prot · G60952 · 1982-12-31 00:00:00 — Undergårdagens inledande debatt påstod finansufskoffefs ordförande felakfigt att vpkinte skulle ha täckning för sina utgiffsförslag och anförde som exempel att vpkenligt sitt förslag räknat med aft använda husavgifferna . Det är faktiskt så aft vi även i detta sammanhang har täckning för våraförslag på bostadsdepartementefs område. Vårtförslag att stoppa hyreshöjningarna på hela hyresmarknaden, som senare kommeratf behandlas i samband med civilufskoftets betänkande nr 8, kosfar omkring 750milj. utöver regeringsförslagefs ca 200 miljoner . Vpk-förslaget omhusavgift ger intäkter med minst 600 milj. kr. mer än regeringsförslagef, ochdessutom ger vårt förslag om att husavgiff en infe skall vara avdragsgill viddeklarafion ett ytterligare plus på omkring 200 ' milj. kr. Meddetta som jag nu sade sist, herr falman, hoppas jag att vi skällslippa de tråkiga påståendena om att vpk inte har täckning för de förslag Vissaekonomisk-poUtiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) som vi framställer r oUkasammanhang. Jag yrkar bifall till vpk-reservationerna i civilutskottetsbetänkande nr AnL 88 (): . Frågan om införandet av en hyreshusavgiffdiskuterades i . Förslaget den gången byggde på enproposifion från den borgerliga regeringen. Bakgrunden var att riksdagentidigare beslutat trappa upp den garanterade räntan i vissa statligt belånadehyres-och bosfadsrättshus . Därigenom ökar husens kapitalkostnader,med ökade boendekostnader som följd. Avsikten med en hyreshusavgiff var därföraft förhindra att vissa fastighetsägare utanför de garanterade räntorna skullekunna tillgodogöra sig ökade hyresintäkter utan motsvarande höjning avkostnaderna. Särskilt skulle detta komma till uttryck i enskilt ägdahyresfastigheter, som på grund av bruksvärderingen kom i ett förbättratinkomstläge. Den borgerUga propositionen rönte emellertid ett även försvenska polifiska förhållanden märkligt öde. Från socialdemokrafiskf hållställde vi upp för förslaget - självfallet med en parfimotion med krav på vissaförbättringar av propositionen. Och enigheten Icivilufskoffet varpåfallande.Det var den gången endast som yrkade avslag på propositionen. Närärendet sedan vandrade vidare till skaffeutskoffet hade den storaomvändelseprocessen bland center- och folkpartister nått maximal effekt. Deborgerliga i skatteutskottet ville inte höra talas om den hyreshusavgiff somföreslagits av den egna regeringen. Därmed var utgången i kammaren given. Defvar endast socialdemokraterna som röstade för förslaget. Hyreshusavgiffen är därför ånyo aktuell, men nU utformadav den nya socialdemokrafiska regeringen. I allt väsentligt uppreparsocialdemokraterna de krav som fördes fram och som i sedvanlig ordninghar passerat civilutskottet för ärendebehandlingen och skatteutskottet för denlagtekniska utformningen. Den här gången är regeringens proposition förankradi en till synes klar majoritet. Med tanke på'gårdagens konstellationer får mankanske akta sig för att vara alltför tvärsäker. Såväl regeringsförslaget som utskottets majoritet uppreparde grunder på vilka hyreshusavgifferna har tillkommit, nämligen atf denbeslutade uppfrappningen av de garanterade räntorna leder till allmän höjningav bmksvärdesreglema i hyreslagen, att minskade räntebidrag medför ökadeintäkter för fasfighetsägare utanför det garanterade ränteområdef, samt aftdessa extra inkomster inte motsvaras av ökade omkostnader. Det är därförskäligt att en hyreshusavgift belastar dessa fasfigheter och att denna i treetapper når av taxeringsvärdet ; Det är en rättvisemodell som, ' defskall villigt medges, får en uppföljning i de stödåtgärder för bostadsförsörjningensom kommer fill uttryck i civilufskoftets betänkande nr 8. Låt mig därför litet mera närgånget granskareservationerna i civilutskottets betänkande. Först i ledet står moderatasamlingspartiet. Även yrkar avslag på propositionen ochdå med motiveringen att desakligt grundade skäl som hyreshusavgiften bygger på är okända