prot · G60938 · 1982-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1982/83:38 1 § Justerades protokolletför . 2 § Föredrogs ochhänvisades Motion 1982/83:138fiU civilutskotfet 3 § Föredrogs men bordlades åter betänkanden /83:5-7 och 9 Socialutskottefs betänkanden /83:5, 8 och 9 betänkande 1982/83:12 betänkanden /83:4-6 betänkanden /83:6-11 och 14 Civilufskoftets betänkanden /83:2, 5 och 6 4 § Översyn av m. m. Föredrogs konstitutionsufskottetsbetänkande /83:7 om översyn av m. m. AnL 1 i (m): Moderata samlingspartiets representanter ikonsfitutionsutskottet har lämnat ett särskilt yttrande tillutskoftsbefänkandet i denna fråga. Vi har något tydligare än vad som framgår avutskottets framställning ansett oss böra understryka det samband som finnsmellan de instrument varmed fullgör sin uppgift att "granskarikefs styrelse och förvaltning". kontrollmakf gäller dels gentemot regeringen,dels gentemot domstolar och förvaltningsmyndigheter. Regeringens handlandegranskas i första hand, från konstitutionell synpunkt, avkonstitutionsutskottet; domstolar och myndigheter, statliga och kommunala,granskas ur juridisk synvinkel i första hand av jusfifieombudsmannen, och denstatliga förvaltningen sakrevisionsmässigt främst av revisorer.Självfallet kan Översyn av m. m. Översyn av m. m. man ocksåi en vidare mening hänföra utskottens och kammarens sakbehandling av vissafrågor, liksom inferpellations- och frågeinstituten, till riksdagenskontrollmakt. För , justitieombudsmännen och riksdagsrevisorernautgör dock själva kontrollfunktionen en central uppgift. Konsfitufionsutskottetger både vid sin behandling av JO:s ämbetsberättelse och i sittgranskningsbefänkande en direkt möjlighet att agera och fatta besluti de frågor som utskottet aktualiserar. Detsamma gäller revisorer.Vi hade en debatt i kammaren om utskottens ochriksdagens agerande i förhållande till revisorernas berättelse, där ,enligt min mening med rätta, beklagade aft berättelsen endast "lades fillhandlingarna" utan att tog ställning i sak. Def är bl. a.möjligheten för att fatta beslut i frågor som anhängiggörs avkonsfitufionsutskottet eller revisorer som skiljer den kontrollfunktionenfrån den som utövas genom interpellationer och frågor. Det är uppenbart att förändringar av något av dessaspeciella konfrollin-sfitut - , JO och riksdagensrevisorer - som i första hand fillhandahåller underlag för utövandeav kontrollmakf en, också kan påverka de andra kontrollinstrumentens uppgifteroch funktioner. En översyn av uppgifter och verksamhet, för vilkenriksdagen redan under förra uttalat sig, är emeUertid i sig en såomfattande uppgift aft denna f. n. bör ha företräde framför den störreuppgiften att verkställa en "samlad översyn" av riksdagenskontrollmakf. Vi delar den uppfattningen, och defta är orsaken fill att viendast lämnat ett särskilt yttrande. Vi anser emellertid att defta förhållandelikväl inte bör utgöra hinder för en utredning om aft i sinaöverväganden, om så anses erforderligt, också inbegripa relationerna meUan deorgan som har fill förfogande för utövande av kontrollmakf en, såvälinbördes som i förhållande fill själv. I vilken omfattning en"samlad översyn" därefter kan anses erforderlig, blir rimligtvisberoende av vad en utredning av kommer fram till liksom av vadförvaltningsutredningen kan ha att anföra i saken. Så långt det moderata särskilda yttrandet. För egen delvill jag gärna tillfoga några synpunkter, som jag hitfills förgäves givituttryck åt i mofioner och anföranden här i kammaren . Det statliga förvalfningsmaskinerief växer oavbrutet,författningsregle-raridet likaså. Mer och mer av normgivningsmakfen glider nedpå otaliga myndigheter och kommunala organ, allt under def att den juridiskakompetensen hos dessa urvattnas. Det finns f. n. ett förslag i departementsserienom att renodla den normgivning som myndigheterna får ägna sig åt genom enuppdelning i bindande "föreskrifter" och inte bindande "allmännaråd". Det är gott och väl. Men jag är fundersam över uppgiften ien aktuell samhällsvetenskaplig utredning att bakom beslut i samhälleligaorgan, infe minst på kommunalnivå, ligger mot enarbetstimme för de ansvariga beslutsfattarnas del. Min bestämda känsla är attvi håller på aft få etf aUt bredare myndighetsvälde här i landet somi grunden är ett tjänstemannavälde, och detta är i alltför hög grad undandragetbåde insyn och straffansvar. Även om jag kan förstå och uppskatta JO aft förebygga maktmissbruk framför uppgiften att straffa, så trorjag aft def nu är angeläget aft låta pendeln slå något mera åt andra hållet.