prot · G609119 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:119 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Upplästes och lades till handlingarna följande frånvalprövningsnämn-den inkomna Berättelse om granskning av bevisför riksdagsledamot och ersättare valprövningsnämnden har frånriksskatteverket inkommit bevis om att (), , utsetts till ny ledamot av fr. o. m. den 7 sedan ()avlidit. Till ersättare för riksdagsledamöter har utsetts ,, , , , , ,, , , , , , , och MattsImhagen, (alla m). har vid sammanträde denna daggranskat bevisen och därvidfunnit att de blivit utfärdade i enlighet med 15 kap. 1 § 2§ Förste vice talmannen anmälde att (), som tjänstgjort som ersättare för , fr. o. m. den 7 aprilkallats att i stället ersätta t. o. m. . 3 § Kompletteringsval till utskott 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Moderatasamhngspartiets partigrupp har som ny suppleant i utrikesutskottet efter LenaWallgren anmält . Vidare har moderata samlingspartiets partigrupp somsuppleant i konsti- Om svensk text på finskspråkiga TV-program tutions-och lagutskotten under ledighet anmält hans ersättare . Förste vice talmannen förklarade valda till suppleant i () suppleant i lagutskottet () suppleant i utrikesutskottet () 4 § Justerades protokollen för den 6 innevarande månad. 5 § Svar på fråga 1982/83:355 om svensk text påfinskspråkiga TV-program har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ till en överläggning med i syfte att få definskspråkiga programmen i TV textade på svenska. Avvägningar mellan olika gruppers behov och önskemål närdet gäller TV-program skall göras av inom ramen för deregler som finns i radiolagen och avtalet mellan staten och . När det gäller textning av de finska programmen förhållerdet sig enligt så att huvuddelen av de finskspråkigaprogrammen textas på svenska. Det viktigaste undantaget är veckomagasinetViikkokatsaus, som huvudsakligen innehåller ett sammandrag av de svenskanyheterna. Några överläggningar med i frågan är inteaktuella för regeringens del. Däremot är det inget som hindrar attrepresentanter för den invandrargrupp det handlar om - i första hand definlandssvenskar som inte behärskar finska - själva vänder sig till SverigesRadio och framför sina önskemål. 3 (): Min hals är sådan att det här inlägget bordeha varit textat, men jag gör ett försök. Allraförst vill jag tacka statsrådet för svaret på frågan. Jag noterar att det finns mellan 60 000 och 100 000finlandssvenskar i , av de totalt ca 275 000 invandrarna från Finland.Många av dessa finlandssvenskar talar eller förstår inte finska, eftersom dekommer från de svenskspråkiga bygderna.Den enda information de får om vad som händer i är densamma somsvenskar i allmänhet får, dvs. via svensk press, radio och TV m. m., och det äruppriktigt sagt inte särskilt mycket. Med största sannolikhet har de också ettstörre intresse av information om händelser i än vad många andrasvensktalande har. Jagkan inte underlåta att ge ett näraliggande exempel på nuvarande bristfälligaordning. Det gäller bevakningen av det senaste finska valet. I svensk TV sändesen valvaka, men det var bara inslag från den finska valvakan. Som statsrådetkanske vet har finlandssvenskarna en egen valvaka, som liksom den finska täckervalresultat m. m. i hela . Men det satte inga spår i den svenskatelevisionen. Nusäger statsrådet att det här handlar om att göra avvägningar inomramen för de avtal som finns. Det är naturligtvis en riktig och oomtvistadsynpunkt. Statsrådet säger också att det finns program som textas pä svenska,men meddelar det viktiga undantaget Viikkokatsaus. Det är hedrande att dettakommer med, för det skulle naturligtvis vara mycket värdefullt att få justdetta veckomagasin textat. Jagtycker faktiskt att svaret slutar i litet för mycket passivitet ochuppgivenhet, när statsrådet talar om insatser av invandrarna själva och sägeratt det naturligtvis inte är fel om någon uppvaktar . Parallelltmed en sådan uppvaktning skulle en meningsyttring från statsrådet