prot · G609103 · 1982-12-31 00:00:00 — Atthävda författnirtgsenliga rättigheter för att säkerställa fullvärdigalagprodukter är således en löjeväckande aktion. När det gä ller lagstiftrtingen är det ju så att de regleroch bestämmelser som finns inte har tillkommit av en slump eller av illviljagentemot en socialdemokratisk regering. De bygger på den förnuftiga traditionsom säger att nya lagcir skall övervägas rtoga. De skall manglas undersakkunniga instansers argusögon, genom utredning och remissbehandling. Deslutliga beslutsfattarna här i skall känna till alla relevantainvändningar innart beslut fattas. De lagar som vi antar skall vara förenligamed grundlagen. De skall stå i överensstämmelse med redart befintliglagstiftning. Vidare skall de helst kunna tillämpas utan några opåräknadeöverraskningar i implementsskedet. Förberedelsearbetet har också mycket stor betydelse förden allmänna opinionsbildningen i en öppen demokrati. Hur skall alla granskandeorgan i media, hur skall allmänhetert i en demokrati kunna få ett sakligtunderlag och fid för en kritisk debatt, om makthavarnas beslut trumfas igeuomunder stor fidspress och utan granskning av de instanser som sitter inne medsärskilda sakkunskaper? Jag vet fuller väl, eftersom jag har varit med under helaresans gårtg, att socialdemokraterna i grundert var emot t. ex. kravet på envidgning av lagrådsgranskningen när det gäller alla viktiga lagförslag. Men nigick med på det till slut, eftersom ni hade svårt att hitta vettiga ochgångbara argument mot detta krav. är det inskrivet i grundlagen, och detskall alltså följas. Så till de två aktuella fall som jag särskilt har tagitupp i min interpellation. Dessa båda lagförslag som jag uppmärksammat harvisserligen remitterats till lagrådet. Bristerna härvidlag i berednirtgsarbetetligger i förberedelserna dessförirtrtan från regeringens sida. I vad gäller förslaget om tillfällig vinstskatt sägerjustitieministern att förklaringen till att mart glatt körde över alla regler ifråga om beredningen var att förslaget skulle läggas fram vid en sådan tidpunktatt det skulle kunna få en däm])ande effekt på årets lönerörelse. Det är vadman inom språkvetenskapert brukar kalla en eufemism, dvs. Vad det i klartext gällde var att man skulle tillgodoseett LO-krav. För att lugna LO och för att LO skulle kuurta lugna sina medlemmarhoppade man över vad som borde gälla om utredning och remissförfarande. Lagrådet, som dock fick granska den här frågan, klagarbittert över att det inte haft tillräckligt material för att ge frågan ensaklig prövning. "En behandling av ärendet i grundlagsenlig ordningskulle", säger lagrådet, "varit särskilt värdefull med hänsyn tillden delvis komplicerade karaktären av de frågorsom remissen berör. Lagrådet har därför haft begränsade möjligheter att medledrting av det föreliggande materialet bedöma sådana frågor om lagstiftningenspraktiska konsekvenser och tillämpning som avses i 8 kap. 18 § 3 stycketregeringsformen." Dettaär, herr talman, lagrådets sätt att på det något inlindade juridiska språkettala om för regeringen att regeringen försummat att bereda ärendet på sådantsätt att det är möjligt för lagrådet att bedöma lagförslaget i enlighet med deföreskrifter som finns för lagrådet i regeringsformen, dvs. Dennahårda kritik är rätt sensationell. Det var för min del första gången som jagpåträffade nä'got sådant i ett lagrådsyttrande. Denenda beredning utanför som justitieministern i sitt svar fillmig åberopar är överläggningarna med innan frågan sändes övertill lagrådet för yttrande. Jagutgår naturligtvis ifrån att justitieministern ger en korrekt beskrivninghärvidlag- man har alltså talat med . Men det för lagrådet ochriksdagen intressanta - för den slutliga behandling som är skyldigatt göra - är naturligtvis att vi inte sett några direkta vittnesbörd om dessaöverläggnirtgar. Jag har irtte kuurtat få fram något yttrande frånriksskatteverket. Och varför bara från ? kan man fråga sig. Detfinns ju många andra sakkunniga instanser