prot · G609115 · 1982-12-31 00:00:00 — Och jag tycker att det är litet "svajigt" av Inga Lantzatt generellt säga att lärarna inte frågar om barn som varit sjuka mår bra närde kommer tillbaka till skolan. Mitt intryck är att lärarna i detta land ägnarbetydande omsorg åt sina elever. Vi skall respektera och uppskatta dem för attde gör det. Jag vill alltså slå fast att en förutsättning för denförändring av skolan som behövs för al t vi skall kunna göra skolan till en godskola för alla är att vi vågar lita på den personal som vi har, att vi vågarlita på att lärarna ute i våra skolor faktiskt klarar sina jobb, ärintresserade av sina arbeten och kan det som de sysslar med. När det sedan gäller den fortsatta utvecklingen är detriktigt att vi kan dra slutsatser av våra erfarenheter. Vi kan säga att det ärbättre om man inte har så många rum. Vi bör alltså sträva efter att barnen fårfärre rum att vara i. Det är också en inriktning i arbetet . Vi strävar också efter att få en lärarutbildning sommöjliggör för lärarna att undervisa i flera ämnen. Jag var ute på ett skolbesöki fredags, och jag talade då med en lärare som är en gammal god vän till mig.Hon berättade att hon hadeställt som villkor att en lärare som hade en treämneskombination också skulleundervisa i tre ämnen i hennes klass för att få just den klassen. Så fungerardet på de allra flesta håll. Man utnyttjar de möjligheter som man har. Efter införandet av den nya läroplanen avgör inte valen isexan gymnasieutbildningens möjligheter. På den punkten är alltså en förändringgenomförd. I den översyn av lärarutbildningen som görs i departementet ärsyftet just att minska antalet lärare för den enskilde eleven. Jag inser skolproblemens storlek och hur allvarligsituationen är. Men även om problemen är stora tror jag att det är viktigt attvi ger dem deras rätta proportioner. Då blir det lättare för oss att hittalösningarna. Om man är alltför kategorisk i sin beskrivning av tillståndet, omman gör bilden alltför svart, finns det en risk - som man lätt glömmer bort -att svärtan gärna stänker av sig på dem som man egentligen vill skydda.Beskrivningen av skolan som en enda djungel av vilda barn drabbar ytterstde barn man ville skydda, eftersom människor drar slutsatsen att våra barn ochungdomar är förvildade. Vi vet ju att de faktiskt inte är det. Vi har enfin ungdom i detta land, och vi arbetar intensivt för att kunna ge den en god skola,som är en skola för alla. Om en omorganisation av högstadium 18INGA (vpk): Det var inte min mening att svärta ner detsvenska skolsystemets elever ellerlärare. Lärarna gör i stora stycken ettoerhört fint arbete, och eleverna är också mycket fina. Men de brister somfinns, främst för högstadiets elever, tycker jag vi måste ta på allvar. Det ärdärför jag har initierat denna debatt. Jag tror att man måste organisera omhögstadiet, så att det kan fungera för alla elever. En skola för alla, säger i sin replik tillmig. Det är ju det vi har kämpat för . Ändå ser det ut somdet gör . skall vi utreda. Det har tillkallats en arbetsgrupp som skallse på problemen. Men jag skulle vilja säga att det inte behövs fleraarbetsgrupper för att kartlägga hur det ser ut i den svenska skolan. Det ärredan utrett av många utredningar. Vad som behövs är konkreta åtgärder föratt få bort de brister som finns, som ackumulerats och som märks mest påhögstadiet. Tillgängliga uppgifter, från olika utredningar, visar attdet har blivit växande sociala skillnader . harelevernas sociala och ekonomiska hemförhållanden den största betydelse för hurdet går i skolarbetet, vilken utbildning man väljer senare, osv. Det är orättvist att det skall vara på det viset. Den skillnadsom fanns förut mellan folkskolan och realskolan finns också inom den nyaskolans väggar, inbyggd i högstadiets kursval med de särskilda och allmännakurserna. Det är rätt att man nu har öppnat möjligheterna att välja fritt tillgymnasiet, men i prakfiken är det val som tolvåringen gör redan på hösttermineni sjätte årskursen utslagsgivande