prot · G609108 · 1982-12-31 00:00:00 — Utskottsmajoritetsfronten i kunskapsfrågan fårallt djupare sprickor. När den här debatten började, var utskottsmajoritetennämligen, fick man höra från denna talarstol, alldeles enig med ,och det Vissa för skolväsendet gemensamma frågor var heltonödigt för att reservera sig. visar det sig att den kunskapssynjag har gett uttryck för av anses strida mot svenskskoltradition. Majoriteten bör kanske inkallas hit för att komma överensom vad majoriteten faktiskt menar. Vi står fast vid vad vi har skrivit i vår reservation. OmGöran gör sig omaket att läsa den skall han finna att det där uttalaskrav på goda baskunskaper - utrymme för bildning för alla - men därutövernågonting som sorgfälligt undviks i majoritetens beskrivningar, nämligen ettrejält utrymme för individuell anpassning - det som skolan inte itillräckligt stor utsträckning förmår leva upp till. Står fast vid läroplanen för ,frågar , och är det så att vi är beredda att ge skolan denarbetsro som skolan enligt behöver? Jag håller med om att skolan behöver arbetsro. Men i dedelar där skolan inte förmår leva upp till de krav elever och lärare ochföräldrar har rätt att ställa, är det vår skyldighet att se vilka förändringarvi kan erbjuda för att den bättre skall svara mot de krav som människorfaktiskt har rätt att ställa på den. Vi har listat de krav på förändringar av skolan som vi har- det är våra reservationer. I alla andra delar ställer vi upp bakomläroplanen. Ger socialdemokratin, , för sin del ingetsvar till alla dem som inte anser sig få en hygglig utbildning? Är ertsvar till dem bara att de får ta den utbildning som bjuds? 184GÖRAN () replik: Per sade i sitt tidigare inlägg att slås ut från . Jag tror att det finns anledning att varna för densiffran. Man bör vara försiktig med den typen av sifferuppgifter. Dendelegation som statsrådet nu har tillsatt har ju i uppdrag att titta på justden uppgiften. Det finns mycket som talar för att den inte är riktig, så viskall nog vara försiktiga med att sprida den vidare från kammarens talarstol. Jag är glad att Per ändå i sitt svar till sistanslöt sig till läroplanen, med vissa små undantag. Det gör ändock att det jobbsom vi har lagt ner tidigare här i kammaren på att försöka enas om en väg förden svenska skolans utveckling fortfarande har en bred uppslutning. Det vorerätt skönt om också anpassade sin agitafion därefter. Det vore merklädsamt än att stå upp och bilda front mot samtliga övriga partier och låtsassom om man inte haft någonting att säga till om i skolan . Är man inte nöjd med utvecklingen, skall man komma ihågatt inte bara skrev läroplanen - de hade också skolministerpostenunder . Varför gjorde ni ingenting åt de här sakerna då? Det kanman fråga sig. Men, som sagt: Per kom efter mycket om och menunder den här debatten fram till den ståndpunkten att han i huvudsak stårbakom Det är ganskabra gjort av Per att svänga så pass kraftigt från det första inlägg somhan här höll från kammarens talarstol, då det mesta i dagens skola målades isvart. Det är skönt att kunna konstatera det. Slutligenskall man kanske, apropå bildningsdebatten, notera att Per intekommenterade mitt , som uttryckte det bildningsideal som harvarit tradition i svenskt skolväsende. Det är kanske lika så gott det. Hanskulle naturligtvis hamna i en hopplös debattsituation, mot bakgrund av dendebatt om enbart kunskaper som han har velat föra här och sommoderaterna i utskottet har anslutit sig till. Det vore bra, Per , om nistuderade litet av svenskt skolväsendes historia också och inte enbart ägnadeer åt en politisk show, som syftar till slå in kilar när det gäller sådant somvi i denna kammare har varit överens om och som har varit till gagn för svensktskolväsende. Vissaför skolväsendet gemensamma frågor Tredjevice talmannen anmälde att Per anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 185 (): I utbildningsutskottets betänkande nr 18, som diskuteras, behandlasbl. a. en partimotion från oss i om betyg i