prot · G609145 · 1982-12-31 00:00:00 — Vi har här i landet ett svagt utvecklat trafiktänkande, ochde aktuella tendenserna i t. ex. järnvägspolitiken är ur dessa synvinklarnärmast katastrofala. Det här problemet, som sä många andra problem iregionalpolitiken och den regionala planeringen, är delvis en frukt av ettutpräglat manligt synsätt. De flesta planerare är män. Antingen är de unga, framåtsträvandeoch klättrande män eller också är de stabila män i den övre medelåldern, ochförståelsen för kvinnofrigörelsen är inte precis att beteckna som maximal justi de skikten. Slutligen sammanhänger givetvis regionalpolitiken med detallmänna ekonomisk-politiska synsättet. Där finns en motsättning mellanregionalpolitikens ökade behov och angelägenhet å ena sidan och den inreåtstramningen i den ekonomiska politiken å den andra. Så länge man har denprincipen, att nationell efterfrågan skall hållas tillbaka, under föregivandeatt det skall gynna exporten eller något annat påstående, kan man inte föranågon bra regionalpolitik. Jag fruktar att om regeringen insisterar på sinnuvarande budgetpolitik och budgetsyn, som också i grunden är den borgerliga,tvingas man i nästa steg börja avveckla eller försvaga regionalpolitiken. Ingadevalveringar i världen kan ju ersätta den välgörande verkan på en regionsstruktur och sociala funktioner som en bred och stark nationell och regionalmarknad har. En utpräglad åtstramning på den nationella fronten gör inte baralandet till en ekonomisk bananrepublik, den gör de sämre ställda regionernatill bananrepubliker inom bananrepubliken. Därför menar jag att en annan budgetpolitik är nödvändigför en bra regionalpolitik. Man får inte stirra sig helt blind påbudgetunderskott och lån, även om de medför många problem som man måste erkännaoch se i ögonen. Det är - förenklat uttryckt - bättre att låna till genomtänktaregionalpolitiska insatser än att tvingas låna för att betala utgifter förarbetslöshet och vacklande sociala strukturer. Totalt sett blir det inte störreunderskott i det första fallet än i det andra. Den mera aktuella polemiken har sin plats ien regionalpolitisk debatt, och jag får säkert tillfälle att återkomma tillden, men jag har velatbetona dessa mer framtidsinriktade aspekter. eller senare tvingas vi ändåhär i att ta ställning till dem pä ett eller annat sätt. Jag tror attdet är en fördel om vi börjar . Med detta yrkar jag bifall till de vpk-reservationer somfinns fogade till betänkandet. 6 (): Först fill : Jag tänker inte gäin på industriverkets organisation, eftersom vi kommer att diskutera den nästavecka. Jag hoppas att dä har hunnit läsa in vad det är vi skallbesluta om här i . Sedan övergår jag till att något kommenterautskottsbetänkandet. talare har redan framhållit attarbetsmarknadsutskottets betänkande präglas av att vi så sent som i fjolfattade beslut om riktlinjerna för den framtida regionalpolitiken och justeradeden regionalpolitiska stödarsenalen samt av att den nuvarande socialdemokratiskaregeringen har tillsatt en utredning om regionalpolifiken i dess helhet. Utredningen beräknas bli färdig , och det, ElverJonsson, är skälet till att vi socialdemokrater avstår från att ändra påförra årets beslut - med undantag för nedsättningen av socialavgifterna iNorrbotten. frågade också om vi står kvar vid våraåsikter frän . Vid vår behandling av regionalpolifiken redogjorde vi förvåra idéer och synpunkter, och de måste också bli vägledande när den socialdemokratiskaregionalpolitiken skall få sin långsiktiga utformning.Regional-poUtiken har således ett mellanår beträffande förändringar. Jag blev litet förvånad när så starktkritiserade oss för att vi inte har tagit upp några förändringar, eftersomvi ju har filisatt en utredning. Dessutom efterlyste balans, ochstabilitet i politiken. Mot den här bakgrunden är propositionen ochutskottsbetänkandet kortfattade när det gäller den fortsatta regionalpolifikensutformning. Det hindrar emellertid inte att vi debatterar principer kring denför landet