häri kammaren kunna medverka positivt till en förändring, eftersom det finns ettmycket starkt intresse för en förändring. Vi får inte glömma bort attfinlandssvenskarna är den näst största invandrargruppen i . Jagskulle vilja hemställa att statsrådet funderar litet till på denna fråga ochåterkommer i någon form, så att frågan kan föras framåt till en positivlösning. Omsvensk text på finskspråkiga TV-program Låt mig bara peka på det krav som, om man drar ut konsekvenserna avElver fråga till mig, skulle kunna ställas, nämligen att det skallgöras en särskild minoritetssatsning på en minoritet i som ärsvenskspråkig. Det är kanske inte den allra mest centrala minoritetssatsningensom vi skall göra. Jaghar all förståelse för att det i vissa sammanhang, exempelvis när det gällerinformation om valresultat i en valvaka, kan finnas särskilda behov. Jagförutsätter att en direkt hänvändelse till på den punktenskulle kunna klara det problemet. Däremot har jag faktiskt något svårt attförstå att ett veckomagasin som i stor utsträckning är ett sammandrag avnyheter som har lämnats på svenska skall behöva textas påsvenska. Om möjligheterna för ideella föreningar att sända när-TV-program 5ELVER (): Jag tycker ändå att det finns anledning attför det första erinra om att den minoritet som det här är fråga om inte ärvilken minoritet som helst. För det andra är denna minoritet oerhört stor. Detär därför nästan litet originellt att vi här talar om minoritet, när det gälleren grupp på nästan 100 000 människor. Faktum är att det finns ett klart uttalatintresse för att få till stånd en förändring. Sedan finns det en annan aspekt på denna fråga, som inteär oviktig för de svenska lyssnarna och tittarna. Det är att en sådan härtextning kunde bli till stor glädje också för svenskarna. Det skall vi inteheller bortse från. Det är som och jag varpå möte. Jag tolkade statsrådets uttalanden i de sammanhangensom att han starkt pläderade för att vi skall ha en ökad samverkan i Norden.Detta är naturligtvis en bit i en sådan samverkan. Därför står min förhoppningkvar, även om den inte blir infriad . Minoriteten är faktiskt större än vad ElverJonsson anger. De allra flesta människor i detta land talar och förstår svenskaoch har tillgång till ett mycket stort antal TV-program där man talar svenska. Det man möjligen skall önska sig - och det kan jaginstämma i - är att vi i vår television, liksom i andra media, skall sprida merinformation och kunskap om våra nordiska grannländer, inkl. . Det somjag hade svårt att förstå var att man skulle behöva översätta till svenskaFinlandsinformationen i de program som är specialriktade mot den grupp somtalar och förstår finska. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1982/83:360 om möjligheterna för ideellaföreningar att sända när-TV-program har frågat hur jag ser påmöjligheterna för ideella föreningar att få bedriva försök med när-TV. Jag vill först i största korthet redovisa vilkenlagstiftning som gäller för rundradiosändningar. För rundradiosändningar iallmänhet gäller radiolagen (1966:755). För närradio gäller närradiolagen(1982:459), som trädde i kraft . Med närradio avsesradiosändningar av ljudradioprogram i lokala rundradiosändningar. Sändningar avtelevisionsprogram kan alltså inte omfattas av denna lagstiftning. Försök medtrådsändningar av televisionsprogram som pågick vid lagens ikraftträdande fårdock fortsätta övergångsvis, dock längst till utgången av . Ett antal organisationer har hos regeringen begärt att fåbedriva försöksverksamhet med lokala TV-sändningar över etern dels i Storstock- holmsområdet,dels i . I skrivelsen från närradioföre-ning framhålls attden begränsade räckvidden hos det försök som pågår med kabelsänd TV iHuddinge gör att de berörda föreningarna inte anser det värt att satsa pengarpå utrustning och utbildning. För att en sådan satsning skall vara intressantkrävs eterdistribuerade sändningar som når större delen av . (U 1978:11) skall utvärdera denförsöksverksamhet med kabeldistribuerad när-TV