prot · G609134 · 1982-12-31 00:00:00 — Tvärtom har vi under en lång följd av år förespråkatett ökat samhällsinflytande. Vi har föreslagit en rad konkreta åtgärder påolika områden då det gällerenergipolitiken och angett hur vi skulle vilja ha ett sådant ökat Nr 134 . samhällsinflytande. Vi är alltså helt överens på denna punkt. Jag skallinte säga mycket mer. Jag är helt nöjd med det svar som Jag vill bara notera att de initiativ som energimi- _ nisternhar tagit till en systematisk genomgång liksom hennes strävanden och Enersipolitik bemödanden att se till att och kommunerna kan ha ettnära och förtroendefullt samarbete till båtnad för samhällsmedborgarna ärpositiva och bra. Jag hade inte betvivlat att energiministern skulle göradetta, men det var ändå glädjande att få det bekräftat. 28 (vpk) replik: Mycket kort om Secure-frågan. Jag var helttillfredsställd och belåten med det svar jag fick i interpellationsdebatten omSecure . Men detta hänger ihop med det som jag sade imitt inledningsanförande , att det finns krafter som arbetar i bakgrunden,utanför myndigheters och andras inflytande, för att tvinga på , svenskafolket och oss alla, vissa saker som vi kanske egentligen inte vill ha. ASEAdriver en oerhört påkostad kampanj och försöker fortfarande att få in dettakärnvärmeverk i den svenska energiförsörjningen. Vi riksdagsmän, liksom mångaandra och säkert också energiministern, får upprepade sändningar av broschyreri glättad form, där det talas om förträffligheten med sådana här anordningar.Vi har fått många sådana om Secure. I , omkring , drivsstenhårt kampanjen att Secure är en bra värmekälla. Man blir litet fundersam, eftersom partivänner fillenergiministern -socialdemokrater i - går ut offentligt och sägeratt de skall arbeta för att se till att kommer in på densvenska marknaden. Det finns sådana uttalanden av socialdemokrater. Och det vihar hört från här i kammaren - där han mer ellermindre faller tillbaka i de tongångar vi känner till om attkärnkraften i grund och botten är ganska bra - skapar litet osäkerhet. Det ärdärför vi driver den här frågan, och det är därför vi reserverat oss. Men jaghar ingenfing att anmärka på det interpellationssvar om de här frågorna som jagfick av . Jag tycker det var klart, redigt och upplysande. finns andra som säger andra saker, och så länge så är fallet måste vifortsätta att driva frågan. 29 () replik: Mycket kortfattat: Det måste återigenomkonstateras att det i sak är en markant skillnad mellan energiministerns klara,konkreta uttalande om Secureanläggningarna, av vilket framgick attSecureanlägg-ningar inte skall förekomma i någon form , och det somligger till grund för majoritetens förslag till beslut , nämligen att detinte nu är aktuellt med Secureanläggningar. Här finns en väsentlig artskillnad,och det är därför vi menar att det skulle vara av stort värde om anslöt sig tilldet klara och konkreta ställningstagande som energiministern har gjort. Det har däremot icke varit vår avsikt - jag vill poängteradet - att binda energiministern vid det vi säger i reservationen om attvi'finner det "olämpligt att värdefulla utvecklingsresurser ochproduktionskapacitet satsas på en teknik som svenska folket genomfolkomröstningen har sagt skola avvecklas". Vi har aldrig påstått attenergiministern har sagt detta, och det har inte varit vår avsikt att ge detintrycket. Det väsentliga är att det som ligger till grund för det nuaktuella riksdagsbeslutet avviker markant ifrån energiministerns uttalande. Vitycker att energiministerns uttalande är så ofantligt mycket bättre. Eftersomvårt förslag representerar regeringens vilja borde vi i denna riksdag fåöverväldigande majoritet och i det här fallet ställer vi oss gärna bakom densocialdemokratiska regeringen. 