och för oss alla mycket viktiga frågan. Det handlar i alla fall ommänniskors livsvillkor i olika delar av landet, och det är sannerligen inteenbart en fråga om vallöften. Det är bekymmersamt att man så hårt har fastnat ilöften av olika slag i stället för att diskutera sakfrågan. Utvecklingen i vårt land har i mångt och mycket sprungitförbi den politik som gällde , då den nuvaranderegionalpolitiken tog sin början. Då skulle vi sätta in åtgärder för attfördela en allt snabbare växande kaka. Vi skulle motverka den koncentration avbefolkningen i närheten av storstäder som den snabba industrialiseringenmedförde. Vi skulle också hejda avfolkningen i skogslänen och åstadkomma enmjuk övergång från det jord- och skogsdominerade näringslivet till en merindustrialiserad struktur. Vi kan konstatera att socialdemokraterna under slutet av1960-talet och vände på utvecklingen i skogslänen; våraansträngningar Vi kunde glädjas åt en positiv befolkningsutveckling i skogslänen ochåt en lokaliseringspolitik som innebar att man började fördela den industriellaexpansionen över landet. Några exempel och siffror: skogslänen hade 1970 avden totala sysselsättningen, men av sysselsättningsökningen till 1975. År1975 hade skogslänen av sysselsättningen och av ökningen till 1980-således en lägre andel av sysselsättningsökningen. Den svenska industrin ökade medca 38 000 sysselsatta. Mer än hälften - 20 500 - av denna ökning skedde iskogslänen. 1975-1980 förlorade skogslänen 12 500 arbetstillfällen i industrin. 1980-1982 fick alla län vidkännas minskningar iindustrisysselsättningen. För skogslänen var minskningen 15 000. Densammanlagda minskningen var ca 27 500. För att kunna vända påutvecklingen krävdes en politik som korrigerade marknadskrafterna, eftersom enohejdad och okontrollerad industriell utveckling ledde till stora regionalaobalanser. Men vi skall komma ihåg att regionalpolitiken, sådan den utformadesunder , hade sin grund i den tillväxtekonomi som landet hade då. När tillväxten avtog i landet och ersattes av stagnationoch ekonomisk tillbakagång blev de tidigare instrumenten overksamma. Därför ärdet viktigt att den utredning som är tillsatt arbetar snabbt och hållerfidsschemat. Vi socialdemokrater har kritiserat de fyra borgerligaregeringarna för att de inte förmådde ändra politiken när de märkte varthän detbarkade. De var systemets fångar - marknadskrafternas fångar. borgerliga regeringar innebar sex förlorade år förregionalpolifiken. Vi brukar alltid hävda, från skilda håll, attvi är eniga om de allmänna målen för regionalpolitiken, att alla skall hatillgång till arbete, service och en god miljö. Men när denna politik skallföras ned på marken och medlen skall bestämmas, då är det slut med enigheten. Reservationerna är ovanligt få i det betänkande som vidiskuterar, men de avslöjar ändå att det inte finns något gemensamt borgerligtalternafiv. kastar loss helt från alla andra och villpraktiskt taget bara ha generella medel i regionalpolitiken. Det har ocksåframgått av inlägg både och i går. formulerar, isynnerhet på länsnivå, helt orealistiska mål - men-de avviker inte särskiltmycket från oss när det gäller medlen. ligger inte särskilt långtifrån oss vare sig när det gäller målen för regionalpolitiken eller när detgäller medlen. Vpk går liksom en egen väg när det gäller medlensutformning. Men man går så att säga åt motsatt håll. Flertalet av de förslag som läggs fram i reservationerna1,2, 3 och 4 berör frågor som utredningen om regionalpolitiskt stöd tillnäringslivet tar upp. Utskottsmajoriteten har avstyrkt motsvarandemotionsyrkanden med hänvisning härtill. Jag skall likväl ta upp några av defrågor som behandlas i de här fyra reservationerna. Moderaternasäger i sin reservation att man bör ha ett ökat inslag i regionalpolitikenav generellt verkande medel och successivt avveckla flertalet selektivastödformer. Om man också erinrar sig vad sade i anslutningtill förra årets regionalpolitiska beslut, ligger det nära till hands att draslutsatsen