prot · G609130 · 1982-12-31 00:00:00 — För de kvinnor som det handlar om, som ofta ärkända inom socialförvaltningarna, borde man satsa resurser på en uppsökandeverksamhet i ett tidigt skede av graviditeten. Jag var på samma konferens som iÖstersund, där vi pratade om sex och samlevnad. Där fick vi veta att man iUddevalla praktiserade det förfaringssättet för att spåra gravida kvinnor sommissbrukar alkohol att man gjorde hembesök. Den första kontakten, som normalt skerpåmödravårdscentralen, förlades i stället till hemmet. Man gick hem till de härkvinnorna. Jag tror att det är ett sätt att spåra problemen på etttidigt stadium. Det är en enkel metod som jag tror skulle få stor betydelse föratt man skall kunna sätta in de hjälpinsatser som behövs. I ett projekt som bedrivs i min kommun, vid Huddingesjukhus, säger man att det går mycket bra att motivera gravida kvinnor attupphöra att dricka alkohol under graviditeten och också avbarnets levnad. Men när barnet är ett eller finns det en riskför att modern börjar dricka igen. En uppföljning av de kvinnor som tidigarehar missbrukat är nödvändig för att klara en fortsatt drogfrihet. Jag kan också nämna att lever 200 000 barn ifamiljer där båda föräldrarna missbrukar alkohol. För att en person som missbrukar alkoholskall klara ett arbete krävs hjälp från arbetskamrater, och för att klara etteget boende behövs hjälp från grannar och vänner. Jag tror mycket på denkamratstödjande verksamhet som finns ute på arbetsplatserna, och jag trorockså mycket på den hjälp som fackföreningsrörelsen kan ge. Men man brukar tala om den farliga s. k. vita sektorn.Fritiden-helgerna, de traditionsbundna familjehögtiderna - är svårast att klaraför just drogfria missbrukare, eftersom de saknar riktiga vänner. Kommunernasomvårdnad måste också omfatta hjälp till nya intressen och vänner. allra svåraste delen av rehabiliteringen. Förändrade, mera solidariska boendeformer är bl. a.nödvändiga för rehabilitering av missbrukare. Det sociala kontaktnätet måstebyggas upp. Alternativa, kollektiva boendeformer, ett boende som bygger påvissa gemensamma arbetsuppgifter, borde kunna skapa förutsättningar förmissbrukare att klara av ett eget boende och dessutom förstås ge nya vän- ochgrannrelationer. Jag har med detta velat peka på några framkomliga vägarför att bekämpa missbruket. Det gäller att hitta en strategi som bygger påmänniskors medverkan, medvetenhet och vilja att göra något åt dessa mycket svårafrågor, som det dessutom brådskar med att gripa sig an. Det behövs ett nätverkav insatser, och jag har bara pekat på några få. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tillvpk-reservation 5, som handlar om information på drogområdet. kommersenare att ta upp den andra vpk-reservationen, som handlar om invandringen iSödertälje. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 33EVERT (): Jag skall börja med att yrka bifall tillhemställan i socialutskottets betänkande 26 i alla delar och avslag på samtligareservationer. Vårt mål för alkoholpolitiken är att nedbringakonsumtionen och därmed begränsa skadorna. Då det gäller narkotikan är detstora målet att få bort narkotikan helt och hållet. Jag har de senaste officiella siffrorna när det gälleralkoholkonsumtionen. Den har minskat iår, och det är en liten ökning . Men vi kan alltså konstatera att det harskett en betydande minskning av alkoholkonsumtionen i vårt land i jämförelsemed förhållandena . Vi vet att det även tidigare skett en betydandenedgång. , Det målvi satt upp för oss, att minska alkoholkonsumtionen, uppnås alltså. Det tyckervi är alldeles utmärkt. Vi utgår från att också skadorna minskar. Vi vet ju attdet finns ett samband mellan alkoholkonsumtion och skador, som sagts mångagånger tidigare, men att det naturligtvis inte kan avläsas helt . Jag vill beteckna alkohol- och narkotikafrågorna som imycket stor utsträckning hälsofrågor. Vi vet att av akutsjukvården och denpsykiatriska vården är det som är alkoholrelaterad. När detgäller den vanliga