30SVEN MUNKE (m); Jag skall i mitt anförande beröra något omkolintroduktionen i . En broms för introduktionen av kol har varit demiljöbetingade effekterna för dess användande och hanterande. Regeringen gav ijuni 1979 i uppdrag att i samarbete med berörda kraftföretag,kommuner och övriga intressenter utreda och redovisa hur hälso- ochmiljöproblemen vid kolanvändning för energiändamål skulle kunna lösas på etttillfredsställande sätt. Uppdraget har slutförts , och resultatet harredovisats i den publikation som benämns Kol-Hälsa-Miljö. Av denna slutrapportframgår att tidigare skräckskildringar om kolets farlighet är betydligtöverdrivna. Visst kvarstår vissa miljöproblem när kol ersätter olja, mensvårigheterna är inte oöverstigliga. Det skall också understrykas att liknande problemuppstår också när man eldar med ved och torv. Det är mycket angeläget att välja rätt kolsorter.Kvaliteten växlar nämligen inom vida gränser. Detta har även en ekonomiskeffekt. Medan kostnaden för rökgasavsvavling i mindre och medelstorakolanläggningar uppgår till . per ton avskiltsvavel, är motsvarande kostnader för att avsvavla t. ex. eldningsolja endast . per ton svavel. Det är därför angeläget att teckna kontrakt på kol medlåga svavelhalter. Sådana svavelfattiga koltyper finns huvudsakligen i s. k.transoceana länder som , , , m. fl. För att enkolimport från dessa fjärran länder skall bli ekonomiskt konkurrenskraftigförutsätts att vi i vårt land har en djuphamn som kan ta emot tonnage över 100000 dödviktton. har fått regeringens tillstånd till en sådanhamnutbyggnad. I det kolpris som förbrukaren betalar är, i motsats tilloljepriset, transportkostnaden en dominerande del. Som exempel kan nämnas attav det pris som förbrukaren betalar för australiskt kol är kostnaderför transporter från . Då förstår var och en att det måste finnas Stortonnage är en väg att gå i detta hänseende. Jag har tillsammans med mina medmotionärer ochSigvard i motion 2027 lämnat en studie över hur stora vinster som kangöras med en central kolhamn i den storleksordning som redovisats underarbetsnamnet Sundshamnen i . Jag är väl medveten om att det här i kammaren vimlar avönskemål att tillgodose den egna orten eller regionen inom vitt skildaämnesområden. Motionen 2027 om statlig medverkan till en central kolhamn iLandskrona kanske av många klassas att tillhöra dessa s. k. hembygdsmofioner.Men, herr talman, även om vi motionärer naturiigtvis vill slå ett slag för våri andra hänseenden hårt drabbade hemort, så finns det i denna vår mofion ocksåen inte obetydlig kärna av nationellt intresse. Kan landet importera miljövänligtkol, om nu en sådan benämning tillåts, så skulle den kolintrodukfion som mångabedömare anser ofrånkomlig kunna komma i gång. En del av de psykologiskabarriärer som rests för svensk kolanvändning skulle också med detta synsättkunna raseras. Utskottet hade en liknande motion om centralhamn för kolatt behandla vid förra . Då sade sig utskottet inte vara berett attstödja de då framförda yrkanden som gick ut på att en viss ort, ,skulle utpekas som centralhamn för kolimport. Ett annnat skäl för avstyrkandetvar att frågan ansågs för tidigt väckt. Att man i utskottet inte vill peka uten bestämd ort kan vä! respekteras, men är ju förhållandet det attLandskrona fick regeringens fillstånd enligt byggnadslagen fill enutbyggnad av en kolhamn. Utskottet har f. ö. inte allfid undvikit att peka utvissa orter. Jag behöver väl knappast nämna beslutet om nedläggningen av ettstorvarv 1980/81. Vid det tillfället skyggade inte utskottet för att nämnaLandskrona. Eftersom utskottet redovisar att en aviserad proposifionom kolförsörjning och kolanvändning är att vänta, kan jag förstå utskottetstvekan att tillstyrka motion 2027. Men eftersom förprojekteringen är i gång ochlångt framskriden i och en av intressenterna, nämligen ,har avancerade planer på en kolenergianläggning i tvåmiljardersklassen, yrkarjag, herr talman, bifall till motion 2027. Jag kan i detta sammanhang inte undgå attberöra reservafion 32 av och , som i något av en DonQuijote-kamp avviker från utskottets formulering i yttrandet över motionen.Klåfingrigheten i den reservationen torde tala för sig själv. 