prot · G609165 · 1982-12-31 00:00:00 — Vi bekänner oss till denmänniskosyn 3 iuni1983 °" säger att missbrukare - ochjag upprepar att det gäller missbrukare - skall ha vård. Det finns ingen missbrukare som öppet erkänner sitt Vård av vuxna missbruk. Men med de skickliga socialarbetare, hängivna sin uppgift,som vi missbrukare ''' landet och med de duktiga socialläkare vi förfogar över är frågan om närvärden skall sättas in inget problem. Möjligen kan frågan om vårdens längdställas under debatt. Genom detta betänkande offrar ni många människor. Gä sedaninte upp i denna eller andra talarstolar och ondgör er över överdödlighetenbland de utslagna! Ni för enligt vår mening en politik mot de utslagna, inteför dem. Jag skall avslutningsvis beröra den moderatareservationen om vårdtidens längd. Det börjar nu bli ett av de flesta behandlare erkäntfaktum att med längre värdtider följer högre rehabiliteringseffekt. Det ärockså numera tämligen klart att det ligger en brytpunkt någonstans . i kommuns socialnämnd medhuvudsaklig verksamhet på missbruksomrädet fann vi att institutioner medmaximalt sex månaders vårdtid genomgående fick de flesta återfallen. När manlyckades kvarhålla missbrukare längre blev behandlingen efter den sjättemånaden mer innehållsrik, och missbrukaren deltog på ett mer engagerat sätt isin egen rehabilitering. Av utskottsbetänkandet framgår att majoriteten inte talarom någon behandling, utan om huruvida hälsotillståndet medger en förlängningfrån nuvarande . Majoritetens inställning väcker mångafrågor, inte minst frågan om hur en behandlare skall kunna genomföra en lyckadbehandling av en missbrukare som ni tålmodigt väntat ut, intill dess att hansmissbruk blivit riskabelt för hans egen hälsa. Här finns kanske 10 eller t. o.m. alkoholmissbruk i bakgrunden. Ni ger behandlaren och blirsannolikt förvånade om han inte lyckas. Denna inställning är närmast ofattbar. Nukommer företrädarna för majoriteten att hävda att det endast är inledningen avvärden som skall ske med tvång och att den sedan skall vara frivillig.Alkoholmissbrukare har sin svåraste pärs . Ingen missbrukarekommer då, när återsuget är som störst, att finna det tilltalande att gå in ivärd frivilligt. Missbrukaren får inte ens tillfälle att vara intagen så längeatt han blir psykiskt och fysiskt avgiftad. Mot den bakgrunden hyser vi viss förståelse för attsocialarbetarna knappast använder LVM, eftersom den troligen inte har någon somhelst positiv effekt på missbrukaren. Det kan tvärtom vara så att den ger ennegativ effekt genom det rättsförfarande som ni vill anställa med tjänstemännenfrän som åklagare och det offentliga ombudet som försvarare. Partiernas inställning på missbruksområdet ger en entydig bild.Socialdemokraterna för en politik mot de utslagna och för en ökad Vi moderater vill drivaen politik i rakt motsatt riktning; mot en ökad byråkrati och för de utslagna. Jag påstår inte attsocialdemokraternas djupt tragiska politik är medveten - det vore närmast enärekränkning mot utskottsmajoriteten - men kan den verkligen vara orsakad avren okunskap? Jag låter frågan stå öppen. Men det är en ohygglig politik,vilken vi moderater med kraft tar avstånd från. 1960- och 1970-talensutveckling har visat att vi även här kommer att få rätt - men till vilket grymtpris! Jag yrkar bifall till de åtta moderatareservationerna i utskottets betänkande 37. Vård av vuxna missbrukare 22RUNE (): När vi tog ställning idessa frågor sade jag ungefär så här: Jag ser det här beslutet som ett steg påvägen, men det är långt ifrån tillfredsställande, och vi kommer att få göraväsentliga justeringar för att vi skall kunna få en effektiv lagstiftning. Vi får se detta mot bakgrund av det synsätt som fanns i dehär frågorna och in , då det var stora opinionsmötenute i landet mot allt vad som kunde betraktas som tvångsinslag. Men jag vågarsäga att det har blivit en väsentlig tillnyktring i dessa frågor under densenaste tiden -verkligheten har visat det. Jag skall först bara med ett par ord beröra