somatiska sjukvården talar man om . Det är alltsåenorma kostnader på sjukvårdsområdet. Där skulle man naturligtvis, som IngemarEliasson sade, kunna spara mycket pengar. Vi hoppas att vi framöver skall fåett bättre sakernas tillstånd när det gäller alkohol- och narkotikafrågor. Detär en fråga för samhället och - jag vill gärna säga det - framför allt för denenskilde. Den som har lyssnat på inläggen gör säkeriigen det konstaterandet att det finns en betydande enighet i denhär frågan. Vi är alla besjälade av en önskan att det skall bli en bättreutveckling än och att utvecklingen skall fortsätta i den riktning somjag här har beskrivit. Det är ett inlägg som jag inte riktigt förstod mig på -inlägg. Han måste ha suttit alldeles ensam hemma och hittat påde där formuleringarna. En formulering gick ut på att vi inom socialdemokratinskulle kassera missbrukarna, att vi skulle kassera människorna. De intresseradeinte oss. Vi köpte oss fria med några anslag, men när det gick dåligt förmänniskorna brydde vi oss inte om dem. Vad är detta för prat?Utskottsbetänkandet, de propositioner som har lagts fram och allt vårthandlande går ju ut på att vi skall hjälpa de människor som kommit i kläm justpå grund av alkoholmissbruk. har vi inom socialdemokratin anklagats föralt vara mer intresserade av vården än av den förebyggande verksamheten, menalla vet vi att den förebyggande verksamheten naturligtvis är den viktigaste. En fråga som man i det här sammanhanget kan beröra ärfrågan om rehabiliteringen. Hur rehabiliterar man en människa som har blivitskadad? Det är här fråga om mycket allvarliga skador. Det finns många åtgärdersom kan sättas in, och vi får söka oss fram på olika vägar, eftersom varjemänniska har sin väg. En betydelsefull fråga för den människa det gäller är då:Hur skall jag få ett arbete? Om jag inte har ett jobb att komma tillbaka till,blir rehabiliteringen så mycket svårare. Vi vet att samhället har utvecklats i en riktning sominnebär att de arbeten som man kan kalla "extra påhugg" och som ärlätta att få har minskat. Jag har erfarenhet av detta somsocialarbetare i . Där kunde de som var utan arbete gå ner till hamnenoch få en extra bricka-jag tror t. o. m. att det kallades extra blixtbricka,eftersom det var olika graderingar mellan dem som hade ordinarie jobb och demsom kunde ta ett sådant här "påhugg". För dessa människor var detoerhört väsentligt att de kunde få ett arbete av den här typen. harsamhällsutvecklingen mer och mer gått mot en specialisering, och det kräveralltmer av den enskilde. En del av de arbeten jag talat om försvinner på detsättet, och det blir därför svårare för de människor som skall rehabiliterasatt komma tillbaka till arbetsmarknaden. Hur mycket svårare är det då inte för dessamänniskor när vi har en stor arbetslöshet? En av våra väsentligaste uppgifterockså på det här området är därför att se till att människor har arbete. I dessa sammanhang talas det mycket om folkrörelsernasbetydelse. Ingen bör känna till den bättre än arbetarrörelsen. Jag behöver integöra någon historisk utläggning om vad folkrörelserna betydde i slutet av1800-talet och - i det sammanhanget var dåvarandehögerpartiet inte med i särskilt hög grad - när de försökte vrida utvecklingenrätt. Vi litar fortfarande till folkrörelserna. Det har betonats i så mångasammanhang, så det skulle egentligen inte behöva upprepas. Socialberedningenhar nu tillsatts. Vi har fått hårdare tidsdirektiv av regeringen.En av våra arbetsgrupper och en del av direktiven har samband med denna fråga.Hur skall man kunna engagera folkrörelserna i större utsträckning än fidigare?Andra frågor som måste ställas är: Var går gränsen mellan ochfolkrörelserna? Hur mycket kan man be folkrörelserna göra? Skall man överhuvud taget be dem göra någonting? Är det inte så att de själva skall bestämma?Deras egen identitet och integritet måste ju bevaras. I annat fall går man emotnågot av deras grundåskådning och man tar bort något av deras själ. Folkrörelserna spelar alltså