prot · G60931 · 1982-12-31 00:00:00 — Men som sagt, vi behöver kanske inte fördjupa oss i dennafråga, eftersom så rätt konstaterar att tillämpningen avsocialklausuler skulle vara förenad med stora svårigheter av polifisk natur.Den fidigare opposifionen hade inte allfid denna klarsyn. Jag vill uttrycka minuppskattning av att utrikes- och handelsministern fastslår: "Den svenskafrihandelspolitiken, som lades fast för årfionden sedan, har varit och ärfortfarande en viktig förutsättning för def svenska folkets välstånd." AnL 43 Utrikes- och handelsministern ; är säkert medveten omaft de fackliga organisafionerna i har varit mindre inriktade på attkräva skyddsåtgärder än vad motsvarande grupper har varit i de flesta andraländer. Man kan som exempel anföra den snabba avvecklingen av hela branscher,som sko- och läderindustrin, men även av stora delar av tekoindustrin, därnedgången har skapat mycket omfattande problem för de människor som har haftsin sysselsättning inom dessa branscher. Förutsättningen för att de anställdaskulle kunna acceptera frihandeln, med de konsekvenser för vissa grupper somden medförde, var att det fördes en ekonomisk politik och enarbetsmarknadspolitik som infe lade hela bördan av denna omstrukturering päjust de människor som arbetade i dessa branscher. Def är också klarf att det harvarit olika förhållanden internationellt sett under de perioder som vi härtalar om. Fram till mitten av 1970-talef eller strax därefter hade vi en godutveckling av världshandeln. Sedan har de olika oljechockerna kommit, den enaefter den andra, och vi har en påtaglig stagnation i världsekonomin. Därförblir det svårare och svårare att upprätthålla ett fritt handelsutbyte mellanländerna. Def är det som vi ser inför den förestående GATT-rundan. Därför anserregeringen def vara av utomordentlig betydelse att vi i olika internationellasammanhang understryker nödvändigheten av aft den ekonomiska polifiken iindustriländerna får en mer expansiv inriktning än f. n., så att handeln mellanländerna ökar. Def är det bästa sättet att motverka både öppna hinder förhandeln och alla möjliga dolda hinder som här har nämnt. AnL 44STAFFAN (): Utrikes- och handelsministern framhåller attfacket i skulle ha fört en mer frihandelsinriktad politik än vad manhar gjort i många andra länder. Det var dock inte på den punkten som jag hadenågon mening aft framföra i min inledande kommentar till utrikes- ochhandelsministerns svar fill mig, utan jag konstaterade attsocialdemokraterna i opposition har givit uttryck för ganska omfattandehandelspolitiska spekulafioner av profekfionisfiskt slag och aft jag därför medviss tacksamhet såg att def ställningstagande nu gjorde avvekfrån detta. Jag gjorde den iakttagelsen att def här i så fall är ytterligareett område där man kan se en viss skillnad mellan den politik som har drivits iopposition och den som man nu vill förfäkta. Vad gäller fackefs inställning i vill jag gärnahålla med om aft fackföreningsrörelsen här i stora stycken bättre än på andrahåll har förstått att en fri handel är någonfing som faktiskt gynnar löntagareoch som lönar.sig för ett folkhushåll. Def är därför jag också kan instämma ivad utrikes- och handelsministern säger i den senare delen av det andrainlägget, nämligen att den världsstagnation som vi ser f. n. är oroande,eftersom den kan komma att ge upphov till falska föresfällningar om aft man medprotekfionism skulle kunna lösa problemen. Jag får väl ändå tolka det viset att han menar att def förhållandet att vi nu har stagnation påmånga håll, i många branscher och i många länder, visserligen har givit näringåt protektionistiska idéer men att han själv väl inte tror att sådana skullevara någon lösning på problemen. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på interpellation 1982/83:20 om verksamheten vid har frågat mig för def förstapå vilket sätt regeringen avser att förmå att ta sitt sociala ansvarså att ersättningsjobb garanteras de orter som drabbas av nedläggningar ochnedskärningar, för det andra om regeringen avser att ta inifiafiv fill attbegränsa AB:s kapitalexport, i första hand den del som berör utprägladefasciststater, och för det tredje om regeringen är beredd aft fa initiafiv fillatt varaktiga jobb garanteras berörda orter om infe svarar förersättningsjobb. Svensk specialstålsindusfri befinner sig i ettbekymmersamt läge. Utvecklingen inom denna industrigren under de senaste årenhar kännetecknats av försämrad lönsamhet och minskad konkurrenskraft såväl påhemmamarknaden som internafionellt. Branschen präglas av överkapacitet ochminskad efterfrågan. Inom i första hand det rostfria området finns def behov avatt anpassa branschstrukturen till den efterfrågan som kan förväntas råda inomöverskådlig tid. Endast genom en effekfivare stmktur skapas förutsättningar fören lönsam svensk specialstålsindusfri som kan ge trygg sysselsättning. För att främja det pågående sfrukfureringsarbefetfillkallade jag en specialstålskommission. Kommissionensförstahandsuppgift är att analysera tänkbara förslag till en förbättradstruktur på def rostfria 5' protokoll 1982/83:31-32 Kommissionen - som skall arbeta i nära kontaktmed berörda företag och fackliga organisationer- skall lämna en förstadelrapport . Beträffande den aktuella situationen vid harjag erfarit att MBL-förhandlingar upptagits med de anställda om enkoncentration av tillverkningen till färre och effektivare enheter. I avvaktanpå resultaten av dessa förhandlingar är jag inte beredd att ytterUgarekommentera situafionen. Vad gäller frågan om kapitalexport är def så, aft företagsom har sin huvudsakliga marknad utanför för att bli framgångsrika isin försäljning i viss utsträckning är beroende av att också investera iproduktionsutrustning m. m. utomlands. Man kan dock infe bortse från risken attden svenskbaserade verksamheten kan påverkas negativt med avseende på exporten,sysselsättningen och den i bedrivna forskningen och utvecklingen. Jagser därför med oro på att svenska företags direkfinvesteringar utomlands undersenare år har ökat mycket starkt. De näringspolitiska och samhällsekonomiska effekterna avsvenska företags utlandsinvesteringar studeras f. n. avdirekfinvesteringskommiffén och valutakommittén. Kommittéernas betänkandenberäknas föreligga . Regeringen får därmed ett underlag för attgöra en samlad bedömning av regleringen av svenska företags utlandsinvesteringar. AnL 46 (vpk): Jag vill tacka industriministern för svaretpå två av mina tre frågor i interpellationen. Def är mig veterligt första gången som sådrastiskt skär ner produktionen. Kortfidsvecka skall alltså gälla för ca 2 000personer. Dessutom kvarstår fortfarande beskedet att ungefär tusen personerskall friställas, som det så vackert heter. Rätta ordet är faktiskt sparkas.Enligt företagsledningen skall detta ske genom nedläggningar i , ochEskilstuna och genom avskedanden av några hundra anställda vid huvudfabriken iSandviken. , i och OswaldSöderqvist kommer i sina inlägg här senare att fa upp problemen på de freförstnämnda platserna. har det talats om som ettstabilt företag och som etf företag med etf visst socialt ansvar för sinaanställda. satsade dessutom på forskning och utveckling långt över vadsom gällde för andra företag inom ståUndustrin. Denna forskning fanns dessutomi stor utsträckning förlagd i . Men satsade också på utlandsinvesteringar. Islutet och en bit in försvarades dessainvesteringar med att de var nödvändiga för att behålla och utöka arbetsstyrkaninom landet. återfinns mer än hälften av Sandvikskoncernensanställda i dess utlandsdel. har minskat antaletanställda vid huvudfabriken med ca 300 . Denna minskning har skett genoms. k. naturlig avgång. har företaget utökat antalet anställda i sina utomlands ägda företag med ungefär lika många . Ävenforskning och utveckling har börjat förläggas utanför vårt lands gränser, Deftapåpekade bl. a. Metalls avdelning i . Dåhävdade också att de utlandsinvesteringar som görminskar antalet jobb här