för hur det kommer att gå för honom, vilkenutbildning han kommer att välja, om han kommer att hamna på högskolan ellerinte. Om en omorganisation av högstadium Rika kommuner, där rika familjer bor, kan erbjuda sinaelever en bättre skola än de fattiga kommunerna med utprägladarbetarbefolkning. Boendesegregationen slår igenom, höghusbarnen frånStockholms södra randkommuner går i andra slags skolor än barn som bor iDanderyd och . Orättvisorna i samhället konserveras och förs vidare tillde nya generationerna. I undersökning efter undersökning slås detta fast. Nuaviserar utbildningsministern en ny arbetsgrupp - men en sådan behövsegentligen inte. I rapporten och särbehandling i visashur elever från högre socialgrupp i förhållande till sina behov får störreandel av resurserna än barn från lägre socialgrupp. I en av SÖ:s publikationervisas att elever med lågutbildade föräldrar får låga betyg och att elever medlåga betyg i mycket mindre utsträckning läser vidare. Ju lägre betyg destovanligare är det att man blir arbetslös. Storleken av föräldrarnas inkomst harockså samband med hur eleven lyckas i skolan. Detta är gammal skåpmat, man hari vetat hur detta slår. SÖ har i en annan rapport om visat attföräldrarnas utbildningsbakgrund till stor del styr i vilken utsträckning elevernastuderar vidare. Studiebenägenheten varierar också med pappornas yrken. Den ärförstås större hos ungdomar med välutbildade föräldrar. Det är alltså sammamönster som går igen . Samhällets klasskillnader slår igenomgeneration efter generation. Mycket hänger förstås samman med olikalevnadsförhållanden. Men jag tror också att man skulle kunna rida spärr motåtminstone en del av de problemen genom att förändra resurstilldelningen, genomatt satsa på de negafivt kompenserade skolorna och att omorganisera högstadiet,så att man motar de problem i grind som kommer just när eleverna är ibegynnande pubertet. I svaret hänvisas till Lgr 80 och till att Lgr 80 kommeratt innebära stora förändringar. Det vet vi ju inte. Jag är inte så säker påatt de sociala orättvisorna kommer att försvinna i och med införandet av Lgr80. Fritt valt arbete skulle också betyda att man går efterelevernas intresseinriktning. Som ett kuriosum kan jag berätta att jag var i enskola i under påsken. Vi tittade på fritt valt arbete. Jag frågadenågra pojkar varför alla pojkar väljer bullbakning. De svarade; Vi är såhungriga jämt, och därför väljer vi bullbakning som fritt valt arbete. - Detvar ju inte riktigt detta vi menade, när vi införde systemet med de olika ämnena. Att arbeta i arbetslag är naturligtvis bra. Men skall detbli den ram kring elevernas arbete som jag är ute efter, så måste systemet medatt arbeta i en speciell elevgrupp börja gälla från årskurs 1. Det ärnödvändigt för att vi skall kunna trygga elevernas behov av kontinuitet iskolans undervisning och också i de sociala sammanhangen. nämnde också hemrum. Det är viktigt, menjag tror inte att det är tillräckligt, utan vi måste gä tillbaka till att haden gamla typen av klassrum. Jag tror inte så mycket på hemrum ochhemavdelningar, utan jag tror att det måste till mycket mera för att vi skallkunna skapa den stabila trygghet som behövs för att gardera eleverna mot denutslagning som sker och denrotlöshet och anonymitet som möter dem på högstadiet. vill jag säga beträffande 1974 årslärarutbildning att jag hoppas en hel del på den beredningen. Hänvisningen tillden är det positiva jag kan utläsa av svaret. Jag hoppas lärarutbildningen fården inriktning som jag är ute efter när det gäller lärarlag och när det gälleratt trygga undervisningens kvalitet och innehåll. Jag har velat initiera den här debatten, därför att jaggenom många års arbete med skolfrågor i bl. Hem och skola, men också genomegen erfarenhet, upplevt att högstadiet har brister som är så allvarliga att vinu måste förändra dess organisation. Jag hoppas att är ense medmig på den punkten. Om en omorganisation av högstadium Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. säger att