i partiet. Manhar haft på sig atf komma ifrån den trångsynthet som kom så tydligttill uttryck , men lever sitt eget liv. Deras talesman här idebatten, , kan ju inte förneka att investeringar i fastigheter ärmycket lönsamma. Mera remarkabelt är förstås och folkpartietsreservationer. Det som var sant i civilufskottef var tydligentidsbegränsat. Den första frågan som man ställer sig är om ochfolkpartiet verkligen stod bakom den borgerliga regeringen.Def är i varje fall helt klarf att nu i efterhand rikfar krifik motregeringen , för i den nu aktuella mofionen - på vilken byggtupp sin reservafion - heter det atf "def nu presenteraderegeringsförslagef har sakliga brister, brister som även fanns i def förslagsom" den förra regeringen lade fram". Vi som behandladeärendet i civilutskotfet hörde då inte alls någon sådan krifik mot den regeringdär var statsminister, och har ju upprepatsamma krifik i dagens inlägg, dvs. han har förstärkt sin krifik mot dendåvarande borgerliga regeringen med som statsminister. Vidare påstår atf regeringen inte har gjortalternativa prövningar på def sätt som de borgerliga i skatteutskoftet krävde ivåras. Där förstår jag infe heller vad stöder sig på. Visst harregeringen, tvärtemot vad anfört, haft alternativ, men de haruppenbarligen inte haft samma bärkraft som de nu presenterade förslagen. Denstora frågan är därför vad som har hänt med då centerntillsammans med folkparfiet var överens med socialdemokraterna i civilufskottef.Man anmärker också på att regeringsförslaget infe är remissbehandlat. Men defvar def infe heller - och då var det infe ens remitterat till lagrådet.Det har åtminstone den socialdemokratiska regeringen klarat av. Folkparfiet har också gått vilse . Partietsställningstagande nu är lika märkligt som i sak, men också formellt.Efter atf mofionsvägen ha gjort vissa erinringar mot atf årgångarna 1958-1974fanns med i regeringsförslaget, blev med stor nyfikenhet inväntadebesked under utskottsbehandlingen att partiet gick emot hela propositionen.Utan atf ens ha motionerat om avslag på propositionen hänger folkparfiet uppsitt agerande på och . Slutsatsen av de borgerligasagerande kan enklast uttryckas så här när def gäller hyreshusavgiften:moderaterna aldrig, möjligen, kanske, kanske, kanske. Menparfierna är verkligen splittrade. Vpk har reservafioner som går ut på att de allmännyttigabostadsföretagen skall undantas från hyreshusavgiffen, atf en hyreshusavgiffskall införas för egnahem, och aft hyreshusavgiffen infe skall vara avdragsgillför konvenfionellt beskattade fastigheter. Också i motion 95 har MonicaAndersson och föreslagit en hyreshusavgift för egnahem. Utskottet avvisar dessa krav och hänvisar fill vadbostadsminisfern anfört i proposifionen. Skattereformen kommer att få en deleffekter för egnahemmen i och med aft avdragen begränsas i sina värden. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) inledningsvishar också de förslag till stödåtgärder på bostadsområdet som vi kommer aftdiskutera i anslutning till civilutskottets betänkande 8 i sin uppföljning enkoppling till hur hyreshusavgiften skall användas för att få bättre fart påbostadsbyggandet i de mest skilda sammanhang. Med def anförda yrkar jag bifall fillutskottets hemsfällan på samfiiga punkter. AnL 89 () repUk: är förvånad över hanteringenav denna fråga. Jag tycker inte han behöver vara särskilt förvånad över det. Qmvi från sida inte hade haft några som helst invändningar mot detförslag som lades fram av regeringen , hade vi naturligtvis försöktfå det genomfört. Framför allt de ytterligare förändringar i förslaget somsocialdemokraterna då ville ha igenom medförde att det ur vår synpunkt varoacceptabelt. De förändringar socialdemokraterna då ville ha kommer manfillbaka med i den proposition som vi behandlar , och därför är förslaget urden synpunkten oacceptabelt. Jag har dock ingenfing emot att säga att vi har en någotmera kritisk inställning. Det är egentligen så atf defta är ett erkännande av att viinte