prot · G60958 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:58 1 § Anmälan om nya statsråd Från statsministern hade inkommit följande skrivelse: Jag har förordnat att vara statsrådfr. o. m. . Jag har vidare med verkan fr. o. m. den 17 januari 1983entledigat statsrådet och chefen för försvars- och kommunikationsdepartementen CurtBoström från uppdraget som chef för försvarsdepartementet. Jag har samtidigtförordnat att vara statsråd och chef för försvarsdepartementetfr. o. m. . Skrivelsen lades till handlingarna. 2 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Jag anhåller härmed om entledigande från mittriksdagsmannauppdrag fr. o. m. . Kammaren biföll denna anhållan. Anmälan om nya statsråd Om åtgärder för att förbättra konkurrensen inombryggeribranschen 3 §Svar på frågorna 1982/83:162 och 165 om åtgärder för att förbättra konkurrenseninom bryggeribranschen har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att förbättra konkurrensen inombryggeribranschen. har frågat mig hur jag ser påbryggerinäringens situation och på de lösningar som presenterats samt om jag ärberedd att vidta åtgärder som behövs för att trygga de små bryggeriernasexistens. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. Bryggerinäringenssituation är synnerligen pressad. Branschen kännetecknas av enöverkapacitet i produktionsledet på . Situationen har närmastförvärrats , trots att flera bryggerier har lagts ned och beslutredan har fattats om ytterligare nedskärningar. Man kan inte räkna med attförsäljningen kan öka i en sådan omfattning att den nuvarande överkapacitetenupphör. En fortsatt strukturanpassning inom branschen är därför nödvändig. Den branschsituation som jag nu har beskrivit framgår avdet förslag fill handlingsplan som Brygginvest och gemensamt lämnade intill regeringen . Förslaget är utformat mot bakgrund avförhandlingar som förts under én lång fid och som innefattat även andraintressenter. Förhandlingarna har bl. a. visat att några möjligheter att skapaett med konkurrerande företag av tillräcklig storlek inte föreligger. Istället har ett förslag utarbetats som innebär att konkurrerande försäljningsorganisationerutformas inom ramen för en sammanhållen koncern. Förslaget innebär också attde skalfördelar som finns i vad gäller produktion och distribufion inombryggeribranschén kan tas fill vara genom att en gemensam organisation bildasför dessa båda led. De ekonomiska vinster som följer med detta bör givetvisockså komma konsumenterna till godo. Man föreslår också att en särskild stiftelse skall bildas.Dess uppgift avses bli att i nära samarbete med det nya bolaget medverka tillatt skapa nya sysselsättningstillfällen på orter där bryggerier kan komma attbehöva läggas ned eller där produktionskapaciteten kan behöva begränsas. Förslaget till handlingsplan bereds f. n. inomregeringskansliet. Jag avser att föreslå regeringen att lägga fram enproposition för i frågan. 2CHRISTER EIREFELT (fp): Jag tackar finansministern för svaret på frågan. Den verklighetsbeskrivning som ger harjag ingenfing att invända mot, men det förslag till omstrukturering av svenskbryggerinäring som har utarbetats gemensamt av Brygginvest och och somfinansministern tydligen är beredd att ställa sig bakom fick mig däremot attsätta flera frågetecken i kanten när jag läste det. De kontakter jag sedan haftmed branschfolk har inte givit mig anledning att räta ut ett enda av defrågetecknen. Det är framför allt svårt att hitta någon utanförPrippskon-cernen som tycker att det här är ett bra förslag. Mina egna invändningar är i huvudsak av principiell natur.Förslaget innebär nämligen ett nytt steg mot en monopolsituation och kommer attleda fill ytterligare konkurrensbegränsning. Att en sådan här lösning, somfinansministern säger, skulle komma konsumenterna till godo verkar intesannolikt. Jag tror nämligen att det blir mycket svårt att i realitetenåstadkomma den interna konkurrens som det talas om i förslaget och som skulleske genom en organisationsmodell där