vi haft så många arbetsgrupperatt det inte behövs några fler. Men jag förklarade ganska tydligt varför vifaktiskt behöver åtminstone ytterligare en arbetsgrupp. Är det så att man på enenskild skola inte har fakta mer klart för sig än att uppgifterna om hur mångabarn som slås ut varierar mellan 3,25 och 1 elev och när man inte riktigt vetvad som ligger bakom siffrorna, då måste man faktiskt låta en grupp ta reda påfakta, innan man lägger fram förslag till lösningar på de speciella problemen. När det gäller resursfördelningenhar rätt så till vida att man enligt de rapporter vi har fåttalltför mycket har gjort en schablonmässig fördelning. Det är inte så att manhar givit mera åt dem som redan har det ganska väl förspänt, men man har intesett till att de som har större behov än andra har fått tillräckligt mycket. Avdet skälet har jag i årets budgetproposition gjort en notering om att vimycket uppmärksamt skall följa den decentraliserade resursfördelningen för attmedlen skall komma dem till godo som bäst behöver dem..Att klasskillnaden slårigenom när det gäller utbildning och yrkesval är naturligtvis i och för sigriktigt, men man kan inte utan vidare dra slutsatsen - och där tycker jag ändå måste göra ett påpekande - att de barn som tillhör vad vi kallararbetarklassen automatiskt skulle vara i social mening utslagna. Vi kan reageramot de traditionella yrkesvalen och vi kan önska en annan fördelning när detgäller rekryteringen, men om vi skall lösa problemet, skall vi inte i förstahand betrakta det som ett problem som har att göra med social utslagning. Ocksåhär har vi anledning att noga fundera över vilka fakta som ligger bakom, innanvi genomför de kontinuerliga förändringar och de reformer som vi faktisktgenomför i vår skola. 20INGA (vpk): LJtbildningsministern får naturhgtvis ha sinarbetsgrupp, om han tror att den är nödvändig för att man skall kunna lösaproblemen på 10 protokoll 1982/83:113-115 Om en omorganisation av högstadium Men se då till att det blir konkreta förbättringar och att det anslåserforderliga medel till de skolor som har de sämsta förutsättningarna! Sedan vill jag säga att det inte alltid är så, att det ärmera pengar som behövs för att man skall kunna förbättra skolan. Vad som härbehövs är en omorganisation, som kanske inte behöver ta så mycket ekonomiskaresurser i anspråk utan där man kan använda de medel som finns. skulle jag vilja ställa ytteriigäre en frågafill , eftersom han inte tog upp ett problem som jag ocksåskulle vilja få belyst. Det handlar om något som jag tycker är oerhörtoroväckande, framför allt i Stockholmsskolorna, nämligen det förhållandet attdet finns så mycket narkotika på skolorna. Vad tänker man från utbildningshålloch från regeringens sida göra för att möta den utslagningen som är avdimensioner som vi knappt kan tänka oss? Tyvärr överdriver jag inte i den härfrågan, men jag är oerhört skrämd både som förälder och som politiker över dencyniska utveckling som man inte trodde var möjlig för bara , menhär går det snabbt. Regeringen måste väl ha en handlingsplan? Det räcker intemed att hänvisa till den som finns, utan det behövskonkreta åtgärder på varje skolgård, inom varje skola för att möta den härtypen av utslagning. Jo, det räcker faktiskt med att hänvisa därför att om en regering som en av sina förstauppgifter tar initiativet till denna mycket tunga kommission, som har en heltunik ställning, är det faktiskt en markering av att man har insett problemetsvidd och dess allvar.. Den som talar mot arbetsgrupper och som skulle önska enextra Uten i har jag svårt attförstå. 22 INGA (vpk); Jag hade faktiskt trott att man frånregeringens sida i stället för att hänvisa till den stora narkotikakommissionenhade några tankar om att inom skolans område vidta sådana åtgärder att manstoppar narkotikan på varje skola och att man diskuterar problemet på ettmycket mer näraliggande plan än man gör i den stora narkofikakommissionen. Jaghade hoppats på en mer allvarlig inriktning på det här oerhört stora problemetfrån sida - där är jag besviken. Överläggningen var härmed avslutad. 