som har förekommit på två orter.Frågan om en eventuell fortsatt verksamhet med när-TV över kabelnät eller ieterdistribution har nära samband med massmediekommitténs (U 1982:07) uppdragbeträffande kabel-TV. Dessa frågor skall därför behandlas samlat avmassmediekommittén. I kommitténs nya direktiv anges att arbetet skall varaslutfört i sådan tid att proposition på grundval av kommitténs förslag kanföreläggas . Enligt min mening bör en eventuellförsöksverksamhet med när-TV anstå tills massmediekommittén har redovisat sinaprincipiella ställningstaganden. Regeringen har därför avslagit föreningarnasansökningar. Om möjligheterna för ideella föreningar att sända när-TV-program 8 (): Tack för svaret. Jag blev faktiskt ganska bekymrad när jag fick se det. Detär riktigt att sändningarna i när-TV har försökskaraktär och att det nuvarandetillståndet bara kan gälla till utgången av detta år. Det är också naturligtatt den nya massmediekommittén får se över frågan om när-TV-verksamhet på sikt.Men nog blir det en konstig situation, om försöksverksamheten plötsligt skallupphöra i och med utgången av 1983. Jag vill därför fråga kulturministern om det inte voremöjligt att vi kunde få ett förslag till som medgav en fortsattförsöksverksamhet intill dess att man tar slutlig ställning tillmassmediekommitténs förslag. Skälen är naturligtvis desamma som gällde när vien gång införde närradioförsök. Men till det kommer det som har åberopat, nämligen vikten av att man också får framalternativ till de satellitprogram som vi snart kommer att få i överflöd övervårt land. Det blir en konstig situation, om t. ex. Pingströrelsenskall behöva göra som den en gång måste när det gällde ljudradio, nämligen köpain sig i en europeisk för att få sända gudstjänster till invånarnai , när det finns möjlighet att göra lokala försökssändningar. Jagkänner väl till att det är krävande, både ekonomiskt och personellt, mednär-TV. Men ändå vet vi att det finns människor och kyrkor som är beredda attoffra mycket pengar för denna möjlighet att nå ut med sitt budskap. Likaorimligt som det var att man skulle behöva sända ljudradioprogram tillSveriges medborgare från stationer i skulle det vara om enda sättetatt i TV sända gudstjänster från i till medborgarnai var att gå via en europeisk satellit. Kan vi alltså få en fortsatt försöksverksamhet även efterden sista ? Om möjligheterna för ideella föreningar att sändanär-TV-program Vi har haft möjlighet attbedriva en försöksverksamhet. Några av de föreningar som har varit engagerade iden försöksverksamheten har redovisat att de haft vissa svårigheter i sittarbete. Exempelvis har den skala som täcker det näraliggande området ansettsvara för begränsad. I en framställning till regeringen har man pekat på att manskulle behöva ett tittarunderlag som i stort sett motsvarade Storstockholmsområdeteller , dvs. ett underiag som omfattade betydligt över en miljontittare, för att när-TV skulle kunna motiveras ekonomiskt med hänsyn till andraresurser. I det sammanhanget har vi sagt att försöksverksamheten måsteutvärderas. Att förlänga den skulle locka föreningar att göra stora insatser ien verksamhet som vi behöver utvärdera. harutvärderingsuppdraget, och vi har därmed möjlighet att få kunskap om de försöksom har bedrivits. Jag ser därför ingen anledning att f. n. medverka till attförsökstiden utsträcks. 10JAN-ERIK (): Det är möjligt att kulturministern får enannan bild av försöksverksamheten när närradiokommittén redovisaterfarenheterna. Det finns svårigheter ekonomiskt och personellt när detgäller när-TV-sändningar- det är jag som sagt medveten om. Om organisationernainte är beredda att satsa personella och ekonomiska resurser på detta, så ärdet en sak. Men om staten omöjliggör sådana här försök, då är det en helt annanfråga. Jag tycker att det rimliga vore att regeringen försöktehitta former för en fortsatt försöksverksamhet med när-TV. Jag vill upprepa attdet blir mycket svårt att motivera varför man är sä skeptisk tillförsöksverksamhet av den