försäljning och marknadsföring delas upp itvå eller tre bolag inom organisationen, som all produktion ochdistribufion samlas i ett enda bolag. Det verkar, försiktigt uttryckt, intetroligt att ett sådant system skulle ge den verkliga konkurrens som behövs idenna bransch liksom i alla andra branscher. En fungerande marknadsekonomi kräver flera självständigaföretag. Då får man mångfald i besluten och framför allt det personligaengagemang som är så vikfigt för all företagsamhet. Färre och större enheterger minskad konkurrens, ökad byråkrafi och nästan allfid en sämreeffektivitet. Det är en sanning som gäller också för tillverkning av öl ochläsk. går det inte att blunda för att detta handlar om en bransch därstordriftsfördelarna är påtagliga. Jag är dessutom medveten om att detförmodligen blir nödvändigt med en ytterligare omstrukturering, eftersom detockså utan tvivel finns en överkapacitet i svensk bryggeriindustri. Det är säkert också riktigt, som påpekas i detta förslag,att det behövs hög effektivitet i produktionen om man skall klara konkurrensenmed importen. Men jag menar alltså att de positiva effekter som en faktisk,inte konstlad, konkurrenssituation innebär överväger stordriftsfördelarna. Min slutsats, herr talman, blir alltså att man i ställetborde fortsätta ansträngningen att skapa en fristående bryggerigrupp vid sidanav . I motsats fill finansministern tror jag fortfarande att det ärmöjligt. Jag är väl medveten om de svårigheter som finns, men menar man allvarmed att det behövs konkurrens är det den enda möjligheten. Om åtgärder för att förbättra konkurrensen inombryggeribranschen 3LENNART BRUNANDER (c): Jag tackar finansministern för svaret. Menjag vill säga, som fidigare gjorde, att jag inte känner migdirekt lugnad av det. Jag har också en rad frågetecken när det gäller detförslag som och Brygginvest har tagit fram. I svaret sägs att kapacitetsutnyttjandet i den svenskabryggeriindustrin är för lågt, och det är naturligtvis riktigt. Men problemetär, som jag ser det, att det i de delar av bryggeriindustrin som skullerationaliseras bort inte finns någon egentlig överkapacitet, utanöverkapaciteten ligger i stort sett hos . Förslaget innebär att man skall monopoliserabryggerinäringen till ett företag som gör öl och läsk. Att man sedan försökerskapa en konsfiad konkurrens med olika marknadsföringsbolag kommer troligeninte att ge något bra resultat. I likhet med vad har sagttror jag att det är nödvändigt att ha olika företag med olika inriktning, olikaintressen och kanske olika typer av öl och läsk för att få den konkurrens manvill ha. Omåtgärder för att förbättra konkurrensen inom bryggeribranschen Dettaförslag innebär också att en mängd småbryggerier - en mängd kanske är mycketsagt, eftersom vi inte har så förfärligt många - kommer att försvinna. Detinnebär att ett stort antal arbetstillfällen kommer attförsvinna i de orter där dessa bryggerier finns. Det har sagts att det skulleröra sig om 400-500 arbetstillfällen. Det är arbetstillfällen på orter som mångagånger redan har en dålig arbetsmarknad, med få möjligheter till andra jobb. Nusäger finansministern i sitt svar att man skall bilda en stiftelse som skall setill att få fram nya arbetstillfällen. Jag måste säga att jag tvivlar något påatt möjligheten och viljan till det finns, därför att har redan fidigarerafionaliserat och lagt ned företag. Jag kan hänvisa fill att jag var i kontaktmed i samband med nedläggningen av Sandwalls bryggeri i . Det varomöjligt den gången att få någon förståelse för att man borde hjälpa fill attskapa andra arbetstillfällen. På den punkten är jag därför litet tveksam. Detär naturligtvis bra att man försöker vidta åtgärder, men det vore ännu bättreom man försökte vidta sådana åtgärder att de arbetstillfällen som finnskunde vara kvar. Importennämndes här liksom nödvändigheten av en effektiv svensk industri för att motståimporten. Men är det inte så att i och med att vi får en mindre bredd på detsvenska sortimentet, så uppstår ett behov