klarar av att skaffelagsfifta på ett sådant sätt atf kommun och stat fården inkomst de anser sig behöva av denna verksamhet. Om ett företag går bralämnar det vinst som blir beskattningsbar. Går def dåligt blir det underskottsom flyter upp som förlustavdrag eller underskotfsavdrag. Det är då bara att konstatera att om man efter dessaförändringar höjer hyrorna, då är läget oförändrat. Då är det intefastighetsägaren som drabbas, utan de som bor i de äldre husen som får en högrehyra. Därför har vi funnit aft detta egenfiigen är en felaktigprincip. Tyvärr går den igen på andra områden, t. ex. vattenkraftsskaften, somi princip är samma sak. Man försöker att utöver den vinstskatt som skallbetalas också fa ut särskilda avgifter. Här gäller def också en ekonomisk-polifisk diskussion, somOskar sade. Den har ju pågått etf par dagar . Där ansluter vi ossinte till den ekonomiska politik regeringen vill föra. Vi har accepterat baraett fåtal av de utgiftsförslag som regeringen nu lagt fram. De åtgärder mangenomför på bostadsområdet ger, som def tidigare nämnts, en kostnad första åretpå 170-milj..kr.,medan-inkomsferna i stället kommer att uppgå till 790mi!j: kr. Sedan är jag medveten om att även den nuvarandesocialdemokrafiska regeringen kommer atf få anstränga sig mycket för att hittainkomstkällor eller besparingar i fortsättningen. AnL 90ROLF () replik: beskyller oss moderater föraft vara trångsynta eftersom vi inte.delar hans uppfattning om hurbruksvärdessys- Men enligt bruksvärdessysfemet skall förhandlingar föras mellanhyresmarknadens parter. Då behöver det inte bli någon automatisk höjningberoende på atf vissa fastigheter får en höjd kostnad och andra inte. Detmärkliga i detta fall är att def är de fasfighetsägare som aldrig har legatsamhället till last eller begärt några räntesubventioner som skall drabbas,medan de som har utnyttjat samhällets räntesubventioner skall slippahyreshusavgiften. Det är detta som vi reagerar mot. Det är en fullständigtbakvänd polifik, på defta område som på så många andra. undviker nogsamt atf försöka förklaralogiken i propositionens förslag atf lokaler och bosfadsrättsfastighefer skalldrabbas. De har ju inte ett dugg med bruksvärdessystemet att göra. Det måste viväl ändå vara överens om, , aft de aldrig berörs avbruksvärdessystemet. Ändå skall de drabbas av en hyreshusavgift. Vad finns def,, för logik i denna del av proposifionen? Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder m. m. (FiU, CU, SkU) AnL 91 (vpk) replik: Jag skall bara göra ett par kommentarer till defsom sade i sin krifik av vpk-reservationerna. Han var f.ö.ganska hovsam på den punkten, och def försfår jag. I sak måste det vara rättsvårt ätt ha några större invändningar mot våra förslag. Först fill frågan om varför de allmännyttigabostadsföretagen skall undantas från hyreshusavgiften. Jag var, ganskautförligt, inne på det i mitt anförande. Låt mig till det som jag då sade barafillägga aft de allmännytfiga bostadsföretagen är samhällets och kommunernasinstrument för atf uppnå en social bostadsförsörjning. Redan de allmännytfigabostadsföretagens karaktär, uppgifter och verksamhet motiverar alltså ensärbehandling i detta avseende. Till det kommer, som jag sade, att det sedanmånga år har pågått och alltjämt pågår en sådan kostnadsutjämning som skullemotivera defta undantag. Det finns alltså mycket goda skäl för att undantaallmännyttan. Då def gäller husavgiffen för egnahem har jag inte hörtnågot annat mofiv för atf de äldre egnahemmen och vissa rad- och kedjehusskulle undantas än atf def kommer att bli vissa skafteeffekter isamband med avdragsrätten och vissa adrninistrativa problem. De förstnämnda harvi tagit hänsyn fill i vårt förslag genom aft vi föreslår en husavgift som ärreducerad fill hälften av den storlek som skall gälla för övriga hus. Det finnssåledes med i bilden. Slutligen skall jag fa upphusavgiffens behandling vid inkomsttaxering, Def borde vara uppenbart atf detmest rättvisa systemet är att ingen fastighetsägare som omfattas av dennaavgift får göra avdrag för kostnaderna för husavgiffen i samband medtaxeringen. I annat fall skulle de orättvisor som finns mellan olikaupplåfelseformer och ägandeförhållanden på bostadsmarknaden förvärras. 