31 BONILSSON (s): När det gäller mofion 2027, som behandlas inäringsutskottets betänkande 1982/83:33, om anläggandet av en central kolhamn,kallad Sundshamnen i , skulle också jag vilja anföra ett par argumentemot näringsutskottets enligt min mening något lättsinniga behandling avärendet. Den förstasynpunkten gäller de ekonomiska fördelarna med en satsning 4 protokoll 1982/83:134-135 Nr 134 på en central importhamn för kol.En rejäl djuphamn, belägen på . den Ser en möjlighet till att utnyttjastörsta typen av fartyg - ända upp till 200 000 '°"- Därmed kanfraktkostnaderna pressas till en sådan nivå att kol kan importeras även från mycket avlägsna länder såsom och Andra kommuner kan då spara betydande investeringar ihamnanläggningar genom att kolleveranserna sker med speciellt anpassatkusttonnage. Detta har konstaterats av bl. a. oljeersättningsdelegationen irapporten om kolfrågorna. I anslutning till kolhamnen, men på betryggande avstånd,är det också naturligt att även hantera andra bulkvaror. En sådan hanteringskulle kunna ge stora vinster för i jämförelse med Rotterdam.I så fall kan kustfartygen direkt anpassas även för trafik på floder ochkanaler. En centralhamn för kol kan således ge betydande fördelar,såväl företagsekonomiskt som samhällsekonomiskt. Det andra argumentet är, som också var inne på,miljöfrågorna. Miljövänligt kol kommer ofta fråntransoceana länder. En central omlastningshamn kan genom lagerhållning ochblandning tillgodose användares och miljövårdares krav på jämna kolkvaliteter. Ett stort centrallager för kol gör att kolkonsumenternainte behöver skaffa sig egna stora lagerplatser. För många förbrukare är justde stora lagerytor som krävs för kolhantering ett problem när man vill gå överfrån olja till kol. En central importhamn ger en möjlighet att bygga upp ettmiljövänligt och rationellt system för hantering och vidaretransport.Distributionen kan i många fall ske sjöledes med specialbyggt tonnage, somskapar förutsättningar för god miljö vid lossning. Dessutom ger centralhamnen möjligheter tillreturtransporter av kolaska. Användning eller deponering av askan kan då skemed maximal kontroll och maximalt ekonomiskt utbyte. Den tredje synpunkten gäller försörjningstryggheten.Möjligheten att använda största och billigaste tonnage ger en unik flexibilitetnär det gäller att välja leverantörer över hela världen. Central omlastning i eliminerar olägenheten avstrejker och andra störningar som kan förekomma vid hantering i utländskahamnar. Alternativet till en svensk centralhamn för kolimport blirförmodligen att använda hamnar i eller möjligen hamn, vilketinte kan anses vara en bra lösning för vårt land. Jag tror att det vore en stor fördel av mångaskäl, bl. a. de jag har anfört, att bestämma sig för att satsa på ensvensk central importhamn för kol. är det så, som också framhålls i motionen, attLandskrona kommun redan fått fillstånd enligt 136 a § i byggnadslagen att bygga en hamn för kolimport. Jag är som motionär övertygad om att geografiska 50 läge är mycket nära det optimalaläget också för en centralhamn. Med anledning av bl. a. vad jag här anfört hade jagförhoppningar om en mer posifiv behandling av vår motion 2027. Men, herrtalman, med det anförda vill jag i stället instämma i yrkande ombifall till motion 2027. 32 (): I egenskap av medmotionär i mofion1982/83:2027 vill jag -med all respekt för näringsutskottets behandling iövrigt av ett stort och svårt frågekomplex inom energiområdet - uttala minbesvikelse över utskottets ställningstagande till vår motion om en kolhamn iLandskrona. Visserligen har en proposition om kolförsörjning och kolanvändningaviserats, men vad den kan komma att innebära för den i motionen aktuellafrågan Ugger i det fördolda. Den bärande tanken i är att medutnyttjande av de naturliga förutsättningar som finns för hamnanläggningenåstadkomma en rafionell, ekonomisk och framför allt miljövänlig hantering avlågsvavligt kol från transoceana länder. I samband med de olika energibeslut som fattatunder har det inom alla partier funnits en tveksamhet om ivilken grad vi kommer att behöva