prot · G609156 · 1982-12-31 00:00:00 — Här tror och hoppas jag att det skall finnas ett intresseför att gemensamt diskutera sig fram till åtgärder som är möjliga att appliceraför den händelse vi skulle hamna i ett läge som det här, så att vi inte tvingasagera mera desperat. Det är min syn på hela detta problem. vill ha klart för sig hur jag utvärderarresultatet av den skogsbesprutningslagstiftning som de borgerliga partierna bestämde att vi skall tillämpa fr. o. m. . Jag har bara setttidningsnotiserna om detta, men jag har inte den uppfattningen att det ärambitionerna att åstadkomma någon större eller mindre restriktivitet som vi diskuterar, utan det är formerna för att åstadkomma den restriktivitet somjag trodde att vi var överens om är nödvändig. Det förslag som vi har attarbeta med har den bristen att man icke vet vad som kommer attgälla. Man måste leva med ett dispensförfarande. Jag anser att manskulle begränsa omfattningen av detta dispensförfarande genom att kommunerna,eftersom de har ansvaret för den fysiska planeringen, redan i denna planeringtog undan de områden där de menar att besprutning inte skall få förekomma. Dävet både miljövården och skogsbruket vad som gäller i denna region, ochskogsbruket kan organisera sig efter det, inte bara i taget utan ocksålitet mera långsiktigt. Det var denna kritik som vi riktade mot det förslag somde borgerliga partierna var överens om. Sedan konstaterar jag, som jag gjorde i mittinledningsanförande, att förslaget måste vara något suddigt, när man bakom detkunde förena två så skilda ambitioner som resp. ochfolkpartiets. å ena sidan vill uppenbarligen öka besprutningarna,medan och å andra sidan uppenbarUgen har en mera restriktivinställning. Jag skall avsluta med att säga att jag i och för sig ärtill freds med att man frän den borgerliga sidan är överens med oss om att vihar problem. Men fortfarande skiljer vi oss åt när det gäller hur vi skallangripa dessa problem. säger här att den skogsvårdslag som vifick 1979 räcker bra, och han hänvisar till 6 §. När jag talar med tjänstemänpå om detta säger de att det inte är mer än någon promille avdet svenska skogsinnehavet som man så att säga kan komma åt genom agerande medhjälp av 6 §. Därför måste vi ha denna avverkningsskyldighet. För att avrunda det hela; Våra åtgärder syftar icke tillnågot annat än att komma åt de passiva skogsägarna. Vi har ingen anledning attge oss på de aktiva skogsägarna. Det är tvärtom de som naturligtvis skall kunnaräkna med ett allmänt stöd från vår sida. Men de passiva måste vi komma åt, såatt vi får upp aktiviteten i den delen av skogsbruket. SkogspoUtiken, m. m. Talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 32ARNE i (): , då regeringenhöll sin berömda presskonferens om den nya skogspolitiken, har debatten omdetta varit livlig. fördes debatten enbart med underlagfrån den nämnda presskonferensen. Jag vill gärna säga till , som kritiserat attdebatten fördes under felaktiga förutsättningar, att den möjligenfelaktiga förutsättningen bjöd faktiskt regeringen pä med sitt mycketsällsamma tilltag att inte komma med lagrådsremissen så att vi fick del av den.Vi fick den faktiskt inte förrän föredragningen i lagrådet var slutförd, ochdet var först 8, om jag minns rätt. Denna nyhet, att hålla enpresskonferens och låta hela lagrådsgranskningsarbetet ske utan att riksdagensledamöter i detalj får reda Skogspolitiken, m. m. pä det sakliga innehållet, är värd att kritisera, och såbör rimligen ske vid ett annat tillfälle. Det gagnar emellertid nu föga att i slutet avmaj månad här i kammaren ägna sig åt historiebeskrivning av hur dennaproposition verkligen kom till. Däremot är det mera bekant attlagrådsgranskningen gav anledning till anmärkningsvärda förändringar. Såledesvar lagrådet så pass svidande i sin kritik att en väsentlig del av dentilltänkta propositionens förslag helt enkelt fick utelämnas. Den opposifionmot förslaget som fanns ute bland skogsägarna hade således fått stöd