för oss en stor roll. De ären stor tillgång. Vi arbetar med den frågan i socialberedningen, vilket ocksåframgår av utskottsbetänkandet. Till folkrörelserna hör våra löntagarorganisationer. Sedanen tid tillbaka arbetar främst LO men även TCO och arbetsgivarorganisationernatill någon del - jag tänker då på - med kamratstödjandeverksamhet. Jag gläder mig åt att det finns en så stark uppslutning bakom dennaverksamhet. Att så är fallet har sagts av flera talare här. Det är då baralitet konstigt att man ifrågasätter det anslag som vi föreslår till dennakamratstödjande verksamhet. I förhållande till vad missbruksrehabiliteringenkostar samhället officiellt är det ju småpengar som det här är fråga om. Det ärett stort arbete, och vi har anledning att stödja det. Vi tillstyrkerregeringens förslag på den punkten. har tillstyrkt en motion om ytterligareanslag till information. Vi hänvisar också i det sammanhanget tillsocialberedningen och det arbete som utförs där. Vi får se vad som kan komma utav det när det gäller ytterligare stöd till information och tillaktiviteterinom folkrörelserna. Det är inte på den punkten som jag egentligen tar uppfrågan här, utan det gör jag därför att man kopplar den till ett annat anslagsom finns på ett annat ställe i regeringens proposition, där det föreslås attlänsstyrelsen skall utreda de tvångsåtgärder som trots allt måste vidtas. Det är ju en lång historia bakom detta om frihet ochtvång. fick vi i socialberedningen höra talas om att manhållit på med denna fråga . Vi hade då i socialberedningen att lösa denfrågan, naturligtvis som en fråga av många, och den diskuterades fram ochtillbaka. Det var på grund av olika ideologier svårt att komma fram till enlösning. Av avgörande betydelse i den diskussionen var frågan: Skallsocialarbetarna ha hand om tvångsåtgärderna? Vi var eniga på den punkten ochkom fram till en lösning, även om det fanns olika schatteringar i våra åsikter.Men problemet måste ju lösas, och socialberedningens dåvarande ledamöter varbesjälade av en vilja att nå en lösning. Tanken var att socialarbetarna inteskulle vara åklagare utan mera få agera som "försvarsadvokat" - mankan använda det ordet. Vi hör väl olika, , men jag hörde i varjefall från ett håll i går att just den här situationen som kan uppstå för ensocialarbetare, att inför länsrätten vara åklagare, är beklaglig. Man kommer ien väldigt svår situation. Och det var just vad vi i socialberedningen menade iden diskussion som föregick ställningstagandet på den punkten. Om länsstyrelsentar hand om utredningen, blir det förstås länsrätten som får föra talan"mot" klienten -jag vill här för undvikande av missförstånd sätta ordet "mot" mellancitationstecken -, och socialarbetaren får en annan roll i sammanhanget. Vihar inom socialdemokratin självfallet hållit fast vid den uppgörelse viträffade i socialberedningen - det är bl. a. en fråga om polifisk moral. Viavstyrker alltså den centerpartireservation i denna fråga som undertecknats avbl. Detfinns naturligtvis oerhört mycket mer att säga i frågorna om rehabilitering ochalkoholpolitik, och vi får anledning att återkomma till det när skatteutskottetlägger fram sitt betänkande på detta område. Jag vill till slut, fru talman,återupprepa en sanning som vi har att beakta, nämligen att konsumtionen och skadornahör ihop. Detta är ett stort opinionsmässigt problem. Användningen av alkoholingår på något sätt i vår kultur, om också inte i allas kultur - av vårbefolkning använder inte alkohol. Men människor vill alltså, av olikaanledningar, använda alkohol. Vad man inte önskar sig är naturligtvis skadorna.Men skadorna på grund av bruket kommer ändå, och här har vi ett dilemma: Hurskall man kunna minska skadorna utan att också radikalt hålla tillbakakonsumtionen? Jagskulle önska att det, som också var inne på, fanns en möjlighettill ett tidigt ingripande. Vi vet att det inte kan ske med tvång, och detkanske inte ens kan göras med hjälp av myndigheter. Det gäller ju en fråga ommänniskans integritet. Det