Överseendets och klemighetens tid bör nå ett slut. Myndigheter ochförtroendemän är fiU för medborgarnas skull och infe tvärtom, och vi här iriksdagen och de som arbetar på uppdrag måste besinna att vi i detkanske alltför "starka samhälle" som vuxit fram under de senastedecennierna alltmera måste fa på oss uppgiften att försvara medborgarna motöverheten. Att vara anställd i rikefs tjänst skall infe bara vara vadsom kallas en sysselsättning. Def skall också vara ett ansvar, och defansvaret skall kunna utkrävas, likaväl av den högste som av den lägste inomvåra myndigheter. Vad def här landet behöver är infe bara åtstramning utanäven uppsframning. och dess jusfitieombudsman måste båda verka föratt infe obillig lagskipning eller i skydd av dävna ramlagar utfärdade påbudoch regler vållar om sin rätt omedvetna och av samhällsorganens maktöverväldigade medborgare skada. Def är min förhoppning aft den JO-ufredning som skallsjösättas - i förening med ett återställande av reella möjligheter att kunnautkräva ansvar av statliga och kommunala tjänstemän - skall bidra till aft vårtland behåller sin gamla karaktär av rättssamhälle. Översyn av JOr ämbetet m. m. I defta anförande instämde AllanEkström, , , , , , och (alla m). AnL 2 (): Som framgick av anförande, hardef här betänkandet samtliga partier i vårt utskott bakom sig, och jag haringen anledning att söka sak med min utskoffskollega. Utformningen av betänkandetär i hög grad ett lagarbete inom utskoftets där vi har beaktat varandrassynpunkter. Jag skall bara något kommentera den del av anförandet somknöt an fill def särskilda yttrandet och där det diskuterades hur snävt ellervitt utredningsuppdraget skall kunna bli. Då vill jag först betona aft redan vid föregående reform,JO-reform, utlovades från utskottets sida aft def skulle göras enutvärdering av erfarenheterna av ämbetet och dess organisafion. Def är denutfästelsen, som har upprepats , som vi nu här infriar. När mangör en sådan utvärdering är det självklart att utredningen kommer att hamöjligheter att också ta del av vad som sagts under kammardebaff erna och avvad som framhållits i riksdagstryck. Utskottet har också hänvisat till detta. Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter Sedan har vi i utskottsbetänkandet framfört att denutredning som skall göras inte bör vara bunden.av några detaljerade direktiv isitt uppdrag utan kunna förutsättningslöst pröva både principiella frågor omombudsmännens verksamhet och frågor som har att göra med ämbetets organisafion.Vad vi har velat betona är ändock att frågan om kontrollmakten i ett vidareperspekfiv infe bör fas upp i samband med denna utredning. Def skulle kunnaleda fill aft den fog alltför . Vi anser alltså aft det här förslagetär en bra gmndval för utredningsarbetet och bör leda fram fill att man efterutredningens avslutande snabbt kan framlägga ett förslag för . Överläggningen var härmed avslutad. Utskottefs hemsfällan bifölls. 