prop · G6036 · 1982-12-31 00:00:00 — I fråga om fiUsättning av komministertjänster har nämligen i genomsnitt endast ell ärende kommit underregeringens prövning. Detframstår alltså som klart att ärenden om tredjegångsfiUsättning av kyrkoherdetjänsterinle bör prövas av regeringen annat än efter besvär av en sökande som anser sigorättvist bedömd; Jag förordar därför att beslutanderätten i dessautnämningsärenden flyttas fill domkapitlen. Detkan i delta sammanhang övervägas om en överflyttning av beslutanderätten tiUdomkapitlen bör omfatta ocksä tillsättningar efter val i de fall när en prästhar kallats av de röstberättigade. I dessa fall har emellertid domkapitlenupprättat förslag i ärendena och därvid fastställt förslagsrum såväl för desökande som för den som senare har blivit kallad. Denna omständighet talarenligt min mening för att utnämningsrätten bör ligga kvar hos regeringen, somär obunden av fidigare ställningstaganden i ärendena. Jag anser således inteall en överflyttning av beslutanderätten bör ske i dessa fall. Enöverflyttning till domkapitlen av beslutanderätten vid tredjegångslill-sällningarförutsälter vissa ändringar i prästvalslagen. De beslämmelser som berörs avförslaget i denna del finös intagna i 4,12,35, 36 och 42 §§ i nämnda lag. Föratt åstadkomma överensstämmelse med allmänna verksstadgan bör man samtidigtgöra den ändringen i sistnämnda paragraf ätt tillkännagivande av domkapitletsbeslut skall ske genom anslag på myndighetens anslagstavla. 3Tillsättningsförfarandet för vissa komministertjänster 3.1 Gällande bestämmelserm. Förfarandetvid tillsättningen av komministertjänster regleras i lagen (1957:577) omprästval och i prästvalsförordningen (1958:261). Ilikhet med vad som gäller för kyrkoherdetjänster filisätts komministertjänstertvå gånger av tre efter val av de röstberättigade inom pastoratet. Tredjegången en komministertjänst är ledig i.pastoralel skall lillsällningen ske utanval. I detta fall tillsätts tjänsten anfingen genom atl 1982/83:6 15 utnämner en präst som har sökt tjänsten, eller genom attregeringen till tjänsten flyttar en präst som inrtehar en annan prästerligtjänst. I beslutvåren godkände nya riktlinjer för inrättande av prästerligatjänster för den andliga vården vid sjukhusen (prop. 1979/80:152, s. 12 ff, KrU1979/80: 29, rskr 1979/80:357). De nya riktlinjerna innebär bl.a. atlregeringen kan medge atl en särskild komministertjänst får inrättas i etlpastorat om det i pastoratet finns en eller flera sjukvårdsinrättningar med fillhopaminst 1 200 vårdplatser. En sådan tjänst skall innehas av en präst som skall hafill huvudsaklig uppgift att svara för den andliga värden. I fråga om dekompetenskrav som borde ställas på innehavaren av en sädan tjänst anförde jag ipropositionen följande. 112 § lagen (1957:577) om prästval anges de befordringsgmndersom skall beaktas vid fiUsättning av prästerliga tjänster. Bland dessa angesockså hänsyn till tjänstens särskilda behov. Bestämmelsen fär anses inrymma dekrav på personlig lämplighet och särskild utbildning eller erfarenhet som börställas på en sökande till komministertjänst av här avsett slag. Jag anserdärför inte att några särskilda behörighetskrav skall behöva uppställas förinnehavare av sådan tjänst. Därernot förtjänar del att övervägas om inle, medhänsyn till de speciella lämplighetskrav som bör ställas på tjänstinnehavaren,tillsättning av en sådan komministertjänst varje gång borde ske i den ordningsom föreskrivs för s.k. tredjegångsfiUsättning enligt 5 § första stycket prästvalslagen.Att införa en sådan särskild regel för tillsättningen av dessakomministertjänster förutsälter emellertid ändring i nämnda lag. Eftersom dennaär av kyrkolags natur krävs kyrkomötets medverkan härtill. Då del är ovisst närnästa kyrkomöte kan komma att hällas, är jag inte beredd all nu föreläggariksdagen förslag till en sädan ändring av prästvalslagen utan anser alt fråganbör fä anstå lill dess att ett förslag härom först har behandlats av eltkyrkomöte. För alt lämplighetskravet vid tillsättningen redan nu skall kunnatillgodoses bällre, vill jag föreslå att huvudman för sjukvårdsinrättning,till vilken prästens tjänstgöring avses bli knuten, bereds fillfälle att yttrasig över de sökande fill tjänsten. Beslämrrielser som ålägger att idessa fall inhämta sådant yttrande innan förslag upprättas eller kyrkorådetbereds tillfälle att avge sitt yttrande över de sökande bör införas i prästvalsförordningen(1958:261). De