prot · G609108 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:108 Förhandlingarna leddestill en början av andre vice talmannen. 28 § Närradion (forts, från prot. 107)Fortsattes överläggningen om kulturutskottets betänkande 1982/83:20. Anf.125 (vpk): Vpk är negativt inställt till närradioverksamheten sådan som den allttydligare har framträtt. Vi förespråkar därför ett upphävande av närradiolagen. Närradioidénvar ju ursprungligen en liberal hjärtefråga, och vi vill inte påstå att denursprungliga grundtanken var felaktig. Men vi lever inte i en idealistiskhimmel utan i en samhällelig process och en samhällelig verklighet. Närradiotanken,som den har materialiserats, är enligt vår mening ett exempel på en heltförvriden tolkning av pluralismens begrepp. Yttrandefrihet och pluralism blirtill konkret verklighet bara om det finns en materiell chans att göra siggällande i förhållande till de redan etablerade åsikterna och de ekonomisktstarka. Så som närradion har utvecklats är det alltför tydligt att den leder tillöverrepresentation för dem som äger resurser för regelbundna sändningstider ochtill underrepresentation för dem som saknar sådana resurser. Detfinns bra och intressanta inslag. Själv lyssnar jag med intresse tillexempelvis , som för de homosexuellas talan. Det är en gruppsom kanske annars inte får så många tillfällen iitan som alltför ofta förtigs.Men totalt sett har sändningarna inte alls den relevans som vore önskvärd. Pluralismsom måste köpas förblir inte pluralism . Den ger bara upphovtill sorteringsmekanismer, som gynnar etablerade uppfattningar och värderingaroch missgynnar det nyskapande, det fördjupande, det i civilisatorisk meningspirande eller det som avviker på ett för kulturschemat berikande sätt. Dessasynpunkter har starkt understrukits genom de omdiskuteraderasisfiska inslag som förekommit. har ingen rättsprocedur lyckatsstoppa dessa grova inslag av antisemifism och antihumanism, och de fortsätteralltjämt att strömma ur sändningarna, sändningar som åhörs bl. a. påarbetsplatser - om jag är rätt underrättad -där personer finns som måste kännasig personligen trakasserade av den rasistiska hetsen. Denhär frågan är långt större än vad de nu aktuella, i och för sig djuptupprörande fallen, låter ana. Vibefinner oss nämligen i ett samhällsklimat där många underliga tendenser börjarskjuta upp, tendenser som har att göra med krisens sociala verkningar påtänkandet. Vi vet av erfarenhet att i tider av ekonomisk och social kris ökarflyktmekanismerna, mysticismen, bortrationaliseringarna, syndabockstänkandet,ångesten och hatet. Vivet också av erfarenhet vad detta redan tagit sig för uttryck i den svenskaverkligheten - i filltagande invandrarhets, i fördomsfulla och försåtligaattacker mot kvinnofrigörelsen, i renässans för vidskepliga och förljugnaföreställningar. Vi vet dessutom att både invandrarfientlighet och könsfördomarnumera förstår att uppträda i försåtliga och rriedvetna former, som ofta äroåtkomliga ur yttrande- och tryckfrihetssynpunkt. Såsom närradion är utformad och så som dess tillgänglighet faktiskt är, kan viutan tvivel vänta oss att sådana tendenser kommer att tränga sig fram alltmer.De kommer att presentera sig själva under en formellt respektabel mask och dagför dag i sändningarna foga nya plattityder, nya fördomar, nytt snusförnuft ochnya flyktmekanismer till det som redan ligger inbäddat i många människorsföreställningsvärldar. Ocksåfrån en annan utgångspunkt ter sig hela närradions praktik förvänd. Det finns idet utbud som närradion ger - i huvudsak och med, som jag nämnde, vissaundantag - inga verkliga kvalitetskrav. Det är i alltför hög grad det platta,det gottköpsakfiga, det i negativ mening populisfiska som överväger. Därföreligger faktiskt en grundläggande skillnad mot t. ex. lokalradion. Förlokalradion finns helt andra möjligheter att garantera en allsidighet, att fillseatt det undanskuffade lyfts fram, att en kulturell nivå och ett konstnärligtkrav upprätthålls och att det kulturellt nyskapande får en chans. Man kan t. o.m. med skäl hävda att också den efter nyskapande strävande amatörismen lättarekommer fram i lokalradion än i närradion. Varken kulturen eller den kristnatron gynnas av att ständigt presenteras i platta former och igottköpsförpackningar. Kulturen,den medborgerliga bildningsnivån, pluralismen, lika väl som behoven hos de iglesbygden bosatta, som inte får tillgång till någon närradio - allt dettagynnas bäst genom att resurserna i stället ägnas lokalradioverksamheten. Mot denna bakgrund yrkarjag bifall till reservafion 1. 