetrycket i vårt land ökar. Om åtgärder mot ökat skattetryck Om åtgärder mot ökat skattetryck Samhällsekonomins effektivitetminskas också genom en politik som innebär att man genom skattefinansieringsubventionerar vissa nyttigheter i stället för att låta människorna behålla merav sina inkomster själva och därmed göra ett fritt val möjligt. Genomrundgången i ekonomin minskar alltså den enskildes valfrihet och styrsefterfrågan på ett konstlat sätt, med negativa verkningar för samhällsekonomini stort. Subventionerna kan också komma att minska kostnadsmedvetandet. a. byggprisutredning-en pekat på när det gäller boendesubventionerna. Dessahar lett fill att kostnadsökningar lättare har kunnat accepteras och attboendekostnaderna har ökat kraftigare än vad som egentligen hade varitnödvändigt. Socialdemokraterna fullföljer således singamla högskattepolitik. Den innebär att statens skatteinkomster skall skyddasför inflationen och höjas, inkomsttagarna fär kraftigt skärpt skatt,marginalskattesänkningarna urholkas kraftigt, företagens skatter höjs iväsentlig utsträckning, kostnadsläget för näringslivet försämras och därmedockså konkurrenskraften. De svenska medborgarna drabbas därigenom dubbelt -direkt genom de skattehöjningar som föreslås och indirekt genom försämringen avsamhällsekonomin. Jag skulle vilja fråga ekonomi- och budgetministern ettpar saker. När nu staten skall skyddas mot inflationens verkningar iskattesystemet, men de enskilda inte skall skyddas fullt ut, vad skall då demänniskor som får skärpt skatt genom den socialdemokrafiska politiken spara på? och många andra socialdemokratertillbringade en hel valrörelse med att kräva besked av de borgerUga partiernaom vilka besparingar som de ville göra eller ansåg nödvändiga att göra i deoffentliga utgifterna. Men socialdemokraterna själva gav inget besked till deenskilda människorna om vad som krävdes av dem. Vad skall en familj i Stockholmsom får höga kommunala skattehöjningar dra in på? Jag tror att de skulle tyckaatt det var intressant att få ett svar av ekonomi- och budgetministern på det. Är vidare inte ekonomi- och budgetministern egentligenmedveten om att skattehöjningar i den omfattning som socialdemokraterna nutydligen tänker genomföra kommer att motverka möjligheterna att öka tillväxteni samhället, och därmed också att öka skatteunderlaget och minskabalans-bristen? Vi moderater kommer att fullfölja vår skattepolifik föratt få samhällsekonomin i balans. Vi kommer inte att acceptera ett höjtskattetryck utan vill tvärtom ha en planmässig sänkning av skattetrycket ienlighet med vad den förra riksdagsmajoriteten sade i finansutskottetsbetänkande i varas. Vi vill ha en varaktig marginalskattereform, och detförutsätter också ett inflationsskydd som fungerar fullt ut. Det förutsätterockså ett kommunalt skattestopp. 8 Ekonomi- och budgetministern : En sak bör först klarläggas, nämligenmoderaternas egen hantering av det s. k. inflationsskyddet av skatterna som detalar så mycket om. Den första trepartiregeringen införde ett inflafionsskydd,som de kallade det. Det innebar att man höjde inkomstgränserna i skatteskalanefter konsumentprisindex. Men det gick bara ungefär innan man upptäckteatt det blev alldeles för dyrbart för staten att ha ett indexskydd. Då tog manbort energipriserna och de indirekta skatterna ur det där fina indexskyddet. Om nu inflation under inga förhållanden får höjaskattetrycket, varför får höjda energipriser och höjda skatter göra det, BoLundgren? Vi hade ingen indexreglering våras när vi kom överens medmittenpartierna om skatterna. Ni hade ett manipulerat index, som alla andra avera rrianipulerade index. Det gav inget indexskydd. Ni fick ju själva erkännaatt hela filosofin, eller ideologin, inte höll. Det blev en ganska godtyckliguppräkning av inkomstskatteskalan och en godtycklig sänkning av inkomstskatten. Finns det några skäl att indexreglera inkomstskatteskalanför att i någon mening sänka de nominella skatterna i takt med inflationen? Ja,under en förutsättning kan man nog säga det, och det är om vi har en inflationsom beror på starkt stigande inkomster. Om man då vill undvika att marginalskatternaskärps finns det skäl att justera upp inkomstgränserna och minska ellerundanröja den effekten på marginalskatterna. finns det antagligenockså skäl att höja skatterna om man har en inflation som beror på starktsfigande inkomster. Det är