4 §Svar på interpellationerna 1982/83:83 och 88 om arbetsmarknadsläget i bl. har frågat mig vilka åtgärderregeringen är beredd att snabbt vidta för att minska den mycket storaarbetslösheten, som inte minst i är ett mycket stort problem. har frågat mig om regeringen är medvetenom att arbetslösheten växer i och även drabbar nya områdeni länet. Han har vidare frågat vilka åtgärder regeringen anser varaerforderliga för att vända den negativa utvecklingen i länet. Jagbesvarar interpellafionerna i ett sammanhang. Regeringen har redan vidtagit en rad åtgärder för attminska arbetslösheten, öka sysselsättningen och skapa bättre förutsättningarför industrins utveckling i landet. En sådan åtgärd är den genomfördadevalveringen, som kommer att medföra ökad produkfion. Det finns alltfler tecken på att vi nu också står inför en konjunkturuppgång, vilket innebäratt devalveringens effekter kommer att bli särskilt gynnsamma. Regeringen lade också fram ettinvesteringsprogram på ca 3 300 milj. kr. Programmet innebär ökadeenergiinvesteringar, ny- och ombyggnad av bostäder samt förbättringar iinfrastrukturen. För att snabbt begränsa den stigande arbetslösheten vidtogregeringen en rad åtgärder inom arbetsmarknadspolitikens ram i detsysselsättningspaket som man beslutade om . Paketet, som innehöllåtgärder för ca 4 000 milj. kr., innebar bl. a. att antalet platser inomarbetsmarknadsutbildningen och i beredskapsarbeten ökade kraftigt. Statligainvesteringar för drygt 1 000 milj. kr. Vidare vidtogsomfattande åtgärder mot ungdomsarbetslösheten. Dessa insatser har så långtmöjligt inriktats på olika län efter en behovsbedömning. Denna har lett tillatt har fått 56 milj. kr. till beredskapsarbeten, vilket ärca mer än . Till detta skall läggas de 11 milj. kr. som länettilldelades i samband med tidigareläggningen av statligainvesteringar. Detta har inneburit att ca 1 600 personer sysselsätts iberedskapsarbete, vilket är mer än dubbelt så många som . När detgäller arbetsmarknadsutbildningens omfattning så ligger den i länet på i stortsett samma nivå som . har i sin interpellation pekat pä ett parlämpliga byggobjekt i som skulle kunna främja sysselsättningen. Jagvill till detta ge den kommentaren att frågan om ytterligare tidigareläggningarav statliga investeringar f. n. bereds inom . , som berörs i den andrainterpellationen, har för innevarande budgetår filldelats drygt 230 milj. kr. iberedskapsmedel, vilket är en betydande ökning jämfört . Tilldetta skall läggas de drygt 47 milj. kr. som länet tilldelats förtidigareläggning av statliga investeringar. IVästernorriand har antalet lediga platser minskat, men har de Om arbetsmarknadsläget i bl. a. ochVästernorrlands län Om arbetsmarknadsläget i bl. a. ochVästernorrlands län arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna ökat väsentligt. var det 200 personer fler i arbetsmarknadsutbildningän föregående år, och en kraftig ökning av deyrkesinriktade kurserna har skett. Antalet sysselsatta i beredskapsarbete harökat med ca 1 100 personer jämfört med 1982. Regeringen följer självfallet arbetsmarknadsläget mycketnoggrant för att med kort varsel kunna sätta in de åtgärder som kan blinödvändiga för att förhindra en ytterligare ökning av arbetslösheten samt föratt stimulera till ökad sysselsättning. Jag vill här erinra om att regeringennyligen har beslutat om att omfördela medel så att ytterligare 125 milj. kr.kan utnyttjas för att antalet beredskapsarbeten skall kunna ligga kvar på enhög nivå i vår. omfördelas 50 milj. kr. till ytterligareungdomsplatser och platser i den kommunala vuxenutbildningen. 