att selektivt stöd i regionalpolitik i praktiken skallfinnas kvar bara inom glesbygdspolitiken. Som jag framhöll i går kommer detinte att räcka om man skall få en regional balans. Jag vill också fråga : Hur kan man medgenerella medel fä t. ex. de utvecklingsbara industrierna fränStockholmsområdet att på något vis placera sig i skogslänen? Vi fick i fjolreda på att den industri som exapanderade och var utvecklingsbar fanns iStockholmsområdet - det gällde bl. a. dataelektronik. En stor del av vårautvecklingspengar går också till detta område. Inga generella medel kan få deföretagen att flytta, utan här krävs det riktade insatser. Också gör någonting som man ofta träffar päi debatten, nämligen en jämförelse mellan Norrbottens kustland ochVästerbottens inland. Det vore mera rättvist att jämföra . Jämför kommun med kommun! JämförutveckUngen i Fyrkanten, eller i och kommuner, med utvecklingen iVästerbotten! Dä kommer underfund med attutvecklingen i Norrbottens kustland skiljer sig helt från utvecklingen iVästerbottens kustland. Med detta vill jag inte på något sätt förringaproblemen i inland, men debatten blir mycket skev om man jämförden bästa regionen i ett län med den sämsta i ett annat län. Litet anständighetkan man kräva också i den här sortens debatter. avvägning mellan selektiva och generellainsatser diskuterades i går. Vi kan från socialdemokratins sida inte ställaoss bakom förslag. När vi diskuterade de generella och selektivastödinsatserna sade vi att de selektiva åtgärderna måste spela en huvudrolläven i den framtida regionalpolitiken. Det viktigaste motivet är att vi anseratt de selektiva medlen i de flesta fall är effektivare och billigare än degenerella - de ger helt enkelt bättre resultat. När vi förordar användningen avmera generella åtgärder som komplement till riktade insatser är det viktigt attockså framhålla att de skall utformas så,,att de leder till de mål som desyftar till. Om vi skall kunna öka sysselsättningen måste utformningen avmedlet anpassas till det. Det har vi exempelvis gjort vid nedsättningen avsocialavgifterna i , som vi debatterade i går.- har lämnat ansvaret förregionalpolitiken. Den centerparfistiska perioden är, alla gamla vallöften ochförespeglingar till trots, ett lågvattenmärke i regionalpolitikens historia.Eftersom inte gärna kan kritisera den förda politiken under de senasteåren, som bl. a. lett till utflyttning och ökad arbetslöshet i skogslänen,måste man söka sig tillbaka i tiden. Man gör då en finurlig gruppering av faktaoch jämför utvecklingen pä med 1970-talets och konstaterar attutvecklingen från regionalpolitiska utgångspunkter var mest balanserad underdet senare decenniet.Den bedömningen kan vi dela, speciellt beträffande början på 1970-talet.Siffrorna för sysselsättningsökningen, som jag redovisade i inledningen av mittanförande, visar att det var så. Men centerpartisterna knyter samman utvecklingen under1970-talet med den av dem förda regionalpolitiken på ett sådant sätt att detger sken av att det var åtgärder under regeringsinnehav somledde fram till förbättringen. Så var det ju inte alls. Skälet till att1970-talet får ett anständigt eftermäle i regionalpolitiken är att utvecklingeni skogslänen var sä pass god under de år socialdemokraterna satt iregeringsställning att det väger upp den tillbakagång som skedde efter 1976. Det sägs i reservafionen vidare att befolkningen bl. a.under början av 1970-talet koncentrerades till några få storstadsregioner ochatt den statliga verksamheten huvudsakligen förlades till Stockholmsområdet.Sanningen är att storstadslänen - , samt och -ökade nästan dubbelt sä mycket 1976-1982, när svarade förregionalpolitiken, som 1970-1976 när socialdemokraterna gjorde det. En liten påminnelse om lokaliseringen av statligverksamhet i . beslutade , påförslag av en socialdemokratisk regering, i två omgångar, att totalt ca 10 000arbetstillfällen inom central statlig administration skulle omlokaliseras tillorter i olika delar av landet. Alla