5 § Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter Föredrogs konstitufionsufskoftefsbetänkande 1982/83:8 om ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter(prop. 1982/83:19). AnL 3 (): Frågan om församlingarnas kompetens påbegravningsom-rådet är förvisso infe ny för . harfrågan varit föremål för behandling här i kammaren ett flertal gånger, och defhar då handlat om en utvidgning av församlingarnas kompetens, så att de skullekunna handha och finansiera vissa delar av begravningskostnaderna för denenskilde. Man kan lugnt räkna med att etf bifall fill densocialdemokratiska motion som finns i ärendet och som vill ge församlingarnasådana möjHgheter skulle leda fill betydande kostnader förförsamlingarna. Tanken är alltså att samhället skall gå in på etf nytt område -med nya åtaganden och nya kostnader. Begravningar skall helt eller delvis kunnafinansieras med skattemedel. Def finns anledning att säga nej på denna punkt. Def finnsredan en rad möjligheter att nedbringa begravningskostnaderna eller att fåhjälp genom t. ex. yrkesskadeförsäkringen, grupplivförsäkringen,begravningskassorna eller andra försäkringsformer, t. ex. privatalivförsäkringar av olika slag. Skulle detta trots allt inte räcka till, kanbidrag till begravningskostnaderna också utgå i form av socialhjälp. Att utöverdefta låta skaftemedel användas kan inte vara nödvändigt. Jag viU också peka påatt möjligheterna för våra församlingar att bära denna typ av kostnader ärstarkt varierande, beroende på att församlingarna i hög grad har olika storlekoch därmed också i hög grad ett olika starkt skatteunderlag. De flesta dödsbonger dessutom förvisso ett plus vid bouppteckningen. Det kan knappast vararimligt att samhället då fill arvingarnas glädje går in med ytterligare hjälp. Def finns, som sagt, anledning att här säga nej. märkligtatt socialdemokraterna nu går ut och vill vidga den kyrkokommunala kompetensenoch dra på församlingarna nya kostnader i då def borde handla om rakamotsatsen, nämligen besparingar. rör def sig ingalunda om några småbelopp, och def visar aft socialdemokraterna väl knappast menar allvar med sittfal om aft försöka få samhällsekonomin i balans. För dem är det tydligenviktigare att nu utvidga den offenfiiga sektorn. Jag ber aft få yrka bifall fill reservafionen 1. I vad sedan gäller frågan om kyrkoherdensställning såsom självskriven medlem av kyrkorådet vill man nu frånsocialdemokratiskt håll ta bort denna självskrivenhef, även om det formelltsett bara handlar om en utredning av etf föreliggandemofionsyrkande. Def skall då erinras om aft kyrkoherden fidigare också varsjälvskriven ordförande i kyrkorådet. På socialdemokrafiskt initiafiv ändradesdefta för . Den socialdemokrafiska argumentationen iutskoffsbetänkandet går ut på att kyrkoherden är att befrakta som vilkentjänsteman som helst i statlig eller . Han skall därförbara ha närvaro- och yttranderätt m. m., ungefär som en skoldirektör iskolstyrelsen eller en kanslichef i kommunstyrelsen. Qm detta kan man säga att socialdemokraterna i de mängaviktiga reformer på kyrkans område som vi nu står i begrepp att genomföra harhaft en i stort sett likartad syn. Man har nämligen velat dra långtgåendeparalleller med den borgerliga kommunen. Sett utifrån defta är densocialdemokrafiska inställningen i fråga om att fa bort kyrkoherdenssjälvskrivenhet i kyrkorådet logisk och begriplig. Men man måste fråga sig om parallellen verkligen håller.En kyrkoherde har andra uppgifter och en annan typ av ansvar än en kommunalchefstjänsteman. Man installerar ju infe t. ex. en skoldirektör eller enkanslichef under högtidliga former. Kyrkoherden har att utöva en andligverksamhet, som infe låter sig lätt beskrivas eller definieras i någoninstruktion. Def går helt enkelt inte aft dela upp en kyrkoherdes verksamhet iolika roller och sedan strikt separera dem. Hans verksamhet består av mångamoment, och kyrkorådet är etf viktigt instrument för aft genomföraförsamlingsarbetet. Det går infe att sätta några vattentäta skott mellan enkyrkoherdes olika arbetsuppgifter. Det har därför hitfills betraktats somnaturligt, ja, nödvändigt, men också fördelakfigt för alla, om kyrkoherden somfullvärdig medlem kunnat delta i kyrkorådefs verksamhet. Vad skulle nu hända om vi ändrade på defta och inte längretog hänsyn till kyrkoherdeämbetets speciella karaktär? Vad skulle hända om viglömde bort att det handlar om en kyrka och inte om en nämnd? Ja, deffinns anledning att tro att många inom skulle reagera starkt. Vihar redan från vissa