prot · G609161 · 1982-12-31 00:00:00 — förekom det dock i etttidigare skede av varvskrisen att fackliga talesmän på en ort gick ut ochhävdade att man skulle överföra en större del av nedläggningarna till en annanregion än den som de själva representerade. Det har förekommit att man på envarvsort öppet har sagt att man trodde sig vinna fler arbeten för egen del, omvarvet i grannstaden lades ned. Den som har varit i - det ligger jui min valkrets, varför jag har varit där vid många tillfällen-har ju fått hörahur man i fackliga kretsar vittnat om de svåra sociala och personligasituationer och de stämningar som nedläggningarna, och förarbetet till dessa,föranledde bland varvsarbetarna. Jag har själv blandpartikamrater, släktingar ochvänner som är, eller har varit, varvsarbetare fått höra vad dessa Nr 161 stämningar gått ut pä - hur man slagit ned motståndet ochkommit folk att cHappn den förloramodet genom att från inte minst koncernledningens sida med , . ointresseoch ibland rent av likgiltighet och förakt bemöta skapande idéer och förslag från verkstadsgolvet. m. m. Det var inte pä något sätt min avsikt att moralisera överdetta, eftersom sädana stämningar är fullt begripliga. När krubban är tom harhästarna en tendens att bitas. Dä människor kommer i pressade situationer, serde på sin omedelbara, skråmässiga lilla verklighet. Och dä blir detnaturligtvis en påfrestning på enigheten. Det finns ingen anledning att uttalanågra som helst förebråelser med anledning av detta. Å andra sidan tycker jaginte att man skall förneka hur det har varit och förneka att detta försvagademotstånd gav möjligheter för dem som ville föra en hänsynslösnedrivningspolitik, speciellt under de borgerliga regeringarnas tid, att drivasitt spel. 1 en annan situation hade det kanske kunnat mobiliseras ett annatoch effektivare motstånd. Jag tycker inte att man skall förneka vad som harhänt utan i stället försöka dra lärdom av det med tanke , tyvarvskrisen blir ju inte - som som vice ordförande iMetallarbetareförbundet kanske är mer medveten om än mänga andra - den sistastrukturkrisen. Det kommer andra och kanske ännu farligare. 81 () replik: Närdet gäller stämningarna pä varven är jagväl medveten om att det har funnits ganska kritiska synpunkter i Landskrona.Jag har själv varit där och mött dem - och vi har diskuterat dem. Det ärsjälvklart att man inte kan applådera beslut som innebär att de egnaarbetstillfällena försvinner. Vad jag däremot inte har mött är krav frånLandskrona på att några andra varv skulle läggas ner i stället. Av JörnSvenssons inlägg fick jag intrycket att något sådant hade förekommit, och detvar det som jag inte kände igen. I fråga om de övriga debattörerna i den här frågan kan jaghelt enkelt säga att det inte är rimligt att de anställda vid de svenska varvenskall lämnas till vargarna, dvs. till den internationella konkurrens som byggerpä subventioner av olika slag i olika länder, så att människorna vid desvenska varven inte har någon möjlighet att behälla sina arbeten. Det är därförsom vi nu försöker klara de här tvä storvaryen som nybyggnadsvarv också förframtiden. Det är en fråga om överlevnad. Det är en fråga om att lindra deoerhört stora sysselsättningssvårigheter som skulle uppstå vid en nedläggning.Men det är också fråga om ett försök att bevara den kunskap och kompetens somfinns hos de anställda vid varven - och som det gick att ta till vara när manomstrukturerade Arendalsvarvet och på det sättet lyckades skapa en effektivorganisation för den marknad man där är inne på. Jag vill påminna om att detinte var så länge sedan som det föreslogs att Arendalsvarvet skulle vara justdet varv som skulle läggas ned. Sedan tycker jag nog att jag har skäl att ta upp IvarFranzéns beskrivning av sättet att försöka dölja pengar. Det är kanske litet vågat att uttrycka sig så. Varvsindustrin, m. m. när man representerar ett f. d. regeringsparti. Hur vardet när ni lämnade regeringsmakten ? Var det inte så att ni då. när detgäller de