126TYRA (): Vi behandlade alltså så sent som i decemberfrågan om närradion. Även då diskuterade vi närradionämnd, permanentning avnärradion och en utbyggnad av den. Utskottsmajoriteten, som avstyrkte dessa treförslag, bestod då av samtliga partier utom . De hade en egenreservation. I den då följande debatten frågade talesmanLars : "Var står när detgäller utbyggnadstakten? I följer man , ikulturutskottet socialdemokraterna. Och inga glidande formuleringar kan döljaatt detta är två helt olika linjer." Den frågan svarade aldrig på. I ställetkonstaterade han, efter hänvisning till utskottsskrivningen: "All oklarhetbeträffande inställning till frågan om närradions utbyggnad bördärmed vara undanröjd." Vad vardet då utskottet skrev? Jo, man skrev följande: "I propositionen framhålls att den ytterligarebreddning som kan aktualiseras bör främst motiveras av behovet att geförsöksverksamheten ett så varierat innehåll som möjligt. Vidare erinrarföredragande statsrådet om uttalanden i närradiopropositionen 1981/82:127enligt vilka utbyggnaden skall inriktas på mindre tätorter och glesbygd ochverksamheten bedrivas så att erfarenheter vinns från alternativa former avnärradio." Och hör nupå, ! "Föredragande statsrådet betonar dock att närradionsframtid beror av de grupper och människor som arbetar med den. Det är deras engagemang,inte statliga insatser, som bör avgöra om verksamheten skall leva vidare ochutvecklas. Dessa uttalanden ligger enligt utskottets mening i linjemed statsmakternas tidigare ställningstaganden." Bakom detta betänkande stod alltså en majoritet beståendeav alla partier utom och i någon mån vpk, som hade ett särskiltyttrande. Vpk ville ju då, som , helt gå emot närradioverksamheten. , , behandlar vi alltså dessa frågorigen, och vi finner en ny konstellation: gemensamma reservationer avmoderaterna, och . Samtliga dessa reservationer ärföranledda av en moderat-mofion, nämligen nr 1854. Den intressanta frågan är då: Av vilken anledning harcentern och nu bytt sida och krupit in i högerburen? förra gången: "Var står ?" Han fick inget svar då.Nu har han fått det: folkparfiet står på sida. Beträffande centernär det bara att konstatera att präglats av ett ständigt vinglande imassmediefrågorna - så varför skulle inte byta fot nuigen? Vi socialdemokrater i utskottet anser a'tt detställningstagande vi gjort hela fiden, senast , varit så välunderbyggt att vi inte finner oss ha anledning att ändra vår uppfattning. Jagyrkar alltså bifall till hemställan i betänkandet i dess helhet. När det gäller frågan om inrättande av en närradionämndeller inte och ställningstagande till en permanentning av verksamheten vill vifrån socialdemokratisk sida erinra om de delade meningar som framfördes vidremissbehandlingen av ärendet. De gällde för det första vem som bör ge tillståndatt sända, för det andra vem som skall granska verksamheten, för det tredje hurden centrala administrationen borde utformas, för det fjärde myndigheterisstorlek och arbetsuppgifter och för det femte organisationen av de lokalanärradioföreningarna samt vilka administrativa arbetsuppgifter dessa skall ha. har ytterligare några månaderpå nacken men är ju ändå fortfarande en nybildad organisation. Förbundet harantagit etiska regler, men dessa gäller givetvis endast de föreningar som ingåri organisationen. Det finns alltså många skäl att avvakta ytterligareerfarenheter, innan beslut om den slutliga organisafionen fattas. Låt