prot · G609111 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:111 Minnesordöver avliden ledamot av 1§ Minnesord över avliden ledamot av Underpåskuppehållet nåddes vi av sorgebudet att vår kamrat efteren tids sjukdom gått ur fiden. Nils-OlofGrönhagen kom till ganska sent, först , men han kom mycket välförberedd. Han kom rik på erfarenheter från ett mångårigt samhälleligt arbete.Han började tidigt att ägna sig åt politisk verksamhet i sin hemkommunKramfors, där han beklädde många viktiga poster. Han nedlade ett omfattandearbete för sitt län. Hans helhjärtade insatser för att skapa arbetstillfällen iÅdalen är välkända för oss alla. I fick han fillfälle att fortsättadetta arbete. Genom sin rika erfarenhet kunde han -trots den korta tid han fickverka här - lämna betydelsefulla bidrag i vårt arbete. Engod vän och kamrat har för alltid lämnat vår krets. Vi ägnar hans minne enstunds tystnad. 2§ Kompletteringsval till utskott Socialdemokratiskariksdagsgruppen har som suppleant i justitie- och kulturutskotten under MonaSahlins ledighet anmält hennes ersättare . Vidarehar socialdemokratiska riksdagsgruppen som suppleant i konstitu-fions- ochfinansutskotten under ledighet anmält hans ersättare . Vänsterpartietkommunisternas partigrupp har som suppleant i utbildningsutskottet under BjörnSamuelsons ledighet anmält hans ersättare . Kompletterings val till utskott Talmannen förklarade valda till suppleant i () suppleant i finansutskottet () suppleant i justitieutskottet () suppleant i kulturutskottet () suppleant i utbildningsutskottet . 3 § Talmannenmeddelade att () denna dag återtagit sin plats i ,varigenom uppdrag som ersättare upphört. 4 § Föredrogs ochhänvisades Propositionerna och skrivelsen 1982/83:117 fill lagutskottet /83:129 fill socialförsäkringsutskottet1982/83:132 till konsfitufionsutskottet /83:133 och 136 tillnäringsutskottet /83:137, 148 och 152 till konstitutionsutskottet1982/83:154 och 155 fill näringsutskottet /83:156 till justitieutskottet 1982/83:157till skatteutskottet /83:158 till justitieutskottet /83:160 till kulturutskottet ' 1982/83:161till försvarsutskottet /83:162 till jordbruksutskottet 5§ Föredrogs och hänvisades 1982/83:2252och 2253 till försvarsutskottet 1982/83:2254-2257till finansutskottet 1982/83:2258till näringsutskottet 1982/83:2259punkt 1 fill arbetsmarknadsutskottet punkt 2:fill näringsutskottet /83:2260 tillnäringsutskottet /83:2261 punkterna 1-6, 8, 14 och 15 tillarbetsmarknadsutskottet punkterna7, 9, 12, 13 och 17 till näringsutskottet punkterna10 och 11 till jordbruksutskottet , Nr 111 punkt 16 fill utbildningsutskottet. 1982/83:2262till trafikutskottet g jl gg 1982/83:2263till näringsutskottet _ _ 1982/83:2264fill jordbruksutskottet 1982/83:2265och 2266 till näringsutskottet 1982/83:2267punkterna 1 och 4 till arbetsmarknadsutskottet punkt 3 till näringsutskottet /83:2268 punkt 1 tilltrafikutskottet punkt 2 till arbetsmarknadsutskottet /83:2269 tillarbetsmarknadsutskottet /83:2270 till näringsutskottet /83:2271punkterna 1, 2 och 5-8 till näringsutskottet punkterna3, 4 och 9-11 till arbetsmarknadsutskottet /83:2272 punkterna 1, 6, 8, 9,11, 17 och 18 till arbetsmarknadsutskottet punkterna2 och 13 fill trafikutskottet punkterna3-5 och 12 till civilutskottet punkterna7 och 14 fill näringsutskottet punkt 19 fill utbildningsutskottet /83:2273 tillarbetsmarknadsutskottet /83:2274 till näringsutskottet /83:2275 tilltrafikutskottet /83:2276 till civilutskottet /83:2277 tillutbildningsutskottet /83:2278-2284 fill justitieutskottet 1982/83:2285 punkt 1, såvitt avsågbil. 