satsa på kol, och jag har förståelse fördetta. Tveksamheten har haft sin grund dels i svårigheten att bedöma i hur höggrad vi inom överblickbar tid kan ersätta olja med andra energislag än kol,dels i bedömningen av miljöeffekterna av hantering och användning av kol. Jagvill klart deklarera att jag fäster det största avseende vid miljöaspekterna,och det är just därför som jag bedömer så positivt. Här harvi en för vårt land unik möjlighet att hantera kolet på bästa sätt. Dessutomkan kolet användas bl. a. i en planerad kolenergianläggning på platsen. I dettasammanhang utgör framställning och användning av s. k. kolvatten en ytterstintressant del av projektet. Vid sådan emulsion är kolet höggradigt renat.Oavsett användningssätt och användningsområde måste vi ställa höga krav pårening. Ju lågsvavligare kolet är, desto lättare går det att rena kolet -ochtill betydligt lägre kostnad. Enligt planerna skall anläggningen placeras påett kommande utfyllnadsområde från nuvarande strand-hnje. Tyvärrhar väl få av kammarens ledamöter på platsen studerat de goda naturligaförutsättningarna för detta projekt. När det gäller den mängd kol som vi blir tvungna attanvända framöver i vårt land, kan vi med säkerhet slå fast att det under allaförhållanden kommer att röra sig visserligen om begränsade, men ändå betydande,kvantiteter. Som jag ser på saken är det därför beklagligt att vi inte redan nuhelhjärtat satsar på att skapa möjligheter i fråga om import av lågsvavligt kolför rationellt omhändertagande och rationell användning. Jag är verkligenbekymrad över att beslutet dröjer. Om denna satsning inte sker , kommer istället kol med hög svavelhalt att hanteras på ett stort antal platser, där demiljömässiga konsekvenserna kan bli svåra att bemästra. Våra nuvarande energiplaner bygger i hög grad på attkärnkraften skall avvecklas . Med tanke på de oroande rapportersom vi fått om svåra skador på vitala delar i flera av vårakärnkraftverk, förehgger det ovedersägligen stor risk för att den tekniskalivslängden för dessa blir väsentligt kortare än som planerats. Vi måste därförställa frågan: Hur skall vi kompensera detta elbortfall? Redan nu planerarSydkraft en avveckling av , efter normal teknisk livslängd.Förprojektering avseende koncessionsansökan för en kolenergianläggning vidSundshamnen pågår. Detta behov kan bli akut, om måste stängasav tidigare än beräknat. Sedan vill jag i denna fråga säga att förverkligandet avSundshamnsprojektet är en riksangelägenhet. Förprojekteringen av såväl hamnensom kolenergianläggningen är inne i slutfasen. Ingen annanstans i landet finnsen sådan här möjlighet att fullfölja ett projekt på energiförsörjningensområde. Mot bakgrund av vad jag här sagt tror jag att detta är nödvändigt. I landets intresse instämmer jag i SvenMunkes yrkande om bifall till motion 1982/83:2027, Eftersom jag ändå har ordet, herr talman, vill jag ocksåsäga något om en annan motion som behandlas i detta betänkande. Det gällermotion 1982/83:2033 angående användning och tillverkning av gengasaggregat,vilken jag väckt tillsammans med och . Det ärgivetvis positivt - det framgår av utskottsbetänkandet - att denförsöksverksamhet som fortgår för /84 kommer att få ett anslagom , vilket är avsett för överstyrelsen för ekonomiskt försvar. Vad vi särskilt velat framhålla med motionen är att detmåste skapas förutsättningar, så att de positiva forskningsresultaten kan kommai praktisk fillämpning både i och för export till de därintresse finns. Jag anser det viktigt - även rent principiellt - att kostsamma,men lyckade, forskningsresultat kommer till praktisk användning utan onödigtdröjsmål. Relativt blygsamma stimulansåtgärder i fråga om något som vi brukarkalla avknoppningsstadiet kan ge mycket god utdelning. Huruvida det finns utrymme för sådana här åtgärder inomnämnda ram -de - framgår inte av utskottets skrivning. Jaghoppas emellertid att så är fallet - om inte, finns det anledning återkomma iärendet. Jag har inget yrkande i denna fråga. 