och intressenter. Någotformellt remissförfarande har det tydligen inte varit fråga om, och det påstårinte heller justitieministern i sitt svar till mig. Utanutredning, utan remissbehandling och utan ett relevant sakmaterial skall alltsålagrådet yttra sig och besluta. Attni ibland, trots allt, kan spänrta bågert alltför högt visar dethittillsvarande resultatet av den lagstiftning som ni tänkte genomföra på detskogliga området. Skötsamma enskilda skogsägare skulle beläggas med enstraffavgift utart att ha begått några fel - detta för att tillgodose ett kravfrån några och frän vissa med dessa förbund åtminstone temporärtallierade storbolag på den skogliga sidan. Lagstiftningenskulle drabba enbart enskilda skogsägare. Bolag, domänverket, kyrkan ochstaten skulle inte omfattas av de påyrkade bestämmelserna. Nej, det var de småskogsägarna som envist håller fast vid enskild äganderätt och långsiktigtskogsbruk som skulle klämmas åt. Om de små skogsägarna inte kalhögg sinaarealer så som regeringen ville, skulle de beläggas med en straffavgift av enstorleksordnirtg som de inte kunde bära och som dessutom skulle betalas in iförväg. Det var naturhgtvis ett ur t. ex. likställighetssynpurtkt heltoacceptabelt förslag. Jag bortser här från - det är ingen skogspolifisk debattdet gäller - att de fakfiska uppgifter om avverkning, virkestillgång ocheffekter på lång sikt som fanns i förslaget också var verklighetsfrämmande. Nupåstår justitieministern i sitt svar till mig, om han verkligen kan mena det, attgrunden för den så omdiskuterade och famösa lagrådsremissen varvirkesförsörjningsutredningen . Vidare påstår han att lagrådsremisserthar föregåtts av överläggningar med företrädare för skogsindustrin. Om beredningen av regeringsförslagen skogsbruketoch de fackliga organisationerna. Det senare kan måhända vara sant. Det är de fackligaorganisationerrta som i mycket dirigerar regerirtgens förslag, så varior inte idenna fråga. Men de övriga påståendena kan jag inte finna belägg förnågonstans. Så härsäger t. ex. lagrådet i sitt yttrande; "Genom lagen om inbetalnirtg på avverkningskonto slårlagstiftaren in på nya vägar, ett förhållande som kunde ha motiverat ertrtoggrann analys av de ganska invecklade problem som uppkommer genom denanvända tekniken. ---- Härförsvåras emellertid lagrådets granskning av att förslaget till kontolaginte har varit föremål för sedvanlig remissbehandling av det slag som avses i 7kap. 2 § regeringsformen. De ekonomiska styrmedel som tidigare behandlats iohka betänkartden - berörda i remissprotokollet - har haft en annart karaktär,och vad som framgått vid remissbehandlingen beträffande dessa förslag ger intenågon nämnvärd ledning i förevarande lagstiftningsärende." Så säger lagrådet, och vi som har följt med i det härärendet och som har tillgång till relevanta dokument vet att lagrådet har rätt.Det har inte varit någon särskild utredning i vad gäller dettaskogskontoförslag, det har inte varit någon remissbehandling. Inte ertsskogsstyrelsert - vårt högsta organ på det skogliga området - hade någon anirtgom förslaget, enligt ett uttalande frårt chefen för lag- och planerthetert påskogsstyrelsen. Justitieministerns påstående är således i de delar som jagnu berör inte korrekta. Om de vore det, skulle chefen för lag- och planenhetenpå fara med osanrting, och det skulle också lagrådet göra. Det förslag som ui rtu tvingats att med full maskin backafrån var tydligen framskrivet i departementet utan utrednirtg elleröverväganden av sakkunniga instanser. Jag skall inte fortsätta att citera urlagrådets yttrande, men eftersom det gäller lagstiftning kan jag inte avhållamig från att erinra om lagrådets påpekande att två av de lagförslag somframlades gick stick i stäv mot varandra. Enligt förslaget till ändring iskogsvårdslagen skulle det föreligga skyldighet att slutavverka hälften av denskogsmarksareal som det är tillåtet att avverka. Men enligt kontolagen skulleman tvinga fram avverkning av i princip av dert enligt skogsvårdslagentillåtna