orienteringsämnen pågrundskolans högstadium. Avdenna framgår att vi inte är negativa till den övergripande undervisning som iLgr 80 förordas när det gäller de ämnen som ingår i den samhällsorienterandegruppen och de som ingår i den naturorienterande gruppen. Menvi understryker i vår partimotion att vi redan nu vill slå fast att betyg ienskilda orienteringsämnen skall kunna sättas i fortsättningen, också /86. Vi säger nej till den omprövning som propositionen aviseraroch som bekräftade i sitt inlägg här. Dendebatt som har varit om de sammanfattande betygen kan man inte bortse från. Detär ingen skam att som politiker låta sig påverkas av de tungt vägande skäl somframfördes i debatten . Föregen del vill jag gärna deklarera att den ståndpunkt som partimotionåterspeglar fanns starkt företrädd i vårt parti på ett tidigt stadium. Grundenför den här ståndpunkten är att vi anser att integration mellan olika ämnen kanvara bra - ett arbetsområde kan ibland rent av pocka på en ämnesövergripandebehandling- och att läroplanen förtjänstfullt framhäver detta och pekar på detsom ett förnyande moment i undervisningen. Menför att detta pedagogiska grepp skall komma till sin rätt och för att man urdet skall kunna utvinna positiva inslag, måste det finnas ett rikligt tilltagetutrymme för den pedagogiska friheten. Detär rent av så, att varje form av utifrån kommande pedagogiskt tvång försämrarden miljö som man vill skall vara förändringsvänlig, progressiv och öppen förmöjligheter, experiment och sökande. Mankan då fråga sig om inte läroplanen på sätt och vis är ett tvång. För min delvill jag hellre se den som en hjälp på vägen, som ett incitament eller en 11Riksdagens protokoll 1982/83:107-108 Vissa för skolväsendet gemensamma frågor inspirafionskälla.Jag uppfattar den inte som ett kommandoord om taktmässig förflyttning i rakaled under noggrann marsch, inte som en generalorder uppifrån. Skulle den upplevas som ett tvångsinstrument, som ett sättatt påtvinga lärare och elever metoder och grepp som saknar sanktion och inremofivation, skulle den motverka sitt eget syfte och komma i strid med sigsjälv. Därför är den enda möjliga och rimliga synen på läroplanenatt den ute på skolorna upplevs som ett positivt hjälpmedel för lärare ochelever. Den får inte uppfordra till protest och demonstrafion, utan till frihetatt skapa och att söka förverkliga läroplanen på ett sådant sätt att den intehämmar de tusen blommor som måste få blomma. Den risken finns, om läroplanenuppfattas som alltför doktrinär och ensidig, om man sätter upp tidpunkter då enså mångfasetterad verksamhet som skolans förväntas uppföra sig på ett enhetligtsätt överallt i landet och om något slags integrationstänkande mekanisktpåtvingas skolan. Vi vill alltså med kraft motsätta oss en uppfattning avläroplanen som måste beskrivas som centraliserande, speciellt som läroplanensjälv med rätta har en decentraliserad skola som ett viktigt mål. I läroplanen står det visserligen att man skall sättabetyg i "de ämnen och ämnesgrupper som finns upptagna på högstadietstimplan". Men faktum är att anvisningarna är så kortfattade och summariskaatt det här krävs en komplettering och ett klargörande. Och eftersom Lgr 80 påintet sätt är någon verbalt inspirerad och evigt gällande föreskrift, så börett tillrättaläggande ske med ledning av sunt förnuft, beprövad pedagogiskerfarenhet och med lyhördhet för den opinion som är allra närmast berörd avdet, nämligen lärare och elever. Därför anser vi att man redan nu bör slå fast dengrundläggande pedagogiska friheten att välja att undervisa ämnesbundet ellerövergripande, utan någon form av "dead line" 1986, för det är judetta man kan befara döljer sig i propositionens formulering, som utskottet hargodkänt. Skolan behöver arbetsro, vilket har sagts också tidigareunder debatten. Därför bör man redan nu kunna ange de förutsättningar somgäller för hur skolan skall påverkas av läroplanens intentioner. En sådan förutsättning är att vi nu bestämmer oss för attdet i en