prot · G60949 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:49 1 § Justerades protokollet för den 6 innevarande månad. 2 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1982/83:73 fillskaffeutskoffet 3 §Föredrogs men bordlades åter betänkanden /83:10 och 23 betänkanden /83:9-11 och 14 Socialförsäkringsufskottets betänkanden /83:9 och 13 betänkande 1982/83:12 betänkande 1982/83:21 betänkande 1982/83:12 4§ Ändringar i sekretesslagen Föredrogs konstitutionsufskottets betänkande1982/83:12 om ändringar i sekretesslagen (1980:100) (prop. 1981/82:186 och1982/83:64). AnL1 (vpk): varnade jag i denna talarstol på mitt partisvägnar för atf de medborgerliga fri- och rättigheterna,i höll på atturholkas i en forfiöpande process. medverkar med dagens ärende till förmån fördenna urholkning. Nuskall sekretessen vid försäkringskassorna utsträckas. Den som är kund hos skall inte längre fritt kunna fa del av vad som förekommer i de handlingar som rör hans fall. Myndigheterna har tydligen - som så - upptäckt atf människor måste skyddas mot sig själva. De måste skyddas mot atf få ta del av uppgifter som rör dem själva. Det skäl som skall kunna åberopas mot en sökande som vill se sina egna 53 handUngar är att en sådaninsyn inte är till vederbörandes bästa. Defär illa nog aft en sådan bestämmelse finns då def gäller patienthandlingar vidvårdinstitutioner. Den hindrar insyn i ens egna angelägenheter. Den skyddarläkare som gjort subjektiva, ovetenskapliga eller kränkande anteckningar om enpatient. Den kan försvåra patientens möjlighet atf i t. ex. disciplinärenden fåförfoga över upplysningar i fallet. Mennu får även tusentals andra tjänstemän rätt atf avgöra vad som är kundens bästaoch vilka upplysni;igar kunden skall få ta del av. Hur kom nu dennainskränkuirig till? Def är en intressant historia. Denkom till därför att allmänna försäkringskassa begärde det.Försäkringskassan gjorde én framställning om behovet av att minska medborgarnasinsyn. Och konsfifutionsufskoff visade naturligtvis den kollegiala.solidaritet som är tillbörlig officiella institutioner emellan. Borstar du migpä ryggen, så borstar jag dig. Ingengör gällande litt alla allmänna handlingar kan vara offentliga. Ingen förnekarheller atf det kan finnas enstaka fall där sekretessen kanske måste gälla vissauppgifter om den sökande själv. Därefnot är det helt klart att i etträttssamhälle sådana uppgifter bara bör utgöra sällsynta undantagsfall. Vadsom nu sker är något helt annat. Tusenden sinorri tusenden tjänstemän, somförfogar över miljoner sakuppgifter om medborgares förhållanden, får plötsUgtbefogenhet atf avgöra vad som är fill den sökandes bästa atf få veta om sigsjälv. Jagskulle inte ha sagt något, om en sådan makt utövats av speciella personer medsärskild kompefens i offentlighefsräff. Men här handlar def om en hel kår avtjänstemän, som plötsligt utrustas med befogenheter de fidigare aldrig haft. Jagskulle heller inte ha uttryckt mig så skarpt, ifall det hade gällt myndighetersom var kända för sin respekt för offenfiighefsprincipen och för medborgarnasrättigheter. Så är dess värre infe fallet. Försäkringskassorna ochriksförsäkringsverket är tvärtom kända för särdeles tvivelaktiga beslut när detgäller många sjuka och handikappade. De är också närmast ökända för sinhöggradiga okänslighet för offentlighetspriricipens krav. Jag vill illustreradetta. Jaghar här i min hand en utredning från Arbetsgruppen för ADB och juridik vidjuridiska institutionen vid . Den är författad av MatsHedberg, én av våra få specialister på ADB och offentlighetsrätt. 