prot · G60986 · 1982-12-31 00:00:00 — Varför kan man inte fatta beslutet , om det visar sig attdet drar ut , och se fill att man får bidrag från höstterminens början? är det alltså mycket svårt att förstå debyråkratiska hinder som läggs i vägen. Jag tycker att det är en utomordentligtbeklaglig hantering av de människor som arbetar med fristående skolor. Om detär så att vi är ense om att de här skolorna har ett existensberättigande - ochdet tycks vi vara -och om det är så att vi tycker att de som arbetar medutbildningsverksamhet i det här landet skall kunna göra det på drägligavillkor- och jag utgår från att vi gör det - borde det i så fall vara i allasintresse att se till att detta bidragssystem sjösätts så snabbt och smidigt sommöjligt. Det kräver en hel del omtänkande från regeringens sida. 20GUNNAR (): Statsrådet hävdade att jag i mittinlägg talade om ett riksdagsbeslut som inte har fattats. Det är fel. Jag sadei mitt inlägg att det mycket riktigt är så att det i beslutet inte finnsnågonting som tyder på att det skulle vara någon automatik i fördelningen avstatsbidragen till fristående skolor. Jag hävdade däremot att den här debattenvisar att det hade varit bra om det hade funnits en sådan automatik, därför då hade gjort slut på den godtycklighet och den byråkrati som fördröjerför elever och lärare på fristående skolor att ta del av det relativträttmätiga och rättvisa stöd som de enligt proposifionen och beslutet skullekunna få. Vad jag också uttryckte var att man inom ramen för debeslut som fattar kan ha en mer eller mindre posifiv syn på friståendeskolor. I statsrådet inlägg och svar fanns inte någon antydan om attfristående skolor är någonting som är bra, någonting som man skall stödja ochhjälpa. De framstår snarare som någonfing nödvändigt ont. Man kan till nödsefter prövning eventuellt ge med sig och ge dem ett stöd enligtriksdagsbeslutet. Den här negativa synen på annorlunda skolor och friståendeskolor visar sig i att statsrådet låter det dröja innan ettriksdagsbeslut förverkligas. Man kan faktiskt ställa detta i relation till denhandlingskraft som regeringen har visat i betydligt mycket större och merakomplexa frågor. Ett exempel är att man sätter den sista ansökningsdagen fillden . Varför inte sätta ut den betydligt fidigare? Det här varnågonting som alla fristående skolor i allra högsta grad var medvetna om.Statsrådet visar samma ovilja och njugghet mot fristående skolor somhans partikamrater i som vill lägga ner olika skolor, skolormed egen identitet, därför att skolor skall vara så lika som möjligt. Man kan diskutera vad uttrycket "det allmänna"är för något. I statsrådet mun innebär "det allmänna"stat och kommun. Endast fristående skolor som kan anses tillföra det allmänna iform av stat och kommun något skall efter noggrann - lång - prövningkunna få statsbidrag. Men man skulle också kunna säga som så, att det är braför det allmänna med varje enskild elev som trivs och utvecklas i sin skola.Det är bra för det allmänna med en lång rad olika skolor, som utvecklar enpedagogik. Man får ett visst intryck av att statsrådet haruppfattningen att det kryllar av fristående skolor, att det finns för många,fler än vad man kan dra pedagogisk nytta och erfarenhet av. Så tror inte jagatt det är. Jag tror inte att man kan peka ut en skola av den ena sorten och enskola med den andra pedagogiken och säga att bara dessa kan tillföraerfarenheter. Det är tvärtom så, att runt om i landet har vi, det allmänna,stat och kommun och alla eleverna, nytta av fristående skolor. Därför menar jagockså att man inom ramen för det riksdagsbeslut som vi har fattat skulle kunnavisa en mer positiv syn och framför allt en större vilja att agera. Jag frågade statsrådet : När startade beredningsarbetetför slutgiltig fördelning av dessa statsbidrag, och i vilken fas är arbetetjust nu - Om statsbidraget tiU fristående skolor Om statsbidraget till fristående skolor förutomatt man har satt ut sista ansökningsdatum till , dvs. Jag skulle också vilja upprepa min fråga om varför det inte är möjligtför statsrådet att fördela bidrag till fristående skolor inom ramen förriksdagsbeslutet, när beslutsunderlag föreligger. Statsrådet har ju själv här ikammaren sagt att beslutsunderlaget föreligger . Jag är övertygad omatt de fristående skolor som då blir aktuella inte kommer att vara ledsna överatt de får beskedet litet senare än vad de skulle ha fått enhgtriksdagsbeslutet. I stället kommer de att uppskatta att de får ett besked. 