24IVAR (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Det är välgörande att i svaret kunna utläsa en störrerespekt för arbetslöshetens problem än vad socialdemokraterna visade förevalet. Då berodde problemen i stort sett på att dåvarande regering - enligtsocialdemokraterna - medvetet ökade arbetslösheten. Det vore bra omarbetsmarknadsministern tog tillfället i akt och förklarade att detta varförhastade och helt felaktiga beskyllningar. Hur skall annars arbetsministernförklara socialdemokraternas stora bekymmer för arbetslösheten ? Närmittenregeringens åtgärder mot arbetslösheten blommade ut för fullt i höstasledde det til I att vi hade en arbetslöshet på 127 000. Sedandess har arbetslösheten bara ökat, trots att det säsongmässigt brukar vara enklar nedåtgående trend . Arbetslöshetssiffrorna för februari är en mycket dysterläsning. Trots att över 30 000 fler personer var föremål förarbetsmarknadspolitiska åtgärder, var 20 000 fler arbetslösa äni . Detta ger en total negativ förändring i storleksordningen 50000 personer. Antalet arbetslösa har beräknats till 155 000. Någramarssiffror har vi inte fått ännu, men förhoppningsvis kommer dessa att varanågot lägre. Om jag ser till mitt eget hemlän, så blir jämförelserna ommöjligt ännu dystrare. Vi skall tacksamt konstatera att ur sysselsättningssynpunkttidigare varit ett gynnat län. Men så är det knappast längre. I flera avseendenligger vi nu så att säga på den undre halvan i vad det gäller sysselsättningen.Detta är givetvis smärtsamt att konstatera. Självfallet kan ändå inte arbetslösheteni ses som ett större problem än arbetslösheten i andra län. Innan jag mera konkret redovisar några åtgärder som jaganser att regeringen borde ha vidtagit resp. borde ha låtit bli att vidta, villjag något kommentera arbetsmarknadsministerns övertro på devalveringenspositiva effekter. Det är en lång väg kvar, innan vi kan börja tala om positivanettoeffekter av devalveringen. Enligt SCB ökade nettoskuld till utiandet under1982 med 56 miljarder. Av dessa 56 miljarder är 37 miljarder att hänföra tilldevalveringen och andra valutakursförändringar. Nettoskulden totalt beräknadesvid till 138 miljarder. Utlandsskulden motsvarar nu av bruttonationalprodukten.Motsvarande siffra var . Underskottet i vår handelsbalans var 6,2miljarder . av detta underskott uppstod under fjärde kvartaletdet året. Även detta är i stort sett ett resultat av devalveringen. Det är enmycket betungande räntebelastning som vi har dragit på oss genom devalveringen.Den ligger i storleksordningen 5 miljarder , plus att vi så småningommåste betala tillbaka lånade pengar. Om vi först skall bestrida kostnaderna för devalveringen,har vi en lång väg att vandra, innan det går att hävda att devalveringen hargivit positiva effekter. Enligt vad som framkom i debatten i dennakammare har finansministern beräknat devalveringens andel av inflationen till : av inflationen torde bero på skattehöjningar - också det enligtfinansministern. Vi är alla medvetna om att en inflation som hade varit ,eller 5,, lägre på ett påtagligt sätt skulle ha stärkt vår konkurrenskraft,utan att det på något sätt skulle fresta till motåtgärder i våra konkurrentländer.Om vi till detta lägger bevarandet av inhemsk köpkraft, som en låe inflationinnebär, är det mycket sannolikt att devalveringens effekter påsysselsättningen vid en sådan jämförelse blir negativa. Jag tror att alla hoppas att den drasfiskamen mycket dåligt genomtänkta åtgärd som devalveringen är, när den nu inte kangöras ogjord, ändå skall ge positiva effekter. Men den skönmålningsom arbetsmarknadsministern och flertalet socialdemokrater sysslar med ärnärmast att beteckna som falsk varudeklaration. Statsrådet redovisar i sitt svar en rad vidtagna åtgärderoch utiovar att det kan bli fråga om fler. Jag är inte säker på att det går ättförbättra sysselsättningsläget särskilt mycket mer genom ytterligare pengarfill AMS. Det finns något naturligt utrymme för merberedskapsarbete i traditionell mening. a.två punkter är jag mycket kritisk till regeringens handlande. Den ena punkten gäller energipolitiken. har ettflertal gånger motionerat om att lika gynnsamma bidrag skall utgå både när detgäller anläggningar som eldas med skogsbränsle och när det gäller anläggningarsom eldas med torv. Vi har mofionerat om detta, därför att flisberget baraväxer. Det