prot · G60996 · 1982-12-31 00:00:00 — Får jag sedan säga beträffande frågan om ochsärskilt , att regeringen inte bara från utanäven från andra krisområden i landet har fått förslag till och krav påsärskilda åtgärder, kommissioner och arbetsgrupper. Jag tror inte att vi kantillgodose alla dessa krav, därför att då skulle arbetet bli svårt attgenomföra. Det skulle nog skapa inte planmässighet utan motsatsen. Däremot vill jag säga att just när det gäller Bergslagensspeciella problem är regeringen, som jag sade förut, väl medveten omsvårigheterna. Därför har också industriministern för regeringen presenterathur utvecklingen i Bergslagen ser ut och redovisat de särskilda svårigheter somfinns där. Vi har också sedan gammalt ett krav på särskilda åtgärderför de bruksorter som har drabbats särskilt hårt. Vilken form detta må ta vetjag inte, men jag kan försäkra att regeringen kommer att ägna fortsattuppmärksamhet åt de problem som finns i Bergslagskommunerna och Bergslagslänen. 30LARS-OVE (vpk) replik; Vissa problem i Bergslagen skallarbetsmarknadsministern och regeringen ta itu med, sägerarbetsmarknadsministern. Men i sitt föregående inlägg sadearbetsmarknadsministern att det inte skulle bli någon uppföljning av det somsker i . Och det är ju ett besked. Arbetsmarknadsministern har en annan utgångspunkt än vpkoch jag. Man tänker inte radera ut den makt som finns i storfinansen. Nej, detvet vi ju Någonkontroll över dem som har skapat arbetslösheten och alla utförsäkringar, överdem som har sett till att alla dessa människor tvingas gå iarbetsmarknadsutbildning och tvingas in i dessa åtgärder för att över huvudtaget överleva, blir det inte. Det är ju just de här krafterna som har fört utkapital till andra områden i världen - tack vare vårt exportberoende, vårtalltför höga exportberoende, skulle jag vilja säga. Vi måste gå ifrån dettahöga exportberoende till ett mer rimligt exportberoende. Det är ju det dethandlar om. Men satsar man blint på storfinansen, har man inget val. Det ärjust detta som är den stora skillnaden. Vi tror inte att det går på annat sättän genom att vi skaffar oss makt och kontroll över de avgörande besluten isamhället. Om jag inte är helt felunderrättad, finns det också inom Anna-GretaLeijons parti faktiskt medlemmar som tycker att man skall ta hand om bankernaoch finansinstituten och ha en bättre kontroll över dem. Så om vi räknas fillarbetarrörelsen är kanske jag och vpk inte alldeles isolerade i fråga om maktoch kontroll. Vi har egenthgen inte tjänat på frihandeln. Vi får dentillbaka som en bumerang. Dessutom har frihandeln gjort att vi har kunnatutsuga en massa länder. Fattigt folk har fått betala för vårt välstånd. Det ärockså en sanning. har vi en väldigt ojämn fördelning i vårt land. skall vi se om vårt hus, vi skall se till att vi fårkunskapen i . Men vad är det det handlar om? Jo, det handlar omkontrollen över våra råvaror och hur de utnyttjas och används framöver. Och detär viktigt, om vi har detta höga exportberoende framöver. Det påpekar ocksåSvenska gruvindustriarbetareförbundet. Skapa kunskapen i i stället föratt kortsiktigt köpa den av multinationella bolag! Jag tycker det borde vara enrimlig utgångspunkt för en arbetarregering. Vad handlar det om nu? Ni genomför i regeringsställning enpolitik som -det erkänner i dagens nr av Stockholms-Tidningen- inte ger något stöd till avhjälpande av arbetslösheten men som i stället gårut på att hålla igen lönekraven, öka företagens vinster och låta datoriseringenkomma med stormsteg utan något större hinder. Börsspekulation och marginalskattereform- är det inte en orättfärdig politik? Är det inte en fortsättning på enborgerlig politik, kanske med sociala undertoner, som är bättre och som viställer upp på och stöder, framför allt AMS-satsningar på kort sikt. Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän 31BJÖRN (vpk) replik; I sitt senaste inlägg sägerarbetsmarknadsministern att ett sådant kommissionsarbete som arbetarrörelsenspartier i föreslår inte skulle innebära någon planmässighet.Om jag har förstått rätt befarar arbetsmarknadsministern någon form av allmänanarki och roffar-party. Det är inte fler byråkrater vi vill ha, sådan här arbetsgrupp eller kommission skulle ha ett starkt fackligtinflytande. Den skulle innebära en breddning av ansvarstagandet. Den skulle ökaidéflödet. Om jag inte missförstått föregående interpellationsdebatt totalt,var det just 7 protokoll 1982/83:94-97 Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän sådanatankar och idéer som där fördes fram när det gäller kvinnornas situation påarbetsmarknaden. Jag förstår inte, herr talman, arbetsmarknadsministernsavoga inställning till en sådan här fin akfivitet och decentraliseringspolitik. kanske missförstod mig i vissmån. Problemet är att väldigt många områden i vårt land tyvärr har storasvårigheter på arbetsmarknaden. Många län och enskilda orter uppleversituationen som mycket krisartad. Därför vänder sig många till regeringen ochvill ha ett gemensamt kommissionsarbete. Jag tror inte det är möjligt för ossatt driva arbetet på det sättet annat än undantagsvis. Ett sådant undantag varNorrbotten därför att situationen där är ännu mycket allvarligare än på andrahåll i landet. Det var bara det jag menade med svårigheten att tillgodose allasådana här önskemål som förs fram , inte bara från utan ocksåfrån andra områden. Får jag sedan bara säga att den polifik som regeringendriver innebär att utomordentligt många ansträngningar satsas på rätten tillarbete. Vi sade i valrörelsen att det inte finns någon möjlighet för oss attomedelbart vända den negativa utvecklingen på arbetsmarknaden. Vi sade ivalrörelsen, liksom vi sade här i kammaren , att nästa vinterkommer att bli svår på arbetsmarknaden. Tyvärr har dessa farhågor besannats.Det finns inte möjlighet för en regering som tillträder attsnabbt lösa alla problem. Devalveringen och investeringsprogrammet kommer attfå positiva effekter på arbetsmarknaden, men tyvärr märks det inte med detsamma.Får vi ordning på vår ekonomi, så kommer det att ge positiva effekter genom attvi kan sänka räntan och ge större utrymme för satsningar. På kort sikt har viarbetsmarknadspolitiken att tillgå, och utan den skulle arbetslösheten iSverige vara väldigt mycket större än den är. De arbetsmarknadspolitiskainsatserna innebär, t. ex. när det gäller beredskapsarbeten, att 73 200personer haft beredskapsarbeten, jämfört med 47 400 för ettår sedan. Och även om jag kan hålla med om att dehär åtgärderna naturligtvis inte är de som man helst av allt önskarvidta är det ändå så, som väl varje enskild beredskapsarbetare känner det, attdetta i varje fall är en vettig sysselsättning. Det är den öppna arbetslöshetenvi måste bekämpa, och det är fel när man, som gör, räknarsamman dem som är arbetslösa med dem som är föremål för olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi skall vara glada över att vi i Sverigeunder en lång följd av år har byggt upp arbetsmarknadspolitiken, så att vi kanutnyttja den på det sätt som vi gör . Annars skulle situationen för deenskilda människorna vara så oerhört mycket svårare. Då skulle vi vara likailla ute som man är på många håll i vår omvärld. Regeringens möjligheter att på kort sikt medverka till attpressa ned arbetslösheten ligger alltså i de arbetsmarknadspolitiskainsatserna. med att vi gör dessa insatser skall vi verka för andraåtgärder som på lång sikt kangöra den ordinarie öppna arbetsmarknaden större genom att där Nr 96 beredautrymme för arbete åt alla. Sådana åtgärder harvi också vidtagit, men Måndaeen den de verkar först . Talmannen anmälde att anhållit att fillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 33 (): tar i sin interpellation uppde arbetsmarknadspolitiska åtgärder som den socialdemokratiska regeringenförstärkte. Han betraktar dem som om de hade inget eller ringa värde. Utan dessa åtgärder hade haft enarbetslöshet på mellan 9 000 och 10 500 personer . stannade siffran pådrygt 7 000 öppet arbetslösa. Det är mellan 2 000 och 3 000 färre