21KERSTIN (): Jag vill bara tillägga fill det som vi allahar sagt, att ingen skolform är så väl utredd, penetrerad och undersökt fram-och baklänges som just de olika Waldorfskolorna. Jag kan intekomma ifrån att det är den obotfärdiges förhinder att säga att det måste varaytterligare undersökningar. De siffror som jag tog fram här visar ju dessutomtydligt och klart att pedagogerna själva, de människor som arbetar med barn ochungdomar i , visar ett starkt och ökande intresse för justWaldorfpedagogiken. De går och studerar denna på Waldorfskolornas bekostnad,får man lov att säga. Det kostar skolorna naturligtvis väldigt mycket besväroch arbete att ta emot alla dessa studerande. Jag tycker verkligen att manskulle kunna ta hänsyn inte bara till de utredningar som redan finns utan ocksåtill denna ständigt ökande verkhga efterfrågan hos de pedagogiskt intresseradeoch arbetande här i landet, och ta detta som ett bevis för att denna form avalternativ pedagogik verkligen behövs. Jag skulle vilja säga att särskilt statsrådets första svarhar en ledsam byråkratisk ton, som väldigt mycket strider mot t. ex. deintervjusvar som statsrådet gav i . Där sägerstatsrådet - om han är rätt citerad - att "vi har en positiv inställningtill alternativ pedagogik". "Vi" är alltså regeringspartiet.Vidare: "Jag är själv granne med Martinskolan i . Där har jagkunnat notera att de är besjälade av betydande entusiasm. Jag har stor respektför deras arbete." Reportern frågar om det inte får bli för mångaWaldorfskolor, och då säger statsrådet: "Om det blir många Waldorfskolorså är det därför att de har visat sig ha stora fördelar. Och i så fall finnsdet ju skäl att införa delar av Waldorfpedagogiken i vanliga skolor." Ja, det sistnämnda är ju en sak som ofta har diskuterats.Men som jag visade i mitt första anförande, är det inte säkert att de vanhgaskolorna är så särskilt pigga på det. Sedan är det så att man kan inte gjutanytt vin i gamla läglar hur som helst, Waldorfpedagogiken behöver särskildaorganisafions-former för att kunna blomma för fullt. Om alltså det allmännaskolväsendet skall kunna ha glädje av Waldorfpedagogiken som experiment, såmåste det få finnas skolor som tillämpar den pedagogiken - det måste finnas enhel del sådana, eftersom de lokala förhållandena är så pass olika. Men dettastår nu på spel, om dessa skolor tvingas att sluta på grund av kalla ekonomiskafakta. Till de frågor som mina kollegerhar väckt vill jag foga min fråga fill statsrådet, som jag upprepar: Kan vilita på att de här skolorna åtminstone får den allmosa som ett ökatöverlevnadsbidrag skulle vara, så att det finns några skolor kvar i landet attfå nya pedagogiska impulser ifrån och så att vi inte bara har några lagar påpapperet som inte kan fillämpas på någonting? frågar hur många ytterligareskolor som kommer att lämna in ansökningar. Det vet jag naturligtvis inteförrän ansökningarna kommer. Det finns anledning att till säga följandenär det gäller kvottänkandet: Det är inte så att vi har fastställt någon form av kvoteller bedömt att det skulle behövas någon sådan för den här typen av skolor.Däremot har vi tagit fasta på det riksdagsbeslut som har fattats. I detutskottsbetänkande som låg till grund för beslutet sägs: "Utskottet vill inte på det sätt som föreslås imofionerna medverka till att det vid sidan av det allmänna skolväsendet växerfram ett stort antal fristående skolor med statsbidrag vilket skulle kunnainnebära att de grundläggande principerna i skolväsendets uppbyggnadförändras." Det