håll en reakfion mot de reformer som är på gång och somuppfattas som ett försök från statens sida att lägga under sig också vikfigadelar av kyrkans arbete. Jag delar inte denna negativa inställning fill de reformer som Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter nu är pågång. Jag tror aft reformerna i stället kan vara fill fördel och fill glädjeför . Men det finns inte anledning att nu gå vidare. Tvärtom börman slå vakt om ett så viktigt element i den lokala kyrkliga verksamheten somkyrkoherdens medlemskap i kyrkorådet innebär. Biskop , som få förtrogen med och verksaminom det organisatoriska reformarbetet inom , varnade för någraveckor sedan i massmedia för konsekvenserna av den socialdemokratiska mofionen.Han menade att detta skulle uppfattas så negafivt inom kyrkan aft risken varuppenbar att dekanatbildningen skulle öka snabbt som en protest. En ökad dekanatbildning inom är inget attsträva efter. En sådan utveckling skulle inte vara till gagn för svenska kyrkanenligt mångas uppfattning. Jag tror att få socialdemokrater skulle välkomna ensådan utveckling. Men ironiskt nog kan det bli just socialdemokraterna som gerdekanatbildningen en rejäl puff framåt. Defta bör man betänka. Om omsorgen om kyrkan blandsocialdemokraterna anses vikfigare än vissa principer när det gäller kommunalförvaltning, så bör det socialdemokratiska mofionsförslaget inte genomföras. Kyrkoherden bör alltså, liksom , varasjälvskriven ledamot av kyrkorådet. Jag ber aft få yrka bifall tillreservafionen 2. Så, herr falman, fill den tredje och sista avreservafionema. Den gäller frågan om valbarhet fill kyrkvärdsuppdrag. Def stårhelt klart att def finns ett viktigt samband mellan kyrkvärdsuppdraget ochkyrkorådets ledamöter. Så har def varit . Det framstårdärför som naturligt att kyrkvärdarna hämtas ur den krets som kyrkorådet utgör.Kyrkvärdarna har ett speciellt och lagligt reglerat ansvar för förvaltningen av(len kyrkliga egendomen, och då bör de också sitta med i def verkställandeorganet, nämligen kyrkorådet. Def här ansvaret kan, herr talman, absolut intebara anses vara en tom formalitet. Det har sagts i debatten att det finns problem när detgäUer att rekrytera kyrkvärdar. Säkert är def också så på vissa håll, men somutskottet påpekar finns def möjligheter aft utse särskilda gudstjänst värdarsom ombesörjer vissa representativa eller ceremonieUa delar av kyrkvärdsuppdraget,t. ex. upptagandet av kollekt. Sådana gudstjänstvärdar finns också på många håll, och deavlastar naturligtvis kyrkvärdarna, varför det bör vara enklare att få tiUstånd en rimlig rekrytering av kyrkvärdar! Jag ber att få yrka bifall fill reservationen3. Får jag avslutningsvis säga, herr falman, att infe någonav de här tre aktuella frågorna var föremål för överläggning vid deförhandlingar som ägde rum för , då parfierna diskuterade deviktiga reformåtgärder på kyrkans område som håller på att genomföras. Inteminst frågan om kyrkoherdens ställning i kyrkorådet borde då ha blivit föremålför en diskussion, om man hade velat ändra på den nuvarande ordningen. Såskedde alltså inte. AnL 4WIVI-ANNE (): I den rad av kyrkliga frågor som riksdagenhaft att fa ställning fill denna höst har turen nu kommit till förslagetbeträffande en ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter. Till skillnadfrån kyrkomötesreformen innehåller defta förslag få nyheter av principielltintresse. I första hand ärdet fråga om en anpassning fill den nya kommunallagenav reglerna för hur våra församlingar styrs. Denna huvudinriktning av förslagethar accepterats av ett enigt utskott. Proposifionen, som lades fram av den borgerliga regeringeni , har föranlett några ändringsförslag frånsocialdemokrafiskt håll. Det är just dem som jag nu vill kommentera. Det första gäller en mofion av och församlingarnas möjligheter aft begränsa begravningskostnaderna förenskilda. Dessa kostnader är ofta en betungande utgift för de anhöriga trots deolika former av ekonomisk hjälp som finns. Läget är f. n. def attförsamlingarna