arbetslösa änom den borgerliga regeringen suttit kvar vid makten, men det är ändå enavskräckande siffra. En kombination av tidigareläggning av byggprojekt ochsatsningar på beredskapsanställningar förbättrar också läget på den övrigaarbetsmarknaden. Som exempel på detta kan nämnas att i Borlängeregionensysselsätts f. n. 180 byggnadsarbetare - snickare, målare, murare,betongarbetare - i beredskapsarbeten. De här byggprojekten har som ytterligareeffekt gett arbete åt 75 byggnadsarbetare utanför de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. Utan en socialdemokratisk regering hade vi inte kunnatbörja bygga SJ:s vagnverkstad i , inte kunnat förbättra ,eller . mot hade fåttfortsätta att vara krokig och gropig. Jag nämner detta bara för att ge någraexempel på vad den socialdemokratiska regeringens satsningar betytt för denregion jag tillhör - något som väl känner till. Den socialdemokratiska regeringen gav också kommunernatillstånd att fritt använda de statliga bidragen till ungdomsslussarna förarbetsbefrämjan-de åtgärder. I ett flertal kommuner, bl. a. min hemkommunBorlänge, har särskilda åtgärdspaket utformats för att ge ungdomar arbete,utbildning eller aktivitet i någon form. Naturligtvis kräver det också attkommunen har en positiv inställning och skjuter till pengar till sådanaprojekt. Det enda negativa med beredskapsarbeten är att de har sexmånader som maximal tid för anställning. Detta frestar på kommunernasorganisation ur administrativ synpunkt, men också när det gäller ekonomin,anskaffandet av maskiner och utökning av personalutrymmen. Med längreanställningstid skulle administrationen bli mindre och platsförmedlingsresurserskulle frigöras och tas till vara bättre. Ännu bättre vore det om dessa pengar som anslås tillberedskapsarbeten kunde användas till fasta tjänster inom den offentligasektorn, där de stora arbetskraftsbehoven finns. Det skulle ge kvinnorna tillgångtill den arbetsmarknad de av hävd har haft, men även ge ungdomarna en chanstill Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän är det ungdomar och kvinnor som drabbas hårdast av den dåligafillgången på arbete. sade i senaste numret av LO-tidningen:Arbetslösheten är inte grafis! Priset är utstampade människor! Det priset anser vi nog alla vara alltför högt, när vi kanorganisera om arbetsmarknaden och flödet av pengar så att det kommer samhälletoch de många människorna till nytta. Helt klart är att vi inte kan bygga sysselsättningen påarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi måste bygga upp enindustrisysselsättning, och det är vi i full färd med. Även om jag ser medtillförsikt på de sysselsättningsåtgärder som vår socialdemokratiska regeringplanerat, så känner jag ändå en stor oro för utvecklingen inom stålindustrin,basen för sysselsättningen i . Speciellt osäker är situationen för specialstålverken, därpågående förhandlingar om branschens framtida struktur, lokalisering ochomfattning gör situationen ännu osäkrare. Vad skall hända , medLångshyttan och ? Ovissheten är påfallande. I Norrbottensproposifionen föreslås en flyttning avrälsverket från Domnarvet fill . För mig som borlängebo - med kännedom omden ökande'arbetslösheten i vår region - känns det som om vi med hjälp avstatliga medel på över 200 milj. kr. flyttar arbetslösheten från tillDomnarvet. Kanske kommer också den lönsamhet som rälsverket har attäventyras. Man frågar sig: Är det en riktig användning av samhällets pengar? socialdemokrafiska kvinnodistrikt uttalade på sinårskonferens under den gångna helgen som sin mening att rälsverkets framtid iBorlänge måste säkerställas. Vi socialdemokratiska riksdagsledamöter frånDalarna kommer att i en motion lägga fram våra synpunkter på Norrbottenspropositioneni just avsnittet om rälsverket och dess framtid. Trots delvis dystra inslag i mitt debattinlägg ser jag somen trygghet att vi åter har en socialdemokratisk handlingskraftig regering.Lars-Ove interpellafion visar bara vikten av att vi fortsätter detprogram som regeringen lagt upp riktlinjerna för och somredan visar positivaeffekter. Det är viktigt att vi inte sår ut missnöje och misstro mot denpolitiken. Vi måste behålla tron , som syns ljusna! 