reservation 3.Vi har varit emot konstruktionen att till överföra uppgiften attutreda och ansöka om värd. Vi står fast vid den uppfattningen, och jag vägarsäga att vi är betydligt starkare i vår tro . gjorde en resa för inte så länge sedantill och . Vi hade kontakter med två socialförvaltningar,socialförvaltningarna i och , där vi var . Jagär förvånad över att socialdemokraterna inte lyssnade pä vad man sade där. Vifick det klara beskedet från båda hållen att det här systemet inte kommer attfungera. Vi får göra arbetet på socialförvaltningen, menade man. Det kommer attbli en fördröjning av arbetet, och det blir inte effektivt. Den uppfattningenhar man på många håll. I valrörelsen besökte jag flera socialförvaltningar, ochman gjorde samstämmiga uttalanden. Detsamma gäller länsstyrelserna. Man harinte kunskaperna och inte tillräckligt med personal. Därför kommer det inte attfungera, anser man. Jag hade faktiskt hoppats att vi skulle sett tillverkligheten och blivit eniga pä den här punkten om att låta socialnämndernaarbeta med detta även i fortsättningen. Sedan vill jag bara med ett par ord beröra det som upp. Vi har diskuterat de här frågorna mycket här i under årenslopp, och jag tycker att det är att ta i litet väl mycket, , attpåstå att socialutskottets majoritet skulle vara nöjd med de grymheter som denuvarande förhållandena leder till. Jag råder att läsa vad vihar sagt. Vi har före tid i socialutskottet i utskottet varitöverens om att man borde tillsätta en socialberedning, som skulle följa upp dehär frågorna. Vi trodde nog alla att det här systemet knappast skulle komma attfungera helt tillfredsställande, och därför ville vi att man skulle Nr 165 följa upp den nuvarandelagstiftningen och dess tillämpning. Fredaeen den ' '"' ''" ° bakom de moderata reservationerna är just den,att 3 iuni1983 socialberedningen skall behandla istort sett samtliga de frågeställningar som tar upp i sin reservation. Jag delar den uppfattning som Vård av vuxna redovisas i dessa reservationer. Men låt nu socialberedningen klara avdet här missbrukare 'komma med ett samlat förslag. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 3 och 8 och i övrigt till utskottets hemställan. 23 (): Det kanske inte är rätta tiden att ta upp enlängre vårdpolitisk debatt när står inför sitt slut, inte bara förden här våren utan också i det här huset. Jag tycker, som , att tar ialldeles fruktansvärt. Vad är det för anklagelser som riktas i första hand motoss socialdemokrater? Vi skulle vara cyniska. Det är bara på det sättet att detta är ett svårt ämne. Vihar haft en nykterhetsvårdslag under många är. Vi vet att många människor dogav alkoholskador under den tiden. Vi vet att människor gick in och ut på vårainstitutioner. Vi rådde inte på det läget. Människorna gick, kan man säga,ibland mot en säker död. Såvitt jag kan se finns det bara en sak som kan lösadetta, och det är att man spärrar in människor för hela deras liv och låter demfå inackordering bakom lås och bom. Vi kommer att dras med detta problem så länge vi haralkoholskadorna. Den linje som vi nu försöker följa är att vi så långt det ärmöjligt arbetar med frivillighet. Det var svårt nog att få till stånd denlagstiftning som vi nu diskuterar, LVM. påminde om dendiskussion som vi hade och som gick genom hela socialarbetarkåren och bland demsom sysslade med sociala frågor i detta avseende. Men den stora majoriteten varöverens om att man i ett ingångsläge mäste ta till tvångsåtgärder. Vi koppladedenna lagstiftning till socialtjänstlagen, som i sig talar om frivillighet. Med frågan om vårdtidens längd sysslar socialberedningen.Den sysslar också med hur inledningen av vården skall ske. Det är inte minstfråga om att den skall inledas på sjukhus eller sjukvårdsavdelning. Där kommervi nämligen i konflikt med hälso- och sjukvårdslagens frivillighet. Fråganställs här om vi mäste införa en tvångsbestämmelse för att klara detta. Hela LVM är föremål för utredning och beredning. LVM komtill i slutet av en lång