här typen, när vi alla vet vad som väntaross av satellitprogram utifrån . Det kan alltså mycket väl bli så att denenda väg som står öppen för att sprida sina gudstjänster ochsitt budskap är att köpa in sig i en europeisk . Jag tycker attdetta är en onödig omväg. Jag har inte gjort något uttalande om denframtida verksamheten. Jag kan se det som angeläget att vi avvaktar denbedömning som massmediekommittén skall göra. Personligen är jag öppen för attorganisationer skall ha möjlighet att använda nya medier. När jag uttalat mig här har jag bara byggt på deerfarenheter som faktiskt har redovisats till mig vid en uppvaktning av dem somsysslat med när-TV-verksamhet i . De har pekat på att dennuvarande verksamheten, som alltså var försökets förutsättning, inte upplevssom särskilt meningsfull. Att då införa en helt ny försöksverksamhet, närmassmediekommittén har i uppdrag att bereda frågan, har jag inte sett somnödvändigt. 12JAN-ERIK (): Det var ändå en liten strimma av hopp. Jagtolkar det så, att om massmediekommittén kan bh övertygad om att det skullevara av värde fördess fortsatta bedömningar att försöksverksamhet bedrevs inågot större skala än , då skulle kulturministern vara beredd att tillmötesgåen sådan begäran. Själv betraktar jag det som viktigt att man skaparunderlag för en framtida principiell bedömning genom en bredareförsöksverksamhet än den som har bedrivits framför allt i . När det nufinns organisationer och kyrkor som är beredda att satsa av sina resurser pådetta, tycker jag att de bör få frihet att göra det. Om tillvalsämnena i högstadium Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1982/83:379 om tillvalsämnena igrundskolans högstadium har frågat mig vilka erfarenheternaär av det nya systemet med "fria" tillvalsämnen på grundskolanshögstadium. Han har vidare frågat mig hur många tillvalsämnen som har stoppatsdärför att läroplanens krav på en jämn könsfördelning inte uppfyllts. Slutligenhar han frågat mig om jag anser att de nya tillvalsämnena ger eleverna bättrekunskaper för vidare studier eller yrkesarbete än de gamla. Bakgrunden till frågan är att läroplan förgrundskolan (Lgr 80) innebär att tid för tillval för eleverna skall avsättas påhögstadiet under sammanlagt . Utöver treåriga kurser i franskaoch tyska samt hemspråk är det skolstyrelsen som beslutar vilka tillvalskursersom skall erbjudas eleverna. Kurserna skall - med undantag för kurserna i språk-utgöra en fördjupning eller intresseprofilering inom några moment i två ellerflera av de vanliga skolämnena. Enligt läroplanen skall kurserna vara såinriktade att de inte kan förutses få en mycket sned könsfördelning. Införvarje nytt läsår skall eleverna ha möjlighet att ändra sitt val avtillvalskurs. Från några håll har framförts kritik mot det nyatillvalssystemet. Dels har det sagts att teknik som tillval inte längre skullekunna anordnas genom att det inte lockar flickor, dels har man menat att delokalt beslutade tillvalskurserna håller en för låg kvalitet. Generellt har jag den uppfattningen att. det är värdefulltmed det nya tillvalssystemets ökade möjligheter att anpassa kursutbudet tillenskilda elevers intressen och förutsättningar, jämfört med det gamla systemetmed ett fåtal centralt fastställda kursalternativ. Det är dock enligt minmening för tidigt att dra några mer detaljerade slutsatser om hur det nyatillvalssystemet fungerar. Någon samlad bild av hur det har fungerat finns ännuinte ens för Om tillvalsämnena i gnmdskolans högstadium det första läsåret. Jag räknar med att den uppföljning avläroplanen som har i uppdrag att göra kommer att ge underlagför ett ställningstagande också till tillvalssystemets utformning. När det gäller frågan om tillvalskurser i teknik tyder deöversiktliga uppgifter om elevernas val innevarande läsår, som nyligenpresenterats av , inte på att det skulle vara fråga omnågon drastisk nedgång i val av tillvalskurser inom denteknisk-naturvetenskapliga sektorn. Jag vill dock ta tillfället i akt och sägaatt jag menar att det är nödvändigt att se målet med en jämnare könsmässig fördelningav elevernas val av tillvalskurser över en längre tidsperiod än enbart ettläsår. Långsiktigt är det bättre att genom aktiva åtgärder som information ochförändringar i kursinnehållet söka locka flickor att välja t. ex. teknik, änatt låta bli att ge en kurs över huvud taget, vilket i så fall drabbar också deflickor som trots allt väljer kursen. Enligt min mening finns detsåledes ingen anledning att med målet om en jämn könsfördelning som argumentavstå från att anordna tillvalskurser i teknik. 