hemma. Industriministern säger att han ser med oro på att svenskaföretags direkfinvesteringar utomlands har ökat mycket starkt,och industriministern hänvisar till tvä utredningar. De två utredningar sompågår om de näringspolitiska och samhällsekonomiska effekterna av svenskaföretags utlandsinvesteringar bör faktiskt arbeta ganska snabbt, om vi inteskall bli av med inte bara viktiga delar av nyckelindusfrier som utanockså forsknings- och utvecklingsenheterna vid nämnda företag och vid övrigasvenska multinationella privatföretag. Det fanns en intressant artikel i i börjanav . Rubriken löd: "Ny bild av svenska multinationella företag:Utlandsproduktion ersätter export." Jag vill gärna citera från dennaartikel, som faktiskt understryker hur viktigt det är att få en kontroll överde svenska företagens utlandsetableringar. "Det behövs nu en kraftig expansion avindustrisektorn för att komma till rätta med de fundamentala obalanserna i svensk ekonomi. En ökad export ses som etf av de främsta medlen för att uppnå den önskade expansionen. Hoppet ställs därvid ofta till våra stora internationellt verksamma företag. Men fillväxten i dessa företag sker i allt högre grad genom utlandsproduk tion." "Det finns risk för att denna utveckling kaninnebära en krympande industriell bas i som inte bara hämmar exportenutan också kan leda till en utflyttning av utvecklings- och ledningsfunkfioner.Redan nu kan man se att sysselsättningen i de multinationella företagensenheter stagnerar eller minskar. I debatten om industriell export ochsysselsättning har man näsfan helt försummat att beakta dessaförhållanden." I artikeln sägs vidare att har dettotala antalet anställda i de svenskägda industrikoncernernas utländskatillverkande dotterföretag ökat med 120 000 till 228 000. Det finns andrasiffror som har publicerats . a. har Svenska arbetsgivareföreningengjort en enkät där det visade sig att antalet anställda vid svenska företagutomlands ligger någonstans mellan 350 000 och 400 000. Man har då räknat in deanställda i försäljningsbolagen. Def är tydligen en väldigt brant ökning. Irelation fill antalet anställda i svensk industri har andelenutlandssysselsatfa vid tillverkningsenheterna utomlandsmer än fördubblats under samma fidspe-riod och utgjorde . Man sägervidare i arfikeln aft de mest internafionaliserade företagen har ännu högreandel utlandssysselsatfa. Def finns enligt arfikelförfatfarna 18.svenskamultinationella företag som har eller mer av sina sysselsatta i uflandssektorn.Bland dessa 18 befinner sig . Denna 18-grupp svarar för av antaletutlandssysselsatfa vid tillverkningsbolagen. I sysselsätter dessaföretag av det totala antalet indusfrianställda. Den arfikel jag åberopat har författats av . Det är inga obekanta namn för industriministern, vad jagförstår. Jag har bara återgivit en del av denna långa, intressanta artikelsinnehåll för att visa att utlandsetableringarna är ett problem och att det inteär så enkelt som en del fortfarande vill göra gällande, nämligen att de skullege jobb här hemma. Def är faktiskt tvärtom . Man bekräftar nämligen iarfikeln vad vpk länge hävdat, nämligen att det snarare är utlandsproduktion änexport som är det mest betydelsefulla sättet aft förse de ufiändska marknadernamed varor. Det är alltså en mycket aUvarlig situafion när def gällerutlandsetableringarna, och jag tycker nog att industriministern borde ha någotmera aft säga om detta än vad som sagts i interpellationssvaret. När def gäller sociala ansvar hänvisarindustriministern fiU pågående MBL-förhandlingar. Jag har en viss respekt fördet. Men det kan väl ändå inte vara ett tillräckUgt argument för att inte säganågonting om vilka skyldigheter bör ha gentemot kommunen/kommunerna, länet/länenoch framför allt gentemot dem som riskerar aft sparkas ut från sina arbeten.Nog bör det väl vara möjligt aft nu göra klarf för vilket ansvar manhar när det gäller att plocka fram ersättningsjobb. är ett rikt företag. Som exempel kan nämnas attföretaget gjorde en