diskussion. Den kom till -tidspressen var hård. Vi sade då att det första som socialberedningen skallgöra är att ta upp och följa denna fråga. Därför tycker jag att en del av dehär reservationerna är helt onödiga. Jag ser att sitter här i kammaren och lyssnartill debatten. Hon plus representanter för vartenda parti i är med i socialbered ningen. Det finns alltså en direktkontakt. Socialberedningen skall framlägga ett betänkande . Man drar sannerligen inte ut i dessa 38 frågor. Jagnöjer mig med detta. Det finns mycket att säga om varje reservation. Någrareservationer är sädana att de knappast dyker upp i socialberedning- Fredaeen den en, ivarje fall inte i den meningen att vi kan tänka oss någon större diskussion om dem.Det gäller främst utredning och ansökan om vård. Jag nöjer mig med dessa ord. Jag yrkar bifall till socialutskot- Vård av vuxna tetshemställan i betänkande nr 37 och avslag på samtliga reservationer. 24 (): Jag skall också vara kortfattad. Under LVM;stillämpningsområde har vi, förutom alla de tunga alkoholmissbrukarna, fört in10 000-12 000 "tunga" sprutnarkomaner. De kan alltså bli föremål förtvängsomhändertagande. Vi kan nu konstatera, , de kalla fakta somfinns i papper från socialberedningen. De säger att färre missbrukareomhändertas jämfört med då nykterhetsvårdslagen var i kraft. Min principiella ståndpunkt är att detta är ovärdigt. Härfinns ett stort antal människor, som pä grund av ett tungt missbruk far oerhörtilla. Visserligen kan vi avvakta socialberedningen, men under den tiden dörfolk av sitt missbruk. Det krävs snabba åtgärder. Jag delar alltså principiella inställning;vi skall naturligtvis använda oss av fri villigheten så långt det är möjligt.Därom råder ingen delad mening mellan partierna här i kammaren. Det allvarligaär att den delade meningen framträder när vi diskuterar de mest utslagna - demänniskor som är oförmögna att själva bestämma. Dem måste vi kunna ta in förvård. Det måste ske för att vi skall kunna hjälpa dem. skall ni anställastora processer och se till att de får advokater som hjälper dem att bli fria,så att de får komma ut och supa ihjäl sig. Detta vänder vi oss emot, EvertSvensson. Vi är i sak på det hela taget överens. Men vi hävdar att människorinte får fara illa på detta sätt. 25 (): Med anledning av att mig i sitt inlägg, vill jag bara här avge en röstförklaring. Jag kommer att stödja de moderatareservationerna i socialutskottets betänkande, och jag ser mig helt fri att taupp samtliga de yrkanden som vi moderater har i denna fråga isocialberedningens fortsatta arbete. 26EVERT (): Inte hade jag tänkt mig någonting annat fränSonja Rembos sida. LVM är en lag med bestämmelser rörande omedelbartomhändertagande. Man mäste vidta denna åtgärd i speciella fall. Frågan är hurlänge vården skall pågå, i vilken utsträckning man skall använda tvång och hurman skall använda tvång och frivillighet. Vi hade en debatt tidigare, ochdärsade jag att jag finneren skillnad mellan första inlägg och hans andra inlägg. Hansade i sitt andra Nr 165 inlägg att vi är överens om attanvända så mycket frivillighet som möjligt, Fredaeen den '"' ' fnyste skydda människor i ett visst läge. 3 iuni 1983 ' Jg kan skriva under på det. Så vill vi ha det. Men när vi försöker forma en polifik efter dessa riktlinjer säger , å Vård avvuxna vägnar, att vi är cyniska, att viinte begriper problemen. Det är klart att man missbrukare reagerar hårt mot sädana omdömen. Socialberedningen arbetar - vi har sammanträde nu pämåndag, och kommer ett betänkande där vi tar upp de flesta av dessafrågor. Därför äringen av de här frågorna bortglömd. 27 (): Med anledning av 'Rembos uttalande villjag bara säga: Jag har utgått ifrån att socialberedningen tar upp samtligadessa frågor - det tar jag för givet. Jaghar också talat med vår man iberedningen. Det är detta som gör att jag inte har ställt mig bakom demoderata reservationerna. Jag anser att de är helt överflödiga i nuvarandesituation. 