14OVE (): Jag ber att få rikta ett tack tillskolministern för svaret, som jag förstår är uttömmande i det läge som vi nubefinner oss i. Den nya läroplanen Lgr 80 har ännu inte varit i kraft etthelt läsår, och det är naturligtvis omöjligt att redan nu ha en klaruppfattning om hur den fungerar i praktiken. Å andra sidan finns det anledningatt noga följa utvecklingen och samla intryck och synpunkter från skolorna. Försöksverksamheten var ju, i enlighet med svensk praxisnär en skolreform genomförs, inte särskilt omfattande. Det kan finnas anledningatt snabbt komma med nya anvisningar för att rätta till missförhållanden, somman inte kan finna förrän man sett hur verksamheten fungerar i full skala. Jag har velat fästa uppmärksamheten på tillvalsämnena igrundskolans högstadium. var dessa klart angivna i läroplanen. FörutomB-språken tyska och franska kunde eleverna välja mellan teknik, ekonomi ochkonst - samtliga ämnen med treårig studiegång. Varje ämne hade sin egenkursplan, framtagen och godkänd av . är det betydligt friare. Förutom de treåriga kurserna ityska och franska som skall erbjudas eleverna finns det möjligheter till lokalakurser i tillval. Kursernas längd kan variera från en till sex terminer.Kursplaner utarbetas lokalt vid skolorna. SÖ har dock tagit fram modeller förvissa kursplaner. säger att han tycker det är värdefullt medde ökade möjligheterna i utbudet av tillvalsämnen. Det kan man kanske hålla medom delvis, men jag är också tveksam till det nya systemet. Utbudet avtillvalskurser visar att många är av terapi- och hobbykaraktär. I en sammanställning som länsskolnämnden i hargjort finner man t. ex. följande ämnen: skönare. Att arbeta med växter ochdjur. Gör det själv. Idrott, Hälsa och sport, Restaurangen - mat och bak. Hushållning,Att klara sig själv. Fixa, reparera, Fritt skapande. Sammanlagt ägnas åt tillvalsämnena.Tillsammans för fria aktiviteter blir det en stor del av dentotala undervisningstiden på högstadiet. Är det rimligt att ägna så mycket tidåt detta? Jag harfarhågor för att detta tillvalssystem kan leda till sämre språkkunskaper ityska och franska. Dessa ämnen får enligt den nya läroplanen inte delas upp iallmän kurs och särskild kurs. Jag har också farhågor för att resultatet blirsämre kuiiskaper för de elever som inte väljer språk och att systemet kan ledatill orättvisor. Man sätter ju betyg också i tillvalsämnen, och vad är t. ex.en femma i ämnet värd? Om tillvalsämnena i högstadium Låt mig ta tillfället i akt att referera tillvad som sägs i läroplanen om könsfördelningen. Det sägs att kurserna skall varaså inriktade att de inte kan förutses få en mycket sned könsfördelning och att,om detta ändå skulle bli fallet och utökad information inte ger resultat,kursplanen skall omarbetas. Jag tycker att det är angeläget att påminna omdetta, eftersom det i diskussioner kring tillvalsämnena förekommit uppgifter omatt man inte skulle få anordna kurser, om man inte lyckas få en rimligproportion mellan flickor och pojkar. När det sedan gäller tillvalsämnenas beteckningar delarjag uppfattningen att det inte är rimligt att ha benämningar av typen "Levskönare" och "Må bra". Rubriceringen kan i och för sig täckamycket väl utvecklade läroplaner för ämnet, men valet av ämnesrubrik antyderatt man förutsätter att den som väljer ämnet inte är motiverad eller tar det påallvar. Jag utgår från att man när man vänder sig till alla elever räknar medatt de med allvar och intresse är beredda att delta i undervisningen i just detämnet. Därför är jag mycket negativt inställd till den typen avämnesbenämningar. Av de rapporter jag fått kan jag å andra sidan konstateraatt man i många skolor där man erbjudit ämnen med den här .typen av benämningarinte lyckats rekrytera elever, vilket antyder att eleverna har ett mycket gottomdöme. Vi kan också konstatera att det inte skett någon nedgång i fråga om antaletstuderande i franska och tyska. 