är inte säkert att människorna är mogna för att hörafrån en myndighetsperson: har du börjat dricka för mycket. Men allamänniskor gör ju läkarbesök. Kanske vore det bra om det funnes en möjlighet förläkaren att vid människornas sedvanliga besök göra ett prov och sedan konstatera:Nu har du litet olyckliga värden och bör tänka dig för. Detär möjhgt att man på en sådan indikation skulle kunna få människor att på etttidigare stadium hesitera inför sitt alkoholbruk. Jag vet med den erfarenhetsom jag har från det här området att det är ett problem att människor inteerkänner sitt alkoholmissbruk förrän mycket sent- ofta, fru talman, alltförsent - så att det blir mycket svårt att klara rehabilitering- Jag ber med dessa ord att få tillstyrka hemställani socialutskottets betänkande 26 och yrkar avslag på samfiiga reservationer somär fogade till detta. Anf.34 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får anmäla att anslag omkvällsplenum nu har satts upp. 35 ()replik: Jag vill först så att säga haka på den fråga som tog upp, nämligen frågan om insatser på ett tidigt stadium närdet "gäller missbruk. Om jag tolkade rätt, söker han liksomjag möjligheter att komma till rätta med det här problemet. Jag tycker att detvar en fin öppning, . Låt oss fillsammans jobba vidare medfrågan! Den är svår, men det är nödvändigt att vi löser den. klagade över mittsätt att uttrycka mig i debatten. Men jag måste säga att man inte kan få någotannat intryck när man läser betänkandet. När det gäller rehabilitering ocheftervård sägs det ju på s. 7, andra stycket, i betänkandet att dethuvudsakligen är arbetsmarknadsinstituten som skall stå för den verksamheten.Men det finns ingen kreativitet, ingen fantasi och inga öppningar. I densituationen är utsikterna enligt min mening tämligen deprimerande. Det gladde mig mycket att höra deklarerafrån talarstolen att det finns mycket mer att göra på detta område. Jag troratt det är en korrekt bedömning. Låt oss här också släppa in de många enskildaorganisationerna och arbetsmarknadens parter! Det är förmodligen en viktigresurs på det sociala området som vi inte har utnyttjat. Avslutningsvis, fru talman, ansluter jag mig till alla defina deklarationer som avgetts här. Jag instämmer helhjärtat i IngemarEliassons syn på insatserna mot missbruk. De skall ges högsta prioritet. Närdet gäller narkotikamissbruket finns det ingen prutmån. Vi måste alltid föra enbitter kamp mot detta. 36ULLA TILLÄNDER (c) replik: Alla är medvetna om de goda resultaten av deåtgärder som vidtagits för att sprida information på det område som nudiskuteras. En utredning har tillsatts, med uppdrag att göra en översyn av destatliga insatserna när det gäller information om alkohol och narkotika.Utskottet motiverar sitt avslag på vår reservation med hänvisning till just denutredningen. I direktiven till utredningen framhålls det emellertidsärskilt att det är viktigt att de resurser som finns inom bl. a.föreningslivet tas till vara. Vidare är det betydelsefullt att låta olikaorganisationer informera om drogerna. Det är inget som skall utredas härvidlag.Det är bara att konstatera. Av direktiven framgår det att man har uppmärksammatde goda erfarenheterna av föreningslivets informationsarbete. Detta ärviktigt-inte bara i ord, utan också i handling. Jag instämmer i vad sade beträffandevikten av att arbetet inte stannar upp, i väntan på resultaten av de olikautredningarna. När det gäller satsningarna på information föreslår vi ettanslag av 3 milj. kr., vilket också har diskuterats. Debatten gälleremellertid inte vården av missbrukare. Vi är i alla fall övertygade om att de 3 miljonerna bättre utnyttjas omde används till information. En viktig aspekt på informationen är att den, rättutformad, ger kunskaper. Och kunskaper betyder ju makt. I det här falletinnebär det att man får makt över sitt eget liv. Förutom att informationenskall vara korrekt och vetenskapligt grundad, dvs. faktaförmedlande, skall denvara personligt engagerande. Naturligtvis ställer det krav på informatören. Kunskaper på området möjliggör att den aningslöshetskingras som finns när det gäller konsekvenserna av drogmissbruk.Det rör sig ju framför allt om unga människor, och när de får klart försig vilka verkningarna är - på både kort och lång sikt - får det naturligtvisen förhindrande effekt. Att inte leka med elden är ju egentligen detsamma somatt mota i grind. Mot den bakgrunden vill vi, som sagt, använda de nämnda 3miljonerna till spridning av ytterligare information. 