decentraliserad skola måste finnas utrymme för olika grader avövergripande undervisning inom och mellan ämnen och i olika moment, beroende pålärares och elevers individuella förutsättningar och önskemål. Vi bör bestämmaoss för att detta också i fortsättningen, inte bara , skall kunnabeskrivas i en glidande skala, från fullständig integration till undervisning ienskilda ämnen. Enligt min mening ställer detta bestämda krav påbetygsättningen. I en skola där enbart ämnesundervisning förekommer ärnaturligtvis det konsekventa att ge betyg i enskilda ämnen. I en skola därpraktiskt taget alla ämnen är integrerade i SO och NO är det naturligt att man,om man så vill, fillämpar sammanfattande betyg. Därförär det självklart att vi i vår partimotion framhäver vikten av attbetygsättningen måste bestämmas av undervisningen. Eftersom vi vill att varjeskola själv skall få bestämma graden av integration, måste den friheten ocksågälla valet mellan ämnesbetyg och sammanfattande betyg. Vi avvisar alltsåförslaget om en omprövning av frågan efter 1986. Vi tycker att en sådan äronödig och att vi redan nu kan bestämma oss för hur vi skall ha det. Detär bra att SÖ verkar som en pedagogisk inspirafionskällla. Visst kan detbehövas impulser till mer övergripande undervisning . Däremot avvisar vitanken att SÖ skulle tjäna som något slags riktkarl, efter vilken alla skolor ilandet skulle ställa in sig i ledet. Vihar i politisk enighet fattat beslut om en långtgående decentralisering avskolan, där ansvaret för utformningen av skolans arbete i arbetsplaner etc.öppnat nya och lovande möjligheter, naturligtvis inom den vida ram somläroplanen ger. Men säger man A får man också säga B. Säger mandecentralisering, så är det inte bara fråga om ett honnörsord. Det måsteinnebära rätten för den enskilda skolan att utifrån egna förutsättningar bedömanär och i vilken utsträckning den vill använda sig av övergripande undervisningoch därför också om det skall sättas sammanfattningsbetyg eller betyg ienskilda ämnen. De krav som har framförts i partimotion tillgodoses enligt minmening varken i majoritetens skrivning eller i reservationerna. Jag vill därföri vad gäller punkten 1, mom. 3, framställa ett särskilt yrkande, som harutdelats till kammarens ledamöter. Jag hemställer om bifall fill detta yrkande,som har följande lydelse: 3.att med avslag på motion 1982/83:581 yrkande 6 godkänner iproposifion 1982/83:100 angivna beslut om undervisning och betygsättning iorienteringsämnen på högstadium för fiden t. o. m. /86samt med bifall till mofion 1982/83:756 och med anledning av proposifion1982/83:100 och mofion 1982/83:967 yrkande 3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad nedan anförs om formerna för betygsättning efter /86. Denintegration mellan olika orienteringsämnen som läroplanen förordar kan mycketväl genomföras med en bibehållen frihet att också i fortsättningen sätta betygi enskilda ämnen. Enligtproposition 1982/83:100 bil. 10 skall det nu gällande beslutet om möjlighet attsätta betyg i enskilda ämnen endast gälla t. o. m. /86 då enligtpropositionen en omprövning skall ske. Detär angeläget att som det framhålls i motion 1982/83:756 av m.fl. (c) det redan nu klargörs att några tvingande bestämmelser om s. k.blockbetyg efter denna fidpunkt inte kommer att utfärdas. Redan nu kan sägasifrån att betyg i enskilda orienteringsämnen i fortsättningen skall kunnasättas liksom . Den i propositionen föreslagna omprövningen blir därmedöverflödig. Ifråga om möjligheterna att på högstadium i fortsättningen och ävenefter /86 sätta betyg i enskilda orienteringsämnen bör gälla vadsom anförs i motion 1982/83:756. Vissaför skolväsendet gemensamma frågor Vissaför skolväsendet gemensamma frågor 186 (): Ämnet religionskunskap tas upp i två motioner. Motion 763 från ,och är undertecknad av styrelseledamöter i den kristnagruppen. I folkpartimotionen 1888 pekar vi på att ämnet enligtskolöverstyrelsens bedömning skall vara högt prioriterat vid fortbildningen avlärare. Då