ossavvakta den försöksverksamhet som pågår; den är ju till för att geerfarenheter som sedan skall kunna ligga till grund för beslut. I den moderata motionen 1854 föreslås också att sändandeföreningar bör ha möjlighet att själva anskaffa sändarutrustning. Enförutsättning är att sändaren skall godkännas av . I en gemensam reservation ansluter sig ,och folkparfiet fill förslaget. Detta är anmärkningsvärt. Genomatt svarar för sändarutrustningen och genom fidur kopplar införeningarna på nätet efter ett för föreningarna gemensamt fastställtsändningsschema har man kunnat garantera respekten för sändningstiderna. själv skall anskaffa sändarutrustning, blir det svårt attkontrollera sändaref-fekten. Det är mycket lätt att förstärka sändareffekten pådyrare utrustningar. Vilken praktisk poäng ligger det i att vissa föreningarfår en högre sändareffekt eller går ut på icke tillåtna frekvenser ellerotillåtna tider? sätter enligt uppgift upp sändare för enårskostnad på . och tar ut en linjekostnad för varje linje på . Detta är så låga kostnader att det inte finns någon som helstmöjlighet att sänka dem ytterligare. Från socialdemokratisk sida avvisar vi därför den moderatamotionen, som vi menar riskerar att förstöra föreningarnas inbördes relationergenom orättvisa sändarförutsättningar. , herr talman, närradion är gratis för samhället,sade . Ja, men vem betalar den? Jo, organisationerna förstås. Iallemansradion ställer vi möjligheterna till förfogande för organisationerna.Det är demokrati. Även resurssvaga organisationer kan vara med där. Jag yrkar alltså bifall till utskottets hemställan. 127LARS () replik: kom egentligen inte in på deavslutande frågor som jag ställde och som är det väsentliga i sammanhanget,nämligen hur man frånsocialdemokrafisk sida ser på den litet mer långsiktiga utvecklingen avnärradion. Det är ju så att man på ett stort antal platser i landet har kommiti gång och bedrivit en verksamhet med närradio som på en del håll nu har fleraår på nacken. Denna verksamhet har ju, även om ett och annat missöde har inträffat,i stort sett fungerat synnerligen väl. Då måste man rimligen fråga sig: Hurlänge skall försöksverksamheten pågå innan man från socialdemokratisk sida ärberedd att bekänna färg och tala om, om detta är en verksamhet som skall fåfortsätta att utvecklas i positiv riktning, eller om man möjligen avser att såsmåningom försöka stoppa den? Det är besked på den punkten som föreningarnaverkligen behöver. Då räcker det inte med att säga att deras framtidaverksamhet på det här området avgörs av dem som arbetar med närradion. Hurär det på de orter där man ännu inte kommit i gång? Skall man där behöva väntai åratal på att få börja arbeta med närradion? Eller hur ser socialdemokraternapå detta? I längden är det orimligt att en verksamhet som står öppen på en delhåll i landet är förbjuden på andra håll. tog också upp frågan om vad som kostar mest för samhället. Det äralldeles klart, att om allemansradion skall vara alternativet och om den fulltutbyggd kostar ca 50 milj. kr. , kommer det att vara en svår belastningpå lokalradions ekonomi. Men det innebär också att det kommer att ta mycketlång tid, innan man har klarat av utbyggnaden av allemansradion. Däremot kanman i fråga om närradion komma i gång så snart som det finns föreningar som harintresse av närradioverksamhet. Men då gäller det att inte bromsar.Om väl godkänner en viss sändarutrustning, då skall ocksåföreningarna få använda sig av den. Att skulle behövas för att pånågot sätt utöva tillsyn över sändningstider och annat tror jag är ett ganskaohållbart resonemang. Sådana saker kan föreningarna på en viss ort förvissokomma överens om. 128 () replik: Vi skall naturligtvis fatta beslutet när försöksverksamheten är klar.Det pågår ju försöksverksamhet inte bara med närradio, utan också medallemansradio. Närradionkommer i gång - ja, för de föreningar som har resurser till det. Men inte allahar det, och det är inte alls demokratiskt. I allemansradion får allaföreningar samrna