av eller en möjlighet till import ochfill en konkurrens som kan ta bort arbetsfillfällen? Jagskulle vilja komplettera de tidigare frågorna genom att ställa ytterligare enfråga till finansministern; Är finansministern beredd att vidta åtgärder föratt de små företagen i denna bransch skall kunna finnas kvar och för attdominansen från inte förstärks? I och för sig är det konsekvent att riksdag bekymrar sig överbryggerinäringens situation, eftersom det är riksdag som har beslutatatt svenska folket skall dricka mindre öl. Det gör nu svenska folket, och dåfår vi problem med bryggerinäringen, som har en enorm överkapacitet. Detförslag som jag refererade här har man, såvitt jag förstår, missförstått på encentral punkt. Förslaget går inte ut på att nu koncentrera bryggerinäringentill e« företag eller att börja lägga ned en mängd bryggerier. Det enda somförslaget går ut på är att om det bland de mindre bryggerierna, varav många - det är alldeles klart - kämpar med stora ekonomiska svårigheter, finnsföretag som vill söka ett samarbete med den nya koncernen, så skall det öppnasmöjligheter för dem att göra det. Det kan ske i olika former - genom att deuppgår i koncernen, eller genom att de har en viss ställning inom koncernen. Omdet är så, som påskiner, att det bland de övriga privatägdabryggerierna finns intresse av att gå samman i en friståendebryggerigrupp vid sidan av , finns det ingenting som hindrar dem att göradetta. Det förslag som skall läggas fram kommer inte heller att göra det. Problemetär att dessa företag saknar både det erforderliga kapitalet och - i många fall- de tekniska förutsättningarna för att åstadkomma ett sådant samarbete. Detaktuella förslaget skulle faktiskt ge dem sådana möjligheter. Förslaget skall föreläggas i enproposifion, och både herrar Eirefelt och Brunander och alla andra som ärintresserade av frågan får då rikhaltiga möjligheter att i motioner, iutskottsbehandlingen och sedermera i kammardebatten ingående belysa och påverkafrågans behandling. Om åtgärder för att förbättra konkurrensen inombryggeribranschen 5 (): Aktierna i ägs ju till av svenskastaten, och med den mycket dominerande ställning som har på marknadenger det regering och riksdag ett mycket stort ansvar för utvecklingen ibranschen. En sådan lösning som den nu skisserade kräver enmedverkan från Brygginvest. Den lösning som senast var aktuell hade vissalikheter med detta förslag. Det handlade då också om ett gemensamt moderbolag,där skulle skapa en konkurrenssituafion internt i bolaget. Jag tror atten av anledningarna till att det förslaget inte ledde fill något resultat varen osäkerhet om, bl. a. hos den förra regeringen, att det verkligen går att medsådana här konstlade medel skapa denna konkurrenssituafion. Jag menar att ett ingripande frånstatligt håll i näringslivet är påkallat just i en sådan situation där detgäller att säkra en fungerande kunkurrens. I det fallet har regering ochriksdag ett gemensamt ansvar gentemot konsumenten. Här har vi en situation därdet statliga företaget är marknadsledande i en bransch som har bekymmer, och dåmenar jag att staten genom sitt ägarintresse i detta företag skall arbeta föratt det skall vara möjligt att upprätthålla konkurrens genom fristående företag- inte motsatsen, vilket jag anser att det aktuella förslaget innebär. 6LENNART BRUNANDER (c): Finansministern sade att vi somriksdagsledamöter måste bekymra oss om öldrickandet, eftersom vi beslutat attförsöka få folk att inte dricka så mycket öl. Det är naturligtvis riktigt. Mendet är egentligen inte det frågan gäller, utan frågan är var någonstans det ölsom vi ändå dricker skall tillverkas. De stora bryggerierna och framför allt byggde juupp en överkapacitet, då man hade förväntningar om att få sälja mer öl, framförallt när vi började med mellanölet. Att det inte blivit så tycker jag inte attde orter som har de mindre bryggerierna skall straffas för och inte heller demindre bryggerierna, för det var ju inte dessa som byggde upp kapaciteten