1underlagsarbefét med denna utredning ingick besök hos och korrespondens meddiverse myndigheter, däribland i . Redogörelsenför dessa besök avslöjar dels atf kassan vid begäran om offenfiiga uppgifterbegär sökandes namri - vilket strider mot grundlagen -, dels att kassan lämnarsökande uppgift att allt i dess register är sekretessbelagt - vilket dels ärlagsfridigf, dels är lögn. Utredarenavfattar följande omdöme om hantering avoffenfiighefsprincipen: "Förvirringenär total. Personalen förefaller utomordentligt dåligt orienterade ioffenfiighetslagsfiftningen. Sak samma gäller chefspersonerna vid Kontakten medRiksförsäkringsverket verkar infe ha inneburit något klarläggande avrättsläget. Den dåliga kännedomen av gällande lag bland personalen är desto meruppseendeväckande med tanke på def särskilda informationsmaterial som REVdistribuerat fill personalen hur de skall agera vid förfrågningar om tillgångfill offenfiiga uppgifter. Det råder inget tvivel om att kassan är ålagd atffillhandahålla begärda offentliga uppgifter, och dessutom betydligt fleruppgifter än de som slufiigen lämnades fill mig: adress och namn. Eftersomkassan är skyldig att veta vilka uppgifter som är sekrefesskyddade bör def infemedföra något merarbete att selektera de offenfiiga uppgifterna från desekrefesskyddade. På goda grunder kan jag dock förmoda att någon sådanselektering infe existerar, utan avgörs från fall fill fall. Attbegära alla uppgifter om en person i etf specificerat register är tillräckligprecisering för att kassan skall kunna idenfifiera handlingen. Problemet är atfman infe gjort någon selektering av offentligt lagrade uppgifter, en brist manförsöker dölja genom talet om 'precisering'. Jagnoterar, att kassan tydligen regelmässigt anger personnummer på den mankommunicerar med. I brevet jag erhöll fanns mitt eget personnummer angivet, något jag inteuppgivit själv. En besökare har inte bara rätt fill anonymitet; myndigheten ärdessutom direkt förbjudenaft efterforska vem def kan vara." Detär alltså myndigheter hos vilka dylika förhållanden är rådande, som avkonsfifutionsutskotfets majoritet nu skall ges ökade befogenheter att mötamedborgares förfrågningar med krav på sekretess. Omdet nu är avsikten hos majoritet aft den vill företrädaämbefsmannainfressen mot medborgarintressen - då kunde den väl åtminstone sägadef helt öppet. Jag yrkarbifall fill reservafion 1. AnL 2 (): Det är ett viktigt betänkande som vi här behandlar. Jag har begärt enmycket kort talefid med hänsyn tUl den stora enighet som förelegat, men jagkanske tvingas använda en något längre fid med tanke på Svenssonsanförande. Vadvi i mycket stor utsträckning har sysslat med i utskottet är sekretessen mellanmyndigheter. Def är ett förhållande som har vållat problem, dels beroende avbekymmer med lagtillämpningen, dels beroende av de svårigheter som har uppståttinom speciellt integrifetskänsliga områden. Jag syftar då på hälso- ochsjukvården samt . På dessa områden är den s. k. generalklausulen,som medger utbyte av informafion efter en infressea-wägning, inte fillämplig.Det är också dessa problem som fas upp i def regeringsförslag vi nu behandlaroch i många mofioner. Utskottsbehandlingen har också koncentrerats på detta. Idetta sammanhang vill jag påpeka atf konsfitutionsufskoftet redan i första behandlingen genomförde viktiga ändringar för atf underlätta samarbetetmellan myndigheter i den enskildes intresse. Def arbetet fullföljs nu genomytterligare uppmjukningar i de ursprungligen alltför restriktiva reglerna. Definnebär också ett tillmötesgående fill flera motionskrav som pekar på hurgrannlaga denna infresseavvägning ofta är. Just på grund av att denna vägningmellan behovet av att skydda den enskildes intressen och det demokratiskakravet på öppenhet och insyn i den offentliga verksamheten, hur komplicerad denän är, har utskotfet valt aft skynda långsamt i fråga om att föreslåförändringar. Här gäller det ju att inte huka sig för tillfälliga opinioner.Samtidigt markerar utskottet att frågorna måste komma igen efter ytterUgareutredning. Om dessa huvudprinciper för behandlingen avsekretessfrågorna har vi varit eniga. De två reservationer som knyts tillbetänkandet jävar inte detta intryck. kommunisterna går mot propositionen i dendel som gäller sekretessens giltighet gentemot den enskilde. Jag tycker infeatt motsättningen här är så stor som kunde framgå av anförande.Vi delar reservantens, , uppfattning