3 i prop., till försvarsutskottet såvitt avsåg bil. 4 i prop., tillskatteutskottet såvitt avsåg bil. 5 i prop., till arbetsmarknadsutskottet i övrigt till näringsutskottet /83:2286 punkterna 1,7-9 och 13 till näringsutskottet punkterna 11 och 12 till försvarsutskottet /83:2287till näringsutskottet /83:2288 punkterna 1-4 till arbetsmarknadsutskottet punkterna 5-9 till näringsutskottet /83:2289 tillnäringsutskottet /83:2290 punkterna 1, 2, 5, 6 och 8 till näringsutskottet Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet punkt 4till arbetsmarknadsutskottet punkt 7 till försvarsutskottet 6 § Föredrogs menbordlades åter betänkande 1982/83:27 Skatteutskottetsbetänkanden /83:33-35 betänkanden /83:22 och 23Utbildningsutskottets betänkande 1982/83:19 7 § Föredrogs socialförsäkringsutskottetsbetänkanden 1982/83:14om samordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet 1982/83:3) och 1982/83:15 om ADB-frågor inomsocialförsäkringen. betänkanden 14 och 15 kommernu att debatteras i tur och ordning och voteringarna att äga rum i ettsammanhang sedan båda betänkandena slutdebatterats. Först upptas alltså socialförsäkringsutskottets betänkande14 om samordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet. Samordningsfrågor inom det socialpolitiska bidragssystemet 4 (): Vi har i en ekonomisk och socialtrygghet som torde sakna motstycke någon annanstans i världen och någonsin ihistorien. Det betyder inte att vi är bäst i världen på allting, men räknar mansamman levnadsstandardens höjd, dess jämna fördelning och vårt socialatrygghetssystem, innefattande våra stora socialförsäkringar, tror jag manlugnt kan säga att ingen generation någonstans i världen någonsin i historienhar haft det så bra och så tryggt som vi som vuxit upp, varit aktiva eller börjatpensioneras i . Det finns egentligen inga hot, med ett undantag, mot denhär tryggheten, mot de här systemen. Vi har en politisk enighet om att bevaradet vi har uppnått som även den kanske saknar motstycke någon annanstans. Men iett trygghetssystem är det ojämförligt viktigaste trygghetsmomentet att systemeti och för sig står tryggt, dvs. att människorna alltid kan lita på att systemetkan infria sina förpliktelser den dagen vi behöver ta dem i anspråk. När det gäller privat försäkring, som vi alla i mycketstor utsträckning använder för att skapa oss trygghet, har staten sett till attden allra viktigaste delen i tryggheten är garanterad. Det gör vi genom rigoröslagstiftning och noggrann inspektion. Vi har försökt och också lyckats tillseatt den försäkring vi har tecknat, vad den än gäller, verkligen fungerar, attdet finns pengar till att infria förpliktelserna den dagen det blir aktuellt. När det gäller den allmänna försäkringen finns det bara engaranti för att den också förblir trygg, och det är en sund, stabil och säkersamhällsekonomi. Jag är inte övertygad om att alla människor känner siglika trygga som vi har gjort i förlitandet till att våra försäkringaralltid fungerar. Vi vet att vi har haft en oroad och oroande diskussion ompensionssystemets framtid. Den debatten må vara grundad eller mindre välgrundad, men det är ett oroande tecken enbart att den kan behöva uppstå. Vi har bara en garanti för att tryggheten skall blibestående. Det är den goda samhällsekonomin. Därför är det naturligt att ocksåtrygghetssystemet måste tas med när vi försöker återställa en god, stabilsamhällsekonomi. Den viktigaste åtgärden för att säkra den sociala trygghetenär i själva verket att återställa en sund och stabil samhällsekonomi, och atttrygghetssystemen i sig själva får medverka i det arbetet är närmast ensjälvklarhet. har haft att ta ställning tillett besvärligt material när vi har arbetat med propositionen, som är den förraregeringens proposition om det socialpolitiska bidragssystemet och desssamordning. Det bör inte döljas att det i utskottet fanns tankar på att föreslåatt propositionen skulle återsändas till regeringen för överarbetning ochförbättring i bestämda delar. blev det inte så, utan utskottet har arbetatfärdigt med propositionen. Vad gäller de konkreta förslag till lagändringar somförelåg i propositionen har utskottet kunnat komma fram till enhälliga beslut,som jag inte har behov av att gå in på. Våra förslag är i väsentliga styckenannorlunda än de var i propositionen, men vi är i utskottet ense om att deinnebär förbättringar. När det gäller den andra huvuddelen av propositionen somförsöker ange