awerkrtingen. Man brukai" ibland tala om att den högra handen intevet vad den vänstra gör. Här är det tydligen så att den ene skrivartdetjänstemannen i departementet inte vet vad den andre skriver. har regeringen, i vad gäller det här förslaget,tvingats till åtminstone en temporär reträtt. Det är lagrådets berättigadekritik, och inte mirtst den vredgade opinion som bildats ute i landet, som haråstadkommit detta. Hur det blir framöver vet vi inte. Om denrta kritik och denna opinion inte kommit till ståndhade tydligen lagförslaget drivits igenom. Att förslaget redan när det blevkänt utsattes för ert hård saklig kritik frårt företrädare frårt t. ex. mittparti och från sakkunniga personer inom skogsnäringen hade ju ingen annanverkan än att jordbruksministern och regeringen försvarade förslaget med ännustörre frenesi.Det är således bra att det här förslaget , åtminstone temporärt, lagts ipapperskorgen. Men som exempel på regeringens lagstiftningsteknik är förslagetoroande. Jag kan alltså inte, herr justitieminister, delauppfattningen i interpellationssvaret att behartdiingen av de ärenden jagtagit upp skulle stämma väl överens med intentionerna bakom gruudlagertsföreskrifter. Regeringen har enligt min mening inte berett ärendena på det sättsom där förutsatts. Justitieministerrts svar på min interpellation föranledermig att ställa frågan: Kan vi ävert framöver förvärtta oss liknande aktionerfrån den sittande regeringen i viktiga lagstiftningsfrågor? Om beredningen av regeringsförslagen Under detta anförartde övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Redan inledningsvis fick jag ett intryck avatt rtågot hårdrog mitt svar. Ert stor del av rörde de två lagstiftningsförslagert, mirtdre det grundläggandeproblemet om tolkningen av 7 kap. 2 § regeringsformert. Därför tvingas jag,herr talman, att något ytterligare gå in på de två lagrådsremisserna. Till grund för lagrådsremissert om skogspolitiska åtgärderligger, som jag sagt, virkesförsörjrtingsutrednirtgens betänkande ,men det finns också ett något äldre förslag, nämligen årsskogsutredning om s. k. skogsvårdskontort. De båda utredningsförslagen harvarit föremål för en omfattartde remissbehandling uuder årerts lopp.Remissyttranden har också tidigare redovisats för riksdagert. Dessutom har, somjag sade, bereduirtgen av ärendet i ägt rum underöverläggrtingar med företrädare för skogsirtdustrirt, skogsbruket och defackliga organisationerna. Sålunda har, enligt uppgifter som lämnats till migfrårt , överläggningar hållits med . ,, domänverket, och defackliga organisationerna inom skogsindustrin och skogsbruket. Det är i och för sig riktigt att förslaget omskogspolitiska åtgärder har kritiserats rätt ingående av lagrådet. Detväsentliga i lagrådets kritik är inte att remissbehandlingen skulle ha varitotillräcklig. Det viktiga är i stället lagrådets principiella och ävenpraktiska invärtdningar mot förslagets konstruktion. Regeringen har faktiskt tagit fasta på lagrådetssynpunkter och lägger inte fram något förslag till lag om skogsvårdskonton.Därför kunde kanske vad jag nu säger i viss mån ha funrtits med i bakgrundennär kritiserar regeringert på dert här puukten. När det gäller propositionen om tillfällig vinstskatt kanjag erinra om att ett system för vinstdelrting för aviserades redan iden proposition om ekonomisk-politiska åtgärder som lades fram för ibörjan av . I den propositionen redovisades också degrundläg- Om beredningen av regerings-förslagen gandedragen i systemet. Regeringen fattade beslut om lagrådsremiss av förslagetden och om propositionen . Här var det alltså bråttom. Den tillfälliga vinstskatten syftade till att skapaförutsättningar för den återhållsamhet som enligt vad vi redan har kunrtat sehar präglat årets lönerörelse. Det bedömdes vara ett mycket angeläget skäl föratt så snabbt som möjligt få fram propositionen. Jag har uppfattat det så, attdet inte råder några delade meningar om det angelägrta i detta. Under beredningen av ärendet förekom det