att ett avsteg frånprincipen att den enskilde skall få del av alla uppgifter om sig själv kantillåtas bara i yttersta undantagsfall. Med den restriktivitet som utmärkerlagtexten har utskottet ansett sig kunna godta förslaget, som också hartillstyrkts av prakfiskt taget alla remissinstanser. Ytterligare en reservation finns fill betänkandet i enliten fråga. Införandet av sekretess för vapenregister har begärts i en moderatmofion. Vi har från utskoftsmajoritetens sida inte motsatt oss atf fråganövervägs inom regeringen, men vi har infe ansett oss böra ge uttryck för någonviljeinriktning, då man här rör sig inom etf ämnesområde där sekretess aldrigfidigare har förekommit. Därmed har vi även i defta sammanhang följt principenatf prioritera öppenheten. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter. AnL 3 JÖRNSVENSSON (vpk) replik: . Låt mig göra några kommentarer med anledningav anförande. När vi senast diskuterade frågan om medborgerlig insyn -det var - försökte jag understryka aft det inte handlar bara omformella bestämmelser utan också om den verklighet som finns ute på fähet, utei adminisfrafionen. Vi tycker ofta här i - det har jäg många beläggför - att vi fattar beslut som kringgärdar medborgarnas rättigheter, som ärrestriktiva när def gäller atf inskränka rättigheterna osv. Det verkaremellertid som om man i riksdagskrefsar och i konstitufionsutskottet inferikfigt förstod hur sådant fungerar ute på fältet. Även en synbarligen relafivtoskyldig befogenhet atf sekretessbelägga saker och ting ute på förvaltningarnahar en tendens atf missbrukas - infe därför att människor som arbetar där ärmer ondskefulla än andra människor i samhället, men därför aft det så atf sägablir på det sättet, när en mänriiska får makt atf avgöra. def finnsdålig information om offenflighetsrätt får man följder som inte är förutseddaoch som man tydligen också här i i stor utsträckning är okunnig om.Man lever i en luftig värld, som är ganska avlägsen från verkligheten. Vi börsärskilt beakta detta, menar jag, när def gäller t. ex. försäkringskassorna,där man använder sig av ett ADB-system. Vi vet av erfarenhet aft ADB-system hittillshar byggts upp utan hänsyn till offenfiig-hetsprincipens krav och aft det mångagånger är prakfiskt omöjligt atf uppfylla dessa krav, därför att systemen ärupplagda sä som de är. De medger inte att man på ett ordentligt sätt selekteraroffenfiiga uppgifter från sekrefessbelagda och är över huvud taget teknisktuppbyggda på ett sätt som försvårar insyn. Det borde vi naturligtvis svara pä genom atf varaspeciellt försikfiga med att utsträcka befogenheter för olika kategoriertjänstemän aft gentemot sökande medborgare ha möjlighet atf förhindra insyn -speciellt när det gäller människornas egna handlingar, som rör medborgarnasjälva. Det är denna brist på vakenhet, denna självklara önskanaft på en framställning tillmötesgå allmänna försäkringskassaoch vara beredd aft utsträcka sekretessen. Jag menar nu inte aft def här är någon överväldigande sak- jag vill poängtera det. Jag försöker infe göra en höna av en fjäder. Man jagser ett samband mellan en rad beslut i liknande riktning, där def handlar omatt inskränka def medborgerliga rörelseufrymmef, atf inskränka människorsmöjligheter aft ta del av de uppgifter som finns. I det här fallet är detspeciellt känsligt, därför atf det är fråga om handlingar som rör människornasjälva. Jag är oroad över defta mönster. Jag har påtalat deftagång på gång. Jag har inte sett att man genom studier av den administrativaprakfiken har försökt skaffa sig någon kännedom om hur saker och tingegentligen fillämpas som vi sitter här och beslutar om. AnL 4 OLLESVENSSON (s) replik: Jag är glad över sätt aft föradebatten här, aft han liksom infe försöker göra en höna av en fjäder ochutifrån defta speciella exempel komma med några alltför långtgående omdömen omkonsfitufionsutskottets vilja. Är def inte ganska bra att vi när det gäller en radgrannlaga avvägningsfrågor- def är ju