är det anmärkningsvärt - i det exempel som vi redovisar i motionen -att fortbildningsnämnden i i sitt framtagna förslag inte tagitmed kursen i religionskunskap inför nästa läsår. Man skulle kunna förstå dettaställningstagande, om det inte fanns några sökande till utbildningen. Så äremellertid inte fallet. Det kan nämnas att när det gäller höstens kurs, där mankunde ta in 16 studerande, har inte mindre än 46 lärare sökt till dennafortbildning. Enligtde ansvarigas bedömning får tydligen religionskunskapen stå tillbaka för andraämnen som data och matematik. Dessa ämnen är naturligtvis också viktiga. Mendet är angeläget att alla ämnen får sitt utrymme, och då måste också hänsyn tastill det prioriterade ämnet religionskunskap. Detär därför glädjande att representanterna för , ochmoderaterna i utskottet ställt sig bakom motionerna. Dessa motioner borde dockha medfört en bredare anslutning, även om den nuvarande planeringsordningeninte gällt så . Jag är naturligtvis medveten om att det finns olikaansvarsområden. Skolstyrelsen har sin roll, har sin, ochregeringen har sitt ansvarsområde. Närdet blir så anmärkningsvärda resultat som i det här fallet är det rimligt attregeringen görs uppmärksam på detta för att kunna överväga de förändringar somerfordras. Den planeringsperiod som redovisas av utskottet är för lång. Jag yrkarbifall fill reservation 16. Idetta anförande instämde , och (allafp). Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (prioritering avkunskapsmålet) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 1 av Per m. fl., bifölls medacklamation. Mom.2 (anpassad studiegång) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 2 av , bifölls medacklamation. Vissaför skolväsendet gemensamma frågor Mom. 3 (betygsättning m.m. i orienteringsämnen på högstadium) förberedande votering biträddes det av under överläggningenframställda yrkandet med 48 röster mot 14 för reservation 4 av ledamöter avstod från att rösta. Ikontrapropositionsvoteringen biträddes reservafion 3 av Per m. fl. med74 röster mot 47 för det av under överläggningen framställdayrkandet. 172 ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 162 röster mot 75 förreservation 3 av Per m. fl. 56 ledamöter avstod från att rösta. Mom.4 (nya regler för betygsättningen i ) Utskottetshemställan bifölls med 213 röster mot 75 för reservation 5 av Per m. fl.1 ledamot avstod från att rösta. Mom.6 (utvärdering av enskilda samtal) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 6 av Per m. fl., bifölls medacklamation. Mom.7 (utvärdering av intagning till gymnasieskolan på höstterminsbetyget i årskurs9) Utskottetshemställan bifölls med 218 röster mot 75 för reservation 7 av Per m. fl. Mom.12 (regler beträffande tillvalskurser) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 8 av Per m. fl., bifölls medacklamation. Mom.13 (temastudier på högstadium) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservation 9 av Per m. fl., bifölls medacklamation. Mom. 1 (skolöverstyrelsensövergångsorganisation) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservafion 10 av m. fl.,bifölls genom votering med uppresning. Mom. 2(skolinformatörer) Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 136 förreservation 11 av m. fl. Täckning av merkostnader för löner och pensioner m. m. Mom. 3(medelsberäkningarna avseende regionala planeringsråd) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 14 avPer m. fl., bifölls med acklamation. Mom. 2(skolledarutbildningen) Utskottets hemställan, som ställdes mot reservation 15 av och , bifölls genom votering meduppresning. Mom. 4 (personalutbildning i religionskunskap) Utskottets hemställan bifölls med 158 röster mot 135 förreservation 16 av m. fl. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. 