34LARS-OVE (vpk) replik: har tydligen funderat över enpassus i min interpellation, där jag har skrivit: "Tyvärr pekarregeringspolitiken på att får förlita sig på AMS-sysselsättning. Det äri längden en nederlagspolitik." Det står jag för, och jag hoppas att IngerHestvik också förstår att det är så. Jag säger också att vi ju tillsammans harmedverkat till ökade AMS-medel på kort sikt för att klara av situationen. Iförlängningen av anförande ligger kanske att hon var lika oroligsom jag för den bristfälliga industripohtik som regeringen för. Vad beredskapsarbetenaanbelangar så är de ju negativa i den meningen Vi kan bara se på hur det är i kommuner ochlandsting och i statsapparaten. Vi kan fråga dem som skall syssla med personal.Å ena sidan rationaliserar man och tar bort människor, å andra sidan kommer detdit ett beredskapsarbete för samma arbetsuppgift. Det är naturligtvis någontingsom räddar för stunden, det är vi helt på det klara med. Men det är en orimligordning som det f. n. är. Jag vill till slut säga till att jag hoppasatt det inte bara är som borlängebo utan av politiska förnuftsskäl som honröstar emot en flyttning av rälsverket. kanske dalariksdagsmännenröstar på vpk:s förslag. Föregående år har kolleger - hon varinte här då - röstat för att det skulle flyttas. Då vågade de inte annat, mende kanske vågar bättre . Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän 35ELVY (): När jag tar det här tillfället i akt att häri ta upp situation gör jag det mot bakgrund av att länetsproblem är mer allvarliga än kanske . Jag är medveten om attarbetsmarknadsministern väl känner till förhållandena, men jag vill ändåberöra en del saker. Jag vill då allra först honorera den socialdemokratiskaregeringen för vad som trots allt har satsats på . Senastförra veckan antog sålunda ett förslag från regeringen om ekonomisktbidrag på 25 miljoner till , vilket möjliggör för detta bruk ochdetta samhälle att leva vidare. har det - som arbetsmarknadsministernnämnde -satsats extra beredskapsmedel fill bl. a. underhåll och byggande avvägar i samt skett en hel del tidigareläggningar av statligainvesteringar, och utan dessa åtgärder skulle arbetslösheten varit ännu högre.Detta är självfallet mycket positivt, och värmlänningarna är också myckettacksamma för detta. Men tyvärr är situationen för så allvarlig attdet krävs mycket stora insatser på väldigt många områden, om man skall finnalösningar på länets problem. Beredskapsmedel och beredskapsarbeten är givetvisbra på kort sikt, men riskerar denna verksamhet att bli så stor att dettenderar att bli svårigheter att finna meningsfulla arbeten utan att gå in påområden som rätteligen hör till den ordinarie arbetsmarknaden. Utbudet avlediga platser inom industrisektorn är sålunda skrämmande lågt. Den pågående strukturomvandlingen på såväl järn- ochstålsidan som då det gäller skogen slår mycket hårt i . Dettaförhållande, fillsammans med den långvariga lågkonjunkturen, har medfört attVärmland har blivit det län som jämte är hårdast drabbat i landet. Vi från ser positivt på de förslag till insatserför som just nu ligger på bord, och vi hoppas att dessaskall bidra till att rädda . Men måste det faktiskt bli tur. måste detfill också någon form av Värmlandspaket. I annat fall riskerar stora delar avVärmland -precis i likhet med - att bli ett ödelandskap. Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän I dess spår följer en avflyttning som från vissa kommuner sker i såsnabb takt att deras möjligheter att bestå som självständiga kommuner hotas. Enytterligare minskning av det begränsade befolkningsunderlaget i dessa kommunerskulle medföra allvarliga följder då det gäller möjligheterna att fullfölja denregionala servicen. Framför allt är det bruksorterna som har drabbatsspeciellt hårt, och jag vill låta kommun exemplifiera situationen.Lokalt har man i enligt uppgift en arbetslöshet på , ochbefolkningsminskningen har varit 2 217 personer, varav 1250 utgör nettoutflyttning. Enligt prognosen kommer denna utveckling attfortsätta. Man beräknar att befolkningen i kommer att minska med 1 500personer , om inte situationen radikalt förändras. Kommunen hari dag drygt 17 000 invånare. Naturligtvis är det i första hand ungdomen som måste sökasig bort för att få sin utkomst - en utveckling som i sin tur medför ensnedfördelning i åldersstrukturen. Vad jag här har anfört kan i princip också gälla förövriga kommuner i framför allt norra och östra delarna av . Det ärsålunda inte realistiskt för de arbetssökande att tänka sig att kunna få arbetei angränsande kommuner inom pendlingsavstånd. Enda möjligheten är således attflytta från - om ens det är någon möjlighet numera. Vi har från socialdemokratiskt håll på Värmlandsbänken iår liksom fidigare mofionsvägen aktualiserat en rad åtgärder,som om de genomfördes skulle kunna bidra till att minska arbetslösheten. a.föreslår vi statlig medverkan till tidigareläggning av ohka sjukhusprojekt somär planerade. Vi föreslår också tidigareläggning av vissa ny- och ombyggnaderav skolor och allmänna samlingslokaler m. m., en ökad satsning på turism, bl.a. det s. k. i norra , industricentra i -för attbara nämna några exempel ur årets motion. Extra anslag till byggande ochunderhåll av vägar har vi redan erhållit, men utöver det föreslår vi bl. a.medel till projektering och byggande av vägen Mossfallet-Rämmen i Hagforskommun. Det är en satsning som bl. a. skulle få stor betydelse förtransporterna mellan de värmländska stålorterna och övriga Bergslagen. Jag behöver inte här inför arbetsmarknadsministernexemplifiera ytterligare, men jag vill - bara för att återknyta tillsituationen i och övriga bruksorter - understryka vikten av att statenmedverkar till en lösning för . Snabba åtgärder måste nu sättasin för att rädda de jobb som finns kvar, och åtgärder måste vidtagas somgaranterar ersättningsarbeten för de sysselsättningstillfällen som trots alltkommer att falla bort på bruksorterna. Jag kan i detta sammanhang nämna attantalet anställda i inom kommun minskat med 860 personerunder en tioårsperiod. Mot bakgrund av Bergslagens alldeles specifika problemföreslår vi sålunda i vår motion att regeringen tillkallar en särskildkommission med uppgift att utarbeta ett långsiktigt program för industriuppbyggnadoch reindustrialisering i Bergslagen. Det är med tillfredsställelse jag härhör arbetsmarknadsministerns synpunkter på denna fråga och att regeringen serallvarligt på problemen just i Bergslagen. Förslag till olika lösningar på Värmlandssysselsättningsproblem har också framförts från bl. a. socialdemokratiskapartidistriktet och LO-clistriktet i vid olika uppvaktningar. Det finns alltså rikligt med material från somkan utgöra underlag för ett speciellt åtgärdspaket för att främja sysselsättningen,och det är vårt sammanfattande krav i motionen. Det är också min förvissningatt gör vad på henne ankommer för att detta skall komma tillstånd. I vilken form de här åtgärderna sedan kommer är naturligtvis til syvendeog sidst av mindre betydelse. Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän 36OVE (); Så länge arbetslösheten är hög är förhållandenaotillfredsställande och måste förändras - insatser måste till för attförbättra situafionen. Dagens arbetslöshet är stor och kräver åtgärder, men denhade, som redan har sagts från denna talarstol, varit ännu större om inte densocialdemokratiska regeringen - något som ju också framgår av statsrådets svar-vidtagit kraftiga åtgärder. En öppen arbetslöshet i på 7 200personer för ungefär sedan - närmare bestämt - är en högsiffra och den rymmer många mänskliga svårigheter. Men enligt min uppfattningpekar prognosen på att utan de kraftiga åtgärder som regeringen vidtagit hadeantalet öppet arbetslösa varit större, med bortemot 3 000 fler arbetslösa, ja,kanske rent av ännu fler. Visst kan man, som gör i sininterpellation, ha kritiska