chans. Låtnu försöksverksamheten med de båda bli färdig innan vi fattar beslut. Anf.129 () replik: säger att alla föreningar får samma chans iallemansradion. Men på nästan alla orter är den gemensamma chansen den att deicke kommer till tals. Det finns inte utrymme i lokalradion på samma sätt som inärradion. När det gäller antalet föreningar som får tillfälle att Nr 108 delta erbjuder närradion helt andramöjligheter än allemansradion kan 24 mars1983 Dessutom kostar deltagande inärradioverksamheten inte särskilt mycket Det klarar föreningarna, även små föreningar och även föreningar Närradion ' begränsade resurser. Det manbehöver är ett antal entusiastiska personersom arbetar med detta. Jag kan inte förstå att man inte på socialdemokrafisk sidauppskattar att vi inom en viss sektor av föreningsverksamheten ochorganisationsverksamheten - som i andra avseenden har det litet motigt f. n. -finner många som är beredda att göra arbetsinsatser. Dessa motarbetas avsocialdemokraterna, som är negativa till detta. Visa i stället föreningarnauppskattning! Ge dem chans att fortsätta sitt arbete, ge dem chans att startapå nya orter! 130 () replik: Samma möjligheter harsamma entusiaster i allemansradion, även när dessa speciella försök inte pågår.I princip överallt där vi har lokalradio har vi också möjlighet tillallemansradio. Jag har själv hört alldeles utmärkta program av entusiaster imin egen lokalradio, som inte ingår i försöksverksamheten i övrigt, men ändåsjälv ordnar med allemansradio. Där finns utrustning och alltsammans, och mankan även få handledning. Föreningarna behöver inte stå för det själva. 131INGA (): Intresset för närradioverksamheten varieraroerhört, från total likgiltighet till stor entusiasm. Av utskottsbehandlingenoch tidigare uttalanden i att döma kan man dra den slutsatsen att julängre bort från närradioverksamhet man befinner sig, desto självsäkrare uttalandenmot närradion kan man göra. Min erfarenhet är att engagemanget och argumenten förnärradion finns i hög grad hos dem som verkligen prövat på denna medieform. Centerparfiet är för mångfald och har därför accepteratnärradion som en av många informafionskanaler. Om kulturutskottets majoritetverkligen varit övertygad om närradions betydelse, borde man biträtt förslagetom en permanentning av närradioverksamheten. Det torde vara svårt att hittanågon sektor inom massmedieområdet där man med så blygsamma ekonomiska insatsernår så många med information. En bidragande orsak är att för närradion heter drivfjädernentusiasm och fantasi i stället för höga arvoden. har närradioförsöket pågått i nästan exakt -det startade . Hur länge kan man skjuta på avgörandet medhänvisning till att förslag om permanentning har avvisats? anser tydligen att man kan fortsätta atthålla föreningarna på sträckbänken hur länge som helst. Den osäkerhet som denärradiosän-dande föreningarna känner på grund av förhalandet och på grund avde motsägande besluten måste undanröjas, anser . Om man vidbeslutfattandet tog hänsyn till föreningar som är engagerade i eller som förbereder sig för attstarta närradio, är ett klart ställningstagande att föredra framför fortsattosäkerhet. Jag yrkar därför bifall fill reservation 3 om enpermanentning av närradioverksamheten. Socialdemokraternasrädsla för att släppa fram närradion för gott och att inrätta en närradionämndär obegriplig. Vi kan väl inte bara tillåta monopol i samhället - valfrihetenär betydelsefull. Vpk:snegativa beskrivning här och bristande filltro till föreningarnas vilja ochmöjligheter kommer nog inte att mötas med några igenkännande leenden avnärradioproducenterna. Den avviker alltför mycket från den verklighet som visom jobbar med närradion känner fill. Vi måste också komma bort från detmaterialistiska tänkandet som innebär att det bara är sådana verksamheter somfinansieras med stora ekonomiska bidrag som har något värde. Det finns mycket ivårt samhälle som trots ytterst små ekonomiska resurser engagerar många och nåren stor lyssnarskara - dit hör