28 (): Till , som tydligen uppfattarmitt första anförande som hårt och det andra som milt, vill jag säga; Mitt huvudanförande inriktade sig just på den grupp som nilämnar därhän, dvs. de svårast utslagna, missbrukarna. Det var i den frågan vimoderater blev upprörda, vilket gjorde att vi avlämnade våra reservationer, somjust inriktar sig pä de svära missbrukarna. I övrigt är vi överens i mänga stycken - särskilt beträffandeprincipen om frivillighet. Men samhället måste ha kraft, menar vi, att ta handom de stackare som inte klarar sig. 29 (); Det är kanske svårt att mäta resultatet avolika värdideologier och hur de utformas i prakfiken. Men jag är nästanövertygad om att om man skulle kunna göra det, skulle inte nykterhetsvårdslagensom den fungerade ge ett bättre resultat än vad som f. n. sker. Jag återkommer till det som jag inledde mitt anförandemed; Detta är otroligt svåra frågor, eftersom det är så djupa skador sommänniskorna lider av. Vi har alla anledning att fundera över vägar för attkomma fram, och det sista ordet är säkerligen inte sagt med den här debatten. Ifrån socialdemokratiskt häll har vi sagt att vi villutnyttja de frivilliga möjligheterna så långt det är möjligt för den enskilde.Men vi vill också utnyttja hela det batteri som kan finnas av frivilligaorganisationer och olika vårdmöjligheter, för att så långt möjligt försöka göraen anpassning till den enskilde och få det bästa resultat som vi kan tänka oss. Överläggningen var härmed avslutad.' Voteringen redovisas efter debatten om SoU 38. 30 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkande 38 om arbetstid och semester. Anf; 31MARIE-ANN (vpk): När jag anmälde mig till denna debatt förratisdagen ansåg jag att jag behövde till mitt förfogande. Men jagskall tala om en förkortning av arbetstiden, och jag lovar att minska mintaletid med mer än de som vi vill att arbetstiden skall minska. Sex timmars arbetsdag för alla med bibehållenlön är en mycket positiv reform. Den skulle innebära att många kvinnor som arbetar deltid skulle kunna fä heltid, att kvinnor i låglönejobb på deltidskulle kunna fä ett rejält lönelyft, att fler kvinnor skulle kunna få ett arbete,att samhället äntligen skulle acceptera att det osynliga, oavlönade hemarbetetockså finns och tar tid och att detta arbete bör delas lika mellanfamiljemedlemmarna samt att kvinnorna skulle behandlas likvärdigt med männen påarbetsmarknaden. Sex timmars arbetsdag för alla med bibehållen lön skulleockså innebära att männen skulle fä mer tid att träffa sina barn och att männeninte bara skulle vara en gäst hos verkligheten utan också kunna ta del avverkligheten -den verklighet som är vård, omsorg, skötsel; med ett ord; den s.k. reproduktionen -, att männen skulle behandlas likvärdigt med kvinnorna päarbetsmarknaden. Sex timmars arbetsdag skulle också innebära att barnenskulle få träffa båda sina föräldrar litet mer, att elva timmars pass på dagis skullevara ett minne blott för trötta små barn. Mindre trötta föräldrar skulle kunnaleka litet också. Sex timmars arbetsdag för alla innebär förkortadarbetsdag, lika läng arbetsdag eller förlängd arbetsdag, helt beroende pä hurlång tid man arbetar . Den innebär som helhet flera arbetstillfällen ochfärre arbetslösa. Sex timmars arbetsdag har vi råd med i automationenstidsålder. Om också människan vore rationell, skullehon helt rationellt genomföra en för de allra flesta efterlängtadarbetstidsförkortning. ser det ut som om hon helt irrationellt fördelararbetstiden sä att några.får ingenting alls och andra får alldeles för mycket.Sex timmars arbetsdag har vi råd med, för arbetslöshet kostar pengar, socialaproblem kostar pengar och sjukfrånvaro kostar pengar. Jag tror att allt dettaskulle minska med en förkortad arbetstid och en kraftig minskning av övertiden. Med detta yrkar jag bifall tillvpk-reservationerna, som är fogade till socialutskottets betänkande 38 och därvi föreslår att hos regeringen begär en tidsplan för nedtrappning avarbetstiden till sex timmars arbetsdag och att antarlagförslag som innebär att övertiden kraftigt minskas. 