synpunkter på "AMS-sysselsättningen". Mennär inte industrin orkar ta sitt fulla ansvar och konjunkturen inte hjälpertill att skapa industrisysselsättning i önskvärd utsträckning, är AMS-arbetennågot positivt och något som vi behöver. Vi har ju många angelägna arbetsobjekti gång tack vare arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En del av de pågåendevägarbetena kan ha stor framtida betydelse, som också arbetsmarknadsministernpåpekade, för både lokalbefolkning och industri. AMS-arbeten kan i sinförlängning ha många gynnsamma effekter. Vi får inte nedvärdera angelägnaarbeten bara därför att dessa utförs i AMS regi eller därför att de utförs medstöd av beredskapspengar. Ett arbete är ett arbete och måste alltid värderas somett sådant. Tillgänglig arbetslöshetsstatistik visar mycket högarbetslöshet i vissa av läns kommuner. Man skulle rent av kunnasäga att samtliga av länets kommuner har hög arbetslöshet men att några harännu högre. Andelen arbetssökande av befolkningen är störst i några av våraglesbygdskommuner. Där betyder beredskapsarbeten mycket. Jag hoppas ochförutsätter att regeringen också följer utvecklingen mycket noga och om såbehövs vidtar särskilda åtgärder. I en del av de här kommunerna är arbetslöshetenså hög att förhållandena där gott kan jämställas med . Vi måstealla vara intresserade av och arbeta för att alla människor som vill Om arbetslösheten i , och Norrbottenslän ut påarbetsmarknaden också kan få ett meningsfullt arbete. Självfallet måsteönskemålet vara att det är den ordinarie arbetsmarknaden som kan klara detta.Men när detta inte går måste samhället genom sina arbetsmarknadspolitiskaåtgärder gripa in. I ett mycket dystert läge tycker jag ändock att det finnsvissa ljuspunkter, sådant som åstadkommits tack vare samhällspolitiskaåtgärder. Jag vill kort i den här debatten redovisa att antalet anställda med lönebidragi länet har ökat. Det är människor med någon form av handikapp. I februari i århade vi i länet 897 anställda med lönebidrag. Det var en ökning med56 personer - ett inte obetydligt fillskott av arbetstillfällen för utsattagrupper. Även Samhällsföretagsgruppen har ökat antalet anställda. I februari1983 hade Dalagruppen ca 1 250 anställda - en ökning med nära 90 personer påett Som jag redan påpekat är inte förhållandena bra iKopparbergs län, och mest utsatta är kvinnor och ungdomar. Av de arbetslösamellan'16 och är betydligt mer än hälften flickor. Bakom allt mörker bör det dock finnas ett ljus, och det ärden dag då devalvering och begynnande högkonjunktur ger utslag i behov avnyanställningar. När behov av nyanställningar kommer krävs kunskap för attkunna ta erbjudna arbeten - inte minst i när arbetslivet förändrassnabbt. Då krävs ny och mer kunskap. Det är min förhoppning, ochjag uppmanar de arbetslösa: Utbilda er, skaffa er kunskaper för att kunna ta dearbeten som erbjuds! Jag vill också vädja till arbetsmarknadsministern: i fortsättningen medel i största möjliga utsträckning finnas tillförfogande för utbildning av arbetslösa. Det bör i stort sett kunna ske utanmerkostnad för samhället, t. ex. genom omstrukturering av AMU;s resurser,flexibilitet vid AMU-centra, saxning av utbildning, köp av utbildningskapaciteti företag m. m. Framtiden behöver utbildad arbetskraft. Därför hoppas jag attregeringen gör allt för att skapa utbildningsresurser för arbetslösa och försådana som riskerar att slås ut om de inte får erforderlig utbildning. Jag villockså uttrycka en förhoppning om att dessa grupper utnyttjar den utbildning somstår fill förfogande. Det finns, herr talman, en sektor som gårförhållandevis bra och kring vilken det förts enväldig debatt; skogsindustrin. Framför allt förefaller sågverken just nu ha engod avsättning för sina produkter. Alla skogsägare har ett ansvar när detgäller råvara till skogsindustrin, och då borde den debatt som förts vara ensignal och en väckarklocka, så att man ser till att behövliga virkeskvantiteterlevereras till landets skogsindustri och då inte minst fill sågverken.