statliga finanserna, hade undervärderat statens räntekostnader medett flertal miljarder? Hur var det med de omedelbara utgifterna, som man vartvungen att använda för arbetsmarknadspolitiken? Och hur.var det med de redanuppkomna förlusterna i de statliga företagen? Räkna ihop detta, ,så kommer ni framtill att de obetalda räkningar som då förelåg var i16-miljardersklassen. Det är, menar jag, här fråga om ett sätt att försökadölja effekterna av sin politik. Att pengar avsätts för kommande förväntade förluster iZenit är däremot inte alls särskilt märkvärdigt, för det är ganska säkert måste räkna in dem. Det är inte att dölja, utan det är att ta fram deverkliga förhållandena. 82 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får erinra om de debattregler som gäller för replik. 83 PER () replik: När det gäller de anställda i Svenska Varv ärdet alltså redan OECD-regler med statssubventioner som gäller förfartygsproduktion inom Svenska Varv. Vad vi vill göra är att bibehållariksdagens beslut frän föregående år genom att se till att man har uppnåttlönsamhet 1985 i stället , som räknar med. Dessutomvidhåller vi värt förslag frän 1978/79 om nedläggning av tvä storvarv. Jag måste faktiskt fråga: Tror inte ,handen pä hjärtat, att det hade varit bättre att ta nedläggningsbesluten iriksdagen /79, och ta de personalpolitiska konsekvenserna - attförsöka oruna arbete för dem som blev friställda genom att använda de enormaförlusttäckningspeng-ar som vi tvingats satsa på dessa två varv föratt hälla dem ovanför vattenytan? År det inte grymt mot de anställda att hålladem i ovisshet ? Får man inte sämre moral? Och , när vi har två nybyggnadsvarv kvar, förutomArendalsvarvet. som ju i vart fall inte direkt är ett nybyggnadsvarv, vore detdå inte bättre att satsa pä ett varv och utnyttja kapaciteten och de ekonomiskafördelar som ligger i att koncentrera tillverkningen till ett enda varv istället för att plottra bort resurserna pä två varv? Är det inte ånyo så att ert förslag är politiskt bekvämtmen inte företagsekonomiskt motiverat? Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 84IVAR () replik: Jag tror att gör sig skyldigtill felsägningar eller också till felbedömningar. Låt ossanalysera hur hanterar varvens möjligheter. päavskrivningslånen, och även i övrigt ger vi med vårt förslag varven absolutlika och - som vi bedömer det - i många avseenden betydligt bättreförutsättningar för framtiden. I den mån vi anvisar lägre belopp finns detpunkt för punkt klart redovisat varför vi gör detta och hur kostnaderna enligtvår mening minskar. Ingen kan mer än vad gör med sina förslag värna omden kunskap och den kompetens som finns hos de anställda på varven. Jag har ettflertal gånger poängterat detta. Det är inte bara fagra ord utan en realitet,när vi säger att offensiva satsningar är den enda möjligheten att nä positivaresultat i fråga om varvsproblemen. Sedan tar fram liken i garderoben ochförsöker därmed försvara socialdemokratisk redovisningstaktik som går ut på attbelasta årets budget men avlasta nästa års. De debattregler som fru talmannenerinrade om gör att det inte är möjligt för mig att nu helt reda ut dessabegrepp. Men låt mig säga att jag med glädje skulle delta i en räkneövning medSivert och mycket kraftigt reducera de här 16 miljarderna. När man gång efter annan nämner siffrorna rör det sig inteom någonting annat än ett mycket uppblåst trolleritrick som socialdemokraternaförsöker sig på för att därmed rädda sitt eget skinn och bortförklara att man imänga avseenden har misslyckats när det gäller den ekonomiska politiken. Ochframför allt försöker man pä ett ovederhäftigt sätt lasta över ansvaret påfidigare regeringspartier. Varvsindustrin, m. m. 85 () replik: Det låter på SivertAndersson som om det skulle gå att stänga dörren för den internationellakonkurrensen, men det gör det ju inte. Den finns där, och då menar vi att detär bättre att använda den kunskap och kompetens som talar om iverksamheter, där värt land har en chans . Det är just den härfastlåsningen i branscher och företag med dåliga prognoser som är den storanackdelen när det gäller det selektiva industristödet. Man borde ha lärt sigdet vid det här laget. 