finns alltså där en begränsning i synen pä hur mångaskolor som skall kunna komma i fråga. Man måste faktiskt göra en samladbedömning av detta. Jag vill gärna koppla detta till det resonemang somKerstin förde i sin replik, där hon refererade till vad jag har sagt i enintervju i i . Det är alldeles riktigt att jag bl. a.efter besök i , som ligger i den stadsdel där jag bor, och efter dekontakter jag har haft med folk från har kunnat konstateravilken entusiasm och ambifion man har där och vilket starkt engagemang inteminst föräldrarna visar. Jag har också sagt att det finns anledning att semycket positivt på den typen av verksamheter. Men säger - och detär naturligtvis respektabelt - att Waldorfskolorna egentligen inte klarar attföra över sin verksamhet till det allmänna skolväsendet, utan att deraspedagogik kräver att man tillämpar den i fristående skolor. Det var vad KerstinAnér sade i sin replik. Jag utgår ifrån att hon väl känner tillförutsättningarna, men jag har ändå bedömt det som viktigt att skolorna skallkunna tillföra det allmänna skolväsendet värden och att man kan finna en formför detta. Jag tycker att det är en respektabel ambition. Det kan finnas svårigheter här, vilket i sin replik, men det är för mig inte ett motiv för att säga inte skall ge den typen av skolor ett statsbidrag för den verksamhet sombedrivs. Jag utgår från att det i det allmänna skolväsendet skall finnas etttillräckligt starkt intresse för att hämta och ta emot impulser från denna verksamhet.Den redovisning som gavs bl. a. från , där blivande lärare och andrasöker sig fill , visar att det i den allmänna skolan uppenbarligenfinns en öppenhet för att ta emot sådana impulser. Om statsbidraget till fristående skolor Omstatsbidraget till fristående skolor GunnarHökmark säger att jag, när jag talar om det allmänna, bara menar stat och kommun.Men jag sade tvärtom att när jag talar om det allmänna skolväsendet, så tänkerjag på eleverna. framhöll i sitt anförande att det gäller attvärna om eleverna och inte om det allmänna skolväsendet, och då tog jagfakfiskt upp detta och sade att också jag tycker att det är eleverna vi skallvärna om. Eleverna i det allmänna skolväsendet bör ha rätt och möjlighet att fådel av de impulser man kan få från skolor med en alternafiv pedagogik. Det ärockså viktigt att vara på det klara med att vi inte, även om det framförallt är Waldorfskolorna som företräder en alternativ pedagogik, kan ha enlagsfiftning som är specialgjord bara för en viss typ av alternativ pedagogik.Vi vet alltså inte vilka pedagogiska strömningar som kan resultera iskoletableringar av ohka slag. Dethar ställts frågor om beredningsarbetet. Låt mig bara klargöra tidtabellen. Vibedömde det inte möjligt att få det klart till och har därförsagt oss att det är lämpligt att förlänga överlevnadsbidraget. Från talarstolenhar jag sagt att jag anser det angeläget att pröva om detta bidrag kan höjas,så att det fakfiskt möjliggör en överlevnad. Jag upprepar att jag tycker det ärrimligt att göra en sådan bedömning. Då har det också varit naturligt att ta inansökningar och handlägga frågorna i sådan ordning att det kan tas in i nästaårs budgetproposition. Men jag är inte främmande för tanken att det är möjligtatt göra en fördelning . Jag kan alltså tänka mig att pröva ocksådetta. Under alla omständigheter är det angeläget att vi får göra denna samladebedömning av de fristående skolorna, eftersom ju debatten här visar attdet fakfiskt inte bara handlar om frågor som låter sig expeditionellt föras åtsidan genom automatisk fillämpning av ett beslut som förutsätter en noggrannprövning av varje enskilt fall. 23 (): Statsrådet sade att han inte vet hur många ytterligare skolordet blir fråga om. Det förstår jag. Jag begär inte profetisk gåva ens av enkulturminister. Min fråga gällde dock inte detta utan hur många skolor som kantänkas komma in med ansökningar. Den överblicken av det svenska skolväsendet -med tanke på det mycket begränsade antalet fristående skolor