31 § Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1982/83:16 om anslag till staflig personalpolitik m. m. 1982/83:100delvis). Täckning av merkostnader för löner och pensioner m. m. 187 i (c): Mitt inlägg gäller täckning av merkostnaderför löner och pensioner m. m. som tas upp i arbetsmarknadsutskottets betänkandenr 16, till vilket vi i tillsammans med har avgivit ettsärskilt yttrande. Propositionen anvisar , vilket också är utskottetshemställan. har det varit vanligt att detta konto har haft beloppav en helt annan storleksordning. Nuvarande budgetår uppgår summan till enmiljard kronor. Täckningsanslaget förs upp som ett rentschablonbelopp. Det utgör således ingen prognos över utfallet i lönerörelsen.Föredragande statsråd betonar i propositionen just detta förhållande. Vi anser att det mot denna bakgrund är något oklart varförtäckningsanslaget skall höjas med , eller rättare sagt med200 %. Vi vet att årets lönerörelse varit återhållsam, och vianser att det inte förefaller rimligt att kostnaderna stiger av dentotala lönekostnaden förstatligt anställda /84. Som vi vet innehåller budgetpropositionen vissabesparingsförslag. Så här i kvällens sena timme kan jag nämna ettbesparingsförslag, det gäller statsbidragen till enskilda vägar som skallminska . Det finns många områden som får känna på vad som menas medknapphetens kalla stjärna. Att i detta budgetläge öka täckningsanslaget kantyckas vara alltför generöst. Vi har dock avstått från att reservera oss idetta ärende därför att statens kostnader styrs av förhandlingsutfallet i avtalsrörelsenoch inte av beräkningar för detta anslag. Men vi vill ändå markera våruppfattning genom detta särskilda yttrande. Täckning av merkostnader för löner och pensioner m. m. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 188 (): i hävdar attanslaget för täckning av merkostnader för löner och pensioner är för högt. Detär satt till 3 miljarder, niedan hävdar att det räcker med 1,5 miljard. Jag förstår varför hävdar detta. Det ingår i dessplan för ätt minska budgetunderskottet. Men detta är, som finansministernpåpekade bl. a. i finansdebatten, en ren bokföringstransaktion. Det är väl riktigt, som antydde, att manskulle kunna sätta anslaget fill . eller något av den fakfiska summasom det gäller -lönerna blir ju vad de blir, och de medel som inte går åt gårändå fillbaka till statskassan och förbrukas alltså inte. De beräkningar som ligger till grund för anslagsbeloppetär följande. Dels utgår man från lönerna , alltså ganska långttillbaka, dels finns det överhängskostnader, dels får man räkna medförhandlingsutfallet beträffande löner och förhandlingsutfalletbeträffande löner, dvs. Man räknar med attlönenivån kommer att höjas med utöver myndighetsanslaget frånjanuari 1982. Lönesumman beräknas till ungefär 30 miljarder. på 30miljarder blir omkring eller knappt 3 miljarder - det är alltså en ganskarimlig summa i förhållande till det utfall som kan bli. Och skulle det blinågot över går pengarna fillbaka till statskassan. Jag yrkaralltså bifall till utskottets hemställan. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 189INGVAR i (c): Vi har inte alls räknat med att minskabudgetunderskottet genom detta förslag. Denna summa finns inte alls med i vårtbudgetalternativ. Vi har inte heller reserverat oss på den här punkten utanavgett ett särskilt yttrande, därför att vi vill markera att vi tycker att närdet är så knappt om medel beträffande många andra anslag, bör man inte försökaöverdimensio- 1982/83:17Gemensamma frågor (prop. 1982/83:100 delvis) 1982/83:19 Anslag påtilläggsbudget IIför täckande avunderskott hos SIPU (prop. 1982/83:101 delvis) Vad utskottet hemställt bifölls. 33 § Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1982/83:20 om anslag fill m. m. 1982/83:100 delvis). Utskottets hemställan bifölls. 190 (): Lagen om jämställdhet i arbetslivet trädde ikraft . Då inrättades också den statliga myndighet,jämställdhetsombudsmannen, som fick ansvaret för lagens efterlevnad. behandlade JämO 100 ärenden ochunder 1981 213 ärenden. hade antalet ärenden växt till 308. Det haralltså skett en mycket stark ökning av ärendemängden. Enligt uppgift visarockså utvecklingen under årets första månader på en fortsatt ökning. 