86JÖRN (vpk) replik; missförstod mig en smula.Den här tanken som jag hörde framföras om att man genom nedläggning av ettannat varv skulle förskaffa sitt eget varv mer arbete - det visade sig dessutomvara en illusion - framfördes naturligtvis inte alls frän Landskronavarvet utanfrån helt annat håll. Vid Landskronavarvet var det tvärtom så, att man kanskemer än vid något annat varv var djupt medveten om behovet av en starkarefacklig enighet, ett starkare allmänpolitiskt agerande till varvens försvar,och man gjorde en hel del försök att åstadkomma detta. Vi behöver kanske inte tvista om de här detaljerna. Vadjag försökte framhäva var just att under den varvskris som vi nu har bevittnatunder och som med sin malande kraft drabbat varven och devarvsanställda, så är det inte på något sätt förvånansvärt att det har uppståttstämningar av det slag som vi har diskuterat. Det viktiga är att man i kommandestrider, till försvar för arbetsplatser och arbetsställen ändå pä ett Varvsindustrin, m. m. annat sätt visar vikten av en starkare facklig enighet ochen starkare facklig och politisk front för att kunna, åtminstone hjälpligt,försvara sig mot de nedrivande krafter som ju är verksamma för att gä mycketlängre än vad utskottets förslag i det här fallet gör. 87 () replik: Jag skall i den här repliken begränsa migtill att bara konstatera att de mycket stora och allvarliga sociala och samhällsekonomiskaeffekter och konsekvenser som en nedläggning av något av våra storvarv eller enstörre neddragning av varvskapaciteten än som föreslås inte kan accepteras.Det är angeläget att bevara den kunskap och den kompetens som finns hos deanställda vid de här varven och försöka att rida ut stormen när det gällerkonkurrensen mellan varvsnationerna sä att - i händelse av att marknaden vänder- det skall finnas möjligheter för de svenska varven att leva vidare. Det är mycket stora belopp- mer än 6miljarder kronor- som regeringen begär att skall anslå i samband medden varvsproposition som har att ta ställning till. Dessabelopp är i huvudsak avsedda att täcka redan gjorda förluster i en bransch,varvsindustrin, som trots imponerande effektivitetshöjningar ochproduktivitetshöjningar åsamkats synnerligen stora förluster,beroende på den internationella lågkonjunkturen inom branschen. Det är frågaom en bransch som dessutom är synnerligen sysselsättningsintensiv. Den marknad som världens varv har haft att arbeta på undersenare är har inte uppvisat några större ljuspunkter. Bottenläget under senareär nåddes , då man kunde konstatera att världshandeln minskade mätt i transportarbete. Fraktpriserna halverades i många fall under detta är,och uppläggningen av fartyg har frän 1980 i stort settfyrdubblats. Priserna på andrahandsmarknaden låg på hälften av1980 års nivå. Det seglande tonnagets transportkapacitet utnyttjas inteeffektivt. Det innebär att tonnageöverskottet f. n. motsvarar avvärldens handelsflotta. Denna utveckling har naturligtvis lett till attorderingången för fartyg på världens varv har sjunkit väsentligt. Under år 1982kontrakterades vid världens varv ca 12 miljoner dödviktton jämfört med 25miljoner dödviktton . Marknadsbilden för svensk och utländsk varvsindustri ärsålunda dyster; det skall erkännas. Dock skulle inte beskrivningen bli rättvis,om man inte pekade på vissa, om än begränsade, förbättringar somunder den allra har kunnat börja skönjas i marknadsbilden. I detendenser till konjunkturförbättring som man nu kän se kan man heller inteundgå att notera en viss, försiktigt ökande, optimism inom varvsindustrin. Enföljd av denna försiktiga optimism, tillsammans med rederiernas intresse av atti dag utnyttja rådande låga varvspriser, har på lett till atten del beställningarplacerats på världens varv. huvudsakligen i och i Nr 161 "'P"" ' den