riktlinjer för det fortsatta samordningsarbetet har vi intelyckats uppnå enighet. Det hänger samman med just de frågeställningar som jagbörjade med att ta upp. I propositionen spåras en gryende medvetenhet om att detär samhällsekonomin som måste vara basen även för de socialatrygghetssystemen. Men den ger egentligen inga förslag till hur även densocialpolifiska sektorn skall kunna bidra till en stabiliserad samhällsekonomi.I den stora socialdemokratiska motionen, nr 42, väckt med anledning avpropositionen, är det ännu sämre beställt på det området. Där framhärdar man,som om ingenting hade hänt, i övertygelsen om att allt skall förbli som det är.Att världen har förändrats, att ekonomin har förändrats och att människornasförhållanden har förändrats har ingen betydelse. De sociala systemen skall ävenfortsättningsvis byggas på samma principer och på samma sätt som . Vimoderater har inte kunnat dela något av dessa synsätt. Vårt trygghetssystem byggdes upp i med helt andraförutsättningar än de som råder. Den tiden är inte avlägsen. Många av oss,kanske de flesta, som finns i riksdag har personliga minnen aven tid då väldigt mycket var annorlunda än , då människornas behov varannorlunda än , då också det allmännas möjligheter att bidra till atttillfredsställa dessa behov var annorlunda än . Det fanns då ettojämförligt flertal av folket levde inte med små marginaler men utanmarginaler, då det för Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet trygghetensskull var nödvändigt att vi försökte försäkra oss mot även blygsamma påfrestningar.Och vi gjorde det. Man kan fråga sig om det är så . Det har varit en omtyckt sport i under många åratt under den allmänna motionstiden flitigt botanisera i trygghetssystemen föratt hitta en eller annan aldrig så liten lucka som kan täppas till, någotinkomstbortfall vi kan ersätta, om det så bara gäller lönen för några timmareller någon enstaka dag. Det skall sägas till de sociala utskottens heder attde har haft en viss motståndskraft mot den sortens propåer, men helt har vi intelyckats hålla tillbaka dem. Man måste väl ändå fråga sig om det inte möjligen är så,att den ojämförligt största majoriteten av svenska folket har betydligtbättre råd att var för sig personligen möta små ekonomiska påfrestningar än vadsvenska staten har. Vi har ett folk med världens kanske alltjämt högstalevnadsstandard - i varje fall är den bland de allra högsta i världen - och vihar en fattigstat. Det är nya förhållanden som det vore orimligt att lämnadärhän när vi ser framåt och bedömer hur systemen skall byggas upp och tryggasi fortsättningen. De moderata ledamöterna har försökt att i en reservationtill socialförsäkringsutskottets betänkande antyda åtminstone någrahuvudlinjer. Vi har sagt att det viktigaste är just att se till att trygghetssystemenär trygga i sig själva. Det är viktigare än att söka upp alla möjligheter attförsäkra bort även de minsta risker. Vi har sagt att en allmänförsäkring inteskiljer sig ifrån annan försäkring däruti att det som försäkringsteknikernakallar den första risken är den dyraste risken. Det är alltså en risk som kanvara jämförelsevis obetydlig för den enskilde drabbade därför att det i varjeenskilt fall rör sig om måttliga förluster och måttliga inkomstbortfall. Mensammantagna blir dessa belopp utomordentligt stora just genom sin mångfald. Iall annan försäkring har vi närmast som en självklarhet accepterat att hällavåra egna kostnader nere genom att själva stå för de små riskerna - det ärdetta vi kallar för självrisk. Vi vet, just genom erfarenheten från enskildförsäkring, att när försäkringstagaren kan välja fritt, så väljer han mycketofta att själv ta de små riskerna och i gengäld komma undan med en lägrekostnad. Det finns i dessa avseenden ingenting som skiljer allmän försäkringfrån enskild. Vill vi få kontroll över den automatiska kostnadsökningen -vilket vi måste få - så finns här en väg. Sluta upp med att leta framallt mindre risker att försäkra bort och se i stället över