1stället borde vi försöka att i så snabb takt som möjligt avskaffa dessaorättvisor. Kammaren beslöt atf förhandlingarna skulle fortsättas . Nr 52 8 § Meddelande om interpellationer 1 .QQ-, Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1982/83:52 av () till industriministern omförbättrad kapitalförsörjning för kooperationen: För att utreda förutsättningarnaför att skapa likvärdiga villkor mellan kooperativa företagsformer, dvs.ekonomiska föreningar och aktiebolag, tillsattes kooperationsutredningen. Dengenomförde i många avseenden etf pionjärarbete genom aft kartlägga dekooperafiva rörelsernas roll i svenskt samhälle. Utredningen avlämnade ocksådelbefänkanden, bl. a. beträffande s. k. arbetskooperafiv. Efter sedvanlig remissbehandling förbereddes avden föregående regeringen en proposifion på grundval av utredningens förslag. Som ett led i detta arbete avlämnades enlagrådsremiss med förslag fill lagstiftning rörande kooperationenskapitalförsörjning m. m. Denna lagrådsremiss, som framför allt uppehöll sig vidkooperationens möjlighet atf förbättra sin kapitalförsörjning, innehöll bl. a.förslag om åtgärder för att möjliggöra även för andra än medlemmar atf satsariskkapital i kooperativa företag. Dessa särskilda kapitalinsatser, s. k.B-insatser, skulle enligt förslaget få en mellanställning mellan medlemskapitaloch lånat kapital och göra det möjligt för kooperativa organisationer att påett annat sätt än varit möjligt gå ut på den allmänna kapitalmarknadenför atf stärka sin kapitalbas. I lagrådsremissen anmäldes även regeringens avsikt attlägga fram förslag i en proposition , som skulle möjliggöraför de kooperafiva föreningarna att tillföras långsikfigt bundet kapital genomsparande på samma villkor, som gäller för det nuvarande skattesparandef. Vidsamma fillfälle anmäldes också avsikten atf för att ytterligare underlättaanskaffningen av riskvilligt kapital genomföra etf sysfem med skafteredukfionvid avsättning till medlemsinsats i en kooperafiv förening. I lagrådsremissenanmäldes även avsikten att lägga fram förslag fill mera permanenta regler förfrämjande av s. k. arbetskooperativa företag. Avsikten anmäldes också aft lämnaförslag tiirfiksdagen om inrättande av en professur i företagsekonomi medkooperafiv inriktning. Dessa förslag som i väsentlig utsträckning skulle kommaatf jämställa de kooperativa företagsformerna med andra företagsformer isamhället är ytferiigt angelägna, naturligtvis för de kooperativa rörelsernamen framför allt för näringslivets utveckling i vårt land. De kooperativarörelserna intar där en viktig position för att kanalisera många människorsaktiva engagemang fill ett ur samhällets synpunkt angeläget företagande. Motdenna bakgrund är det oroande att den nya regeringen nu valt att återkallalagrådsremissen och av allt aft döma senarelägga propositionsarbetet. fördröjningav strävandena aft ge kooperationen likvärdiga villkor med andra företagsformerstår i bjärt kontrast till den överväldigande generositet med vilken destafiiga företagens kapitalbehov behandlats av regeringen. Jag vill allvarligtbeklaga den fördröjning som här skett och vill med hänvisning till detta ställaföljande frågor fill industriministern: Villindustriministern närmare redogöra för orsaken fill senarelägg-ningen avproposifionen om kooperationen och när en sådan proposifion kan vänfas? Kan i entillämnad proposifion från den socialdemokrafiska regeringen systemet medsärskilda kapitalinsatser, B-insatser, komma att införas för att stärka dekooperativa rörelsernas möjligheter att låta även andra än medlemmar satsariskbärande kapital? Avserregeringen att möjliggöra för de kooperafiva föreningarna aft erhållalångsiktigt bundet kapital genom sparande på samma villkor som gäller förskattesparandef? Det är angeläget aft industriministern ger klara besked idessa frågor. Jag vill bl. a. hänvisa till den pågående debattenom angelägenheten av atf de kooperativa organisationerna stärker sinkapitalbas. Möjligheten atf genomföra dessa åtgärder är i hög grad beroende avom de förslag jag här redovisar genomförs. 