som sagtfortlöpande kontakter med . Vid ett möte på islutet av november diskuterades både de materiella och de formella reglerna.Utgångspunkten för diskussionerna var ett lagtextutkast som fanns då.Ytterligare ett möte ägde rum efter det att det utkastet till lagrådsremisshade utdelats. Det är som bekant som skall varabeskattningsmyndighet för vinstskatten. Det fanrts därför inte någon anlednirtgatt ha sammanträffanden med t. ex. länsstyrelserna, liknande dem man haft iandra sammanhang. Med hänsyn till att lönerörelsen pågick fanns detinte någon möjlighet att hinrta med ett sedvanligt remissförfarande. Det är klart att man kan ha delade meningar om hur dettastämmer med 7 kap. 2 § regeringsformen. Jag skall gå in litet grand på denfrågan. Men först vill jag ta upp ett tredje fall som är ännu mera belysande;det visar hur enligt .min mening 7 kap. 2 § regeringsformen absolut inte får tillämpas. Det gäller en proposition som framlades , dåden dåvarartde borgerliga tre partiregeringen föreslog att beräkningsunderlagetför basbeloppet skulle ändras. Förslaget inrtebar en kraftig urholkning avvärdesäkringen på en mängd olika områden. Förslaget drabbade många människor;pensionärer, handikappade, arbetsskadade, de som uppbär bidragsförskott ochstudiemedel. Det lades fram utan någon remissbehandling. Inte heller inhämtadeslagrådets yttrande. När förslaget kom till socialförsäkringsutskottetinhämtades däremot yttranden frår, finansutskottet, skatteutskottet ochlagutskottet och därutöver från , statistiskacentralbyrån, SAF, LO, TCO och /SR. Detta skedde alltså underriksdagsbehartdiingen. Jag vill inte göra något irtdigrtationsnummer av detta -det kau finnas olika skäl för att underlåta remissbehandling. Det är klart attvi skall ha de här inträffade fallen i medvetande när vi för en sådan härdiskussion. Men jag skulle ändå litet grand vilja gå in på hur jag ser på denhär bestämmelsen i regeringsformen. Den innebär inte att regeringen alltid måste inhämtaupplysningar och yttranden från myndigheter, sammanslutrtingar och ertskilda.Det är tvärtom så att regeringen har en stor frihet att anpassa beredningensformer och omfattning efter omständigheterna i varje särskilt fall. Det heternämligen att man skall inhämta behövliga upplysningar och yttranden. Detuttrycket menar jag skall tolkas så att man i varje särskilt fall skall taställning fill om det föreliggerett behov av att inhämta några upplysningar och yttranden. En sådan prövning leder ofta till att ett förslagremitteras. Men det finns också fall där en remissomgång inte framstår som behövlig.Orsakerna härtill kan variera. Det kan vara så att förslaget, som fallet harvarit här, kan vara utarbetat i samarbete med de berörda intressenterna. Ämnetkan vara relafivt obetydligt. De lösningar som det är fråga om är kanske ganskaklara. Bakom förslaget kan det finnas bred enighet, och skälen härtill kan varamånga. Detta betyder att behovet av remissbehandling varierar från fall tillfall. Vi har här diskuterat tre fall som i och för sig är intressanta. Som oftaär förhållandet rtär det gäller grundlagsregler kan tillämpningen av 7 kap. 2 §inte uteslutande grunda sig på renodlat rättsliga värderingar av jurister ellerstatsvetare. Det måste också bli en politisk bedömnirtg, och frårt denutgångspunkten är kanske bestämmelsen inte helt lyckad i sin nuvarandeformulering. Man måste t. ex. kunna avstå från remissbehandling då det gälleren brådskande fråga som exempelvis kan röra rikets säkerhet ellerbetydelsefulla samhällsekonomiska frågor. Att klara detta med tillämpning avdet behövlighetsrekvisit som anges i grundlagen förefaller mig inte heltadekvat. Det kan, ertligt mirt mertirtg, vara angeläget att föra en diskussiouom hur bestämmelseu skall tillämpas. Det gäller ju att i praktiken kunna arbetaså, att de krav på bl. a. snabbhet som alltmer ställs på regeringar i dessatider kan uppfyllas. Tyvärr är det väl så när det gäller tillämpningen av dennabestämmelse att det är lättare för en handlingskraftig