systemet! Kanskefinns där en eller annan sådan smärre risk som vi kan återta och bära själva.Det är en väg att gä. Det finns andra. Men det väsentliga är just att vi inser att vi icke kan seförsäkringar och andra trygghetssystem som fristående från samhällsekonomin iövrigt. Vi måste trimma dem. blir det tillfälle till det. På den punkten ärvi överens. Arbetet med den socialpolitiska samordningen måste fortsätta. Vihar ett sammelsurium av trygghetssystem som griper in i varandra, som istora stycken är mycket svåradministrerade och som på många områden alldelessäkert är onödigt kostnadskrävande. Alla dessa kan och bör samordnas, och demåste trimmas till en omfattning och till en kostnadsnivå som samhällsekonominuthålligt kan bära. Det är detta som är det viktiga. Vi skall inte stå där medrisken att varje gång vi utsätts för ekonomiska påfrestningar i samhället, såkommer också trygghetssystemen i gungning. Det är vad vi gör i dag.Trygghetssystemen skall vara av en sådan omfattning och så utformade att dehåller genom de ekonomiska skiftningarna, för ekonomiska skiftningar kommeräven . Vi har pekat på några vägar. Man kan göra det - det finnsfler. Vi har försökt att anvisa några riktlinjer för det fortsattasamordningsarbetet, som alltså skiljer sig såväl från utskottsmajoritetens sättatt se som från proposifionens sätt att se genom att de går längre. De ärenligt vår mening klarare och bör, utan att vi avhänder oss någontingväsentligt i vår sociala trygghet, kunna leda till kostnadsminskningar ochrafionaliseringar som gör systemen hållbara inte bara för den närmasteframtiden utan för . Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservationnr 1 i utskottets betänkande och i övrigt till utskottets hemställan. Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet 5ELIS (): I detta betänkande behandlassamordningsfrågor inom det socialpohtiska fältet. Behovet av en bättresamordning för att göra det ekonomiska trygghetssystemet enklare,överskådligare och enhetligare har understrukits såväl av utredningen ochremissinstanserna som i propositionen. Och detta instämmer vi i. Men vi finnerdet riktigt att det fortsatta förändringsarbetet inom det socialpolitiskabidragssystemet anpassas till de utgångspunkter för besparingar som riksdagenantagit. De besparingar som de tidigare regeringarna vidtog under åren1980-1982 var enligt vår mening helt nödvändiga mot bakgrund av detstatsfinansiella läget. Vi delar också den i propositionen framförda uppfattningenatt det socialpolitiska bidragssystemet bör vara uppbyggt sä, att det kananpassas till variationer i den ekonomiska utvecklingen. Om besparingar måstevidtas i ekonomiskt kärva tider, är det nödvändigt att systemet ger möjligheteratt styra bidragen till dem som bäst behöver dem. Vi biträder den fortsattainriktningen av den socialpolitik som propositionen ger uttryck för. och har i skriften och aktiv socialförsäkring på ett enkelt ochkortfattat sätt beskrivit det system vi har och påpekat att det ärsvårbegripligt. Jag skall återge ett stycke ur den skriften: Kunskaperna om bidragssystemets omfattning, desskomplexitet i fråga om utformningen av regler, bidragsgrunder ochansökningsförfarande är på väg att bli en vetenskap, som det är få förunnat atthelt känna till. Riskerna börjar bli alltför stora att de som har de bästaförutsättningarna att sätta sig in i regelsystemet också bäst kan använda det,medan de som bäst behöver samhällets stöd går miste om denna rätt. Detta äravgörande motiv för en genomgripande reformering av det nuvarandebidragssystemet - mot ett samordnat och förenklat regelsystem. Till detta skallockså läggas de kostnader som ett oenhetligt regelsystem innebär. Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet De som har författat denna skrift ärmänniskor som arbetar med dessa frågor och ser att de här problemenuppstår, att det kan vara fel människor som får bidrag. Det är därförväsentligt att den helhetssyn på stödbehovet och den bidragsrätt som densocialpolitiska samordningsutredningen anlagt blir vägledande för pågående ochkommande utredningar. Hur denna helhetssyn konkret skall kunna slå igenom päolika bidragsområden utvecklas närmare i samband med att utskottet behandlarutredningens förslag till principmodell för en allmän socialförsäkring och tarställning till inriktningen av ett kommande samordningsarbete. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation 2, som är fogad till socialförsäkringsutskottets betänkande nr 14,och i övrigt till utskottets hemställan. 6DORIS (): Låt mig inledningsvis slå fast att jag på enpunkt är helt enig med . Det är när han i sin reservationskriver följande när det gäller den proposition som vi har att behandla:"Uttalandena i propositionen är dock så allmänt hållna och de slutsatsersom antyds så vaga att utskottet måste ifrågasätta, om det är meningsfullt attalls lägga fram en proposition, som sägs syfta till ökad samordning av socialastödsystem men som ger så ringa vägledning både om den tänkta utformningen avde system som skall samordnas och om hur själva samordningen skall gåtill." Vi ifrågasatte om vi över huvud taget kunde realbehandladenna proposition, men vi ansåg det så nödvändigt och så viktigt att få ensamordning till stånd att vi just därför förbättrade propositionen. Majoriteteni utskottet är enig om att vi har kommit fram till en modell som kan förtjänaatt arbeta vidare pä. Jag vill också ta upp en del av propositionen som NilsCarlshamre antydde. I propositionen finns förslag om ändring i lagen omallmänna barnbidrag och i lagen om bidragsförskott. Dessa förslag är så vagtoch luddigt utformade, att det inte hade blivit någon förbättring - snararehade det blivit större svårigheter att tillämpa den föreslagna lagstiftningenän vad det är att tillämpa nuvarande lagstiftning. Jag vill passa på tillfället att från utskottet rikta etttack till kansliet, som i samråd med andra lagkloka fick fram ett som vi trorvettigt förslag, som det går att använda . Utbyggnaden av det socialpolitiska bidragssystemet harskett genom ett stegvis reformarbete . Socialförsäkringenhar utformats som ett generellt försäkringssystem med en alltmer ökadtyngdpunkt på inkomstrelaterade ersättningar, som kompletteras av grund- ellergarantibidrag och inkomstprövade bidrag. Krav på en ökad samordning av de olika försäkrings- ochbidragsförfattningarna har framförts i motioner och ibörjan av . diskuterades det här i införandet avnågon form av ett allmänt grundstöd, utformat som en negativ skatt eller en garanteradminimiinkornst. Låt mig inledningsvis nämna det - jag återkom- mer tillden punkten . tillsatte den dåvarande socialministern en utredning inom , som skulle göra en kartläggningav bidragssystemet för att klarlägga de brister som kunde finnas inom olikabidragsformer. Utredningen redovisade sitt förslag i en rapport . Sedantillsattes 1975 en utredning, som fick namnet socialpolitiska samordningsutredningen.Den utredningen lade fram ett enhälligt förslag tillKarin Söder. Remissutfallet var mycket gott, och man väntade på ett förslagfrån regeringen. Det dröjde - det kom i slutskedet av den borgerliga regeringstiden;presenterades den mycket luddiga proposition som vi har attbehandla. När då äntligen propositionen kom ville man ha accept påden sociala nedrustning man startade och som man sedan fortsatte. Man pekade på att man ville ha mera selektivt inriktadestödåtgärder. 