då. Jag tycker därför att det är viktigt att man i det arbetesom måste göras i budgetdepartementet när man skall lägga fram en proposifiontar med i bedömningen att vi behöver dessa mindre bryggerier i de orter där definns och att vi också behöver den diversifiering som det innebär att vi hardem på öl- och läsksidan. Jag tror att det är en tillgång, och jag tror ocksåatt det Omfortsatt verksamhet vid bryggeri i innebär ett bättre skyddmot importen än om vi lägger tillverkningen i ett enda företag. Jag är rädd föratt vi i så fall skulle bli för ensidiga och i stället få ett behov av import. Överläggningenvar härmed avslutad. 4§Svar på fråga 1982/83:178 om fortsatt verksamhet vid bryggeri iGällivare har frågat mig om jag vill medverka fill attverksamheten vid bryggerier i kan fortsätta. Prippsstyrelse fattade beslut om att lägga ned fillverkningen vid bolagetsbryggeri i . Beslutetinnebar att tillverkningen skulle upphöra vid utgången av år 1982.Distributionen av drycker från Gälhvare skall dock fortsätta som tidigare.Några förslag fill annan verksamhet vid fanns inte, enligt vad jaghar erfarit, när beslutet fattades; Det förslag om tillverkning av öl förexport som aktualiserats har således kommit fram efter det att beslutet omnedläggning fattats och åtgärder påbörjats för att avyttra maskinutrustningen. Jag vill erinra om att det ankommer på styrelsen iett företag att besluta om nedläggning av produktionsenheter inom företaget. Ivad gäller försäljning av maskinutrustningen torde det närmast ankomma påföretagsledningen eller den som denna utsett att fatta sådana beslut. Jag harsåledes ingen möjlighet att ingripa i denna fråga. Liksom är jagdock synnerligen angelägen om att alla möjligheter att skapa sysseLsättning imalmfälten prövas i en positiv anda. Jag utgår också ifrån att Prippsföretagsledning på ett seriöst sätt har övervägt möjligheterna att åstadkommaen lösning av sysselsättningssituafionen för de anställda i . 8 (): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga, som var föranledd av deproblem som uppstått i samband med nedläggningen av bryggeri iGällivare. I årsredovisningför 1981/82 kan man läsa: "InomPripps har fattats beslut om nedläggning av bryggerierna iGällivare, och . Vi har lagt nerbetydande ansträngningar för att finna annan sysselsättning på berörda orteroch har också lyckats, speciellt i ." Jagvill gärna gratulera , men i fallet är detta en falskbeskrivning. Där består faktiskt "ansträngningar" endast i effektivt stoppat alla förutsättningar för fortsatt verksamhet vidbryggeriet, trots att kommunen genom medverkan av ny huvudman skapat förutsättningarför fortsatt drift. Kommunen fick löfte av att köpabryggeriutrustningen. Planerna var bl. a. att fillverka ett öl för export tillTyskland. När detta kom till kännedom bröt man löftet till kommunen ochsålde maskinerna till ett norskt bryggeri. Förklaringen till detta var enligtföretaget att man givit detta löfte i avvaktan på att företagets juristerskulle hinna med att undersöka huruvida kommunen hade någon expropriationsrättpå maskinutrustningen. Det är, herr statsråd, såvitt jag förstår den endaseriösa undersökning som företaget gjort. När man fann att kommunen inte hadenågon sådan rätt bröt man sitt löfte. inställning är alltså helt klar; konkurrenternaskall stoppas till varje pris. Att de anställda då får sparken bryr man siginte om. Konkurrensen från tycks man däremot inte vara särskilt rädd för.I stället säljer man utrustning dit. På detta sätt handlar alltså ett till statsägtföretag som regeringen skickar upp särskilda kommissioner tillmalmfälten för att så att säga dammsuga efter praktiskt taget varenda jobb.Detta är en horribel ordning. Jag beklagar verkligen att statsrådet inte harmöjligheter att ingripa. På något sätt måste en ändring kunna åstadkommasbeträffande förutsättningarna i fall som detta. har vädjat fillföretaget. Man har föreslagit att maskinerna hyrs ut och att det bestämdaförbehållet görs att inte en droppe av produkterna får