infe har rätt att bedriva annan verksamhet på begravningsområdetän att anskaffa och vårda begravningsplatser. Inte heller på denna punkt ipropositionen föreslås någon ändring. Den socialdemokratiskautskoftsmajorifeten anser emellerfid att församlingarnas kompetens på dettaområde bör vidgas. Frågan bör dock först utredas, eftersom församlingarnasförmåga att ekonomiskt klara av en sådan utvidgning naturligtvis starktvarierar. Vi anser att strukturfrågor på det lokala planet börfå en framträdande plats i en sådan utredning. En annan fråga som tagits upp från socialdemokratiskt hållavser kyrkoherdens ställning i kyrkorådet. F. n. gäller att kyrkoherden ärsjälvskriven ledamot i kyrkorådet. Någon ändring på denna punkt föreslås inteheller i proposifionen. Utskoffsmajorifeten menar emellerfid att enprincipiellt riktigare ordning vore aft kyrkofullmäktige valde kyrkoråd utanförbehållet att kyrkoherden obligatoriskt skall ingå i rådet. Frågan var uppefill diskussion , då den nuvarande församlingssfyrelselagen antogs avriksdagen. Då avskaffades kyrkoherdens självskrivenhef som ordförande i rådet.Men längre var man inte beredd att gå. som gått sedandess har argumenten mot att kyrkoherden obligatoriskt skall ingå i kyrkorådetvuxit i styrka. Jag vUl i def sammanhanget påminna om den demokratisering avkyrkomötet som har fattat beslut om under stor enighet. 1 detnya kyrkomötet skall infe längre biskoparna ingå som självskrivna ledamöter.Däremot har biskoparna närvaroplikt och rätt att delta i kyrkomötetsöverläggningar. Utskottet har menat att man skall gå försikfigt fram idenna fråga. Därför bör en utredning få pröva vilka konsekvenser det skulle fåför arbetet i kyrkorådet och i församlingarna över huvud taget om kyrkoherdenssjälvskrivenhef avskaffades. Utredningen bör också särskilt undersöka andraformer för kyrkoherdens medverkan i kyrkorådets arbete än obligatorisktmedlemskap. Från socialdemokrafiskt håll har vi också ansett aftvalbarheten fill kyrkorådsuppdrag bör vidgas. F.n. gäller att endast ledamöterav kyrkorå- Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter A>' lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter det kanväljas till kyrkvärdar. Sammankopplingeri har motiverats med def ansvar förlokalkyrkan och dess egendom som kyrkvärdarna delar med kyrkorådet. Iproposifionen föreslås ingen ändring i nuvarande ordning. Utskottsmajoritetenmenar emellerfid aft man kan nöja sig med att en av kyrkvärdarna utses blandkyrkorådefs ledamöter och övriga bland röstberättigade församlingsledamöfer.Def är min uppfattning aft detta kommer aft göra det mycket lättare att finnapersoner som är villiga att åta sig uppdrag både som ledamöter i kyrkorådet ochsom kyrkvärd och pä så sätt bredda lekmannainflytandef i församlingarnasverksamhet. I de frågor som jag nu berört har det beklagligtvis intevarit möjHgt att nå enighet i utskottet, detta trots aft det inte rör sig omnågra riktigt stora frågor och trots aft vi från socialdemokratiskt håll,särskilt i fråga om kyrkoherdens ställning, har ansträngt oss att hålla dörrenöppen för kompromisser. I kyrkvärdsfrågan har vi hållit fast vid den ståndpunktsom utskoffef enhälligt intog . De borgerliga ledamöterna hardäremot gått ifrån denna linje. Den anda av enighet som präglade besluten om destora kyrkoreformerna detta år har inte heller kunnat fasthållas. Jag beklagardetta men vill uttala förhoppningen aft det skall vara möjligt aft nå enighetom begravningsfrågorna och frågan om kyrkoherdens ställning, när de återkommertill efter den utredning som skall äga rum. För arbetet inom våraförsamlingar är det av största vikt att vi är eniga om de rättsliga ramarna fördet kyrkliga arbetet. Med detta, herr talman, vill jag på samfiiga punkter yrkabifall fill utskottets hemställan. AnL 5ANDERS () replik: Socialdemokraterna har valt aft i betänkandettala om utredningar för att camouflera vad det är de egentligen viU och kanskei någon mån också för att camouflera en faktisk - jag understryker