som var med den gången minns vilkenborgerlig röra det var. Det hade inte blivit någon decentralisering irealiteten, om inte socialdemokraterna hade haft en klar linje. För resten, vadgjorde i regeringsställning? I den del av budgetpropositionen som heter Gemensammafrågor brukar finnas en redogörelse för vad regeringen har gjort i fråga omdecentralisering i statsförvaltningen. har dessapropositionsavsnitt upplevts som en patetisk redogörelse för totalamisslyckande på området. Jag skall inte gräva mer i det förgångna. Jag vill barasluta med att konstatera att ställde upp stora mål för utvecklingen, t.ex. i anslutning till regionalpolitiska beslut. Det man åstadkom underåren 1976-1982 upplevs som en besvikelse av dem som trodde på budskap. Regionalpolitiken är helt beroende av vilken ekonomiskpolitik, industri-, sysselsättnings- och fördelningspolitik som förs i landet.Det arv som de borgerliga lämnade efter sig med stagnation i ekonomin,svindlande statsskulder, stora ränteutgifter, minskade industriinvesteringar,stor arbetslöshet och stor regional obalans gör att även den regionalabalansen kommer att påverkas av detta borgerliga arv. prognoser visar att det blirbefolkningsminskningar i skogslänen, ca 25 000 personer fram till 1990-talet.Frän exempelvis kommer åtta av tio ungdomar att tvingas flytta, omman inte hindrar prognosen att bli verklighet. Det är dessa prognoser somligger till grund när man i årets budgetproposition nämner att prognosernatyder på att det kan bli svårt att vidmakthålla 1970-talets stabilisering avbefolkningsut- Detta innebär inte att vi socialdemokrater ändrat på målenför regionalpolitiken. Inte heller våra yrkanden om en högreplaneringsnivå för , som var inne på, innebär enomläggning av regionalpolitiken. Men vi tycker att det är rimligt att man iStockholms län skall fä planera för det födelseöverskott som uppstår här. 60 %av befolkningsökningen i , med den planeringsnivå vi förordar, är atthänföra till födelseöverskott. Födelseöverskott resp. -underskott spelar ävenför utvecklingen i länen i övrigt en väl så stor roll somnettoflyttningen. Det talar för att borde ägna mindre intresse åtflyttningsstödet och mer är åtgärder som påverkar andra komponenter ibefolkningsutvecklingen. fick vi en utflyttning från skogslänen tillStockholmsområdet. Det var unga människor i fertil ålder som flyttade. Det vari jobben fanns. Då skulle de borgerliga regeringarna ha tänkt på, attom man skall klara stabil befolkningsutveckling i skogslänen, skall man inteflytta unga människor till Stockholrii, för det medför födelseöverskott där på1980-talet. Som sagt, har oftast långtgående mål för endecentraliserad utveckling. I varje fall beskriver man sina ambitioner så. Mendet har inte återspeglats i de åtgärder man i regeringsställning utformat ochanvisat medel för. Mål och medel överensstämmer dåligt. Inte ens , närcentern sluppit loss från regeringsansvaret, ser man spår av några högreambitioner i fråga om regionalpolitiken. hänvisar till att manmotsätter sig ökade flyttningsbidrag - motsvarande 20 milj. kr. - och man villanslå ytterligare 150 milj. kr. till regionala utvecklingsinsatser. De storasysselsättningsproblem som lämnat i arv till oss gör emellertid attjag har svårt att se att dessa marginella markeringar skulle kunna göra detmöjligt att genomföra en regionalpolitik som ute i landet skiljer sig nämnvärtfrän den regeringen kommer att följa. Jag vill inte förneka att man kan uträtta en del med 150milj. kr., men ett sådant tillskott påverkar bara marginellt våra möjligheteratt öka den regionala balansen. De nästan 300 milj. kr. som regeringen föreslårmotsvarar gott och väl den ambitionsnivå som kostade på sig iregeringsställning, och de utgör i nuvarande statsfinansiella läge en rimlig nivå.Centerns förslag motiverar på intet sätt det höga tonläge som vi fått höra idebatten och i går. oroade sig för min fortbildning, men jagvill säga att jag har genomgått fortbildning, och där lärde jag mig att denekonomiska