närradion. Närdet fill sist gäller utbyggnadstakten synes det mig självklart att det inte ärnågra byråkratiska regleringar uppifrån som skall hämma intresse och idealitet.Inte heller skall någon i missriktad jämlikhetsiver medverka till attnärradiostationerna blir jämnt utspridda över landet enligt socialdemokratiskmodell. Avgörandet skall decentraliseras. Det är människorna själva som skallha inflytande på när och var närradion skall starta, eller som det står ireservation 4: "föreningslivets intresse för att starta verksamhet börvara styrande för den takt i vilken närradion byggs ut". Jag yrkarbifall till reservationerna 2, 3, 4, och 5. Anf.132 (): är för mångfald, säger . Det är mantydligen även beträffande åsikter. Fråndecember fill mars har man bytt fot i denna fråga. När det gäller de allraflesta massmediefrågorna har man, som jag sade förut, hoppat hit och dit iflera år. Decentraliseringen,, är lika stor i allemansradion som i närradion. Iövrigt hänvisar jag till vår tidigare argumentering. 133 (vpk): Eftersom apostroferade vpk skall jag göra några kommentarertill det hon sade. Honkombinerade två ord - ordet missriktad och ordet jämställdhetssträvan.Konsekvensen av detta är att hon anser att jämställdhetssträvan, strävan efterviss balans och allsidighet i massmediala sammanhang, är något missriktat. Däremottycker hon att en våldsam övervikt för moderater och frikyrkor i en vissmassmedieform är fullständigt i sin ordning. Det är gubevars människorna självasom har bestämt det. Jag förstår inte hur man kan ha en så verklighetsfrämmandefilosofi, då vet man ju ingenting om maktförhållanden i det samhälle vi leveri. Entusiasm och fantasi, säger . Jag må jusäga att om man jämför härradions religiösa program - vilka är många och vidvissa tillfällen starkt dominerande - med de program som har ett rehgiöst temasom man kan avnjuta i andra grenar av radio- och TV-verksamheten, är det ingettvivel om att de senare är långt mer seriösa, har en betydligt högre kvalitetoch ger människorna betydligt mer. De är inte så ensidiga och, höll jag på attsäga, nästan enfaldigt propagandisfiska till sin karaktär. Så nog är det mycketmer av såväl fantasi och smak som äkta entusiasm i de program på det planet somsänds på andra ställen i närradion. Intressant är också att det inte är någon av närradionsanhängare som här vågar sig på att ta upp den avigsida som har visat sig, närman släpper fram nästan vad som helst i en sådan här massmedieform och låter pengarnaoch den påträngande karaktären hos dem som vill fram avgöra vad som kommer attsändas. Det är ingen av närradions anhängare som har vågat sig påatt kommentera problemet med de rasistiska inslagen. Och med tanke på denkonjunktur som råder i samhället och de stämningar som bubblar upp på allt flerhåll och som utnyttjas på ett cyniskt sätt av en del obskyra opinionsskapandekrafter, har man nog anledning att ställa sig frågan: Hur många fler föreningarför svenskhetens bevarande, moraliska upprustare och rasister skall få breda utsig i närradion, innan man änthgen inser att kanske just denna form förmassmediala sändningar icke var den bästa? 134GÖTHE (): har förmodligen alltid haft enkonstig bild av närradion. Men det vore bra om han hade velat ta reda på faktainnan han upprepar vad han har sagt, nämligen att närradion skullevara någonting för de resursstarka och ingenting annat. Han tar också, liksom andra vpk-företrädare, åter uppdessa ytterst fåtaliga övertramp som det har skrivits så mycket om men somfortfarande är lika få i närradions nu fyraåriga historia. Det är främst detökända rasistiska inslaget, som naturligtvis är beklagligt. Men det är enganska naturlig följd av den motsvarighet fill tryckfrihet och mötesfrihet somvi nu har etablerat i etern. Vad vi har fått är en fri föreningsradio, en radio sominte lever i tvång under monopolet, en radio där samfund, föreningar ochorganisationer, stora som små, kan få bära fram sina budskap i etern. Och detgör man i de former som anges av den