1 både mofionen och utskottsbetänkandet pekar vi på att vi villha en generell, allmänt sammanhållen socialförsäkring, med förenklingar. Det är något förvånande att höra här läsaur den mycket värdefulla skrift som ochFörsäkringsanställdas förbund har gett ut. Men den skriften bygger ju på densocialpolitiska samordningsutredningens förslag. var självledamot av utredningen. Jag utgår därför från att han med lika stor otålighetsom vi andra har väntat på ett förslag från regeringen. ställdesig helt bakom de synpunkter som utredningen kom fram till. Han hade inte någonavvikande mening. Den enda i utredningen som reserverade sig var jag. Detgällde en sak som vi inte skall diskutera just , nämligen arbetslöshetsförsäkringen.Men, som sagt, ställde sig bakom utredningen i den form dennapresenterades. Det gällde alltså en generell socialförsäkring. m. fl. pekar i sin reservation på - det ärganska intressant att notera - att utredningen och direktiven till denna varföråldrade. har olika direktiv diskuterats här, men så skedde inte1975. Också av remissutlåtanden osv. framgår vad man tyckt om utredningen. Jaghar fidigare sagt att remissutfallet var mycket gott. - det är min bedömning, och förmodligengör också moderata samlingspartiets ledamöter samma bedömning - är denkunnigaste inom sitt parti när det gäller sociala frågor. Men han anlade ingasynpunkter på direktiven vid det tillfället. Han ingick inte ens i utredningen,vilket kanske hade varit naturligt med tanke på den bakgrund som han ändå har.Det var en annan ledamot från moderata samlingspartiet som deltog iutredningen. Han var rörande överens med de övriga ledamöterna om förslaget.Han hade alltså inga invändningar. De kommer i stället . NilsCarlshamre pekar på just otryggheten när det gäller ATP-systemet. , Detligger nära till hands att göra följande reflexion: Vem är det som blåser upp ochblåser under oron? I reservationen av m. fl. man, attoavsett om oro i detta sammanhang är välgrundad eller inte, är det illavarslandeatt tvivel alls kan uppstå. Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet Samordningsfrågor inom det socialpolitiskabidragssystemet Det är uppenbart så, att de sociala reformerna inte sällangenomförts under stor politisk strid. När så skedde - med mycketsmå majoriteter - kunde det synas som om man ställde sig bakom de reformer somgenomfördes. Kritiken har till stor del tystnat. Men de senaste årensborgerliga regeringspolitik har visat att denna tystnad inte grundat sig på enförändrad syn på socialpolitiken, utan att den mera har varit taktiskt betonad.Det är inte samstämmigheten efter en reform som är det väsentliga, utan det ärviljan och förmågan att genomföra reformer. Den skiss, eller modell, som vi nu presenterar när detgäller sättet att genomföra en samordning är baserad på den grundsyn vi har,nämligen att det skall vara en generell försäkring till fromma för hela folket. Jag är övertygad om att det krävs ett utredningsarbete,att man får ta det hela steg för steg. Utredningen har också pekat på vikten avatt gå fram successivt. Utredningen har dessutom givit-vissa riktlinjer för hurman kan förenkla systemet. Jag skulle vilja anbefalla utskottsbetänkandet tillbenägen läsning - detär inte så torrt som det kan verka. Det är mycketintressant. Det handlar om hur en framtida socialpolitik kan byggas upp,samordnas och förenklas administrativt. På så vis kan det bli ettförbilligande, men inte minst kommer det att göra systemet mer överskådligt förden enskilde. Den enskilde kommer lättare att hitta rätt i den djungel, låt migockså säga snårskog, av lagar och bestämmelser som finns. Systemet har delvisbyggts upp genom överlappningen och pålagringar, som har nämnt,och därigenom har det blivit litet svårbegripligt. nämner i sin reservationföräldraförsäkringen. Jag håller med om att den är mycket besvärlig att förståsig på. Men mycket av det får väl de olika borgerliga socialministrarna ta päsig som haft olika inriktningar när det gällde att bygga ut den och som villeprofilera sig själva varje gång vi bytte socialminister - varje socialministergav sig på föräldraförsäkringen. Därför ser den ut som den gör . På dettaområde finns det alltså all anledning att förenkla och se till att få en merbegriplig försäkring. När man läser reservation ställer man sigfrågan: Vill egentligen moderata samlingspartiet ha en allmän socialförsäkring?Är det inte självrisken och det privata försäkringssystemet som enligt NilsCarlshamre skulle ge en större trygghet? Vi behöver en sund samhällsekonomi, säger visst gör vi det. För det krävs en handlingskraftig regering.