Produktionskapacitetenförvärldens varv är dock förstor. En viss långsam , . anpassning av kapaciteten kan man emellertid nu se exempel på i Jag är övertygad om att svenskvarvsindustri kommer att få en plats bland " m. m. Vi vet att den svenska varvsindustrin har enutomordentlig produktivitet, förmåga till teknisk förnyelse samt godamarknadskontakter. Den svenska varvsindustrin är bemannad med erfarna,skickliga företagsledare, konstruktörer och varvsarbetare, som inte står deeffektivaste varven i något annat land efter. Mot den bakgrunden är jagövertygad om att svensk varvsindustri kommer att ha en framtid. Omfattningenvågar dock ingen ange, förutom att en minskning av kapaciteten ärnödvändig. Den skisserade situationen för världens varvsindustri harmedfört att statliga stödåtgärder spelat en framträdande roll i deninternationella varvskonkurrensen. Samtliga viktigastekonkurrentländer har ett omfattande statligt stöd till den inhemskavarvsindustrin. Mot den bakgrunden är jag övertygad om att svensk varvsindustrikommer att ha en framtid. Omfattningen vågar dock ingen ange, förutom atten minskning av kapaciteten är nödvändig. Den skisserade situationen för världens varvsindustri harmedfört att statliga stödåtgärder spelat en framträdande roll i deninternationella varvskonkurrensen. Samtliga viktigastekonkurrentländer har ett omfattande statligt stöd till den inhemskavarvsindustrin. Mot denna bakgrund föreslår regeringen ett fortsatt, menreducerat, stöd till svensk varvsindustri . Regeringen anser atten minskning, och pä sikt en avveckling, av de statliga stöden tillvarvsindustrin bör ligga i alla varvsländers intresse. Regeringen avser därföratt fortlöpande arbeta för denna målsättning, bl. a. i arbetet inom . Den gällande strukturplanen för Svenska Varv ABhar förutsatt att lönsamhet skall ha uppnåtts pä varven . Om så intesker skulle enligt gällande strukturplan en avveckling av varven ske.Som jag har redogjort för, är dock marknadsförutsättningarna sädana attlönsamhetsmä-. let inte bedöms kunna nås är 1985. Svenska Varvs ledning harföljaktligen informerat mig om att både och Uddevallavarvet bör läggasned om riktlinjerna i strukturplanen skall fullföljas. Regeringen delar bedömningenom man utgår från gällande strukturplan. Det torde vara onödigt att inför denna kammare redovisavilka oerhörda sociala och samhällsekonomiska konsekvenser en nedläggning av de båda varven skulle fä. Uddevallavarvet svarar för av den totala industrisysselsättningen i kommun och har även stor betydelse för omkringliggande kommuners sysselsättning. svarar för av industrisysselsättningen i kommun. har en arbets löshet som avsevärt överstiger genomsnittet i . Dessa allvarliga konsekvenser av en nedläggning kan naturligtvis inte tas som intäkt 95 Varvsindustrin, m. m. för att en nedläggning under inga förhållanden kan ellerfår göras. Men konsekvenserna är sä stora att de enligt mitt förmenande kan tassom intäkt för att pröva varje möjlighet till ett bibehållande avsysselsättningen så långt det är möjligt, med hänsyn tagen till möjligheternapå marknaden. Detta är det synsätt som har varit vägledande för regeringensförslag att medge en ökad respittid för slutlig bedömning av de båda varvensframtid. Lönsamhetsmålet skall sålunda sättas till 1986 i stället för till1985 som i den tidigare gällande strukturplanen. Därtill kommer att bådeUddevallavarvet och skall reduceras personalmässigt för att i görligutsträckning anpassas till rådande marknadsförhållanden. Både och Uddevallavarvet har genom egnautredningar kommit fram till att en neddragen produktionskapacitet på varderavarvet till 1 skulle medföra vissa problem och engångskostnader.De båda varven har dock bedömt en sådan kapacitet som företagsekonomisktmotiverad för att driva verksamheten vidare. Denna kapacitetsreduktion medfördå tyvärr de friställningsbehov som har aviserats, nämligen med 400 man påUddevallavarvet och med 900 man pä . Det är mot denna bakgrund somregeringen har