regering att hamna igränsmarkerrta ärt för en regering som är mera trög i sitt handlande. Om beredningen av regeringsförslagen 10BERTIL FISKESJÖ (c): När vi förde in i grundlagen den bestämmelsesom justitieniirtisterrt refererade till utformades den ju så, att det skullestå klart att viktigare och större frågor skulle beredas ordentligt. Däremotföreskrevs det inte - och det är naturligtvis riktigt - att alla möjligasmåfrågor eller mindre betydelsefulla ändringar av gällande lagar nödvändigtvisskulle initiera en omständlig beredningsprocess. Jag tycker att det är på dettasättet som paragrafen skall tillämpas. Vi har fått många, ofta berättigade,klagomål om hur komplicerat vårt moderna samhälle har blivit, hursvåröverblickbar lagstiftningsmaterien är t. o. m. för specialister. Det ärklart att risken för att råka ut för missgrepp, må vara att de är oavsiktliga,blir mycket större, om man genomdriver komplicerad lagstiftning i stor hast,utan att denna lagstiftnirtg har föregåtts av ert rtoggrann granskning av demsom besitter särskild sakkunskap på området. Jag tycker också att det som jag tog upp redan i mittinlednirtgsanförande är viktigt, nämligen redovisningen för allmänheten,naturligtvis framför allt för massmedia, av vad som pågår. Det är viktigt attmedborgarna får reda på vad som är på gång, att det kan bli en diskussion omdet och att man får fillfälle att säga sin mening. Detta är ju något av självalivsluften i ett demokratiskt samhälle. Materialet och utrednirtgsverksamhetertfår inte stängas in bakom kanslihusets låsta dörrar. Om beredningen av regeringsförslagen Vidare är det klart att det ärmycket betydelsefullt för oss här i , när vi skall göra en bedömningav de förslag som kommer från regeringen, att vi har tillgång till ettomfattande sakmaterial. Riksdagsutskotten skall ju inte bara expedieraregeringens förslag, utskotten skall granska dem och på nytt ta upp de invändningarsom kan ha funnits tidigare under remissbehandlingen och påberednirtgsstadiet. Jag anser att de båda lagförslag som jag har aktuahserathar så stor räckvidd att de borde falla in under den beredningsskyldighet somär fastlagd i 7 kap. 2 § regeringsformen: säger justitieministern att förslaget om vinstskatt varkänt, det var signalerat att det skulle komma. Ja, visst var detsignalerat, men hur skall man kunrta utsätta ett förslag som rent konkret intefinrts i sinnevärlden för en mera noggrann och detaljerad prövning? Här höjer verkligen lagrådet på pekfingret. Jag citeradeen bit i mitt första inlägg. skall jag citera en annan bit: "De remitterade förslagen har inte varit föremål försådart remissbehandling som avses i 7 kap. 2 § regeringsformen. Lagrådet får ianledning härav understryka att en lagrådsgranskning inte kan ersätta densedvanliga remissbehandhrtgen av myndigheter och sammanslutningar med särskildsakkunskap på området." Detta, Uksom vad jag tidigare citerade, är mycket unikapåpekanden som lagrådet gör till regeringen. Vad sedan gäller denna skogslag, som enligtjustitieministern hade varit föremål för en så omfattande beredning, försökerjustitieministern blanda bort korten. Jag vet fuller väl att vi har haft enlång rad skogsutredningar. Jag vet också att de har remissbehandlats, och jaghar t. o. m. läst en del av de remissvar som har kommit med anledning av dessautredningar. Men det intressanta är ju att denna kontolag, som var det verkligtkontroversiella i förslaget, inte hade varit föremål för beredning eller remissi vanlig ordning. Lagrådet säger så här: "Här försvåras emellertidlagrådets granskning av att förslaget ull kontolag inte har varit föremål för sedvanlig remissbehand ling---- ." Eiet går alltså inte att med hänvisning till att en lång radtidigare skogsutredningarvarit ute på remiss försvara att detta mycket ingripartde förslag inte harvarit det. säger att det inte rådernågot tvivel om att de här två förslagen, om skogspohtiska åtgärder och omvinstskatt, är av en sådan räckvidd att man skall tillämpa bestämmelserna i 