37 () replik: Jag skulle vilja replikera på på en punkt. Jag delar till fullo hans syn på arbetets värde när detgäller att rehabilitera människor från missbruk. Det är precis i detperspektivet som vi har tagit upp frågan om missbruk av alkohol påarbetsplatsen. Just för att göra det möjligt för en missbrukare att behållasitt arbete och göra det möjligt för de små företagen att också gearbetsgemenskap åt den som missbrukar alkohol, måste vi lösa det dilemma somfinns i de här frågorna. Jag hoppas att förbigående av denreservationen inte innebär att man inom socialdemokratin vill blunda för detproblem som onekligen finns här. Vi har inte föreslagit någon detaljlösning. Men jag harsvårt att se att det skulle finnas någon annan öppning i den här frågan än attstödja de företag som råkar ut för dilemmat att både behöva och vilja ge enmissbrukare fortsatt arbete och veta att vederbörandes arbetsinsatserär klart reducerade. Om vi inte från samhällets sida löser det problemet,ställer upp i sådana fall, kan det tvinga fram en mycket mer restrikrivinställning från företagsamhetens sida mot människor med alkoholproblem. Därför är det viktigt - både i de enskilda fallen och somett slags attityd för samspelet mellan samhälleliga insatser och enskildaarbetsgivare och arbetstagares insatser på det här området - att lösa de härfrågorna. Jag hoppas att eller statsrådet har någotatt säga på den punkten - helst att man är beredd att se närmare på frågan ochkomma med förslag till . 38INGA (vpk) replik: För rehabilitering är självfallet frågorna omarbete och bostad de viktigaste. Den kamratstödjande verksamhet som bedrivs på mångaarbetsplatser är oerhört viktig. Men den verksamheten och det som facket ställerupp med tar ju slut när arbetet tar slut och särskilt påfredagseftermiddagen, till långhelgen. Många människors dilemma är att de inteklarar det man kallar den vita sektorn. Även om man får ett arbete och lyckas klara det, kommer svårigheternanär arbetet är slut; då finns inga kamratstödjande verksamheter att tillgå; dåär socialförvaltningarna stängda. Svårast är det förstås under detradifions-bundna helgerna jul, påsk och . Då är det lätt att hamna i encirkelgång igen. Det ärviktigt att få en bostad, men inte vilken bostad som helst hjälper när en människa befinner sig i ett svårt läge. Det måste varanya typer av boendeformer där man tar ansvar för varandra. Det hjälper inte attrenovera en etta, möblera upp den och sedan säga: skall det fungera; nu hardu ett arbete; nu har du en bostad. Så fungerar det inte. Jag har gång på gång stött på att människor inte klarar avsina . Därför menar jag att det är väldigt viktigt att inriktabostadsfrågan på nya typer av boende, alternativa boendeformer som bygger pågemenskap och ansvar för varandra och på att man vågar bry sig om varandra. Jag tror att det gäller att få en helhetssyn och inte baralita på socialarbetare och professionella vårdare; det gäller att bygga ut nyasätt att leva och våga bry sig om varandra; det handlar om nyagrannskapskontakter, ett skyddsnät inte bara kring missbrukare utan också kringvanliga människor, för detta behöver vi allihop. Jag tror att det är mycket viktigt att inte glömma bortdenna vita sektor, som är så svår att ta sig över - inte bara för missbrukareav alkohol och narkotika utan också för vanliga människor. 