finns alltså inte tillräckligt med eldningsanläggningar för att manpå ett rationellt sätt skall kunna ta till vara den bränsleflis som redan i dagproduceras. Detta förhindrar effektivt den expansion och den ökadesysselsättning som vi mycket snabbt skulle kunna få på detta område. Till detta skall läggas de problem som de företag harvilka har satsat på förädling av skogsenergi. De kämpar för sin existens.Om ingenfing görs, kommer det att bli till allvarlig skada för dennaframtidsindustri, innan Om arbetsmarknadsläget i bl. a. och-Västernorrlands län Omarbetsmarknadsläget i bl. denna ens har fått enchans att visa vad den betyder för vår ekonomi och för sysselsättningen. Regeringenshandlande på detta område kan beskrivas som en mycket allvarligunderlåtenhetssynd. Det gäller att snabbt göra bättring. Denandra punkten gäller kommunernas ekonomi. Före valet talade socialdemcikraternasig varma för en 2-procentig expansion av den kommunala sektorn.Socialdemokraterna förde ett fasligt oväsen när mittenregeringen i måttligutsträckning begränsade kommunernas inkomster i en kommunalekonomiskt godsituafion. Man talade om stöld och konfiskation. Genomsin eftervalspolitik har socialdemokraterna ökat kommunernas kostnader med istorleksordningen 5 miljarder. Det är en mycket kraftig svångrem i stället fördet svängrum som så gärna talade om i valrörelser. Självfallet måstedessa drastiska kostnadsökningar slå hårt på sysselsättningen i våra kommuner. Medden kommunala erfarenhet som jag har, har jag en stark filltro till kommunernasförmåga att hushålla och effektivisera, om de har rimligt med tid och klararamar. Det finns mycket som kan göras utan att den kommunala servicen behöverförsämras märkbart, men för detta behövs tid och rådrum. Vi kan inte åsidosättaden demokratiska processen ute i våra kommuner. Socialdemokraternashandlande har inte gett kommunerna en chans att parera de minskade resurserna.Följden blir tveklöst skattehöjning eller minskad verksamhet och därmed minskadsysselsättning. Detär ett mycket tungt ansvar som socialdemokraterna har i denna fråga. Stor skadahar redan skett, och det behövs snabba åtgärder, om inte den socialdemokratiskapolitiken skall vålla obotlig skada på den kommunala ekonomin och kommunernasmöjligheter att effektivt bedriva sin verksamhet. Jag hade i min interpellafion bl. a. tagit upp två konkreta projekt iHalland som var lämpliga att satsa på för ökad sysselsättning. Det ärutbyggnaden av till dubbelspår och byggandet av nästa etapp av E6-an som motorväg i stället för motortrafikled. Statsrådet lovar att regeringenskall återkomma till detta. Beredning pågår i . Regeringenhar inte varit särskilt rädd för att öka budgetunderskottet under innevarandeår, men jag skall ändå tala om för statsrådet var pengarna kan tas utan attbudgetunderskottet behöver öka. Det skall förhoppningsvis hjälpa till :ittåstadkomma ett positivt beslut. Iproposition 1982/83:125 vill regeringen anvisa 337,4 miljoner fill Vattenfallsom egentligen inte vill ha. Verket har inte bett om det, utan villfinansiera köpet av 84 083 aktier i rörelsemedel. Om regeringen låter göra det, finns det 337,4miljoner tillgängliga för t. ex. en första etapp av dubbelspår i norra motorväg för nästa etapp av E 6-an. Både järnvägsbygget ochförbättringen av E 6-an innebär goda investe- ringar förframtiden och kommer att ge god samhällsekonomisk utdelning på litet sikt. Att köper ett antal akfier som nominellt ärvärda . styck ger ingen samhällsekonomisk vinst.. Affärenär mycket tvivelaktig, då företaget i vilket akfierna köpes i varje fall 1981inte gav någon egentlig vinst. Sannolikt tar det mycket innan deninvesteringen ger någon som helst direkt avkastning. Jag hoppas att det inte skall vara någon svårighet förregeringen att ge en vink fill näringsutskottets ledamöter att välja rätt närfrågan skall behandlas i utskottet och sedan i . Detta är ett mycketvälment råd fill regeringen. Jag vill sammanfatta i fyra kompletterandefrågor till arbetsmarknadsministern.