1982/83:53 av Per Stenmarck (m) till kommunikations- ochförsvarsministern om SJ:s ekonomiska målsättning: Med ett enda år som undantag har SJgått med förlust . har underskotten blivitallt större. För /82 redovisas en föriust före bokslutsdisposifioner- inkl. det statliga förräntningskravel - på 675 milj. kr. I regeringensproposition /83:25 redovisas följande tabell för SJ:s ekonomiska utvecklingsedan 1969; SJ:i rcnilut fbrc txtlulutsdUpositioncr (mllJ. 1979/80' 1981/32' 1 Efterkosinadsavlasining om 150 milj. kr. i form av minskade avskrivningar och 65 milj. kr. i form av minskat förrimningskrav. 2 Efterkostnadsavlastning om 160 milj. kr. i (orm av minskade avskrivningar och 71 milj. kr, i form av minskat förrintningskrav. ' Efterkostnadsavlastning om 210 milj, kr. i form av minskade avskrivningar och 115milj. i form av minskat förrlntningskrav. har SJ ocksåuppburit allt större stöd fill det s. k. ersäftningsberäftigade bannätet.Samhällets verkliga kostnader är därför egenfiigen betydligt större. I tilläggsbudget I för /skjuta fill 445,4 milj. kr. i anslag för "Underskoftstäckningvid ". Detta är en utveckling som infe kan pågå särskiltlänge till. statsfinanser har, som bekant, klara begränsningar. Medden hittillsvarande utvecklingen.är def förmodligen bara en tidsfråga innan SJredovisar ett underskott på över en miljard. Detta inser givetvis regeringen också. Det är i dettasammanhang man skall se fidningsuppgiffer om en delning av SJ:s verksamhet. Detfinns ingen anledning aft i detalj kommentera förslaget, förrän det blivit känti sin helhet. Men redan nu finns def anledning påtala faran med aft söka skapaett "vinstbolagförlusfföretag" förs. Risken finns aft dentotala förlusten blir ännu större än vad den är . Det söm är väsentligt är atf angripa orsakerna fillSJ:s problem och infe främst symptomen. I det.sammanhanget måste man ha klarfför sig aft problemen för SJ inte primärt är av organisatorisk karaktär, utanhelt enkelt att företaget inte är fillräckligt attraktivt för flertaletresenärer. Först när SJ gör verkligt akfiva insatser för att, genom enförbättrad service, locka fill sig fler passagerare, har man börjat angripaproblemen. Tendenserna till ett nytänkande finns - bl. a. har dettaavhandlats i senaste numret av fidningen SJ-nyft - men fler åtgärder ärförmodligen nödvändiga. Det finns anledning att dra paralleller mellan SJ och denutveckling som SAS har genomgått . Båda företagen har haftekonomiska problem och båda har genomgått stora organisatoriska förändringar. Från ett till synes hopplöst utgångsläge har SAS, på kortfid, vänt en negativ utveckling. Som ett av få flygbolag i hela världenredovisar man vinst. Def innebär inte att man har kommit igenom alla sinaproblem, men man har kommit en god bit på vägen. SAS genomsyras av ensprudlande optimism. har uppenbarligen bestämt sig för atfövervinna svårigheterna. När SAS stöter på konkurrens - vilket man åtminstone görpå utlandsmarknaden - så bestämmer man sig för att bli ännu bättre, för aft påså vis kunna ta över konkurrentens kunder. I många fall lyckas man. Verklig konkurrens finns för SJ på sträckanGöteborg-Stockholm. Konkurrenten heter SAS. En normaltur med tåg - utanförsening - far ca.4 fimmar och . Man har avgångar praktiskt taget engång och resenärerna åker från centrum till centrum. Den som i stället väljer aft flyga kommer i och för sigsnabbare fram, även om man räknar från centrum fill centrum. Flygresan tar ca55 minuter, men med bussresor och väntetider inräknade blir tidsvinstengentemot att åka tåg inte mer än . Därmedborde - tycker man - mycket fala för järnvägens fördel.. Priset ärlägre än på tåg (olika rabatter ej medräknade). Passageraren