som finns här ilandet - förväntar jag mig att har. Man bör kunnapeka ut vilka skolor som över huvud taget kan förväntas komma in med begäran omstatsbidrag. Det var en uppgift härom som jag ville ha, eftersom den skullekunna belysa situationen. Jag inbillar mig nämligen att det, om man gör enbedömning, visar sig att det stora flertalet av alla de skolor som kan varaaktuella för det ifrågavarande statsbidraget sedan en fid tillbaka har sinaansökningar inlämnade. Detta skulle alltså innebära att det finns en möjlighetatt göra en samlad bedömning, med reservation för ett htet antal ytterligareskolor som kan komma in med ansökningar. Man skulle alltså redan nu kunna göraen samlad bedömning, om man vill göra sådana här allmänna överväganden. Jagvill också understryka att skolorna bör prövas var och en för sig. Såvitt jagförstår innebär detta att skolor som uppfyller kraven när det gäller en alternativpedagogik och för vilkas fortsatta verksamhet det finns ett allmänt intresseockså bör få statsbidrag, detta oavsett om det finns ytterligare ett antalskolor som skall få statsbidrag. Jag tror att det av Kersfin Anérs redogörelse ganska klartframgick att våra i stort sett, kanske rent av varenda en av dem,är föremål för ett stort intresse från utomstående pedagogers sida. Det ärförmodligen ganska lätt att konstatera att det här finns ett allmänt intresse.Många söker sig till för att få pedagogiska impulser, ochdessutom finns det ett starkt föräldraintresse av att skolorna skall få varakvar. I sådana fall borde det alltså inte vara särskilt svårt att komma framtill slutsatsen att statsbidrag skall utgå. I mera tvivelakfiga fall skulle mankunna vänta med beslut tills man fått en bättre överblick. Jag vidhåller alltså uppfattningen att det i och för sigbör vara fullt möjligt att klara prövningen , eftersom detfinns så många uppenbara fall där det allmänna intresset är klart dokumenterati form av stor besöksfrekvens när det gäller lärare och lärarkandidater inom omnejd. Dessutom finns det ju också ett stort föräldraintresse. Sedan åberopar statsrådet fill min förvåning idet här sammanhanget en formulering i utskottsbetänkandet där man säger att maninte är beredd att medverka fill att det kommer fill stånd ett parallelltskolsystem av fristående skolor, och man hänvisar till motionsyrkanden. Men är inte regeringen ute och ser spöken mitt på ljusa dagen i dethär fallet? Vad vi diskuterar nu är i första rummet bidraget till de friståendeskolor som redan finns. Föreställningen att dessa skolor, t. o. m. med tillägg avskolor som är nära att starta, simsalabim skulle bli ett parallellt skolsystemär heh obegripHg. Vad det här är fråga om är ett utomordenfiigt begränsat antalskolor. Såvitt jag förstår har skrivningen i utskottsbetänkandet och ipropositionen - att det skulle bh ett parallellt skolsystem - inget som helstatt göra med den aktuella beslutssituation som regeringen befinner sig i. Dettatror jag vi kan vara helt eniga om. Vi skall vara på det klara med att formuleringen iutskottsbetänkandet som statsrådet citerade var ett avstyrkande av ettmofionsyrkande om att man skall ha ett generellt statsbidragssystem sominnebär, att så fort man startar en enskild skola av i stort sett vad slag detvara må som fyller vissa grundkrav, skall man få bidrag. Detta har vi intevelat medverka till. Vi anser nämligen att det är skolor som står förpedagogiska alternativ som skall få det här stödet. Det är alltså mot denbakgrunden man skall se utskottets formulering, inte som syftande till att manskall visa stark restrikfivitet eller något sådant. framkom det en ljuspunkt i statsrådets anförande,nämligen att han kan tänka sig att pröva en fördelning . Det anser jag vore en positiv väg ur det här dilemmat. Jag tycker att det är någonfing som det finns anledning att resonera vidare om. Det viktiga för Waldorfskolorna är naturligtvis trots allt att få ett ordentligt bidrag redan från höstterminens början. Beslutsdatum är säkert mindre viktigt. Om