32 (): Det finns många skäl att diskutera hurarbetstiderna för förvärvsarbetande - arbetsdagens längd, förläggning överdygnet, flexibilitet över både arbetsdagen och livstiden - skall se ut. Detfinns många skäl att pröva vilka ytterligare möjligheter som kan öppnas för attvariera arbetstiden. Det kan ge ett mänskligare arbetsliv. Det kan skapamöjligheter för arbetslösa på arbetsmarknaden. Det kan göra det lättare attförena våra olika roller inom familjen, i förvärvsarbetet och i samhällslivet. Om man har liberala utgångspunkter i diskussioner om hurdetta skall ske, då är det självklart att den enskilda människans önskemålskall vara styrande. Önskemålen skiftar över livet beroende på hur plikterna ihem och samhälle förändras. Utgångspunkten bör därför vara att i varje enskiltfall finna den rätta avvägningen mellan individernas önskemål och"arbetets behöriga gäng". Det behöver inte sägas att vi ännu har långväg att gå innan arbetslivet är organiserat pä det viset. Det är viktigt och nödvändigt att ha visioner också pådetta område. Man måste göra klart för sig själv och andra vartåt man strävar.Men det är lika viktigt att man inte lyfter frän verkligheten. Debatten ommöjliga arbetstidsförkortningar förs inte sällan utan kontakt med den bistraekonomiska verklighet som med miljoner ord beskrivits i denna kammare detsenaste dygnet. Därför är det viktigt att klara ut såväl möjligheter förarbetstidsförkortningar av olika slag som de ekonomiska effekterna förprivatekonomi och samhällsekonomi. Den uppgiften har bl. a. delegafionen förarbetstidsfrågor, Delfa, som fått en parlamentarisk sammansättning. Den viktigaste uppgiften för delegationen är att stimulerafantasin kring frågan hur arbetstiderna kan varieras, så att de bättre passarden enskilda människans önskemål, och belysa de ekonomiska effekterna härav.Det tjänar inget syfte att bygga luftslott - att föreställa människor att bådekraftiga arbetstidsförkortningar och bevarade reallöner kan uppnås inom en snarframtid. Att vpk vill framställa saken så beror bara på att man inte låter sigbesväras av verkligheten. Reservationerna är ett belägg för detta. Partierna har säkert sinsemellan olika meningar om hurarbetslivet kan och bör organiseras även när vi häller oss inom ramen för vadsom är ekonomiskt möjligt. Utskottsmajoriteten har varit överens om att avvaktavad bl. a. Delfa kan åstadkomma för att ge den debatten ökat faktaunderlag. Jagyrkar därför bifall till utskottets hemställan i betänkande 38 och avslag påreservationerna. Vi har, som sagt, många tillfällen att återkomma till dehär frågorna, . kan vi, vilket är ovanligt i ,förverkliga vad vi vill åstadkomma - åtminstone för en liten grupp.Jag instämmer därför med i att vi, i stället för attfortsätta att prata om arbetstidsförkortning och mänskligare arbetsliv, skallförsöka förverkliga våra idéer . Därmed kan vi göra arbetstiden förriksdagens personal och också för våra kolleger något kortare och arbetet någotmänskligare. 33 (vpk): Jag vill anföra några synpunkter med anledningav vad sade. Jag skall till att börja med beröra den flexiblaarbetstiden, som har börjat diskuteras . Vi har avvisat den såsom ersättningför 6-timmarsdagen. Däremot kan vi tänka oss att man kan ha flexibel arbetstid,förutom förkortad arbetsdag. Men vi anser att det vikfigaste är 6-timmarsdagen. Det tyckte också socialdemokraterna ijämställdhetskommittén, men de har tydligen ändrat sig - det är jusocialdemokraterna som har gett Delfa direktiven. När det sedan gäller ekonomin finns det olika åsikter omhur mycket en sådan här reform egentligen kostar, hur mycket man kan få iproduktivitetsvinster osv. Jag har ännu inte sett en seriös och allsidigberäkning av vad reformen kan komma att kosta. Men jag menar att det finnsmycket att vinna på en förkortad arbetsdag. Slutligen kan man fråga om inte ett bättre liv för allaockså är värt en del. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1(utvidgning av tredjemansskyddet) Utskottets hemställan bifölls med 232 röster mot 76 förreservation 1 av m.fl. Mom. 2 (skydd mot sociala skadeverkningar) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 2 avGöte m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 3 (utredning och ansökan om vård) Utskottets hemställan bifölls med 185 röster mot 123 förreservation 3 av m.fl. Mom. 4 (beslut om omhändertagande) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 4 avGöte m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 5 (vårdfidens längd) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 5 avGöte m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 6 (s. k. vilande resolution) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 6 avGöte m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 7 (inledande sjukhusvärd) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 7 avGöte m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 8 (kontraktsvård inom ) Utskottets hemställan bifölls med 169 röster mot 139 förreservation 8 av m. fl. Mom. 1(vissa ändringar i arbetstidslagen) Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot 19 förreservation 1 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 2 (införande av sex timmars arbetsdag) Utskottets hemställan bifölls med 286 röster mot 21 förreservation 2 av . 1 ledamot avstod frän att rösta. Mom. 3 (heltidslön vid vissa deltidsarbeten) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 3 avMarie-Ann , bifölls med acklamation. Mom. 4 (viss försöksverksamhet med förkortad arbetstid) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 4 avMarie-Ann , bifölls med acklamation. Mom. 5 och 6 Utskottets hemställanbifölls. 34FÖRSTE VICE TALMANNEN; I 2 kap. 6 § riksdagsordningen stadgas att kallelse tillsammanträde skall anslås i dagen föresammanträdet och minst i förväg. Om synnerliga skäl föreligger fårkallelse dock anslås . I sådant fall får sammanträdet hällas endast ommer än hälften av ledamöter medger det. uppsattes - på grundval av dåföreliggande uppgifter om taletider - anslag med kallelse till arbetsplenum . Det kan nu konstateras att ärendebehandlingen har gåttväsentligt snabbare än beräknat. betänkanden angåendestatsbudgeten föreligger , och utskottet har hemställt att ärendena skallföretas till avgörande efter endast en bordläggning. Det finns vid sådantförhållande inte nägon anledning att dröja till med det slutligaställningstagandet till finansutskottets betänkanden. Talmannen kommer därför att föreslåatt dagens andra arbetsplenum i Nr 165 stället får börja ungefär en kvart efter det beslut fattats beträffande allapå Fredaeen den dagens föredragningslista upptagna ärenden. 1982/83:39om återvinning av vin- och spritbuteljer samt 1982/83:37om bekämpande av salmonella hos djur (prop. 1982/83:172). Återvinning av vin- och spritbuteljer 35 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkanden 39 och 37 kommer attdebatteras i tur och ordning och voteringarna äger rum i ett sammanhang efteravslutad debatt. Först upptas jordbruksutskottets betänkande 39 omåtervinning av vin-och spritbuteljer. Återvinning av vin- och spritbuteljer 36 (): Ett par statliga verk i värt land harorganiserat en verksamhet som gäller omhändertagande av s. k. returglas. Det ärSystembolaget och Vin- och spritcentralen som inrättade enhantering i detta syfte som kostade några hundra miljoner och sysselsätter ca125 personer. har i.några motioner väckts idén, att om de flaskor somrengörs med denna teknik och återanvänds i stället skulle krossas och användasför tillverkning av nya flaskor, sä skulle man fä flersysselsättningstillfällen. Det är obestridligen en intressant tanke, och det äringenting att säga om att sådana idéer väcks i motioner. Vad som är litet merförvånande är att jordbruksutskottets majoritet har ställt upp på denna idé.För del anser vi att detta ur naturresurssynpunkt, urenergihushällningssynpunkt och ur ekonomisk synpunkt är ett för högt pris för deneventuella ökning av sysselsättningen som kunde vinnas.