avlagrådet. För denna lyhördhet har jordbruksministern prisats. Jag ärinte benägen att instämma i den hyllningskören. Sanningen är väl närmast denatt de delar av den tilltänkta skogspolitiken som gällde kontoavsättning var sågraverande för regeringens synsätt att någon valmöjlighet, annat än den som nuerbjöds, närmast inte stod till buds. Att undvika att i proposition framföra den politiska fadässom var avsedd har mera med politisk självbevarelsedrift än lyhördhet att göra,och, fru talman, f. ö. har ju jordbruksministern inte gjort något annat avkallän lovat att inte nu i vår skriva någonting om detta aktuella avsnitt. ö. utlovats , och debatten om det får vi väl ta då. Men attskjuta ett politiskt missfoster kan knappastanses som vare sig djärvt eller särskilt lovvärt i debatten. Beträffande andra, också mera kontroversiella frågor,såsom tvångsavverkningen , så har inte hellerden- oaktat att den nu framförtsi proposition -undandragit sig nog så kritiska kommentarer från lagrådet.Således har lagrådet konstaterat att införandet av en generellavverkningsskyldighet är en nyhet av stor principiell betydelse. En sådanskyldighet, säger lagrådet vidare, innefattar ett betydande ingrepp i denenskildes näringsutövning, och bestämmelser härom synes närmast innebära enutökad vanhävdslagstift-ning. Är det så, jordbruksministern, att vi skall tolkadenna del av propositionen som lagrådet har gjort? Vi delar alltså denna kritik från lagrådet. Det ärsannerligen inte ett förslag ägnat att tillgodose den enskilde skogsbrukarensföretagsekonomiska intressen. Det är nog inte så märkligt att det blev på detta sätt.Motiven för regeringens proposition har ju haft helt andra förtecken. Såledeskonstateras i propositionen, vilket i och för sig är riktigt, attavverkningsvolymen i de svenska skogarna inte tillgodoser förädlingsindustrinshela kapacitet. Om svensk förädlingsindustri, säger man vidare, bättre än nukunde utnyttjas skulle det vara en värdefull tillgång för ekonomi. Detskulle öka sysselsättningen och ge värt land värdefulla valutaintäkter.Alltsammans är sanningar som vi inte har någon anledning att invända emot.Detta synsätt åsidosätter emellertid någonting mycket väsenfligt, nämligenhuruvida fillväxten i de svenska skogarna också är tillräcklig för denförädlingsindustri vi har. Vi är för vår del beredda att obetingat svara nej påden frågan, vilket i och för sig inte behöver betyda att det inte går att, medbibehållen målsättning om ett uthålligt virkesuttag, marginellt ökaavverkningarna i Enligt vår bestämda mening skall ett ökatvirkesuttag stimuleras fram och på så sätt bli ett värdefullt bidrag fillskogsbrukarens försörjning. Vi delar den av statsrådet uttaladeförhoppningen att vi vid en förbättrad virkeskonjunktur skall kunna få frammera virke. Skillnaden är bara att vi har tilltro till det marknadsekonomiskasystemet i så måtto att en bättre konjunktur också kan föra med sig enstimulans i form av ett högre virkespris, medan ni från socialdemokratin medstöd av kommunisterna vill att vi skall lagstifta fram detta. Vi kommer att fåskogsvårds-konsulenter löpande omkring i markerna för att se fill att ettrimligt uttag äger mm. Jag vill i detta sammanhang också peka på något som förvår del är utomordentligt motbjudande, nämligen det förhållandet att det inteär tnöjligt för den enskilde skogsbrukaren att klara ut vad det föreliggandeförslaget innebär för den egna fastigheten. Han vet inte vad förslaget kommeratt betyda i praktiken för hans egen del. Det är, , enligt vårtförmenande en allvarlig anmärkning mot ett förslag om att ta fram virke som i ochför sig är lovvärt. Men var och en mäste kunna tolka det för sitt eget företagsvidkommande, och det kan man inte. Vi anser därför att regeringens förslag sannolikt intemedför något utökat virkesuttag men väl, som jag sade, krångel, kontrolloch byråkrati. Detta tycker vi är ett utomordentligt sällsamt bottennapp frånden socialdemokratiska regeringens sida. Vårt synsätt pä frågorna kring avverkningsskyldighetenoch gallringsskyldigheten har vi tillsammans med de andra borgerliga partiernautvecklat i reservation 1. Obligatoriska skogsbruksplaner skulle också böra tillförasskogsvårdslagen enligt regeringens förslag, ett förslag som vi inte ställeross bakom. Skogsbruksplaner är i och för sig ett utomordentligtvikfigt instrument för en god skogsskötsel. En plan över fastighetensskogstillgångar och över de åtgärder av skogsvårdande karaktär som behövergöras är nära nog en nödvändighet för en skogsbrukare. Vad gällerskogsföretagen i allmänhet delar vi således helt regeringens uppfattning att varjefastighet behöver ha en sådan och att de mindre fastigheterna måhända kan nöjasig med en enklare förteckning över de åtgärder som är angelägna. Till skillnadfrån regeringen anser vi emellerfid att det är skogsvärdsstyrelsernas ochskogsägarorganisationernas sak att stimulera till upprättande avskogsbruksplaner hos de skogsägare som fortfarande saknar sådana - och det görtyvärr alltför många. Det råder alltså inte delade meningar mellan regeringenoch reservanterna i reservation 3 om värdet av skogsbruksplaner, men väl omhuruvida de skall göras obligatoriska och om bestämmelser härom skall tillförasskogsvärdslagen eller ej. Också reservation 4 från moderata samlingspartiet handlarom skogsbruksplanerna och om vad som kunde vara en fördelaktig gräns när detgäller den något enklare förteckning över skogsvårdande åtgärder som skallkunna ersätta den egentliga skogsbruksplanen. Skogspolitiken, m. rn. Skogspolitiken, m. m. Vi har därför på grundval av enmotion framfört att fastigheter med en årlig tillväxt understigande 200 m'skogsmark skulle ges möjlighet att upprätta denna enklare förteckning överskogliga åtgärder. Inte heller på denna punkt har vi i förhållande tillregeringen avvikande mening, då propositionen innehåller förslag om sådanenklare förteckning för mindre fastigheter. Till skillnad från regeringen harvi dock föreslagit en gräns för vad vi anser vara större eller mindre fastigheti detta sammanhang. Kanske var det mest propositionens avsaknad av preciseringpä den här punkten som gjorde det angeläget för oss att reservera oss. En viktig del av propositionsförslaget är nytt förslagtill lag om flygbesprutning över skogsmark. Regeringsförslaget är i ett mycketbetydelsefullt avseende omöjligt att acceptera. Moderata samhngspartiet kan inte tänka sig att frågan omdispenser från det generella förbudet helt lämnas till kommunernas avgörande.Visserligen förutsätter propositionen att skogsvårdsstyrelserna skall avgöra ombesprutning skall ske eller ej på områden som ur kommunernas synpunkt inte ärav intresse. Men då regeringsförslaget inte förutsätter att några närmareanvisningar skall lämnas för vilkas områden som skall tillåtas besprutas ellerej, är det inte säkert att det över huvud taget blir några områden förskogsvårdsstyrelserna att fatta beslut om. Främst av detta skäl har moderatasamlingspartiet i den uppkomma situafionen yrkat avslag på regeringensproposition. Jag vill gärna anknyta till den avslutade debattenmellan jordbruksministern och en f. d. jordbruksminister, där jag noterade attSvante undvek att klargöra om han avsåg att förbättra villkoren,enligt mitt sätt att se, och ge större möjligheter att använda en förskogsbruket vikfig bekämpningsmetod eller om han inte avsåg att göra det. Detvar kanske inte överraskande. Vi har i tidningarna fått redovisat hur detnuvarande systemet fungerar, och jag finner det oroande att endast 10 eller av dem som söker tillstånd till besprutning får sådant. Då är det ändå enganska blygsam areal man ansökt om fillstånd för i förhällande till det behovsom har anmälts. Jag tror inte att vi i kemikalieutredningen tog fel när vibedömde behovet av att använda en vettig och rimlig metod för att komma tillrätta med en eftersatt del av skogsbruket. Utgångspunkten var att man under etteller annat år kanske kunde bespruta för att sedermera komma ner till och till ett betydligtmindre antal hektar. Då är de 20 000-25 000 hektar som omfattas av ansökan om besprutning en ytterst liten del. Det betyder bara attden eftersatta lövslybekämpningen i våra marker blir alltmer omfattande. Frånden utgångspunkten tyckte jag att jordbruksministern var väl svävande i sittsvar. För moderata samlingspartiets del har vi tagit ställning/ör att användaden här metoden. Vi menar att så betydande säkerhetsföreskrifter för dessanvändning finns att vi mäste visa att vi är beredda att ta ansvaret för attlåta skogsbruket få denna möjlighet. På den punkten var jag alltså besvikenöver att jordbruksministerns svar var så svävande. Jag villställa en mera konkret fråga: Är det jordbruksministerns mening att det nu framlagdaförslaget skall få tillämpas så som det tillämpas av Nr 156 partivännerna iVärmland? Är det meningen att norra och västra , Torsdaeen den sombevishgen har utomordentligt stora och avsides belägna skogsmarker, 95 mai1983 helt skall undantas frånen rafionell och rikfig metod för lövslybekämpning? Det kommer att varamöjligt med jordbruksministerns nu framlagda förslag. Skogspolitiken Är detmeningen att lagen skall få tillämpas på det mycket märkliga sätt som den tillämpas ? Detgenerella förbud som vi nu talar om tillämpas ju . Förden skull kan det kanske sägas att underlaget för en utvärdering inte ärtillräckligt. Vi kan nog ändå kosta på oss att göra en utvärdering, därför attden lag som kommer att gälla endast och det förslag somjordbruksministern nu framlagt för har den likheten att kommunernakan använda sin näst intill vetorätt på ett sådant sätt att dét helt enkeltskadar ett effektivt skogsbruk. Det finns heller inte någon närmare anknytning mellankommunernas beslutanderätt och de stora ekonomiska värden som de faktisktsätter sig över. För den skull finns det enligt vår mening behov av en helt nylag. Vi har följaktligen velat aktualisera det förslag som kemikaheutredningenför framförde. Regeringsförslagetinnehåller i förhållande till nuvarande ordning en skärpning på en punkt. Detförutsätts nämligen att s. k. fickning, eller som det heter i propositionenselektiva bekämpningsmetoder, i fortsättningen inte skall vara tillåten. Frånmycket strikt tillämpad arbetarskyddssynpunkt har jag en viss förståelse förregeringsförslaget, men jag tycker ändå inte att det är acceptabelt. Enskildrot- eller stubbehandling, som det är frågan om, kan ju aldrig förekomma överstörre arealer. Tvärtom torde det främsta användningsområdet finnas hos deenskilda skogsbmkarna, där skogsbrukaren själv utför arbetet och således ensamär ansvarig för den eventuella risk som kan förekomma. Medden inställning vi i moderata samlingspartiet har till kemisk lövslybekämpningär det närmast en självklarhet att också denna bekämpningsform skall varatillåten. motion moderata samlingspartiet väckt i anledning av denna proposition harvi utvecklat vår syn på ett effektivt skogsbmk. Det är alltså inte rätt, somSvante säger, att man inte kan utläsa vad partierna vill. Vi har ivår motion utvecklat ett program för ett effektivare skogsbmk. Vi anser att vimåste röja och vårda skogen, vi måste gallra, vi måste gödsla och vi måstedika. Vi måste också använda kemisk lövslybekämpning för att komma till rättamed ett eftersatt problem. Det kallar vi för ett skogsbmks-program, och det kanni läsa mera om. Det är alltså klart felaktigt att säga att partierna intepresenterat hur man ser på det framtida svenska skogsbruket. Vi har gjort det. Moderatasamlingspartiets mening är att det är utomordentligt angeläget att alla ansträngningar görs för att en stor produktion av virke av högkvalitet i de svenska skogarna kan äga rum. Härvidlag har vi också, som jag utvecklade, ställt oss bakom användning av kemiska metoder för att komma 49 4 protokoll 1982/83:156 Skogspolitiken,m. tillrätta med lövslyet. Under förutsättning av bifall till reservationerna 1 och 3, som jagnyss berört, kommer de medel om 10 milj. kr. som i propositionen anslagits föratt genomföra regeringens skogspolitiska program att vara obehövliga, varför vii reservation 13 har yrkat avslag på denna anslagsframställning. Jag vill med detta yrka bifall till reservationerna 1, 3, 4, 5, 7, 9och 13. Detskulle, fru talman, vara lockande att ägna en enda minut åt en kommentar somJohn hade i en replikomgång med . faktiskt gällande att det nog var litet si och så med lönsamheten iskogsbruket. Men för den självverksamme, sade , går det ju ändåbra. Den där lilla dispyten illustrerar vad menar med lönsamheti skogsbruket. Som bäst, sade , får man ersättning för sittarbete - då har det gått bra. Det är ett mycket märkligt och mycketavslöjande synsätt som här ger kammaren till känna. Jagtycker att vi skall klara ut det här. Är det inte så, , attinsatt kapital i skogen på något sätt måste förräntas? Det framgick av JohnAnderssons resonemang på den här punkten att ni inte har några som helst sådanakrav. Har ni inte det - så säg det klart och redigt. Det hjälper inte att ha ensådan tillgång, som t. o. m. hade varit ute på möten och bettatt få gratis, om han bara fick ägna sig åt detta. Det räcker inte att bara haersättning för sitt arbete, om det går rikfigt bra. Medden typ av hjälp som jordbruksministern alltså har för regeringens skogspolitikoch som gett uttryck för är det en fara för svenskt skogsbruk. Isvenskt skogsbruk står vi bakom idén att det har stor ekonomisk betydelse. Dåfår det inte skötas med stöd av kommunister som inte har något lönsamhetskrav.Det kanske inte är farligt om t. o. m. regeringen tyr sig till moderatasamlingsparfiets skogspolitik, även om jordbruksministern för en stund sedanvarnade andra partierna för denna. Detta är en politik som tar sikte på etteffektivt skogsbruk. Det skall skötas, och det skall ge avkastning åt sinaägare, sina förädlare och nationen. Det är en bra skogspolitik som för framtill detta. Den vill vi jobba för. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 33 JANFRANSSON (s) replik: i började med att beklaga att han inte hadelagrådsremissen tillgänglig på eftervintern när debatten började gå i gång utei bygderna. Det är väl så, , att vi som sitter i brukaravvakta tills det kommer ett förslag från regeringen i form av en proposition.Jag tycker definitivt inte att det är en ursäkt för att står fören reservation som innebär att han inte förstått innebörden i denparagraf om gallringsskyldighet som vi föreslår. Hans namnstår på en reservation där det heter så här: "får isärskilda fall medge att röjningen ersätts med tidig gallring. Skogsvårdsstyrelsenhar således med befintlig lagsfiftning möjligheter att uppnå det ipropositionen avsedda syftet." Det är fel, . Det bestånd som redan har gåttin i gallringsbar ålder kan man aldrig komma åt med röjningsplikten. Man kanväl läsa de handlingar man får, när det stundar till debatt. Sen gör , inte helt förvånande, en stor sakav att lönsamhet är viktig för den enskilde skogsägaren. Just detta, att skogeni första hand är till för den enskildes ekonomi, går ju som en röd tråd genommoderata motioner och reservationer. Icke ett ord om de människor som drabbasav arbetslöshet, exempelvis när skogsindustrin inte får råvara. Vi har här heltolika ideologiska uppfattningar. Vi socialdemokrater, , stickeraldrig under stol med, att samhället måste ha det övergripande ansvaret för envettig hushållning med den viktiga nationella resurs som skogen utgör. När det sedan gäller skogsbruksplaner förstår jag ArneAnderssons dilemma, då han försöker sitta på tvä stolar . Han bådevill ha och inte vill ha skogsbruksplaner. Jag tror att det har sin grund i atthan, liksom jag, träffar många skogsägare som tycker att det är ett rimligtkrav som vi nu ställer. Jag har fullt förtroende för den tillämpning somskogsstyrelsen kommer att utforma med anledning av lagförslaget. Skogspolitiken, m. m. Anf.34 (vpk) replik: i frågade mig omlönsamhetskravet. Jag sade i mitt replikskifte med att jaginte nonchalerar lönsamhetskravet. För det första är jag helt medveten om att det rådermycket stora skillnader mellan skogsägare i södra och i norra . Jag villerinra om att när skogspolitikens riktlinjer fastslogs 1979 hade vi i en motionett krav pä ett skogsvårdskonto som skulle utjämna kostnadsskillnaderna mellanolika skogsägare beträffande skogsvården. Det finns verkligt stora skillnaderpå detta område. Men när diskussionen kommer in på frågan om räntan påskogsinnehavet måste jag få ställa en motfräga: Hur stor ränta skallskogsägaren ha på sitt skogsinnehav utöver den lön han har dä han awerkar sinegen skog? Det var bra att gav mig tillfälle tillreplik då han tog upp frågan om skogsbesprutningar. Där hade han en vissförståelse för arbetsmiljösynpunkterna då det gäller rätten att ficka skog. Jagvet inte om skogsarbetarna bara genom att har förståelse för demkommer att sända honom en tacksamhetens tanke. Att ställer sigbakom ett förslag som möjliggör fickning kommer nog att göra att skogsarbetarnabetackar sig för en sådan förståelse. Då det gäller arealer som nödvändigtvis måste behandlasmed kemiska bekämpningsmedel vill jag åter hänvisa till delrapporten frånSveriges . I den påpekas att det handlar om grovt räknat Skogspolitiken, m. m. som man anser lämpliga för behandling med kemiskabekämpningsmedel. Men även inom den arealen får man plocka bort en hel delgenom att det inte är likartade förhållanden inom hela arealen. Tydligen är det mycket små arealer som man kan säga attdet finns behov av kemisk bekämpning för - de är så små att man kan klara avockså dem manuellt. 35 i () replik: Jo, jag replikerar gärna till ,och jag tycker det är rikfigt att diskutera den politik som ni företräder. Detframgår ju inte allfid i debatten att den nuvarande socialdemokrafiskaregeringen för att den skall kunna föra sin politik är beroende av attkommunisterna ställer upp på deras sida- annars faller regeringen. Vi skallalltså föra resonemang om er politik och göra det här i kammaren; jag tyckeratt varje annat synsätt är ett dåligt synsätt. Beträffande räntabiliteten, , ligger det bramycket i det något skämtsamt här tidigare framförda att utbersig om att få ta hand om s. k. olönsamma skogsarealer. Det är en mycket listigtanke, . Med det synsätt kommunisterna har är det nämligen detenda sättet att inte vara beroende av räntabilitetskravet. Då kan man vandraomkring och göra precis det uttag som man behöver för att kunna försörja sinfamilj. Men annars - om man förvärvar skog på helt vanligt sätt genom att gåtill bank och be om pengar - är man beroende av att också få in de pengarna. Jag förstår att fakfiskt har satt i systemoch tänkt igenom detta att hans skogspolitik bygger på förutsättningen att mansnällt och prydligt måste be om att få sin skogsareal - annars fungerar inteden politiken. Det är ett observandum för jordbruksministern att stödparfiethar den inställningen till detta ekonomiska kriterium för skogsbruket. har pekat på att också jag står bakom enreservation som han inte instämmer i. Han har gjort det vid två tillfällenfidigare . Det är alldeles uppenbart att alla vi som står bakom denreservationen har samma synsätt. Det är alltså inte särskilt originellt att jaghar det synsättet, och det bör kanske inte ge anledning till någon vidareutvikning. Anf.36 (vpk) replik: Beträffande att vi skulle ställa upp för denpolitik som socialdemokraterna för: Jag har inte i förväg gett fullmakt in att jag skall ställa upp på alla förslag som hankommer till med. Och jag tror inte heller att regeringen skulle fallaom jag i jordbruksutskottet skulle medverka fill att något av hans förslag inteskulle gå igenom - jag kan inte tro att det skulle få sådana konsekvenser. Jag vet att det finns också kommunister som har skogsmarkoch som kanske gått till samma bank som i går till om hanskall köpa ett skogsskifte. Därvidlag tror jag inte att det är någon skillnad. Vad jagvill få fram är att om man avverkar skog och får pengar över till