a-wägningsfrågor mellan olika intressensom här kommer in - i så stor utsträckning ändå har hamnat på öppenhetslinjen?Jag vill understryka att vänsterparfiet kommunisterna numera sitter med iutskottet. De har där medverkat till de skrivningar som har införts beträffandeövriga områden. Jag skulle ha kunnat resonera närmare om ett avsnitt avvår behandling, som har berört sekretessfrågor av utomordentlig svårighetsgrad,exempelvis hur man skall lösa frågan om kontakt mellan sjiikvård ochpolismyndigheter. På den punkten tycker jag att vi har visat försiktighet ochmedvetenhet om hur svår denna avvägning är. När det gäller det speciella fall som berörs ireservationen vill jag peka på att vi har klart markerat aft def här rör sig omett undantagsfall, men att vi ändå vill ha öppenhet, med möjlighet att införasekretess i de speciella fall som def kan röra sig om. Men detta skalltillämpas med yttersta försiktighet. Om myndigheterna skulle gå en annan väg,har möjlighet atf återkomma och bli mera restriktiv igen. Vi kommeraft följa utvecklingen med uppmärksamhet, def lovar jag. AnL 5 JÖRNSVENSSON (vpk) replik: frågar om det inte är bra atfvi går in för största möjliga öppenhet. Jo, tacka för def - def är vi juskyldiga att göra enligt grundlagen! Det är fakfiskt så att offentlighet skallvara huvudregel och sekretess undantag. Så def är inget märkvärdigt med atf mangör def. Jag kan också hålla med om att i betänkandet behandlassekrefessrelafio-ner av något olika slag. Inom hälso- och sjukvården finnsnaturligtvis etf klart patienfinfresse, atf uppgifter inte skall lämnas ut tillvem som helst. Det kan t. o. m. gälla närstående. En ung flicka som har begärtabort och som har föräldrar som är fördomsfulla kan ha anspråk på att uppgifterom henne icke lämnas ut till hennes anhöriga. Men det är infe den typen av infegrifetspro-blemsom jag diskuterar här. I den del som jag fog upp berör betänkandet enbartförhållandet mellan medborgare och myndighet. Vad jag reagerat mot är alltså ett utsträckande avsekretessen - varför def skulle vara nödvändigt. Hade def inte varit bättre aftarbeta för atf sekretessen skulle begränsas där den redan finns, i denspeciella relationen mellan medborgare och myndighet? Varför måste sekretessenutsträckas? Vilka egenfiiga mofiv finns härför, annat än att länsallmänna försäkringskassa har bett om det? Jag anser infe aft det är etfsärskilt starkt mofiv. Materialet vid försäkringskassorna är intressant ur tvåsynpunkter. Först och främst är det intressant för den sökande, för kundensjälv, som har anspråk på att få reda på vilka uppgifter harom honom eller henne - så atf det infe föreligger några felakfiga uppgifter,aft infe någon läkare avgeff ett subjektivt utlåtande som på något sätt kanvara skadligt eller förnedrande eller som kan leda till rättsförlust eller vaddet nu kan handla om. Man har rätt atf veta vad som står om en själv i ettsådant register. Det andra intresset är etf mera allmänt medborgerligtintresse. I den mån man infe riskerar att kränka den personliga integritetenbör uppgifterna nämligen alltid vara så offentliga som möjligt, därför atf detär av intresse atf t. ex. vetenskapliga undersökningar kan fastlägga hurförsäkringskassornas praxis varit i olika relafioner när det gällermedborgarna, vilken sorts policy man har, osv. Det kan man få en uppfattning ombara om man har tillgång till offentliga massdata. Då kan man göraundersökningar av def slaget. I det fallet har man ju inte intresse av att gåin på den enskildes personliga förhållanden, utan då måste man kunna lämna utuppgifter på ett sätt som garanterar anonymitet. Det finns alltså ettväsentligt intresse av atf hålla på offenfiighefsprincipen vidförsäkringskassorna. Om jag här, via utredning, har påtalat attdet i praxis är ganska dåligt ställt med kunskapen om vad offenfUghefsprincipeninnebär, borde det uppkalla konsfitufionsutskottets majoritet till störreresfrikfivifet. Man borde inte utsträcka sekretessen innan man verkligen tagitreda