en signal om att inkomstökningen är för snabb ochekonomin är i obalans. Men om inflationen, som den nu gör, beror på att vimåste korrigera för våra stora underskott och öka vårt sparande genom endevalvering, är läget annorlunda. Jag menar att det kommer att och måste ledatill att de reala inkomsterna sjunker . kan man naturligtvis säga som gör, att enlägre realinkomst bör ge ett lägre skattetryck. Inte heller det är en orimligståndpunkt. Men, , om man skall göra en sådan korrigering avinkomstskatten, varför skall man då göra detta bara för dem med höga inkomster?Varför sätta in hela kraften i en sådan skattesänkning på dem som tjänar mest?Indexuppräkning av skatteskalorna ger ingen kompensation för fallanderealinkomster för dem som tjänar litet, men ger däremot kompensafion i myckethög grad för dem som tjänar mycket. Detta måste man förklara för människor. Manmåste förklara varför man tycker att fallande realinkomster skall kompenserasför framför allt dem som i utgångsläget har den högsta levnadsstandarden och dehögsta realinkomsterna. föreslår regeringen sänkningar av inkomstskatten nästaår med utöver den sänkning med somskattereformen innebär. Vi gör sänkningen så att de som har lägre inkomster fåren rimlig andel av den skattesänkningen. Den gynnar inte helt och hållet demsom tjänar . Om åtgärder mot ökat skattetryck Om åtgärder mot ökat skattetryck skattehöjningar på 15 miljarder som här nämndehar inget underlag i verkligheten. Varför gör vi då så? Jo, för att hålla nere inflationen.Vi kan inte ge skattesänkningar nästan uteslutande till dem med högreinkomster. Sänkningen av marginalskatterna ger redan den en mycket starkförskjutning av skattesänkningar till förmån för dem som har höga inkomster.Skulle vi ge ytterligare sådana skattesänkningar, är det uppenbart att riskenär stor för att de lågavlönade skulle försöka att lönevägen få åtminstone någonförbättring av sin inkomstsituation. Eftersom de lågavlönade utgör det storaflertalet löntagare i det här landet och deras inflationssituation är denkänsliga i vår industri - för vår exportindustri, vår utlandskonkurrerandeindustri - skulle vi då göra ett ingrepp mot industrin och kostnadsutvecklingensom vore ytterligt allvarligt. Men det långa inlägg gjorde visade att det äruppenbart att det i värld inte finns några fördelningspolitiskaproblem. I hans värld finns inget ansvar för lönerörelserna ellerkostnadsutvecklingen. Det finns bara en enda tanke, nämligen att här i kammarenagitera för att skatterna skall sänkas mest för den del av befolkningen som hardet bättre ställt. Det är naturligtvis ensak att driva denpropagandan, men särskilt hedrande för sina upphovsmän är den inte. AnL 9 BOLUNDGREN (m): Låt mig först säga fill , attdet ju inte är någon större risk att korrigera inflationsskyddet, beräkningenav index, för inverkan av indirekta skatter om man vill föra en politik därdessa skatter inte höjs. Det är klart att det för en socialdemokratisk regeringmåste vara besvärligt, när man skall höja både arbetsgivaravgift, mervärdeskattoch mycket annat. Det kommer säkert att fortsätta. Då skulle en sådanbegränsning av indexuppräkningen verkligen ge effekter för de enskildamänniskorna. Jag förstår inte riktigt resonemang, ochdet är väl kanske rätt naturligt, eftersom vi har olika utgångspunkter.Kjell-Olof vill höja skatterna och han är också beredd att höja dem- jagvill ha ett oförändrat och sänkt skattetryck. Då har vi naturligtvisolika uppfattning. Men om man har sagt, att det vid en viss fördelningav inkomsterna finns anledning att dessa inkomster drabbas av en viss andel iskatt, och realinkomsterna sedan sjunker, finns det också anledning att sägaatt dessa realinkomster skall drabbas av samma andel av inkomsten i skatt somåret innan, då fördelningen var acceptabel. Det är det som inflationsskyddet syftar till. Deninställning som vi moderater har är den rimliga: Om man får en real ökning avsin inkomst finns det anledning att man betalar en högre andel av denna iskatt. På samma sätt måste man acceptera att vid en real inkomstförsämring fårman betala en lägre andel av inkomsten i skatt. Det kan ju, , vara så att någon individgenom exempelvis ökade arbetsinsatser lyckas kompensera sig för att hansavtalsmässiga löneökning blir lägre än inflationen. För den personentrappas då marginalskatten upp och han får en skärpning av skatten. Denmänniskan måste också