16 fallhar förts till arbetsdomstolen, och att det verkligen varit fråga omdiskriminering på grund av kön förstår man när man vet att samtliga fall letttill fällande domar. Med den här beskrivna utvecklingen av ärendemängden hosJämO är det svårt att förstå att regeringen inte kunnat bifalla myndighetensbegäran om en ytterligare handläggare, och det är också förvånande attutskottsmajoriteten har samma inställning. Jag skulle ha förstått det om det hade inneburit en extrabelastning på den pressade statsbudgeten. Men det gör det inte. hänvisar till budgetlägetär detta alltså fel och tydligen ett svepskäl som man hängt upp argumenteringenpå. Det gäller helt enkelt en omdisponering av för det statligajämställdhetsarbetet tillgängliga medel, som var avsatta för denparlamentariska jämställdhetskommittén och som alltså lösgjorts i samband medden omorganisation av jämställdhetsarbetet som redovisas i budgetpropositionen. Jaghar ingenting att invända mot omorganisationen i och för sig. Jag hade självförberett den som jämställdhetsminister. I vissa avseenden hadejag kanske kommit att stanna för en något annan lösning, och den frågan kan detfinnas anledning att komma tillbaka fill när vi senare behandlarjämställdhetsfrågorna. Iett avseende hade jag absolut valt en annan lösning. Jämställdhetsombudsmannenhade fått den välbehövliga resursförstärkning som begärts. Det hade kunnat skeinom ramen för de fillgängliga resurserna. Detär ju välkänt att socialdemokraterna aldrig gillat jämställdhetslagen och inteheller jämställdhetsombudsmannen som myndighet. Jag kan bara se detställningstagande som man gjort i utskottet som ett sätt att försvaga lagen ochdess tillämpning. Jag tycker att det hade varit hederligare att säga detta rentut i så fall. säger utskottsmajoriteten att den nya organisafionen germöjligheter att effektivisera jämställdhetsarbetet. En sak är helt klar - denbidrar inte till att effektivisera jämställdhetsombudsmannens arbete och göradet möjligt för myndigheten att på ett bättre sätt fullgöra de växandeuppgifter som lagen ålägger den. De uppgifterna kan nämligen inte någon annanfullgöra. Det är uppgifter som jämställdhetsombudsmannen har fått enligt lagen. och har med anledning av motionsyrkanden från bådapartierna i reservation till det betänkande vi nu behandlar yrkat attjämställdhetsombudsmannen får den begärda förstärkningen med en handläggare.Jag yrkar bifall till denna reservation. 191 (): inrättade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen en jämställdhetsdelegation direkt understatsministern. Detta var en markering av jämställdhetsfrågornas politiskabetydelse. Denborgerliga regering som tillträdde 1976 avvecklade delegationen och inrättadeen parlamentarisk jämställdhetskommitté med ett särskilt kansli. Densocialdemokratiska regeringen har avskaffat kommittén och återfört arbetetmed jämställdhetsfrågorna under den politiska ledning som utövas av regeringen. Föratt bättre förankra jämställdhetsarbetet i samhället har ett jämställdhetsrådinrättas med representanter från kvinnoorganisationerna, de politiskapartierna, arbetsmarknadens parter och folkrörelserna. En delegation förjämställdhetsforskning är också under bildande. Medhänvisning till det anförda om den nya organisationen samt med beaktande avdet rådande budgetläget yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Anf.192 () replik: talar om andra saker än det frågan gäller. Jag sade imitt inlägg att det kan finnas anledning att komma tillbaka till organisationensom sådan. Vaddet nu gäller är bara huruvida jämställdhetsombudsmannen skall ha enytterligare tjänst av de samlade resurser som finns för det statligajämställdhetsarbetet. Den frågan berörde över huvud taget inte. Detär ganska förvånande att man ägnar sig åt historieskrivning i stället för detfrågan gäller. Det är också oerhört underligt att majoriteten inte kunnat gåmed på den välbehövliga förstärkning som jämställdhetsombudsmannen har begärt. Anf.193 () replik: