prot · G609160 · 1982-12-31 00:00:00 — Näringspolitik, m. m. der, vars realitet vi f. ö. fick en påminnelse om här ikammaren i gär. Vi vill att svenskt näringsliv skall styras varken frånfackföreningshögkvar-feren eller frän kanslihuset. Men vi tar lika bestämtavstånd från de marknadskrafter som verkar för en långtgående koncentration idet privata näringslivet. Det finns en risk att intressena i en stark privatmaktkoncentration vävs samman med den näringspolitik som bedrivs i de statligacentrala myndigheterna. Många kommer atf sitta pä flera stolar . Vi delar inte regeringens tro på att centrala planerare ärbättre skickade att bedöma vad som är värt atf satsa på än folk ute iföretagen. vill förbättra villkoren för de många mindreoch medelstora företagen. Det är nyföretagandet och den mindre industrin som ärgrogrunden för näringslivet. har skatteproblem,generationsskiften, byråkrati och låg vinstnivå varit problem som medfört ettminskat nyföretagande. De åtgärder som vidtagits för att stärkanäringslivet och förbättra konkurrenskraften har haft positiva effekter intebara på stora företag utan också pä mindre och medelstora. En rad åtgärder vidtogs under de icke-socialistiskaregeringarna för att stärka våra småföretag. Men mycket återstår, och den nyaregeringens intresse sä här långt förefaller stanna vid att man talar vackertom överläggningar med småföretagens organisationer. De konkreta åtgärderna gårhuvudsakligen i motsatt riktning. Till det viktigaste nu hör att komma till rätta rned vissabesvärande skattepolitiska problem. Det gäller inte minst dubbelbeskattningen.Denna bör ändras så atf småföretagen inte i praktiken - för att kunna betalaskatterna- ställs inför så hårda avkastningskrav att många företagare slutareller aldrig börjar. Det är därför väsentligt att arbetet på att lösa dessaproblem fortsätter. En viktig delfråga är att det i mindre företag arbetande kapitaletinte bör förmögenhetsbeskattas. Bland småföretagen spelar hantverkarna en viktig menmindre uppmärksammad roll. Vi mäste slå vakt om en levande service- ochhantverksnäring. Särskilda hanfverkslinjer inom gymnasieskolan är bra exempelpä stöd. Satsning pä en speciell hantverksnämnd skulle vara av stor betydelse.Vi föreslår därför att medel anvisas för en sådan nämnd. Ofta faller beslut avbetydelse för hantverkarna på den kommunala kompetensens bord, t. ex.beträffande upphandling, lokaler och stadskärnesaneringar. Av speciellt storbetydelse i defta sammanhang är en reell konkurrens mellan verksamheti egen regi och upphandling frän näringslivet. De existerande bestämmelsernaför mervärdeskatten ger t. ex. i vissa fall en konkurrensnackdel för deprivata företagen till förmän för egenregiverksamhet. Vi kräver attdessa bestämmelser ses över. De här åtgärderna är delar av program för attstärka de mindre företagens situation. är det viktigt att fortsätta arbetetpå en särskild bolagsform lämpad för mindre företag. Folkpartiethar fidigare tagit initiativet till en utredning i syfte att utarbeta en sådanenklare bolagsform. Det förslag som då framkom var mindre Nr 160 lämpat att ligga till grund för lagsfiftning. Detta arbete måste fortsätta. Detsammagäller arbetet med atf minska byråkrati och krångel. Jag är ri ppgj 1903 alldelesövertygad om att det gär att ytterligare minska det blankettraseri som för mänga småföretagare innebär meningslöst arbete pä nätter och Näringspolitik . De regionala utvecklingsfonderna svarar för en stor del avsamhällets stöd till våra mindre företag. Utvecklingsfonderna har sin rot i de gamlaföretagarföreningarna. Det är viktigt, tycker vi, att bibehålla delsinriktningen på de små företagen, dels kompetensen från näringslivet. I enstudie frän statens industriverk konstateras att fonderna lyckatsolika väl i olika delar av landet. tyder också pä att de somutnyttjar fondernas servicekapacitet är relativt stora företag. Det är fel omdetta sker på bekostnad av insatserna för de mindre företagen. Fonderna måste också, liksom f. ö. kommun, landsting ochandra organ, uppmärksamma kravet på generella åtgärder som den form i vilkenman ger stöd. Kommunallagen utesluter ett riktat stöd, och fondernas service iform av lokaler, konsulttjänster m. m. måste ges icke selektiv karaktär. Nägonsnedvridning av den ordinarie marknadskonkurrensen mellan enskilda företag färinte bli resultatet. Principerna för utvecklingsfondernasstyrelsesammansättning har diskuterats , och det skerockså i betänkande 34. avvisar , liksom vi har gjort tidigare,att styrelserna skulle utses pä annat sätt än av landstingen. Vi vill inte haytterligare ett partssammansatt organ, där det inte går att utkräva ansvar avstyrelseledamöterna på politisk väg. Däremot mäste man, liksom , strävaefter att välja ledamöter som har erfarenheter frän arbetet ute i näringslivet. poängterar också det arbete som sker inäringslivets egna organisationer. Vi menar att t. ex. branschorganisationernasarbete är mycket betydelsefullt när det gäller t. ex. service och att förmedlakontakter. Vi kommer senare in också på verksamheten vid statensindustriverk. kommer då att redogöra för syn bl. a.pä arbetsfördelningen mellan verket och industridepartementet. Till det här avsnittet hör dock de branschråd ochdelegationer som finns inom ramen för departementet. Ett antal av dessa börenligt vår mening redan nu kunna avvecklas. Om regeringen önskar samtala medföreträdare för nägon bransch finns det, menar vi, goda möjligheter att göradetta utan särskilda, permanenta organ. En avveckling av sädana råd skulle geen besparing på . Regeringen bör ges i uppdrag attpresentera ett förslag pä vilka av dessa som lämpligen bör avvecklasomedelbart. Regeringen gör nu tvärtom och anvisar 5 milj. kr. förutarbetande av ett slags branschprogram för, som det heter, övriga industrisektorer. Med det menar man branscher som inte är i akut kris utan snarare kan bli eller redan 13 Nr 160 är tillväxtbranscher. Vi menar attdet inte är regeringens sak att utarbeta Tisdaeenden sädana program och peka ut vissaframtidsbranscher. Detta är tvärtom ett 31 mai1983 område där marknaden arbetar bästutan statlig inblandning. kan nämnas att det knappast finns någon bransch där alla företag är Näringsnolitik expansiva, lika litet som det finnsen bransch där alla företag befinner sig i Tvärtom är det oftast sä attdet finns företag inom alla branscher som gär extremtdåligt resp. extremt bra. Det kan bero på en mängd speciella omständigheterbeträffande produktnisch, företagsledningskapacitet, mark-nadskonfakt ochannat. Speciella program för en viss bransch blir då av föga värde, och viyrkar alltså avslag på förslaget om att ett sådant program inrättas. Som jag nämnde i början av mitt anförande ärfolkparfiets ställningstaganden pä de olika punkterna i betänkandena 34 och 35en följd av den liberala syn på näringspolitiken som jag har försökt attredogöra för. Med ett undantag skall jag därför låta reservationernas text varaargument nog. Undantaget gäller vår motion om att stimulera kvinnligföretagsamhet. Även om man börjar kunna utläsa en positivare attityd så hararbetsmarknaden, framför allt den privata, ännu inte accepterat atf kvinnorhar arbetsuppgifter som kräver ansvar. I vart fall har man inte gjort det itillräckligt stor utsträckning. Det finns därför anledning att tro att det justbland kvinnorna finns mycket outnyttjad kreativitet, kunskap och vilja att taansvar. Vi menar att man med en mer medveten och målinriktad satsning, t. ex.från utvecklingsfonderna, skulle kunna få betydligt fler kvinnliga företagare. Jag yrkar bifall till samtliga reservationer'som har undertecknats av till näringsutskottets betänkanden nr 34och nr 35. Jag ber kammarens ledamöter uppmärksamma det räftelseblad som ärutdelat. Det visar att mitt namn skall återfinnas under reservation 7 ibetänkande 35, inte under nr 8 som felaktigt kommit att anges. 6 HANS i (vpk); En verkningsfull kamp mot den ekonomiskakrisen är bl. a. en kamp för sysselsättning och ökad industriell produktion. Omdetta råder inga delade meningar i riksdag, även om högerkrafterna medförkärlek nämner toksparande inom den offentliga sektorn och ekonomiskåtstramning som medicin för den sjuka . Sysselsättningen inom industrin har kommit in i ett säallvarligt läge att de mest ambitiösa program för att skapa nya jobb i huvudsakfär ägnas åt atf fylla luckor efter de arbetsfillfällen som i snabb taktförsvinner genom strukturrationaliseringar och nedläggningar men också genomutlandsinvesteringarna, som ökar starkt. Pluseffekter utöver den här negativatrenden fordrar enorma insatser, det tror jag att vi alla är överens om. Sverigetillhör kretsen av äldre västliga industriländer där krisens struktur ochstagnation har gjort sig starkt gällande. svaga bland dem som ser realistiskt pä den kapitalistiska ekonomins 14 möjligheter till återhämtning. Allahar tyvärr inte denna realistiska syn. Industrifolket litar till att man skall hitta en egen nischför produktion där man hoppas vara ensam producent. Dentanken planterades i kammaren av . Andra tror på starkaledare inom industrin - dvs. att de klipska "halvgudarna" inomstorfinansens bolag skall lösa problemen. Befria kapitalismen och sätt den ihänderna på ledarna, så ordnar sig allt - det är SAF-argument som ekar långt ini riksdag. Socialdemokraterna för sin del har knutithuvudförväntningarna till den devalvering som skall lösa problemen. Man hänvisadetill den i betänkandet också. Vissa framsteg har gjorts , det skall inteförnekas, men något annat var kanske inte heller att vänta. Det är helt klartatf en konkurrensdevalvering som i ett slag ger oss fördelar jämfört med andraländer vad gäller kostnader osv. ger en kortsiktig framgång, men den kan intepå något sätt lösa de långsiktiga problem som finns inbyggda i värtkapitalistiska ekonomiska system. Inom en inte alltför avlägsen framtid kommerallt att vara återställt igen och vi är tillbaka i samma läge. För atf vi skall kunna fa oss ur det förlamande ekonomiskagrepp som hålls av vår egen storfinans och av den internafionella storfinansenbehövs en helt annan polifik än den ganska passiva och till marknadskrafternalitande politik som med litet olika styrka har förts av både borgerliga ochsocialdemokratiska regeringar. En sådan politik - som bryter med den gamla -måste innehålla följande element, anser vi. mäste slå in på en mer självständig väg iindustrialiseringssträvandena. En liten nation hotas annars att helt sugas uppav multinationella och nationellt hemlösa imperier. En överdrivenspecialisering slår sönder det nät av industriell produkfion som är nödvändigt.Defta har redan hänt, det har redan blivit stora häl i den industriella kakan.Det kan enklast skådas om man tar del av överstyrelsens för ekonomiskt försvarpropåer om vad som behövs för att vi skall få en rimlig självförsörjning underkristider. Där ser man verkligen hur stora hålen är. Ett mera sammanhållet nationellt hushållningssystemframstår som allt nödvändigare för att framtiden i nägon män skall vara i våraegna händer. Vi skall inte avskärma oss. Vi skall naturligtvis haexportindustri. Men det finns ett svenskt talesätt som passar väl in pä dettaområde: Lagom är bäst. talar om frihet, om en handelsfrihet som intefinns. Internationell frihandel är inte sä fri som och andraliberaler tror. Den är i stor utsträckning knuten till infernhandel inommultinationella bolag. Jag skulle vilja passa på att ställa en fråga tillfolkpartiet, om det tilläts i debatten. talar omkapitalkoncentration och gillar inga typer av monopol. Man talar varmt om hurman skall kunna förhindra att fonder uppstår som har någon anknytning tillarbetarrörelsen. Man säger sig vara motståndare till kapitalistiska monopol.Men man nämner inte med ett ord hur man skall komma åt de kapitalistiskamonopolen. Det vore intressant att Näringspolitik, m. m. Nr 160 få en liten debatt med folkpartietom hur man har tänkt sig att lösa de här Hur skall man komma åtde stora finanstmsterna? 31 mai1983 komma ät de stora finansmonopol somman säger sig kämpa mot? Vianser att en ny ekonomisk politik hand i hand med en ny industripolitik NäringSPoUtik " viktig. För att nå målenkrävs vissa åtgärder. Vi har därför väckt en del . . mofioner med förslag till sådanaåtgärder. Vi anser att det krävs ingrepp motmonopoliseringssträvandena i ekonomin. Som framgår av betänkandet har vimotionerat om en skärpt konkurrenslagstiftning, där skälen för ingripandeenligt lagen måste vidgas till fall där sysselsättning och/eller berördakommuners intressen hotas. Vidare vill vi ha generellt förbud motmarknadsdelnings- och priskarteller. Det vore ett instrument för att komma åtde privata monopolen och deras härjningar. Men jag förstår atf intealls ställer upp för det; här vill man ha den liberala friheten. Socialdemokraterna har några motioner- inte partimotionerutan enskilda - i den här andan. Motionärerna ansluter sig i stort sett tillvad vi har sagt i vpk-motionen. Det är intressant att det faktiskt finns tankari sanmia riktning inom socialdemokratin, även om motionerna naturligtvis intetillstyrks av utskottsmajoriteten. Makten över produktionsmedlen och dess användning är avcentral betydelse för att kunna skapa ett samhälleligt industriprogram av detslag som vi föreslår i vår motion. Storfinansens maktpositioner i banker,investmentbolag och stiftelser måste berövas dem genom att dessa överförs isamhällets ägo. Leva eller låta dö för hela bygder eller industrigrenar kaninfe rimligtvis också i fortsättningen få avgöras av en handfull personer, somi de här ärendena har en makt som vida överstiger regeringens och . I den regionalpolitiska debatten anförde jagexemplet : Det kommer hem en finansman från - han bor inte ens iFagersta - och sträcker upp en hand och har tre miljoner röster. Han dominerardärmed hela kommun och dess framtid. Man måste göra någonting ät dethär. Någon gäng måste också socialdemokratin ta bladet frän munnen. Tyvärr finns det inte i några socialdemokratiska motionereller i betänkandet frän majoriteten ens en antydan om att man skulle ha någotintresse av att ingripa mot de här maktpositionerna, trots att det har varitarbetarrörelsens huvudfråga under de som man organiserat sig inomarbetarrörelsen! Det var därför att maktförhållandena varorimliga som man engång i tiden började organisera sig! Men det finns inte ett ord om detta, varesig i motioner eller i betänkande. Det är sorgligt. En långsiktig industrialisering av landet måste ske. Vihar föreslagit atf 100 000 nya industrijobb skall skapas . För det behövs ett program som bör vara en kombination av ekonomisk, industriell, naturvetenskaplig och socialvetenskaplig kunskap. Man bör arbeta efter i vid mening samhällsekonomiska bedömningar. 16 De områden som främst kan komma ifråga när det gäller utvecklingspro- grammet -jag skall infe fördjupa mig särskilt mycket och infe utveckla varje Nr 160tanke, men jag vill ändå nämna de områden som vi anser att man kan Tisdaeen den utveckla - är avancerade transportsystem, teknik för utbildning och -ji _.: 1903 kunskapsförmedling,datorer och elektronik, telekommunikationer, indu- strimaskiner,byggnads- och stadsplaneteknik, nya processanläggningar. Näringspolitikalternativ förnybar energi, miljöteknik, medicinsk teknik och s. k.autonoma produktionsstrukturer. Det sista kanske borde få sin förklaring. Mot bakgrund av de stora hål som finns i indusfrikakan ochsom jag fidigare talat om och de dåliga möjligheter vi har tillsjälvförsörjning under avspärrning skulle man kunna bygga upp mera friståendeindustriella strukturer, utlokaliserade på olika platser i landet. Begreppetautonoma strukturer kommer från . Exempel på' det finns också frånarbetarkooperativen i norra . Hur är det dä med de 100 000 nya jobb vi talar om? Kan detverkligen bli någonting av det - är det infe en propagandafras? ThorbjörnFälldin lovade ju 400 000 nya jobb, och det blev ju infe ett enda utöver demsom tillkom i kanslihuset - det vet ju alla. Hur skall vpk kunna skapa 100 000nya jobb? Är det inte ett uttryck för samma löftespolifik, dömd att misslyckas? Nej, det är det inte. Vår politik baseras inte pågrundlösa förhoppningar om en allmänt expanderande ekonomi eller på tommafraser om att den kapitalistiska marknadsekonomin är så förträfflig att om manbara väntar kommer det fill stånd en utveckling. Borgarnas argument har juunder varit att bara man skapar lättnader, skall det ordna sig inomkapitalismen. Socialdemokraterna litar pä konkurrensdevalveringen, villsänka lönekostnaderna i internationell relafion och hoppas att vinster uppståri företagen, och den vägen skall kapitalismen börja fungera igen. Man tror genom stora vinster och sänkta lönekostnader skall kunna fä kapitalet atfverka som förr, trots att man kanske innerst inne vet att det är andra tider;den internationella utvecklingen har gått så långt att vi aldrig mera färuppleva . Den svenska modellen kan inte upprepas - det fordras nyatag. Som vi också säger i en mofion till årets riksdag måsteman styra samhällsutvecklingen på ett annat sätt. Vi kräver naturligtvisnafionalisering av banker och storföretag samt skapande av samhällsfonder. Defackliga organisafionerna och de anställda mäste få mer att säga till om. Dekan verkligen utveckla sina arbetsplatser. Dessa krav avfärdas i utskottsbefänkandetpå en och en halv rad, där man säger att man, eftersom vpk är alltför kritiskttill biandekonomin, infe kan tillstyrka motionen.. Vad är det för biandekonomi vi har? Vad är det förblandning? Jo, en blandning mellan statligt och enskilt ägande. Men det är ingen biandeko nomi. Vi har en kapitalistisk ekonomi. Kan någon här förklara var socialismen i denna ekonomi finns? Jag tycker atf det är en begreppsförvir ring, som är ganska falsk och farlig. Vi har inte en biandekonomi utan en kapitalistisk ekonomi med ett blandat ägande. Sä skall det låta. Det vore bra om socialdemokraterna själva gjorde upp med dessa illusioner. Då kunde de 17 2 protokoll 1982/83:160 Nr 160 kanske komma litet närmareverkligheten, när de skall fatta beslut. Tisdagenden °' denna bakgrund har Svenssonreserverat sig angående Riktlinjer 31 maj1983 ör näringspolifiken. Privatkapitalet har hitfills fått styra och ställa efter eget huvud. Näringspolitik regionalpolitiska inslagen harvarit otillräckliga. Det mesta som händer sker kortsiktigt och i förhoppning om eninternationell konjunkturuppgång, som, även omden skulle komma, blir mycket svag och kortsiktig och inte alls kan lösa de långsikfiga problemen. Medhänvisning till detta anförande, herr talman, yrkar jag bifall till samfligavpk-motioner som behandlas i defta betänkande. 7 () replik: i frågar efterdet liberala alternativet. Låt mig bara kort säga aff det väsentliga är att vifär en situafion med en mängd olika företag med skilda ägarformer och av olikastorlek. De anställda ute i det enskilda företaget skall ha möjlighet attpåverka besluten. Konsumenterna skall genom sin efterfrågan få en chans atfbestämma vad som skall produceras. Det skall inte ske genom centrala beslut. Vitror att detta är det bästa sättet att ta vara på de gemensamma resurserna.Självklart måste defta sedan kompletteras med t. ex. en konkurrenslagstiftning,vilket har tagit initiativ fill, och med en aktiv konsumentpolitikinte minst. 8 HANS i (vpk) replik: Ja, , det är vackra ord detdär, men ni ställer inte upp på den skärpning av konkurrenslagstiftningen somvi föreslår och som just är fill för aff man skall kunna fä vidgade möjligheteratf förhindra monopolisering, kartellbildningar, marknadsdelning samt enprissättning sorh är dold men ändå gemensam. Sä säger ni aff ni är intresserade av att de anställda utei företagen skall få mera att säga till om. Men hur i all världen skallfolkpartiet nä dit? Ni orerar över varje typ av fondförslag. Ändå harvänsterpartiet kommunisterna framlagt ett fondförslag som gäller också lokalafackliga investeringsfonder, varigenom man skapar ett verkligt inflytande förde anställda i företagen. De får möjlighet atf påverka utveckling ochinvesteringar. Det är ett sådant inflytande som ni talar om men aldrigförverkligar. Hur skall ni med er trohet fill den liberalamarknadsekonomin och akfieägarnas gudomlighet kunna få till stånd en sådanutveckling som ni talar om? Inse att det är luftslott som ni bygger så länge niinte vill föreslå en enda konkret åtgärd för aff komma någonsfans. 9 () replik: Skillnaden mellan värt och vpk:s sätt att sepå detta är att vi anser aff det är de anställda ute i de enskilda företagen som själva skall få möjlighet att påverka besluten. Påverkan skall inte ske i fackföreningshög- 18 kvarteren eller i andra centralaorgan. Konkurrenslagstiftningenär fillräcklig sådan den ser ut efter den Nr 160 justering som har gjorts. 10 HANS i (vpk) replik; Jag kan barakonstatera aff vad ville nå. Näringspolitik nämligen att deanställda själva skall kunna påverka besluten, har .vi i vpk föreslagit atfman skall skapa instrumenten för. Själv har han inga instrument. Men gjordaundersökningar visar att den avgörande makfen pä bolagsstämman utövas av ettpar tre personer, som genom sin närvaro eller rent av genom ombud kan utövafullständig makt över framfid och utveckling för stora industrikoncerner ochför hela kommuner. Jag tog ett exempel från . Vad vill ni göra ätFagerstakoncernen, där en enda man med tre miljoner röster kan dominera helautvecklingen, ändra bolagsstämman och sätta kommunen på plats? Vad har ni föralternativ till ett fondförslag, där de anställda får vara med och planera ochbesluta? 11 (): Näringspolifik är ett politiskt begrepp somlikt många andra förändras och omvärderas med utvecklingen. Om vi vill göraklart för oss vad vi menar med näringspolitik, då bör vi kanske hålla oss tillden definition som finns här i huset: Näringspolifik är vad näringsufskottethandhar, således industripolitik och handelspolitik. Däremot är näringspolifikinte längre'-kanske som ett belägg för förändringen i fiden - konsumentpolitik.I begreppet ingår således infe skatter, infe devalvering och infe löntagarfonder. Näringsutskoftef är industriutskott. Ett,riksdagsutskott är ett erkänt tvärpolitiskt debafforgan, som infe binds ioffentlig insyn. Det medför ett ansvar för utskottet atf inte vara bara enbudcentral för partiledningarnas faktiska värderingar. Vad händer när det vänder? Morgondagens indusfri befolkasav projektorer, konstruktörer och ingenjörer samt, på golvet, av operatörer,montörer och reparatörer. Inga "-örer" går och sopar. Hur skall detför svensk indusfri så vikfiga behovet av dessa välutbildade, med lägst dettvååriga tekniska gymnasiet, fillgodoses ? Hur skall vi undvika attett de outbildades proletariat bildas? Hur säljs bättre? Ja, detsistnämnda behövde sannolikt, herr talman, klargöras i en utlandsresa förutskottet. Hur blev resultatet ute pä arbetsplatsen av våra polifiska beslut? Det här är exempel på frågor som vårt industriutskottmäste fa sig an och umgås med. Ett belägg för bristen på industripolitisk ochnäringspolitisk måldiskussion som jag ser allvarligt på utgör reservation 1 till betänkande 35. Mot en helt visst ofrånkomlig förnyelse av industripolitiken argumenterar man. där utifrån allmänt erkända självklarhefer. "------ denbristande lönsamheten inom industrin är det största hindret för Nr 160 industriell expansion." - Ja,det är en självklarhet som alla häller med den °'"- 31 maj1983 Det framhålls vidare attförutsättningarna för näringslivet "måste förbätt- - Ja visst! Näringspolitik Förbättringen skall åstadkommas"genom näringspolitiska åtgärder av generell natur". - Också detär en självklarhet. Det måstetill "en höjning av lönsamhetsnivån inom näringslivet.--------------------- Näringslivetmåste ges förutsättningar att klara nödvändiga omställningar samt möjlighet atfsatsa på utvecklingsdugliga industrier." - Ja, detta håller alla här ikammaren med om. Man måste "slå vakt om de långsiktigt utvecklingsbaraenheterna inom industrin. Företagens garanti för fortlevnad mäste vara derasegen utvecklingskraft och lönsamhet - inte offentliga bidrag." - Allt ärsjälvklarheter.