politik som de borgerliga regeringarna bedrev med somhuvudagerande innebar ett allvarligt hot mot våra glesbygder. För de belopp sömmotsvarade 11 miljarder i ökade ränteskulder skulle man ha kunnat göra mångaregionalpolitiska och glesbygdspolitiska insatser. bör enligtmin mening tänka pä vilka spår i det här avseendet har lämnat eftersig. yrkar i reservation 3 att den regionalpolitiksom beslutades skall ligga fast. Detta har utskottets majoritetockså accepterat med hänvisningtill den pågående utredningen, och därför finns ingenting att tillägga på denpunkten. Vpk förordar i sin reservation om riktlinjerna förregionalpolitiken, som berörde, att regionalpolitiken heltgörs om. Detta kan vi inte gå med på, speciellt med hänsyn till att vi villavvakta den utredning som börjat sitt arbete. Vi tycker det är viktigtatt utredningen och remissinstanserna får en chans att lämna sina synpunkter,innan vi börjar ändra på det som gäller . Reservation 15 tar upp ett yrkande om särskilda medel förregionala utveckhngsinsatser i . Detta yrkande är inte nytt ochbehandlades också i fjolårets regionalpolitiska betänkande. Den borgerligamajoriteten - som alltså inkluderade även , som står förreservationen - anförde bl. a. följande: "Det försöksprojekt som planerats i länet stämmer välöverens med statsmakternas principiella inställning till hur planeringsarbeteti länen bör bedrivas. Utskottet är emellertid inte berett att föreslå riksdagenen ekonomisk satsning på den nivå som motionärerna tänker sig. Utskottet vill istället förorda att arbetet bedrivs i mindre skala inom ramen för länsplaneringsarbetetoch med utnyttjande av de medel regeringen enligt förslaget avses ställa tilllänsstyrelsensförfogande för utvecklingsarbete, lokaliseringsstöd ochglesbygdsstöd inom ramen för det samlade anslaget." Vi socialdemokrater hade dä en reservation som varbetydligt vänligare i tonen, men vi fick den avslagen. Vi har samma uppfattningi dag, men har frångått sin inställning och reserverat sig. Mina socialdemokratiska utskottskamraterMarianne , , och kommer attkommentera de övriga reservationer som har fogats vid betänkandet. Jag vill härbara tillägga att vi i samarbete med harsammanställt en bilaga med statistiska uppgifter om länens utveckling. Desiffror avseende befolkningstalen som där redovisas är preliminära.När de definitiva uppgifterna har framräknats kommer bilagan atttryckas om. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter och avslag på reservationerna. Avslutningsvis vill jag säga att när regionalpolitikeninfördes var medlen utformade så att man kunde tillvarata eventuell"avknoppning" från starka, utvecklingsbara företag. Det finns en delexempel på "avknoppning" som utfallit mycket väl, både urregionalpolitisk och företagsekonomisk synpunkt. Framtidens regionalpolitiska stöd måste handla om hurutvecklingsinsatser skall göras i de olika regionerna. F. n. går av destatliga utvecklingspengarna till . Den ekonomiska kris som befinner sig i kräversåledes andra insatser. Regeringens omläggning av den ekonomiska politiken ochinsatser som stimulerar till investeringar i industrin gör att vi även urregionalpolitisk synpunkt kan se något ljusare . 7ELVER () replik: Utskottets ordförande beskriver partiernasagerande i regionalpolitiska frågor pä ett schabloniserande sätt Jag vill frånfolkpartiets sida bestämt bestrida klichéer av typen "marknadskrafternasfångar". F. ö. går denna beskrivning dåligt ihop med den argumentering somFrida använde, när hon senare litet avslaget sade att folkpartietligger väl inte så långt ifrån oss socialdemokrater. Folkparfiet är för marknadsekonomi, men den skall varasocialt styrd. Låt mig säga det som en deklaration, så kan vi sedan gå in påpraktiska väsentligheter. Regionalpolitiken, såsom vi har medverkat till den, villjag påstå är enligt detta synsätt just en socialt styrd marknadsekonomi. Detgällde regionalpolitiska beslut, som hade den nuvarande talmannen som undertecknare. Det gällde regiönalpolifiska