vinst på den senaste devalveringen uppgående till 200 milj.kr. netto, enligt Svenska metallindustriarbetareförbundets ekonomer. Då har manräknat bort vad def kosfar att ha utlandslån. Industriministern konstaterar aft svenskspecialstålsindusfri präglas av överkapacitet och minskad efterfrågan. har tillsatts för att man skall få till stånd, såvittjag förstår, en lämplig kostym för svensk specialstålsindusfri. Avindustriministerns svar att döma är kostymen för stor. Det handlar omytterligare nedskärningar och bänt ningar i fråga om specialstålsindustrin ivårt land. Såvitt jag förstår skall banfningen ske i socialt mera ordnadeformer än som varit fallet fidigare under den borgerliga regeringen. Def skulle vara intressant aft få veta litet om vad detinnebär. Innebär det aft man skall sätta press på exempelvis - som i det härfallet - , att företaget skall ha sina anställda kvar? Var skall manannars placera de tusentals människor, eller hur många det nu kommer att handlaom när slufförhandUngarna är klara, som blir arbetslösa - ifall det inte är såatt de skall vara kvar i företaget? Resonemanget beträffande överkapaciteten inomspecialstålsindustrin i är naturligtvis riktigt med tanke på denexportinriktning som och andra specialstålsindustrier har. Manskall ju först och främst exportera till länder som brottas med precis sammaproblem som dem vi själva har. Dessutom har utlandssektor - som jagtidigare påpekat -fått en sådan omfattning att export sker från iexempelvis eller från till tredje land. Är det infe här sombl. a. de stora problemen finns när man talar om överkapaciteten hemma iSverige? Vad säger industriministern om det? Kan vi vara överens påden punkten? I så fall blir nästa fråga: Vad är def man måste göra, och vad ärdet man måste åstadkomma för svensk specialstålsindusfri? Såvitt jag kan förstå måste def innebära för det första enannan handelspolitik, för def andra en mycket restriktiv polifik när det gällerutlandsinvesteringarna, och för det tredje en kraftig satsning på inhemskkonsumfion av stålprodukter. Med den inriktningen kunde man undvika avskedanden och påsikt öka antalet anställda. Dessa tre åtgärder måste medföra en ökad förädlinghär hemma av våra stålprodukter, bl. a. genom en utbyggnad av verkstadsindustrin.Jag är naturligtvis medveten om aft en sådan stålpolitik skulle kräva betydandeingrepp i storfinansens maktposifioner. Då skulle naturligtvis heh andrabedömningar ligga till grund för produkfionen, samhällsekonomiska bedömningaroch inte snävt privafekonomiska vinstmofiv. En stor del av världen befinner sigfortfarande på industrialiseringsstadiet. Enbart denna omständighet kommer attinnebära att def finns stora möjligheter för svensk specialsfålsindustri.Vidare vet vi att de östeuropeiska länderna och har stort behov avspecialsfålsprodukfer. Def handlar i defta fall om att hitta lämpliga formerför en kraffigt utbyggd handel med dessa länder. Vi har föreslagit ett speciellt handelsbolag för attbearbeta just dessa marknader. Det finns vissa problem som industriministernsäkert känner fill lika bra som jag när det gäller denna handel, men de är intevärre än aft de går att lösa. Jag tror det var EG:s industriminister som för en veckasedan uttalade att 20 stålverk i bör skrotas. Han sade aft det råderöverkapacitet inom stålindustrin i . Industriministern känner säkert tilldet uttalandet. Jag blir litet lömsk när industriministern också har enliknande formulering rörande frågan om överkapacitet. Ni säger samma sak, EG:sindustriminister och hans kollega som sitter här. Men jag hoppas att vi infebefattar oss med den mannens uttalande och att specialstålskommissionen infehar fått direktiv som går ut på att också vi skall börja anpassa oss redan nuoch börja skära ned. Jag skall , herr talman, nämna några ord omSandvikens kommun. Industrin har jag talat tillräckligt om . känner industriministern också mycket väl fill. har enensidig industristruktur med ett enda dominerande företag, som börjarminska