taktisk-reträtt. säger också aft def inte finns några konkretaförslag i betänkandet, utan man vill resonera om detta. Men, herr talman, dåber jag att och kammarens övriga ledamöter läser vad somsfär på s: 6 i utskoftsbefänkandet när def gäller kompetensen. "Utskottet har stor förståelse för def krav på vidgadkompetens på begravningsområdet som framförs i mofion 1982/83:22." Man fortsätter med att säga att det nu handlar om attutreda detta, så aft man kan klara av de praktiska förutsättningarna för attgenomföra det. Vad säger man då i betänkandet när det gäller frågan omkyrkoherdens ställning som självskriven ledamot i kyrkorådet? Jo, på s. 9 kanman läsa; "Enligt utskottet talar således starka skäl för attnu avskaffa kyrkoherdens självskrivenhet i kyrkorådet." Litet längre fram säger man att utredningen bör bedrivasså snabbt att man kan lägga fram förslag redan under innevarande valperiod. Det handlar alltså inte om någonting annat än att man med utredningarshjälp så snabbt som möjligt skall kunna få fram konkreta lagförslag på det härområdet. Det bör de som är intresserade av kyrkliga frågor ha alldeles klarfför sig. Tidningen skriver att socialdemokraterna harbackat när det gäller frågan om kyrkoherdens självskrivenhet i kyrkorådet.Wivi-Anne försöker ge intryck av att def infe är sä farligt, men isjälva verket handlar det om att skjuta beslutet framåt i fiden, såatt man kan klara av saken . AnL 6 () replik; Jag beklagar aft vi inte har lyckats nåenighet i dessa frågor. När det gäller frågan om kyrkvärdarna vill jag säga attden borgerliga oppositionen i utskottet faktiskt har ändrat ståndpunkt sedan1980/. Jag beklagar också detta. AnL 7 () replik: Def är naturligtvis inte lätt att uppnåenighet, när vi har i grunden olika synsätt. Om socialdemokraterna nu vill göraom efter en modell som tillämpas enligt kommunallagstiffningenpå olika områden, så får de vara beredda på att man från andra partiers sidainte kan vara med om detta. En kyrka är fakfiskt någonting annat än en kommun.Därmed inget ont sagt om kommuner, men det handlar om helt skilda saker, ochdet är en vikfig utgångspunkt när man bedömer kyrkliga frågor. Jag vänder mig därför, herr falman, mot de paralleller somständigt dras. Det har man gjort i utskottet, och också def i sitt huvudinlägg när det t. ex. gäller frågan om biskoparnasställning i det nya kyrkomötet. Man kan icke dra sådana här paralleller när detgäller en kyrkoherdes ställning och verksamhet i en församling. Beträffande frågan om valbarhet till kyrkvärdsuppdrag villjag säga att det är riktigt att vi varmed på att man skullese över den. Det har också skett. Frågan har utretts i departementet. Det harvarit en remissomgång, och det var en överväldigande majoritet för att ickeändra på den ordning som gäller. När vi sedan tog ställning till utredningenoch till remissarbetet hamnade vi.på samma ståndpunkt som föredragande statsrådet,, nämligen aft man icke skulle föreslå någon ändring. Def innebär inteatt vi har ändrat ståndpunkt, eftersom det vi beslutade om förra gången gälldejust att utreda frågan. Detta har skett, och utredningen har visat att det ickefinns skäl att ändra på den nuvarande ordningen. Konstigare än så är det faktisktinte. Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter AnL 8WIVI-ANNE () replik: har ändrat sig /81års . Då ansåg han att frågan om kyrkvärdarna var väldigt vikfig. har han frångått defta, men jag vill påminna om att ärkebiskopen har sagt att frågan är vikfig. På s. 11 i utskotfsbetänkandet står det: "Några få för fram andra förslag . Ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter Dit hörärkebiskopen som anser att kyrkvärdarnas ansvar för gudstjänsten är derasfrämsta uppgift." AnL 9 HANS i (vpk): I de olika kyrkopolitiska frågor somriksdagen har att behandla finns def ett par saker som bör uppmärksammas. Ett framträdande drag är att lagstiftning och andra beslutuppenbarligen utgår från att nuvarande relationer mellan stat och kyrka skallbestå för lång fid framöver.