säljas på svenskmarknad. Men alla förslag har kategoriskt avvisats. Jag vill nu fråga: Anser statsrådet att företagetsagerande kan vara försvarbart? Och hur bedömer statsrådet det som hänt medhänsyn fill vår lagstiftning om konkurrensbegränsande åtgärder? Jag konstaterar att har lyckats med två saker: delshar man stoppat produktionen vid i , dels har man slängt utbryggeriarbetarna, som hamnat i det här landets kanske längstaarbetslöshetskö. Med tanke på att man kan agera på detta sätt förefaller detmig som om företaget i fråga har ovanligt gott om förtroendekapital. Jag tackarännu en gång för svaret. Om fortsatt verksamhet vid bryggeri i På beträffande agerande i förhållande tillkonkurrensbegränsningslagen kan jag bara svara att jag inte har någon möjlighetatt bedöma en viss åtgärds förenlighet med lagsfiftningen i ett konkret fall.Skulle problem i det sammanhanget uppstå, blir det en fråga förnäringsfrihetsombudsmannen. 10KARL-ERIK HÄLL (s): Jag kan förstå att statsrådet inte utanvidare kan ha någon uppfattning i den aktuella frågan. Vi får väl göra enprövning i kommunen. Det förefaller dock vara fråga om en klartkonkurrensbegränsande åtgärd. Det enda syfte med företagets agerande som jagkan finna är nämligen att man vill förhindra varje förutsättning för fortsattproduktion. Om avdragsrätten i visst fall vid beräkning av inkomstav annan fastighet svar attdöma har förslaget om tillverkning av öl för export kommit efter det att beslutfattats om nedläggning. Det är rikfigt. Det kom nämligen efter . Menföretaget var väl informerat och hade kunnat medverka fill fortsattsysselsättning genom att sälja eller att hyra ut utrustning till den nyehuvudmannen. Man fann det emellertid vara förenligt med sina intressen att istället sälja utrustningen till . Det tycker jag och andra med mig ärbedrövligt. Vidare avsåg man att demonteringen skulle utföras av dennu uppsagda personalen, som därigenom skulle få arbete fram till mars månad.Men efter det att jag framställt en fråga i blev det bråttom.Omedelbart kom representanter för det norska företaget och märkte uppmaskinerna. Dagen före hade man - med hjälp av övertid och bonus -lyckats släpa ut utrustningen utanför väggar. Därmed har man väldefinitivt dragit ett streck över produktionen vid i . Detråder, herr talman, ganska stor bitterhet i kommunen och bland de anställda medanledning av detta agerande. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1982/83:40 om avdragsrätten i visst fall vid beräkningav inkomst av annan fastighet har frågat mig om jagvill föranstalta om ett tolkningstillägg till 25 § 2 mom. kommunalskattelagen(1928:370) av vilket framgår att tidpunkten för utbetalningen av lån/bidragbestämmer året då motsvarande kostnad ej får dras av i deklarationen. Jag skall börja med att lämna en kort redogörelse förtillkomsten av den regel som nämner. Regeln innebär att kostnader för reparafioner ochunderhåll som utförts i samband med sådan ombyggnad för vilken statligt låneller bidrag i bl. a. energibesparande syfte har beviljats inte är omedelbartavdragsgilla till den del de täcks av lånet eller bidraget. Utgifterna får istället dras av genom årliga värdeminskningsavdrag. Bestämmelsen fillkom år1979, då skattereglerna och de statliga bostadslånereglerna samordnades.Härigenom begränsades de avsevärda skatteförmåner som tidigare kunnat uppnåsgenom rätten till omedelbara reparationsavdrag. Den lösning som skisserar skuHemedföra ett mycket invecklat och tungrott system. Den nuvarande ordningeninnebär att beskattningsfrågan i det aktuella fallet skall avgöras vidtaxeringen då arbetet utförts, fakturerats och betalats. Det sagdagäller även för det fall att lånet eller bidraget ännu inte utbetalats, utandetta kommer fastighetsägaren till godo först följande år. Den ordning somSten skisserar medför risk för att den skattskyldige förstskulle kunna få ett oavkortat reparationsavdrag och sedan dessutomvärdeminskningsavdrag. För att iförväg eller i efterhand kunna neutralisera denna skatteförmån Nr 58 skullekomplicerade regler bli nödvändiga. Jag är av dessa skäl inte beredd den att föreslå någon ändring i gällande ordning. 