existera i sinnevärld. Avsikten med skatteomläggningen var att sänkamarginalskatten. skulle man sänka den med totalt.Nu blir inflationen med all sannolikhet eller däröver. Det innebär att mani inkomstskatteskalan faktiskt tar tiUbaka . De förändringari skattesystemet som socialdemokraterna tänker föreslå och regeringen tänkergenomföra innebär förändringar i skatteskalan på bara 700 milj. kr. 1 200 milj.kr. gäller förändringar genom att man inför rätt till avdrag, såvitt jagförstår en skattereduktion, för fackföreningsavgifter. Detta påverkar intemarginalskatten, det är ett slutskatteavdrag. Sedan fillkommer minst 1 miljardkronor i kommunala skattehöjningar - det räcker förmodligen inte, bara iStockholm rör det sig om 900 milj. kr. Det innebär att avmarginalskattesänkningen är det mindre än noll kvar. Till detta kommer - och det är vikfigt att komma ihåg det- en mängd andra skattehöjningar. Då kommer man upp fill den siffra som jagnämnde, . Man inför en allmän löneavgift, som kommer attge brutto eller mer. Man bedömer det visserligen så attlöneavgiften skall kunna avräknas, men sannolikheten för det är, som det harvisat sig, ytterst begränsad. Troligen kommer skattetrycket att öka med helabeloppet. Mervärdeskattehöjningen torde ge åtminstone 3-3,5 miljarder kronor.Hyreshusavgift skaU införas - det förslag som avslog . Detskall ge, sägs det, . beräknades det ge ungefär 650milj. Jag skulle kunna fortsätta uppräkningen av ytterligareskattehöjningar - förmögenhetsskattehöjningar och annat - som gör att summan såsmåningom blir eller för de enskilda hushållen igenomsnitt nästan . Men detta är den politik som socialdemokraterna vill föra,så det finns ingen anledning för att skämmas för den. Man villge staten mer och de enskilda mindre resurser. Jag skulle emellertid gärnavilja höra vad råder de enskilda människorna som drabbas avskattehöjningarna att spara på. Jag vill också upprepa den fråga som jagställde till ekonomi- och budgetministern: inte ekonomi- och budgetministernmedveten om att skattehöjningar som leder till kostnadshöjningar i näringslivetmotverkar möjligheten att öka fillväxten och därmed skatteunderlaget? Om åtgärder mot ökat skattetryck AnL 10Ekonomi- och budgetministern : Herr talman! Det är alldelesriktigt att man under vissa förutsättningar kan säga att vid en oförändrad realinkomstfördelning kan en sådan här indexuppräkning av skatteskalorna försvarasur fördelningssynpunkt. Men kan inte ha missat att vi nu ändrar påinkomstfördelningen. Han har själv noterat att vi sänker marginalskatterna med3,. Det innebär en kraftig omfördelning av de disponiblainkomsterna, dvs. inkomsterna efter skatt, till de högavlönades förmån. Om åtgärder mot ökat skattetryck skärpta avdragsregler, det är riktigt. Men faktum kvarståratt de högavlönade genom marginalskattesänkningen har fått en klar favör. Vihar accepterat detta för att försöka få till stånd lägre marginalskatter. Vihar sagt att man får försöka utjämna den här effekten genom löneprofilen överåren. Vi skulle dock skapa en ännu värre situation, om vifullföljde den politik som talat för, och därför är denna omöjlig.Det är, även om man bortser från fördelningspolitiken, fråga om ensamhällsekonomiskt mycket farlig uppläggning. Det är skönt att intehar något ansvar för politiken just . Men om jag förstår rätt,tar han i sina beräkningar av konsekvenserna av vår skattepolitik ingen hänsyntill att inkomstskatterna sänks med . Det finns bara intemed i hans matemafiska uppställning. Slutligen, fru talman, vet jag inte om hartänkt sig att fullfölja sin gamla linje att hävda att bara man sänkerskatterna, så ordnar sig allting. Skattesänkningar ökar sparandet, ökar investeringar,ökar produktionen och ökar sysselsättningen, och därmed ökar också statensinkomster. Detta kan betecknas som det fantastiska trollerinumret med desjälvfinansierande skattesänkningarna. Det var inte så länge sedan som GöstaBohman hade stora uppvisningar i massmedia om denna fantastiska politik. Jagvet inte heller om lever vidare i den Bohmanska traditionen när detgäller de självfinansierande skattesänkningarna. I så fall är han den kanskesiste överlevande lärjungen till . Denne är detronise-rad isitt hemland, men han får kanske en liten sekt i , som kommer att drivahans filosofi vidare. Det vore intressant att höra hur det förhåller sig på denpunkten. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 11 BOLUNDGREN (m): För att börja med det sista som Kjell-OlofFeldt sade vill jag framhålla att det är alldeles korrekt att jag tror på att ensänkning av marginalskatterna, dvs. en större andel av inkomsten kvar förmänniskorna efter skatt, leder till ökat intresse för arbete och nyföretagandeoch därmed också till en ökning av effektiviteten och intensiteten i ekonomin.Därmed blir det också större skatteintäkter generellt sett, utan höjning avskattesatserna. Jag trodde att också hade denna uppfattning,eftersom det var vad han sade när han gjorde upp med om enskatteomläggning. Man skulle sänka marginalskatterna för att på det sättet få igång ekonomin. Jag förutsätter att inte har ändrat sig på denpunkten - i och för sig är det inte omöjligt att han gjort det. När det sedan gäller det amerikanska exemplet måste jaggöra besviken. Jag har alltid varit skeptisk till om den avpresident föreslagna skattesänkningen faktiskt skulle få den effektenatt arbetsintensiteten skulle öka. Det är en väsentlig skillnad mellan att haen genomsnittlig marginalskatt för industriarbetare på , som iUSA, och att ha en sådan marginalskatt på , som i . Genom att sänkamarginalskatterna från låt oss säga till , vilket hade varitfallet i , får man inte en sådan effekt på arbetsutbudet. Man kan få andrasamhällsekonomiska effekter, men det behöver vi inte diskutera här. Det som ärbesvärligt är att Laffers teorier antagligen gäller för . Om vi höjerskatteuttaget kraftigt, som socialdemokraterna nu vill göra i , kommerdet nämligen att leda till att skatteunderlaget minskar och till att vi fårlägre skatteintäkter än annars. Det hemska är också, enligt vad jag tror, attdet tar att återställa en på det sättet skadad ekonomi än att åsamkaskadan - läkningen tar längre fid. Ju mer man nu urholkar marginalskatteomläggningen ochförsenar dess genomförande, desto större skadeverkningar kommer fill iekonomin, och desto besvärligare blir det att genom marginalskattesänkningarfå i gång ekonomin igen. Av den anledningen har vi moderater ju också försöktatt för första året ge anvisningar om finansiering genom besparingar av detförsta steget i marginalskattesänkningen. Men det är faktiskt, med tanke på attvi har ett högt skattetryck i , ganska små förändringar av arbetsviljaoch arbetsutbud som krävs för att en marginalskattesänkning fullt ut skallkunna finansieras. menade vidare att jag hade räknat fel.Jag skulle inte ha tillgodoräknat regeringen 12 miljarder iinkomstskattesänkningar, antagligen - det är ju intebara fråga . Men jag hade faktiskt gjort detta. Omfattningen för 1983är nämligen beräknad fill 3,3 miljarder. försvinner genominflationens verkningar i skatteskalan. Detta kompenserar regeringen medungefär 700 milj. kr. i skalan - vi kan räkna bort fackföreningsavdraget, tydet påverkar inte marginalskatten över huvud taget, men det påverkarslutskatteavdraget. Till detta kommer kommunalskattehöjningarna, och då bliralltså summan snällt räknat plus minus noll, dvs. inga marginalskattesänkningarför 1983 och det var väl inte avsikten egentligen. När det gäller fördelningspolitiken är det klart, att omrealinkomsterna minskar med ett visst procentantal som är ungefär detsamma förolika inkomstgrupper, blir realinkomstförsämringen i kronor räknat störst förhögre inkomsttagare. 1 detta fall får de alltså i kronor räknat störrekompensation genom inflationsskyddet. Men det intressanta är, att om manaccepterade den reala inkomstfördelningen före devalveringen, finns detanledning att acceptera den reala inkomstfördelningen även efter devalveringen. Sedan vill tydligen inte socialdemokraterna kompenseramänniskor som drabbas förutom av den direkta devalveringseffekten också av deindirekta skattehöjningseffekterna, men det är ju ett led i enskattehöjningspolitik. Den viktiga fördelningspolitiken för framtiden, Kjell-OlofFeldt, gäller ju fördelningen mellan offentlig och privat ekonomi, att låta deenskilda människorna och företagen i större utsträckning behålla den ersättningde får för sitt arbete i företagen för att på det sättet motivera litet störreinsatser och Om åtgärder mot ökat skattetryck Om rätten till avdrag för förluster på likvidlån på detsättet se till att samhällsekonomin kommer att kunna fungera. Ju fleroffentliga utgifter som kommer till och ju fler subventioneringar som kommertill, desto mer bryts det ekonomiska systemet ned.