sin verksamhet. Kommunen har byggt upp hela sin existens på dettaföretag, och visar det sig att Sandvikkoncernen börjar behandla kommunen ochdess problem mer eller mindre hänsynslöst. Man struntar i def sociala ansvaret.Det är nödvändigt att regering och riksdag tar vissa inifiafiv när def gällerSandviken för att få en annan struktur på näringslivet i den kommunen. Förutomdef som krävs när def gäller specialstålsindustrin tror jag aft man måste vidtaytterligare några åtgärder. Det gäller bl. a. statlig förvaltning som börlokaliseras fill . Det är då nödvändigt och vikfigt att det beslutadestatliga placeras någonstans i Sandviken-Gävleområdet - det äretf önskemål inte bara från kommun utan också från , vilket framgick av def brev med en radönskemål som fick från för inte så länge sedan. Vidare är det viktigt aft regeringen medverkar tilletableringen av ett utvecklingsbolag i länet, något som måhända kan få en vissbetydelse för nyetableringen. De aktuella gasprojekfen har också betydelse, inte baraför utan också för SKF, ett annat stålverk i . Jag tänkerdels på projektet med gas från , dels på projektet med gas från viaFinland över till . Det är viktigt aft man för dessa två projekt får ettsnabbt och positivt avgörande, för det skulle efter vad jag förstår betydaoerhört mycket för industrin i framför allt . Jag nöjer mig t. v. med detta. AnL 47SVEN (vpk); Som sade skall jag försökalämna några kommentarer när det gäller anläggningen i . är det näsfan två niånader sedanföretagsledningen samlade de 57 anställda vid i och lämnadechockbeskedet att fabriken skulle läggas ned och samtliga anställda sägas upp.I det industrifaftiga har anställda ställt upp fill hundraprocent för företaget. Fabriken har visat upp en god lönsamhet - för andrakvartalet redovisade den etf driftresultat på plus 2,5 miljoner påsågbladssidan. De anställda, som har ställt upp och gjort sitt bästa, drabbasav ett verkligt dråpslag. Till saken hör också att är praktiskt tagetden enda industri i som kan erbjuda kvinnor industrijobb. Om man räknar in dem som direkt och indirekt skulleberöras av en nedläggning i , rör def sig om ca 150 personer. Det är frågaom en nedläggning som för betyder lika mycket som en nedläggning avTorslandaverken skulle betyda för . Med andra ord blir det ettdråpslag mot ett område i vårt land som redan tidigare är hårt prövat, dvs. av den vuxna befolkningen är . arbetslösa, ochde förtidspensionerades antal är rekordhögt i relafion fill invånarantalet. I industriministerns svar fill sades defatt MBL-förhandlingar skall tas upp med de anställda. Men koncernledningen harju redan meddelat de anställda hur denna "koncentration av tillverkningentill färre och effektivare enheter" skall se ut. a. skall den nunämnda, lönsamma enheten i läggas ner och tillverkningen flyttas. Man blirverkligen fundersam när det gäller medbestämmandelagen, som framstår som ettganska trubbigt vapen, då de anställda får förhandla om sin framtid först sedanledningen bestämt sig och sedan man läst upp "domen" för dem. Något socialt ansvar från företagets sida, som skulleinnebära aft man exempelvis kunde säkra ersättningsjobb vid nedläggningar avden här typen, tycks inte alls finnas. Än en gång aktualiseras kravet på enmera skärpt lagstiftning dä def gäller aft garantera anställningstrygghet ellerersättnings- Arbetsmarknadsministern har i endebatt här i för inte så länge sedan konstaterat behovet av en skärptlagstiftning på def här området. Vi har en kris, säger industriministern och även andra.Krisen är ett faktum, men den slår hårdare mot regioner som redan brottas medsvåra regionala problem, t. ex. Jämfiand. Det är verkligen märkligt aft enstålenhet som bevisligen går med vinst - som den i - skall läggas ner. Dåhar inte tillräckliga hänsyn tagits till de samhällsekonomiska konsekvenserna.Som industriministern mänga gånger medan han verkade i opposifion på etf mycketrappt och disfinkt sätt sade, är storföretagen här i landet i den bekvämaställningen