föreslagit att medge en förlängning av strukturplanensrespittid. Ytterst är det naturligtvis också fråga om hänsynstagande till allade människor med familjer som är beroende av de båda varvens existens. Men jag vill understryka med skärpa att den föreslagnaförlängningen av respittiden sker inom noga definierade ramar. Det innebär bl.a. att varven, i den mån nu kan komma att bevilja stöd, inte kanteckna order till priser som täcker produktionskostnaderna. Det ankommer påSvenska Varvs och de båda företagens ledningar att se till att varvenskapacitet anpassas ytterligare. Jag vill också understryka att utfallet för varven nu ärberoende av deras egna ansträngningar och egen förmåga. Regeringen har iföreliggande proposifion ställt förslag till ekonomiska ramar för varven, sombör underlätta för varven att ta hem order. Jag vill med några ord också beröra utvecklingen inomområdet för offshore. Svenska Varvs offshore-verksamhet bedrivs som bekant i huvudsakinom . Detta bolag fick i den ursprungliga strukturplanendet primära ansvaret för att bearbeta detta affärsområde. Jag vill gärna här i kammaren uttrycka min storatillfredsställelse med hur detta specifika område har skötts från Svenska Varvsoch sida. Man har kraftigt höjt produktiviteten, man har lagt sig rättnär det gäller marknadsinriktningen och man har utvecklat bra produkter, somvisar sig vara funktionella och som efterfrågas pä marknaden. Företaget har ju också visat positivtresultat utan att därför subventioneras pä annat sätt än med de räntestöd sominternationellt tillerkänns alla fillverkare av liknande utrustningar. Jag vill då understryka att när en utländsk konkurrenterbjuder förmånligare finansiering än vad som normalt kan ges i , harvi genom s. k. matching möjlighet att erbjuda motsvarande villkor. Låtmig också beröra Svenska Varvs fartygsinnehav. Denmörka marknadssituation som jag inledningsvis tecknade, har medfört att har kommit att ha ett betydande fartygsinnehavgenom att koncernens varv har gått in och tillägnat sig egna fartygsandelar.Därfill kommer att många beställare inte har kunnat fullfölja sina betalningar.Svenska Varv-koncernen har då återtagit många fartyg, eftersom man har haftsäkerheter i dessa. Dessa fartyg och fartygsandelar har som bekant i huvudsakplacerats i Detär till mycket stor del detta fartygsinnehav som har orsakat de storaförlusterna för . Regeringen anser att Svenska Varvsfortsatta omstrukturering måste hållas inom en given ekonomisk ram, så som denär föreslagen i proposifionen. Av denna anledning anser regeringen att det ärnödvändigt att hantera tillskott till Zenit för förlusttäckning separat frändenna ram. Det är också det som är anledningen till att regeringen föreslärriksdagen att staten skall köpa Zenit och lösgöra detta företag frän . Regeringenhar med tillfredsställelse noterat att det finns en bred enighet om dettaförfarande. Avvikande åsikter finns i fråga om det kapitaltillskott som Zenitskall förses med. Jag tror att det kapitaltillskott som regeringen harföreslagit att Zenit skall fä inte kommer att kunna minskas. Förlusterna kommermed all sannolikhet att röra sig i denna storleksordning. Man vinner därföringet på att, som vissa borgerliga motioner föreslår, ge mindre bidrag fillZenit i detta läge. Varvsindustrin,m. 89 PER ()replik: Jag vill börja med att tacka statsrådet för två besked - om avsnörningenav Zenit och om att respittiden skall utgå . Jag hoppas att statsrådetCarlsson inte är tillbaka i denna kammare , som många av sinaföreträdare , och vill skjuta upp respittidenytterligare utan att det verkligen blir 1986. Vidareställde jag i mitt inledningsanförande tre direkta frågor till statsrådetCarlsson. Jag har ännu inte fått svar pä dem, och jag skall därför upprepa dem. Vadär det för underlag som gör att regeringen har bedömt att det är bättre attbibehålla tvä varv och dra ned på kapaciteten på bägge än att koncentreraverksamheten till ett kvarstående varv och utnyttjade företagsekonomiskafördelar