12STEN (): Jag tackar finansministern för svaret. 1detta ges först en redovisning för nuvarande tillämpning av 25 § 2 mom.kommunalskattelagen. interpellation påtalar jag vissa ej förväntadekomplikationer i den praktiska användningen av denna regel. Min därav följandefråga, om finansministern är beredd att genom ett tolkningstillägg undanröjaregeltill-lämpningens nackdelar, har fått ett negativt svar. Skälet som finansministern åberopar vid förkastandet avden av mig skisserade lösningen är att den skulle leda till ett invecklat ochtungrott system. Beviset för detta påstående är inte övertygande. Enligt nuvarande ordning avgörs beskattningsfrågan det årdå arbetet utförts, fakturerats och betalats. Det låter klart och enkelt, mentyvärr präglas det av hänsyn i första hand till den byråkratiska tillämpningen.Ser man på frågan ur den enskilde låntagarens synvinkel försvinner enkelheten. Systemet skulle fungera utan olägenheter om verklighetenvar sådan att arbetets utförande, fakturering och betalning, med statligt låneller bidrag, ägde rum under ett och . Tyvärr kan så ske endastundantagsvis, i varje fall när det gäller energibesparande åtgärder av någonomfattning. Enbart tidrymden från det arbetet slutförts till dess inspektionskett och lån/bidrag utbetalats kan belöpa sig till fyra . Dettainnebär att kostnaderna får bestridas med utifrån upplånat kapital.Att förskottera pengarna ur fasfighetens egna löpande reparationsmedel skullefå en förödande effekt. Låt mig, herr talman, anföra ett exempel. I enhyresfastighet genomförs energibesparande åtgärder med ett godkäntbidragsunderlag på låt oss säga . Arbetet genomförs under ett ochsamma år, och fakturorna förfaller löpande till betalning, den sista . Inspektion och godkännande av arbetet, ansökan om lånets/bidragetsutbetalning sker påföljande år. Utbetalningen sker först . Ettnaturligt tillvägagångssätt i den situationen vore att ta pengarna frånfastighetens reparationskonto i det fall ingen olägenhet följer av att planeradreparafion skjuts några månader framåt i tiden. Konsekvensen blir emellertidatt fastighetens eventuella vinst ökar genomförandeåret med ca ,vilken beskattas. Skatten, , minskar påföljande års tillgängligareparationsmedel med motsvarande summa. Enda framkomliga väg är att ta banklån. Systemet leder som synes till ett ökat beroende av enredan besvärlig lånemarknad, ökade kostnader och en ökad byråkrati. Imotsvarande grad minskas den sfimulanseffekt, som var avsedd att uppnås medbeslutet om lån eller bidrag till energibesparande åtgärder. Vidare leder det till ett Om av drags rätten i visst fall vid beräkning av inkomstav annan fastighet Om avdragsrätten i visst fall vid beräkning av inkomstav annan fastighet skatteplaneringstänkandevars omfång redan har fått alltför stor plats i dagens samhälle. Den i min interpellation föreslagna ordningen finnerfinansministern skulle leda till såväl ett oavkortat reparationsavdrag som ettvärdeminskningsavdrag. Om vi återgår till mitt exempel skulle de 70 000kronorna dras av utbetalningsåret som reparationsavdrag. Följande år, dålån/bidrag influtit, tas dessa upp enligt regeln, och värdeminskningsavdrag fårgöras först . Ett sådant system är enkelt och rakt. Om nu tillämpade regel även fortsättningsvis skall gälla,vill jag fråga finansministern: Vilka samhällsekonomiska vinster ligger i att lån tas uppenbart för att kringgå ett statligt regelsystems skattetekniskakonsekvenser? Blir stimulanseffekten oanfrätt om regelsystemet innebärökade kostnader, ökad administration och ökad byråkrati? Följer det några positiva samhällseffekter med ett än merutbrett enskilt skatteplaneringstänkande? Det gläder mig att kunna hålla medfrågeställaren i vad det gäller den allra sista frågan omskatteplaneringstänkandet. Det har vi all anledning att försöka begränsa sålångt det över huvud taget är möjligt.