7kap. 2 § om remissförfarande. Jag har ingen annan mening på den punkten. NärBertil Fiskesjö säger att mindre betydelsefulla förslag inte faller under detkrav på remissbehandling som regeringsformen lägger fast, har jag ingen annanmening på den punkten heller. Men från dessa gemensamma utgåugspunkter artser jag migkunna konstatera att det lagförslag som avser skogsavverknirtg och det somavser vinstskatthar undergått en sådan behandling som, med den tolkning jag ger dennabestämmelse i regeringsformen, innebär att de är remissbehandlade i denmeningen. Däremotkan jag kortstatera beträffartde det förslag som lade fram 1980 omberäknirtgsunderlaget för basbeloppet att det inte kan påstås något annat änatt detta var ett betydelsefullt och genomgripande förslag, att detta skulle haremissbehandlats enligt föreskrifterna i 7 kap. 2 § regeringsformen samt attnågon sådan remissbehandling över huvud taget inte gjordes, utansocialförsäkringsutskottet fick göra denna remissbehandling. Där är detotvetydigt så, vill jag säga, att man har brutit mot föreskrifterna i 7 kap. 2§ regeringsformen. Anf.12 (): Jusfitieministern för på känt socialdemokratiskt maner i diskussionenin frågor som inte har med debatten att göra. Jag skulle naturligtvis i och försig kunna gå in på detta förslags om jag hade vetat att justitieministernskulle ta upp det. Attjag kritiserar den socialdemokratiska regeringen när jag tycker att den harfelat innebär naturligtvis inte att jag anser att fidigare sittande regeringarbetedde sig fullkomligt i alla förekommande fall. Vi i konsfitutionsutskottethöll minsann ögonen på bl. a. lagrådsgranskningen, och det gjorde vi alldelesbortsett från att det var så att säga vår egen majoritet som satt iregeringsställning. Somexempel kan jag nämna att när justitieministern - alltså företrädare- lade fram ett förslag till mycket omfattande ändringar avsekretesslagstiftningen, fann vi i att förslaget intehade lagrådsgranskats. Den dåvarande socialdemokratiska oppositionen behövdeinte ens begära att vi skulle göra det, utan vi sade helt självmant frånmajoritetens sida att detta var ett mycket omfattande förslag, och sådanbrådska med förslaget får dét inte vara att vi inte kan invänta en sådansakkunnig granskning av förslaget som är förutsatt i grundlagen. Förslaget fickligga över sommaren, och sedan behandlade vi det . Såjustitieministern skall inte tro att jag här står och försöker försvara någraregeringar i de fall när de har gått tvärs över. Vad jag försvarar är bl. a.riksdagens rätt till en fullödig information om de lagförslag som riksdagenskall ta ställning till. Justitieministern kan ju inte rimligen försvarafrånvaron av beredning och remissförfarande när det gäller den aktuellakontolagen genom att hänvisa till att andra förslag på det skogspolitiskaområdet har genomgått en sedvanlig beredning. Anf, 13 JustitieministerOVE : Bara helt kort: Den del som enligt mening inte varremissbehandlad är alltså skogsvårdskontolagen. läggs det ju inte fram någotförslag. Regeringen har tagit hänsyn till lagrådets kritik. Då tycker jag attvi av praktiska skäl kan lämna den frågan därhän. 5Riksdagens protokoll 1982/83:102-104 Om fredsfostran i utbildningen Det kommer ett nytt förslag, som kommeratt undergå sedvanlig remissbehandhng. 14 (); Kan jag tolka detta så att även om lagrådetinte hade dragit upp denna principiella kritik och även om småskogsägare runtom i landet inte framfört dessa förbittrade protester, så skulle regeringen pågrundval av den precis lika sakliga och korrekta kritiken som kommit frånoppositionen ha dragit tillbaka förslaget? Vad som är väsentiigt i dert här frågart äratt förslaget inte läggs fram för . 16 (): Detta konstaterartde kan jag naturligtvis,herr justitieminister, avslutningsvis med övertygelse instämma i. Det ärmycket glädjande att socialdemokraterna inte driver igenom detta lagförslag iriksdagen. Det skulle ha varit misskrediterande för svensk lagstiftning överhuvud taget. Överläggningen var härmed avslutad.