detta innebär? Varför försöker man inte på det sättet ta till varapersonalens intressen för framtiden bättre, eftersom det ger större möjligheteratt konkurrera? Denandra frågan lyder: Vad är det för underlag som regeringen använder sig av ochsom gör att man har en förhållandevis positiv bedömning av den fortsattafartygsmarknaden -jämfört med bl. a. den alternativa bedömning som SvenskaVarvs ledning har valt att diskutera? Dentredje frågan är: Hur står det till med orderingången vid Uddevallavarvet oehKockums Varv? Min fråga gäller speciellt , eftersom 7Riksdagens protokoll 1982/83:161-162 Varvsindustrin, m. m. avbeställningarnafrån tydligen är aktuella eller i varje fall diskuteras f. n. Behöverman, nu när verkar dra sig ur, order före tredje kvartaletinnevarande år, eller kan man klara sig pä något annat sätt? Står man inteinför en akut kris inom bara några få månader? 90 () replik: Låt mig först konstatera att det råder ganskagod överensstämmelse mellan regeringspartiet och när det gällermålsättningen för den varvspolitik som vi vill driva. Det är i och för sigpositivt. Statsrådet ägnade åt att ge enbakgrundsbeskrivning och skisserade också något framtiden. Det är givetvis avvärde i debatten. Däremot saknar jag helt och hållet en redogörelse för varfördet förslag som regeringen lägger bättre skulle främja vår gemensammamålsättning. Givetvis bör man, som Per sade, ha några tunga argumentför att man väljer den här osthyvelsmetoden. Själv tycker jag att vi harframfört en rad argument för att värt val av väg ger varvsnäringen betydligtstörre chanser att nå ett positivt resultat. 91 () replik: Statsrådet erkände, liksom gjorde, att det ser verkligt dystert ut för svensk varvsindustri, ävenom tycker sig se ljuspunkter som jag har svårt att upptäcka. Detvore intressant om statsrådet ville redogöra för vilken grund det finns för ettsä positivt synsätt. Enligt min uppfattning gör sig statsrådet skyldig tillsamma fel när det gäller människorna som arbetar i varven som . Jag tror inte att deras chans ligger i att vi till varje pris hällerfast vid en tillverkning där prognoserna är så dåliga som de är inomvarvsnäringen. Det måste vara bättre att den kunskap och den kompetens som vivet finns på varven används inom andra grenar av industrin, där vi har störrechans att hävda oss ute i världen. Jag har fått några frågor som jag nu skallbesvara. Frågan beträffande de föreslagna metoderna att reducera kapacitetenvid både och Kockum har jag redan svarat på i mitt tidigare inlägg.Därför vill jag hänvisa till det. ' Man harockså frågat på vilka grunder regeringen har kommit fram till dessaståndpunkter i propositionen. Förutom av Svenska Varvs bedömningar har viockså tagit intryck av de bedömningar som har gjorts av de internafionellavarvsorganisationerna och den japanska varvsorganisationen. Ordersituationen och det aktuella läget vid de bådanamngivna varven vill jag för dagen över huvud taget inte kommentera. Dä detgäller kostnaden för att genomföra de här förslagen vill jag säga Om dét förslag beträffande varvspolitiken somregeringen har lämnat till antas, har den svenska varvsnäringen underett knappt decennium kostat samhället större belojjp än nägon annanindustribransch. Det rör sig om . för var oeh en av ossskattebetalare. Vid varje delbeslut har det funnits goda skäl att tillskjutamedel. Summan av delbeslut väcker dock betänkligheter. Jag villdärför deklarera som min bestämda uppfattning att strävan nu måste vara attundvika ytterligare förlusttäckning. Vad som återstår att göra sedan dagensbeslut är fattat är att aktivt arbeta för att anpassa varvskapaciteten ivärlden till en långsiktig efterfrågan och därmed slopa de subventioner somtill sist utgör subventioner till sjöfarten. Detta är ett långsiktigt mål somSverige kommer att verka för i det internationella arbetet. Varvsindustrin, m. m. 93 PER () replik: För det första tycker jag att det svar jaghar fått beträffande och Uddevallavarvet är mycket bristfälligt.