på hur det förhåller sig. AnL 6 () replik: Jag hävdar att lagtexten har utformats medstörsta möjliga resfrikfivifet och att öppenhet här utan tvivel är enhuvudregel. Vidare är def så atf vi infe bara har utgått frånförsäkringskassans framställning. Denna framställning har varit ute på enganska långtgående remiss, och samfiiga remissinstanser har tillstyrkt den. AnL 7 LENAÖHRSVIK (s): Jag vill gärna förmedla några synpunktereftersom man nu skall se över myndighetssekrefessen ytterligare. I en motion 1981 tog bl. a. jag upp problemet medsekretessen mellan myndigheter, särskilt på det sociala området och på hälsovårds-och sjukvårdsområdet. I den motionen angav vi mofionärer att vi tyckte aft detvar bra atf infegrifefsskyddet för den enskilde stärktes på många punkter.Enligt vår mening hade man emellerfid förbisett aft det av bl. a.behand-Hngsskäl behövde få göras vissa undantag. Jag tänker bara fa några exempel för aft belysa deprakfiska problem som föreligger i det vardagliga arbetet: Det första exemplet gäller en man som harmissbruksproblem. Han är dömd för hustrumisshandel och har även erkäntbarnmisshandel. Han flyttar till en annan kommun. Där sammanbor han med enkvinna som också har problem. Paret får barn. Mannen uppträder hotande ochberusad på BB. Detta anmäls fill socialförvaltningen, vilket man ju harskyldighet atf göra. För att man på rätt sätt skulle kunna bedöma barnetssituafion behövde man uppgifter från den fidigare kommunen, men sådanauppgifter lämnades infe ut med hänvisning fill sekretesslagen. Def andra exemplet gäller def faktum att mödravården infekan lämna ut uppgifter till förlossningsavdelningen om att t. ex. missbruk hosmodern föreligger eller om vilken sorts missbruk det är fråga om, såvida inteden berörda parfen samtycker fill detta. Men def har ju direkt betydelse föratt man skall kunna ge både modern och barnet rätt vård vidförlossningsfill-fällef. Ytterligare ett exempel: När man placerar barn i ett annathem än def egna är det av stor betydelse atf de nya vårdarna känner fillbarnets situation. Det är tveksamt om 1 kap. 5 § räcker för aft medge en sådaninformafion, för i det här fallet är def ju mottagaren som behöverinformafionen för atf kunna sköta sin uppgift på ett riktigt sätt. Detsammagäller när man placerar barn på dagis av speciella skäl, bl. Ytterligare ett exempel: Om ett barn omhändertas enligtlagen om vård av unga är det ofta psykiska barn- och ungdomsvården som skriverutlåtandet om barnet.Man känner till att föräldrarna vårdats på psykiatrisk klinik fidigare, men mankan inte begära att få några uppgifter om dem utan deras eget samtycke.Beslutsunderlaget blir då ofullständigt. Defta var några exempel på lagens konsekvenser, och degäller både möjligheterna atf göra en riktig utredning beträffande barnssituafion och möjligheterna att ge rätt vård eller behandling. Vad som är än besvärligare är att den samverkan mellanolika myndigheter som man mödosamt har byggt upp kan raseras, om man tillämparlagen felaktigt och om lagen består som den är - vilket jag hoppas atfden inte kommer atf göra. Man har samarbete mellan t. ex. mödra- och barnhälsovårdoch socialtjänst, mellan skolan och , mellan försäkringskassa,arbetsvärd, sjukvård och socialtjänst. Man har på en del håll t. o. m.gemensamma behandlingsteam både beträffande barn och vuxna. Men självfalletskall man infe kunna hantera uppgifter om eriskilda personer hur som helst. Deregler som skall gälla måste dock vara möjliga att följa i det prakfiskaarbetet. Ett argument som framhållits mot att man skulle förändradefta är atf när nu alla samverkande myndigheter har samma sekretess skullesamarbetet underlätfas. Men så är infe fallet. är gränserna meUanmyndigheterna väldigt strikta, och man har t.o.m. sekretess inom sammamyndighet mellan olika verksamhetsgrenar. Vi kan fa skolan som ett exempel. Där har man tre olikasorters sekretess. En mycket sträng sekretess gäller för skolhälsovården, ennågot mindre sträng sekretess för skolkurator