närradiolag som vi har, dvs. man får förafram vad man anser vara rimligt. Om någon gör övertramp träder de begränsningari kraft som lagen anger. Då är det kanske inte så märkvärdigt om det bland ca 400sändande organisationer blir ett eller annat övertramp. Vi har inom närradiokommittén, där jag suttit sedantillkomsten 1977, och med kraft reagerat på varje sådant inslag. Ochvi har självfallet också sett fill att vad som skett har kommit till prövningbl. a. i domstol. Detta är inte ett dugg konstigare än vad som händerbeträffande tidningar och tidskrifter. Och man kan ju rimligen inte förbjudatidningsutgivning därför att det sker övertramp mot tryckfriheten en ellerannan gång. Men kommunisterna är emot närradion och kommer väl att såförbli. Vad vill ha är kontroll och censur. Jag är inte ett duggförvånad över det - knappast någon annan heller. Det ligger ju i sakens naturhos den som företräder en ideologi som har den målinriktningen. För skulle det vara åtskilligt att berätta.Det finns andra företrädare för närradion här som också kan berätta att det ärstor skillnad mellan allemansradion och närradion. Det är inte samma slagsradio. Allemansradion är en programtyp inom lokalradions ram och faller därmedunder den lag som reglerar lokalradions sändningsverksamhet. Det är beklagligt att inte har velatbesvara frågor klart och tydligt. Hon hänvisar till attförsöksverksamheten fortsätter och att man därför inte kan säga huruvidanärradion bör vara kvar eller inte. Jag ber då att få svar på den andra av LarsAhlmarks frågor, om det kan vara rimligt att man på somliga platser skall fålov att ha denna fria föreningsradio, medan det skall vara förbjudet på andraorter. borde rimligen ha en principiell uppfattning. Vad nu har sagt skorrar ganska illa vid enjämförelsemed vad kulturministern sade i en frågedebatt här i ihöstas. Han uttalade sig så att vi alla, inte bara frågeställaren utan ocksåandra som lyssnade till och tog del av hans svar, uppfattade det som positivt.De föreningar som är med i närradioverksamheten uppfattade det som ett ja tillnärradion. vågade man satsa på nytt. Sedan kom en proposition som dock intevar alltför vällovlig. Vi hartrots allt trott på att de posifiva tongångarnaskulle vara vägledande. finns det dock skäl att undra: Är socialdemokraternapå något sätt tveksamma? Skall negativa inställning bliavgörande? 135 TYRAJOHANSSON (s): Jag reagerade mot detta att om att rasisfiska inslag i närradion är en naturlig följd. Jag tror attdet var fler än jag som hoppade högt inför den formuleringen. För mig är det enfullkomligt onaturlig följd. Jag vill bara hänvisa till frågestunden iförmiddags. Jag hade ställt en fråga till statsrådet om hur man hadetänkt komma till rätta med det problemet, eftersom lagen tydligen ännu intekunnat fungera som den skall. Jag vet, , vad närradion och allemansradionär. Det är kanske inte så särskilt mycket har att"berätta" för mig. En viktig skillnad är också att i allemansradionkan även enskilda människor komma till tals. På somliga platser får man ha närradio, säger . Överallt där det finns lokalradio finns det också möjlighet tillallemansradion. Jag undrar varför är emotallemansradion och anser att närradion är det enda saliggörande. Det pågår en successiv utbyggnad av närradioverksamheteninom ramen för den nuvarande försöksverksamheten. Jag vill gärna tala om attsamtliga politiska partier i har skrivit på en listaför bevarande av allemansradion. Den listan har man ställt till närradiokommittén.Den har alltså även moderater, centerpartister och folkpartister skrivit på.Kan det bero, för att citera , på "närheten till platsen förverksamheten"? 136 () replik: Det är märkligt att kan påståatt vi moderater skulle vara emot allemansradion. Vad jag har sagt är, attallemansradion är en helt annan typ av radio än närradion. ,talesman för reservanterna i utskottet, poängterade vår positiva inställning -och det är inte bara hans egen - till allemansradion. Men det är fortfarande enannan typ av radio.