33PAUL LESTANDER (vpk): Jag kommer i mitt anförande att ta upp fyradelar av näringsutskottets betänkande. Det gäller avsnittet om olja - motionenom asfaltåtervinning - men även reservationerna 33, 34 och 35. Motionen om asfaltåtervinning tar upp de besparingar, bådepå oljedelen och totalt, som det skulle innebära om återvinningsteknikentillämpades mer allmänt. Det tar också upp miljövinsterna. Dessa ligger framförallt i en minskad oljeanvändning, lägre grusuttag och mindre föroreningsrisker,om asfalten återanvänds än om den dumpas. Deekonomiska besparingarna genom asfaltåtervinning ter sig mycket stora.Byggindustrin, en branschtidning, skrev i anslutning tillett försök med återvinning av asfalt: "Genom att ha tillgång till det flyttbaraåtervinningsverket och använda gammal asfalt räknar med att sänkakostnaderna för asfalten . ska enligt beräkningar40 miljoner ton asfaltmassa spridas på våra vägar, varav ärbindemedel. Om delar av detta återvinns rör det sig om åtskilliga hundratalsmiljoner kr. i minskad oljeimport." Det finns alltså starka skäl för kommunerna, landstingen,staten och näringslivet att se till att denna teknik kommer att användas merallmänt. Vid återanvändning behövs en mindre tillsats av bindemedeloch stenmaterial. Med utgångspunkt i de erfarenheter som finns skulle dentotala samhällsekonomiska besparingen vid en 20-procentig återanvändninguppgå fill 124 milj. kr., varav 84 milj. kr. skulle avse olja och 40 milj. kr.stenmaterial. Den totala asfaltproduktionen i utgör ca 7miljoner ton. Oljedelen av asfalten är . Den totala oljeanvändningen iasfaltproduktionen ligger på ca vid en oljeinblandning på . Ettrealistiskt delmål är att i första hand komma fram till en återvinning på 20 %.Med ett oljepris på . per ton skulle man därmed spara 84 milj. kr. Oljebesparingen till följd av minskade transporter och av att slippakrossning har inte beräknats. Utskottet skriver positivt om motionen men avstyrker den iavvaktan på en utvärdering. Jag låter mig nöja med detta och återkommer ifrågan, om det erfordras för att driva den till en godtagbar lösning. Reservafionen 33 tar upp frågan om att utvidga stödet tilltorveldade fastbränsleanläggningar att gälla även när dessa helt eller delviseldas med skogsbränslen, andra biobränslen och sopor. Reservanterna anslutersig till synpunkter som framförts i motionerna 1982/83:1100 och 1982/83:1108.Utskottet avstyrker dessa motioner. Några uttömmande kommentarer eller meradjupgående analyser varför de avstyrks innehåller inte betänkandet. Omorsakerna till oviljan att ge stöd till dessa mångbränsleeldade anläggningarkan man bara spekulera. Kan det finnas någon som tror att skogsbränslena ochderas användning kan bli en konkurrent till massaindustrin? I har främst introducerat enträddelsteknik i skogsbruket. Metoden har framför allt kommit till användningvid klenvirkesgallring-ar. Systemet bygger på att träden fälls och att de delarav träden som inte är sågtimmer uttransporteras okvistade. Transporterna iASSI-fallet har gått direkt till fabrik. Där buntkvistas de intransporteradeträddelarna. Delar som är användbara till massa avskiljs och går tillmassaframställning. Övriga delar går fill . Metoden harklart visat att det går att öka massauttaget och ändå få fram ökadeskogsbränslemängder. Det borde ha funnits goda skäl för en grundliggenomlysning av hur det förhåller sig med sambandetskogsawerkning-skogsbränsle, och även för att Nr 134 söka inse attskogsbränsletillvaratagandet också ekonomiskt kan stödja Fredagenden övrigt skogsbruk och bidra tilllönsamhet. 29 aoril1983 'S '" ansluta mig tillyrkandet om bifall till reservation 33. Reservation 34 tar upp frågan om regionala bränslebolag. Det är viktigt att Fnersipolitik '- skapas former för att föra ut bränslet i defastbränsleeldade En samhällelig kontroll och styrning vore ettviktigt instrument för lämpliga avvägningar mellan att såga, koka och bränna. Det skulle också kunna ge en skjuts åt tanken på inlandsbaseradevirkesterminaler. Jag yrkar bifall till reservation 34. Reservation 35 behandlar en motion om energiskogsodling iNorrbotten. Mofionen har utgått från en undersökning som nämnden förenergiproduktionsforskning utfört. Utskottetanser inte att skall göra något uttalande om lämplig plats förenergiskog. Något sådant uttalande har aldrig begärts i motionen. Yrkandet imotionen var en direkt beställning av åtgärder och förslag till satsning påodling av energiskog i Kalix-Haparanda-området. Jag yrkar bifall tillreservation 35. 34 (): I näringsutskottets betänkande nr 33 omenergipolitik behandlas ett antal motioner, av vilka jag vill fästauppmärksamheten på motion 1982/83:499 av och mig, där vi påtalarlämpligheten av att bygga ett kombinerat vind- och vågkraftverk utanförGotlands kust. Frågan har varit väckt tidigare här i , och manhänvisade då till att de ekonomiska ramarna inte gav utrymme för någrapraktiska försök utan endast för inledande studier, och motionerna avslogsdärmed. När vi nu på nytt aktualiserar detta ärende är det bl. a.mot bakgrund av de beslut som har fattats här i då det gäller vårtlands energiförsörjning. Kärnkraften skall vara avvecklad , ochutbyggnaden av den kvarvarande vattenkraften har begränsats. kommer det att finnas god tillgång påelenergi, men därefter behöver ny kapacitet tillföras. Huvudalternativet är dåkoleldade kraftverk, vilka beräknas ge betydligt dyrare elström jämfört meddagens vatten- och kärnkraftverk. Därför är det viktigt att energialternativen ges möjlighetatt få utvecklas till användbara, färdiga energikällor attsätta in i produktionen. Därför är det också viktigt att inte drarner på anslagen fill energiforskning och energiutveckling. sen har vågenergiforskning bedrivitsvid och Svenska Varv. Man har samlat en mängd kunskaper och erfarenheter lika väl som man gjort ingående problemstudier. Den kompetensen är fortfarande väl samlad men riskerar vid minskande satsning att skingras. 54 och länsstyrelsehar länge varit intresserade av att Gotlandskall bli ett centrum för försök med vågenergi och har också låtit utredaförutsättningarna för upprättande av en försöksstation i anslutning fill ön.Man är också beredd att samarbeta i en eventuell bolagsbildning. har många fördelar framför andra platser iSverige. Det är isfritt på vintrarna, tidvattnet utgör inga problem runt ön ochstorleken på vågorna lämpar sig bra. För Svenska Varv skulle en satsning på vågenergi innebäraen chans att komma ut på den internationella marknaden. I mindre skala harföretaget redan på provat uppfinningar för vågenergi. Men man villnu pröva ett prototypkraftverk i full skala i storleken 1 MW utanför . I ett yttrande från tillindustridepartementet över redovisningen av Svensk havsresursverksamhet 1982framhålls att en framtida lokalisering av vindkraftverk till havs har störstaintresse för del. Man betonar angelägenheten av att som ett förstasteg få till stånd den mätstation som delvis är en förutsättnng förutvecklandet av en prototyp till vågkraftverk. Detta måste anses somnödvändigt, dels som grund för en vidareutveckling av svensk teknik inomvågkraftområdet och dels i ett senare skede som ett bidrag till Sverigesenergiförsörjning. Som representant för ett län där mycket låg andel avbefolkningen sysselsätts i industrin, , vill jag gärna också läggasysselsättningsaspekter på en sådan här verksamhet. Det förhållandet attbyggande och drift av den här typen av anläggningar naturligtvis kräverarbetsinsatser, betyder ju också att det skulle bli ett välbehövligt tillskottav bestående arbetstillfällen för den gotländska arbetsmarknaden. Jag tror att det egentligen börjar bli ganska bråttom meddetta arbete. Och det skulle vara motiverat av både industripolitiska ochenergipolitiska skäl att satsa resurser på det här området. Det är också viktigt för teknikutvecklingen inom landet,och här skulle man kanske kunna få den alternativa produkfion som exempelvisvarvsindustrin så starkt efterlyser. Det finns fortfarande en jungfruliginternationell marknad som kan bedömas ha en mycket god potential.