reser på ett bekvämare sätt och Nr 52 behöverbara hantera sitt bagage en gång, medan flygresenären måste flytta Torsdaeen den SkUlnadeni restid talar visserligen till flygets fördel, men den relativt marginellaskillnaden borde göra atf andra preferenser väger över för Meddelande om åtskilliga resenärer.. frågor Till detta kan slutligen läggas en bättre turtäthet vidvissa fider , vilket i sin fur ger kortare väntetider. Mycket av detta borde därför fala för aft flertaletresenärer mellan och föredrar att åka tåg. Trots dettakommer det rapporter om att SJ tappar resenärer på sina fjärrfåg.Mellan juli och oktober minskade man jämfört med samma tidsperiodförra året. Det innebär mer än en miljon färre tågresenärer . Detta var speciellt markant på sträckanGöteborg-Stockholm. Det är fler som flyger än som åker tåg pä dennasträcka. Detta har aldrig skett tidigare. SJ har gjort en del satsningar för att komma fill rättamed problemet. Vissa resultat har därmed också uppnåtts. Från slutet avseptember har man åter fått ett visst passagerartillskott på linjen. Defta är givetvis posifivt. Men det återstår ännu mycketför aft nå det mål som beslöts genom strukfurplanen 1980. SJ måste göraavsevärda satsningar på framför allt förbättrad service om utvecklingen skallkunna vändas. Jag ber med hänvisning till def ovan anförda att få riktaföljande frågor till kommunikationsministern; Vilken börSJ:s ekonomiska målsättning för framtiden vara? När anser kommunikationsministern att det är möjligt förSJ att förränta det stafiiga kapitalet? Vilka åtgärder ämnar regeringen vidta för att tillsammansmed SJ uppnå de mål som slogs fast i strukturplanen 1980? 9 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framstäUts 1982/83:187av () till statsrådet om lärarnas arbetstider: Den socialdemokratiskeskolstyrelseordföranden i har gjort mycketbestämda uttalanden om lärarnas arbetsfider. a. anser han aft lärarna börtjänstgöra under elevernas sportlov. Jag villdärför ställa följande fråga: Delar skolministern sin partikamrats uppfattning omlärarnas arbefsfider? 1982/83:188 av () fill industriministern omden subvenfionerade räntan för svenska beställare vid svenska varv: Enligt uppgifter bl. a. i har fartygskreditnämnden - uppenbarligen i samförstånd medregeringen - relativt kraffigt höjt den subvenfionerade räntan för svenskabeställare vid svenska varv. Defta gäller speciellt vid beställning av s. k.offshoreprodukter. Från såväl varven som svenska beställare har uttalatsfarhågor för att detta påtagligt skulle minska de svenska varvens möjligheteratt få nya beställningar i synnerhet när def gäller offshoreprodukter. Man harockså känt sig dåligt informerad om motiven för de vidtagna åtgärderna. Under hänvisning härfill anhålles om kammarens tillståndatt få ställa följande fråga till industriministern: Avser statsrådet atf vidta någon åtgärd med anledning avräntehöjningen, som påtagligt försämrar svenska beställares villkor vidplacering av order hos något svenskt varv? 1982/83:189 av () fill kommunikations-och försvarsministern om Öresundsförbindelserna: Problemen med förbindelserna överÖresund har utretts mer än kanske någon annan fråga. 1973 godkände en överenskommelse mellan de svenska och danska regeringarna om fastakommunikafioner över sundet. Trots att frågan om Öresundsförbindelserna aktualiseratsvid ett flertal tillfällen har det ännu infe lett fram till några gemensammadanska och svenska investeringsbeslut. Under de borgerliga regeringarnas fid,1976-1982, togs mycket få inifiativ för att få fill stånd en väl fungerandetrafik mellan och över . Passiviteten i ärendet har fåttnegafiva följder för samhällsplaneringen och näringslivets planering. Ovisshetenrörande de fasta förbindelserna har medfört betydande problem för berördakommuner. Stora delar av färjetrafiken har lagts ned.Förbindelserna mellan och liksom den mellan ochKöpenhamn är på väg mot en total avveckling. Linjen mellan och Dragörbrottas också med mycket stora problem.