16 (): Jag tackar för deklarlägganden som han gjort både i det skriftliga svaret och i sittanförande när det gäller könsfördelningen för dessa tillvalsämnen. Jag delaruppfattningen att det är viktigt att man låter en kurs löpa, som har en vettigutformning och som ger nyttiga kunskaper, även om den får en snedkönsfördelning. För att fortfarande hålla mig till mitt hemlän Värmlandhar det där visat sig vara svårt att få en jämn könsfördelning. Av de 99 lokalatillvalsgrupper som arrangerats i detta län är 23 av den beskaffenheten att desamlat Om ifrågasatt höjning av skogsvårdsavgiften 9av dessa 99 tillvalsgrupper har samlat flickor. T. o. m. kurser som harSÖ-modeller till kursplaner har slagit slint i detta avseende. Vi har femskolor som har pojkar i Ritningar, modeller och foto, en skola i Hur vibygger och bor. Vi har två skolor flickor i Kortkurs i franska samtHantverk och hemslöjd. Jag tycker att det är viktigt som sagtatt dessa kurser skall hållas. Däremot kan man' naturligtvis försöka påverka flickornaatt gå över till tekniska ämnen - och tvärtom. Om tiden medger det skulle jag också vilja kommenteradetta med franska och tyska. har valt dessa ämnen, och jag kan tänkamig att det kommer att bli fler i årskurs 8, när man funnit att dessa ämnen avhobby- och terapikaraktär kanske inte ger vad man hade tänkt sig. Men då blirdet också svårigheter för lärarna med stora undervisningsgrupper utan möjlighetatt dela i allmän och särskild kurs. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1982/83:381 om ifrågasatt höjning avskogsvårdsavgiften har frågat mig om jag är bereddatt antingen bekräfta eller dementera uppgifterna om att det inom regeringenfinns planer på att höja skogsvårdsavgiften . Bakgrunden till fråga är tidningsuppgifterom att det från skulle förordas ett bidrag tillskogsavverkning, finansierat med skogsvårdsavgiften. Som svar på frågan vill jag meddela att några åtgärder avdet slag som hänvisar till inte planeras av regeringen. 18 (): Först vill jag tacka statsrådet för ett kortoch klargörande svar. kunde man i pressen läsa att det pågickdiskussioner i regeringen om en höjning av skogsvårdsavgiften. Vid dettillfället angavs att det var fullt möjligt att lägga fram ett sådant förslaginför , så att de nya bestämmelserna skulle kunna träda ikraft . vidarebefordrade TT en dementi frånfinansminister . Av den diskussion som följde under den närmaste tidenefter nämnda datum framgick att det tydligen inte var så många som hadeuppmärksammat dementin. Därför väckte jag denna fråga . Av olika orsaker har svaret dröjt. Men kan väl ingen gåomkring och hysa misstankar mot regeringen. Inte heller den proposition som regeringen nu harpresenterat kan väl föranleda några större motsättningar. I stället borde detnu kunna finnas motiv för en bred enighet när det gäller angelägenheten av deföreslagna åtgärderna. Sedan bara några ord beträffande skogsvårdsavgiften. Frånden fackliga och politiska arbetarrörelsens sida är vi totalt överens om attdet svenska skogsbruket självt skall bära sina kostnader, vilket också tordevara möjligt med tanke på de nuvarande råvarupriserna på såväl sågtimmer sommassaved. Men för att vi skall kunna bibehålla ett uthålligtskogsbruk, samddigt som vi tar hänsyn till de allt större miljöintressena,kommer det att krävas vissa stimulanser till de aktiva skogsbrukarna. Vi måstese till att dessa stimuleras genom vissa stödåtgärder. måste vihårdare hålla efter de försumliga skogsägarna, oavsett ägarkategori. För att viskall kunna åstadkomma detta kommer det att behövas pengar.