statsbidraget till fristående skolor 5 protokoU 1982/83:84-87 Om statsbidraget till fristående skolor 24 (): När det gäller diskussionen om vad detallmänna skolväsendet är, är det riktigt som statsrådet säger, att det utgörsav eleverna. Därför finns det inte någon anledning att avgränsa det allmännaskolväsendet till enbart offentliga skolor, utan statsrådet borde visa enpositiv vilja även mot de elever som går i fristående skolor, t. ex.Waldorfskolor. Statsrådet hänvisar till överlevnadsbidraget. Det ärkonstruerat på det viset att skolan egentligen skall kunna visa att den löperrisk att läggas ned om den inte får bidraget. Bidraget är också begränsat summa som har varit oförändrad , och statsrådet harinte närmare preciserat någon eventuell ökning. Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådetGöransson: Om en enskild Waldorfskola , under den fid som statsrådetprövar de här ansökningshandlingarna, faller ifrån, innebär det en förlust fördet allmänna skolväsendet att eleverna i den skolan kan gå där?Innebär det en förlust för det allmänna skolväsendet att det inte är möjligtatt studera den pedagogik som finns där och att eleverna inte får deerfarenheter som den ger? Uppenbarligen anser statsrådet att det finnsrätt så många skolor vilkas nedläggande inte vore någon förlust för detallmänna skolväsendet. På annat sätt kan han inte hävda den argumentafion somleder honom fill det mycket komplicerade prövningsförfarande som han villinleda. är det, som noterades här, rätt uppenbart att det finnsgott om beslutsunderlag i form av rapporter och i form av den kunskap som finnsom fristående skolor, och det borde kunna vara så att regeringen fullföljerriksdagens beslut . Statsrådet har under diskussionen sagtatt han kan tänka sig att göra en prövning . Det vore bra. I såfall visar statsrådet samma handlingskraft som regeringen har visat i ett antalandra frågor, där det inte varit så många problem med prövningar ochkomplicerade förfaranden. Man har i stället rasslat igenom rätt så kompliceradelagstiftningsbeslut utan någon egentlig prövning. Jag vill uppmana skolministern att ta vara på denmöjlighet som finns när det gäller att förverkliga ett riksdagsbeslut under detkommande budgetåret. Jag tror nämligen att som helhet har intresse avatt beslut blir förverkligade. 25KERSTIN (): Eftersom statsrådet undrade hur detegentligen förhåller sig när det gäller Waldorfpedagogiken, om man kan överföradenna till andra skolor, skulle jag vilja säga att man givetvis kan göra det.Man kan inspireras av att studera . Som en följd härav kan nyaidéer och metoder införas i den vanliga skolan. Men detta är inte möjligt omdet inte finns verkliga, levande att studera. Finns det intenågot ställe att få impulser från, får man heller inga impulser. Poängenmed Waldorfskolorna är ju att de är levande, dynamiska, sociala och pedagogiska skolor somfungerar i tiden. De är icke vad lärarna brukar kalla sagotexter i Lgr. Därförmåste dessa skolor få överleva - precis som almarna i måste fåöverleva. Jagvill fråga statsrådet: vi gå ut och säga att det finns hopp om att beslutfattas , helst givetvis ett retroaktivt beslut? Och kan överlevnadsbidraget,som en andrahandslösning, höjas till en något så när rimlig nivå, så att vi kansäga att det finns hopp för de här skolorna och att det inte är meningen att delångsamt skall garrotteras? Omstatsbidraget till fristående skolor Jag hoppas att jag har rätt uppfattat vad Kersfin sade om almarnai . Jaghar i mitt svar talat om att jag anser det vara angeläget att pröva möjlighetenatt höja överlevnadsbidraget. Jag har dessutom sagt att jag gärna, efter att hafått det underlag som krävs, prövar möjligheterna att ta ställning till fråganredan i höst. Vi får alltså möjlighet att överväga den saken i regeringen. Jagskall se fill att så sker. GunnarHökmark har ställt en fråga till mig om överlevnadsbidragets konstruktion. Jagmedger gärna att detta bidrag, såsom det varit konstruerat, har haftvissa svagheter. Det har jag fått