att man kan vältra över problemen på samhället. Det finns nu en förhoppning att den regering som vilyckades åstadkomma vid def senaste valet skall motsvara de förväntningar somfinns hos de breda lagren och angripa def förhållande som jag försöktebeskriva. Industriministern hänvisar till MBL-förhandlingarna ochintar en avvaktande attityd. Def hade varit ett stöd i ryggen för de anställdaom industriministern hade uttalat en egen mening om hur en lösning i deanställdas och samhällets intresse borde ha sett ut. Jag är övertygad om attäven de fackliga företrädarna hade saft värde på en markering som man hadekunnat fa fasta på även vid förhandlingsbordet. Här är det fortfarande fråga omden gamla kraftmätningen mellan dem som arbetar och dem som har hand omkapitalet. AnL 48HANS i (vpk): Industriministerns svar till Berfil Måbrinkhar föranlett mig aft gå in i den här debatten. I svaret finns ingenfing angivet om hur jobben skallräddas för dem som berörs av nedläggningar, t. ex. i där 235personer är hotade vid Öbergs Filar. Det finns just ingenting heller om defsociala ansvar som vi tycker bör fas av Sandvikkoncernen och de privata ägarna,som strukturerar efter sina önskemål oberoende av vad som behövs för samhälleti stort. I den meningen följer industriministern sina företrädare i deborgerliga regeringarna. Jag skulle kunna leta fram ett antal svar somutformats av industriminister och som innehåller precis samma saker. Detär litet av en besvikelse, om jag får säga som jag tycker. Något posifivt i def här svaret kan man kanske hitta omman har en väldig filltro fill regeringens handlande och tror attspecialstålskommissionen skall uträtta någonting av värde. För min del trorjaginfe att kommissionen kan uträtta särskilt mycket om den skall arbeta efter devillkor som ges i vårt ekonomiska system, där kortsikfiga profiter går föresamhällets och de anställdas bästa på ett sätt som sker på flera orter.Skall kommissionen få någon betydelse fordras mycket skarpa direktiv, ochmaktmedel borde sättas in för att fullfölja de förslag som kommissionen kankomma fram till. Def som håller på aft ske , vilket blir extra tydligt genomSandviks agerande, är att den svenska specialståls- och verkstadsindustrin slåsut i snabb takt. Def är redan känt aft hålen i den svenska industrikakan är såstora att vår försörjning hotas.Hålen är så stora att def är ganska osäkert om den så omtalade devalveringenkan ge de vinster i form av ökad inhemsk efterfrågan som var avsikten enligtregeringens uttalanden. Man kan ju infe köpa svenska varor om det infeproduceras svenska varor. En fortsatt snabb takt i nedläggningarna och s. k.struktureringar kommer allvarligt aft hota vårt lands ställning somindustrinafion. kan det föra in landet i något slags halvkolonialtberoende där vi som levererar råvaror men i princip saknar egenfillverkningsindustri. Vi har infe kommit dit , men jag tror aftindustriministern kanske ändå delar min uppfattning att vi kommer att.hamnadär, om man infe hindrar den utveckling som är på gång - dvs. utslagning isnabb takt av förädlingsindustrin. hanterande av Fil-Öbergs i är bara ettexempel på hur storfinansen far fram med gamla, etablerade, stadigaverkstadsföretag. , som berörs av nedläggningen där, känner fleraexempel på sådana hanteringar. I fallet Fil-Öbergs vill lägga ned produktionen iEskilstuna för att producera i . Det kan exempUfieras genom ledningenserbjudande fill arbetslösa arbetare i att åka med ned till Portugalpå för aft trimma in produkfionen där, så att den skall gå rikfigtbra och ge goda profiter. Jag tycker aft det är ett ganska fräckt erbjudandefUl dem vilkas arbete hotas på hemorten. Fil-Öbergs har uppenbarligen inte mått väl av att hamna istorfinansens klor. Def är en allmän mening bland människor som annars infe ärsärskilt anfikapitalisfiska, att marknadsföringen och företaget har sköttsdåligt sedan def kom över till Sandvikkoncernen. Man har också belastats medstora kostnader för byråkrafi som fillhör .