39EVERT () replik: Det är faktiskt så att alla svaren finns i vårt betänkande. Vi tar upp i betänkandet och säger att det är enresurs som man kan använda. Jag har inte sagt att alla frågor skall lösas denvägen när det gäller rehabiliteringen. Det är en resurs bland alla andra som vihänvisar till. När kom upp i en replik var det en annanGöran som talade än den som höll anförandet. Det kan man glädja sigåt. menar att vi skulle köpa oss fria med pengar. På den punktenkan vi säga att och inte vill ge några pengar tillden kamratstödjande verksamheten. Det är precis som om man kan göra arbetet inomfolkrörelserna alldeles gratis. Men rätt vad det är dyker det upp ett anslagtill en eller annan organisation, som vill yrka bifall till, och dåsäger de att anslaget är för litet och att socialdemokraterna är njugga. Detkan gälla andra ideella organisationer och intresseorganisationer. Låt mig slå fast, som jag har gjort så många gångertidigare, att det är klart att arbetet med att rehabilitera alkoholskadademänniskor kostar pengar. Men dessutom behövs ett enormt engagemang. Vad var det som gjorde attdet lyckades så väl? Det var att de som arbetade där kände ett starktengagemang för vad saken gällde. De ställde upp, helt enkelt. Då kommer jag till replik. Vi vet att bristenpå stöd är ett problem, att helgerna är ett problem, och att det gäller attengagera människor som kan ta sig an missbrukarna även . Där harLänkarna utfört ett enormt arbete, som vi har anledning att uppskatta. Till vill jag bara säga att frågan ommissbrukarnas möjlighet att stanna kvar på sina arbetsplatser naturligtviskommer att diskuteras i socialberedningen. Vi får se vad vi kommer fram tilldå. Även om detta står det faktiskt en liten anmärkning i betänkandet. 40 () replik: Jag förstår inte varför jag inte skulle hatillstånd att vara posifiv från min plats här i kammaren när jag replikerarEvert . Han gav öppningar som jag efterlyste och som motionen, påvilken vår reservation är byggd, handlar om. Här säger att han är intresserad av attkomma missbrukarna till hjälp i tidiga skeden. Det kan man inte utläsa avbetänkandet, och då är det naturligt att jag var kritisk i mitt förstaanförande. Sedan skrider till doms över moderatasamlingspartiet när vi ställer oss tveksamma fill dessa 3,2 milj. kr. säger också att det kostar pengaratt rehabilitera folk. Självklart, det är just vad det gör. Men de pengarna gårut över andra konton. Jag frågar fortfarande: Till vad skall dessa 3,2 milj.kr. Jag vill, fru talman, berätta att vi från, moderatasamlingspartiets sida i aktivt har stött Alkohol- ochnarkotikarådet, som är en kamratfacklig organisation som gör ett mycket fintarbete. De får stöd från kommuner och från alla de företag där ALNA-grupperfinns. När det gäller alla de utbildningar och studiecirklar som jag berättadeom utgår bidrag över andra konton. Sfiftelsen Kontakt med alkoholsjuka, KAS,som har behandlingshem i Väje i , är samma typ av organisation som ALNA- en kamratfacklig organisation, bildad . Stiftelsen fårbidrag utöver den resursplanering som kommunen har. Men frågan är fortfarande öppen: Till vad skall de nuaktuella 3,2 miljonerna användas? 41EVERT () replik: De skall, , användas till detarbete som arbetsmarknadens - framför allt arbetstagarnas - organisationerutför inom den kamratstödjande verksamheten. Det är alltså på den punkten somGöran har en avvikande mening. Det säger en hel del om moderatasamlingspartiets inställning till framför allt arbetstagarnas organisationer. Förste vice talmannen anmälde attGöran anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. Offensiv är en lämplig, sammanfattandebeteckning på de insatser som regeringen gör för att bekämpa narkotikan.Frontlinjerna är många. Inom förbereder vi ett program somvi kallar Offensiv narkomanvård. Vi vet alla att narkotikan utgör ett allvarligt hot, ochregeringen tar det hotet på allvar. Situationen tvingar oss till både en högberedskap utåt och målmedvetna insatser inom landet. Missbruketav heroin ökar i väriden. Tillgången har aldrig varit så stor som Missbruket har spritt sig även till länder somtidigare inte haft några narkotikaproblem.