redovisat. Jag förutsätter att vi vid enfördelning kan åstadkomma en justering när det gäller denna redovisadeofullkomlighet. Vad som gäller är alltså att en skola i princip måste varanedläggningshotad för att få del av bidraget. Jag förutsätter att det går att klaraav. har frågat mig inte hur många skolorsom kommer in med ansökningar utan hur många skolor som förväntas komma in medansökningar. Den frågan är svår att besvara, eftersom det faktiskt inte barahandlar om ett tiotal skolor av en speciell karaktär. Jag har fåtttelefonsamtal även från konfessionella skolor som anmäler att de vill delta iden prövning som skall ske. Jag kan således inte på rak arm tala om hur mångaskolor det blir, som fullföljer sina per telefon antydda planer på att komma inmed ansökningar. 27 (): Även antalet konfessionella skolor i det här landet är ganskabegränsat. Därför tror jag fortfarande att det skulle vara möjUgt att sägaungefär hur många skolor som kunde vara aktuella i det här sammanhanget. Menlåt oss lämna den diskussionen. Vadden här debatten har visat är just att det hade varit fullt möjligt att medUtet god vilja klara den aktuella prövningen . Det hade naturligtvisvarit den bästa lösningen. Jag förstår, av debatten att döma, att utsikternaatt nå dit inte är särskilt goda. Ändå tycker jag att vissa intressantaöppningar har åstadkommits. Vad det i främsta rummet finns anledning att tafasta på är självfallet statsrådets uttalade vilja att åtminstone prövamöjligheten att göra en fördelning . I så fall utgår jag från vid fördelningen av statsbidraget beräknar bidraget från läsårets början. Omöversyn av vissa regler om frihetsberövande Naturligtvis vore dettrots allt en god lösning på problemet. Jag vill vädja fill regeringen attpröva detta i verkligt positiv anda. Det är faktiskt mycket vikfigt för väldigtmånga människor och skolor att den här frågan blir avklarad på ett ordenfligtsätt, så att dessa bidrag kan börja utgå. Det är viktigt hur denna prövningutfaller. Somett alternafiv har statsrådet antytt möjligheterna till ett enklare, merlätthanterligt och som jag förutsätter kraftigt uppräknat överlevnadsbidrag.Det kan vara en bra andrahandslösning, men jag tror att vi nu måste inriktaalla krafter på att se till att det ordinarie bidraget kan utgå redan frånhöstterminens början. Anf.28 (): Jag kan bara konstatera att den här diskussionen har visat att det hadevarit bättre att gå på den moderata linjen i diskussionen om fristående skolor,med en automatik i bidragsfördelningen till de skolor som uppfyller kraven påskolpliktens fullgörande. Då hade vi sluppit inte bara den här debatten utanframför allt den ovisshet som ett antal fristående skolor nu kommer att leva iunder ytterligare åtminstone . Det hade varit bra för eleverna, lärarnaoch föräldrarna inte bara i de offenfliga skolorna utan också i de friståendeskolor som frågan berör. Och det hade varit bra för pedagogiken och nytänkandeti det svenska skolväsendet. Detkan konstateras att statsrådet i den här debatten indirekt har medgett att debyråkratiska hindren inte är oöverstigliga. Han har sagt att det kan tänkas atten prövning skall ske . Jag vill upprepa att det nog är vikfigt attta fasta på det. Riksdagsbeslut skall inte kunna skjutas ett eller två årframåt - riksdagsbeslut skall inte bara vara möjliga att reaHsera, utan deskall också faktiskt förverkligas. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar påinterpellation 1982/83:61 om översyn av vissa regler om frihetsberövande har frågat mig dels om regeringen är beredd att göraen översyn av reglerna om gripande, anhållande och häktning för att begränsaanvändningen av dessa åtgärder, dels vilka åtgärder regeringen avser att vidtaför att förbättra förhållandena vid arrestlokaler och häkten för såväl intagnasom personal. År1974 tillsattes en utredning för att se över bestämmelserna om de personellatvångsmedlen i straffprocessen. Utredningen avlämnade i september 1977betänkandet (SOU 1977:50) Häktning och anhållande.