och skolpsykolog, och övrigaanställda i skolan har offentUgheten som huvudprincip. har uppmärksammat de här frågorna fidigareoch uttalade följande i sitt betänkande 1980/81:20: "Mot bakgrund av deprinciper om bl. a. samverkan som kommit till uttryck i socialtjänstlagen serutskottet def därför som angeläget atf man ägnar uppmärksamhet åtsekretesslagens inverkan på myndigheternas möjligheter atf utbyta erfarenheteroch atf samordna sina insatser i enskilda vård- och behandlingsärenden." håller nu med om aft man infe kanblunda för de praktiska svårigheterna när det gäller samarbetet, och manföreslår därför ett tillkännagivande om att sekretessen behöver ses överytterligare. Frågan är då vilka lösningar som är tänkbara. Vi har i vårmofion pekat på att möjligheterna fill en infresseavvägning enligt 14 kap. 3 §också borde kunna gälla på social- och sjukvårdsområdet. Men vi äv öppna föratt det kanske finns bättre förslag. Ett är att man direkt i speciallagarna,dvs. socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen, anger de avgränsade falldet handlar om, nämligen möjligheterna att i etablerade samarbetsgrupper göraundantag från sekretessen. En annan väg som är svårare, kanske helt omöjlig, är aftman skiljer på barns och föräldrars sekretess. Oavsett vilka möjUgheter manväljer är det viktigt atf man samråder med utredningen om barnens rätt, somarbetar med barnens olika rättsregler. När detgäller skolan är problemet inte fullt så enkelt som utskottet gör gällande.Där finns , som jag sade, tre olika sorters sekretess, och här Nr 49 måste detvara svårt atf göra något annat än atf få in också övrig personal Tisdaeen den Beträffandesocialtjänstens samverkan med skolan behövs etf klarläggan- de så atf man säkert vet att 1 kap. 5 § kan tillämpas. Omsocialtjänstens Ändringar i sek-ansvar anses omfatta barnen även när de är iskolan löser man en del ay de retesslaeen problemen. Jag har inget annatyrkande än utskottets. Jag ville bara framföra dessa synpunkter. AnL8 (): Motion 1980/81:1115 behandlar sekretessen ivapenfriärenden. Enligt motionärernas uppfattning tolkar vapenfrinämnden 7kap. 12 § i sekretesslagen alltför mjukt när def gäller politisk åskådning. , utarbetad inom vapenfrinämnden och daterad , sägsbl. a. att man i allmänhet får avstå från aft sekretessbelägga uppgifter ompolitisk åskådning. Mofiveringen tycks vara att def i många fall leder fill atfutredningen i dess helhet skulle bli hemlig. Från denna utgångspunkt är def bra aft utskottet i sinskrivning slagit fast atf politiska åsikter kan vara särskiltintegrifetskänsliga. Utskoffef framhåller också att uppgifter! vapenfriärendenom sökandens politiska åsikter bör vara hemliga och aft detta måste gälla intebara när den politiska uppfattningen direkt dokumenteras utan också när den kanutläsas indirekt via andra åsiktsyttringar. Därmed är, herr talman, mofionärernas syftentillgodosedda, och jag kan yrka bifall till vad utskottet har anfört på dennapunkt. AnL 9 (): Nästan slås vi av.detilltagande våldstendenserna i samhället. Alltför ofta får vi också läsa itidningarna om att vapenstölder har begåtts, och vi är naturligtvis oroliga förvad detta kan föra med sig. Def är bakgrunden till den motion som från moderathåll har väckts av och , i vilken man hemställt omsekretess för vapenregister. Def kan infe vara rimligt att man underlätfar fördem som vill begå vapensfölder genom aft helt öppet möjliggöra för dem atf tareda på var någonsfans def finns vapen atf stjäla. Utskottet har behandlat motionen mycket seriöst och harbl. a. remitterat frågan till , som har tillstyrkt aftsekretessregler för vapenregister införs. Majoriteten i utskottet haremellertid inte velat gå så långt. Man säger att frågan lämpligen kan övervägasi anslutning till departementsbehandlingen av BRÅ-gmppens förslag. ordförande sade är def här fråga om aftutskottet inte vill göra något uttalande om en bestämd viljeinriktning.Representanterna för , och folkparfiet har reserveratsig mot detta.