beslut, somfolkpartiet hade ett särskilt ansvar för. Det gällde det miljardpaket som komsamma år och som vi något diskuterade här i kammaren i går. Det gäller också deinsatser som omfattas av gärdagens riksdagsbeslut. Jag kan upprepa vad jag sadei går, då jag citerade AMS-chefen. Denne talade om ochbeskrev den sä här: "Men vi har aldrig fått sä mycket pengar som underåren 1976-1982." säger att de krav som socialdemokraternahade inte kan vara aktuella , eftersom det pågår en utredning.Långsiktigt har naturligtvis regionalpolitiska utredningen stor betydelse, menpoängen med min krifik var ju att socialdemokraterna också under utskottsbehandlingeni fjol kände till denna utredning. Dä framställde socialdemokraterna ireservafioner - till ett antal av 65 - krav som bordetillgodose, trots att utredningen skulle börja arbeta. Någon hämsko påreservationsivern från socialdemokratiskt håll kunde ju inte förmärkas vid dettillfället. Jag ställde en del frågor som jag ännu inte fått svar på,men det kanske kommer svar från värmländska och andra företrädare försocialdemokraterna. Vad är det som har inträffat i och som gör attsocialdemokraterna inte kräver de särskilda insatser som de hade så bestämdakrav pä både och i förfjol? Landshövdingen var ju här och talade försitt län och sade att vi nu inte kan vänta på utredningar. Gör något i stället!Läget är akut. Hur ligger det till med det omskrutna stödområde D, därytterligare 24 kommuner skulle plockas in, därför att det var säviktigt att dessa kommuner hamnade i ett stödområde? Vad har hänt i ? Ärsituationen bättre i , och ? Vad är det som gör att detkravet inte är aktuellt ? Hur är det med de industricentra som man nödvändigtvismåste ha i och ? Vad är det som har inträffat där? Detta är naturligtvis exempel på socialdemokrafisköverbudspolitik . Jag kritiserar inte den ställning man har tagit iår, för det kan vara rimligt attinvänta utredningar, men jag tror att det är nyttigt för politikens anseendeatt ha samma politik i opposifionsställning som när man har regeringsansvar. 8 () replik: Vi skall inte föra någon ekonomisk debatt häroch , men jag vill påminna om att budgetunderskottet verkligen har rusat iväg sedan socialdemokraterna tog över regeringsmakten. Dessutom användesocialdemokraterna de sex åren i opposition i huvudsak till att bjuda över denborgerliga regeringens förslag. Med en socialdemokratisk regering skullebudgetunderskottet ha blivit än större. Precis som jag misstänkte har det inte tagits någranärmare kontakter med landshövding , kommun osv. när detgäller fortbildningen. I så fall skulle haft svårt att diskuteradessa 150 milj. kr. på det sätt som hon gjorde. Hon vill inte heller resoneraom . Jag bara noterar att förslag attöverlåta regionalpolitiken på generaldirektören i industriverket spred skräckdjupt inne i de socialdemokratiska leden. blev det inte majoritet för detförslaget, och det skall inte partiet ta på sig. Det blev litet bättre än vadregeringen hade avsett med sitt förslag. Statistik kan som bekant användas på många sätt. Låt migbara påminna om att sysselsättningen ökade mest i de fyra norralänen. i regeringsställning var det inte så. utan däökade sysselsättningen mest i storstadslänen. Det är viktigt att notera.Därtill kommer att det internafionellt sett bekymmersamma ekonomiska läget harpåverkat såväl värt land som andra länder. Vad det rör sig om är politisk vilja, och en sådansaknades . Jag misstänker att det kommer att visa sig att den ihög grad också saknas under nuvarande socialdemokratiska regeringsperiod. Detär något som vi får tillfälle att diskutera åren framöver. talar om orealistiska mål. Jagskulle vilja att hon preciserade sig. Är det ett orealistiskt mål när vi inomcentern inte längre vill acceptera en flyttningspolitik av 1960-talsmodell? Ärdet ett realistiskt mål att snabbt öka befolkning, något som FridaBerglund och hennes partikamrater reserverade sig för ? 9ANDERS HÖGMARK (m) replik: efterlyser en ärlig ochanständig debatt.