i citatet sist nämnda bestämmelserna har införts genomförordning (1980:606) om ändring i prästvalsförordningen (1958:261). Den i prcp. 1979/80:152 förutskickade ändringen i prästvalslageni fråga om fillsättningen av sädana komministertjänster som inrättas för andligvärd vid sjukhus bör enligt min mening nu komma till slånd. Jag vill i sammanhanget framhålla atl innehavarna av dessatjänster har att arbeta bland sjukhuspafienter från etl upptagningsområde som ide flesta fall är betydligt vidare än det enskilda pastorat till vilkettjänsten av praktiska skäl är knuten. Tjänstgöringens art förutsätter som regelockså särskild utbildning. Jag anser att det mot bakgrund härav inte ärmotiverat att de 1982/83:6 16 , röstberättigadei pastoratet genom val skall tillsätta en sådan tjänst. Enligt min mening börsädana tjänster tillsättas i den ordning som föreskrivs för ttedjegångstillsättningav komministertjänster. Del innebär bl.a. all kyrkoråden i församlingar inompastoratet skall beredas tillfälle alt yttra sig om de sökande i de fall dåflera behöriga sökande finns. Därutöver bör liksom nu yttrande inhämtas frånsjukhusdirektionen innan domkapifiet tillsätter tjänsten. Genom etl sådant fillsältningsförfarandeblir det enligt min mening lättare all tillgodose de behov som är förenade meddessa tjänster saml de krav pä särskild skicklighet som ställs på innehavarenav en sädan specialtjänst inom kyrkan. Förslagelinnebär att 5 § prästvalslagen måste ändras (5 § ändrad senast 1975:1430). 4.1Gällande bestämmelser m. m. Enligt10 § prästvalslagen kan en präst, som inte under minsl har fullgjortprästerlig tjänstgöring inom det sfift fill vilket han efter prästvigningenförst har knufils, bara under särskilda förulsättningar på grund av egenansökan komma ifråga till prästerlig tjänst inom ett annat sfift. Förutsättningarnafinns angivna i kungörelsen (1958:336) med särskUda beslämmelser omtidsbegränsad sfiftsbundenhet för präst. I kungörelsen föreskrivs bl.a. attdomkapitlet i del stift fill vilket prästen har knutits (hemsfiftet) kandispensera från bestämmelsen om fem års sliftsbundenhet. En sådan dispens kanavse viss angiven tjänst och kan under vissa förutsättningar varatidsbegränsad. I praktiken vägrar elt domkapitel säUan en präst begärd dispensom prästen kan åberopa sakliga skäl för sin önskan alt söka sig till ett annatstift. beslut i ärenden om dispens kan överklagas hos regeringen. Denämnda reglerna, som ger uttryck ål det s.k. stiftsbandel, hade ursprungligen tillsyfte att skydda prästerskapet i etl stift mot konkurrens av präster utifrånvid fiUsättning av lediga tjänster. Stiftsbandel har undan för undan mjukatsupp. Kvar står numera endast femårsregdn i prästvalslagen. Denna regelsbetydelse torde närmast vara atl den möjliggör för biskop och domkapitelatt pä sikt planera rekryteringen av präster till stiftet. Enligl 19 kap. 6 §1686 års kyrkolag är del nämligen biskopen förbjudet atl "viga flerapräster, än som nödtorfteligen behövas och med lägenheter kunna förses".Ett domkapitel får enligt etl kungl. cirkulär inrättatjänster i befordringsgång för pastoratsadjunkt endast "fill det antal, somoundgängligen fordras för att uppehålla den prästerliga verksamheten i stiftet".Mol prästens stiftsbundenhet svarar alltså f.n. en skyldighet för atlbereda dem som har prästvigts för stiftet anställning där. Prop.1982/83:6 17 Somjag fidigare har nämnt anhöll kyrkomöte hos regeringen om förslag fillen sädan ändring i prästvalslagen atl tiden för sfiftsbundenhelen avkortas tillett år (KLU 1979:7, kskr 1979:7). I det betänkande som låg till grund förkyrkomötets beslul anförde kyrkolagsulskottet följande. Imotionerna framhälles, att det fidigare huvudmotivet för stiftsbandet, nämligenatt skydda stiftets präster mot konkurrens utifrån, numera bortfallit. Vidare anföres,att prästkandidater, som överväger att tjänstgöra exempelvis i , kanavhällas härifrån därför atl en femårig bundenhet fill sfiftel uppfattas som alltförlång, och en arbetskraftscirkulafion mellan stiften betecknas såsom önskvärd. mening talar övervägande skäl för en avkortning av tiden för stiflsbundenheten.Visserligen har arbetskraftscirkulafionen inte enbart posifiva konsekvenser,men särskilt med hänsyn lill den numera vanUga situafionen för tvåförvärvsarbetande makar synes principen om en femårig bundenhet svårligen kunnaupprätthällas. Utskottet är däremot icke berett att tillstyrka en utredning medsikte pä ett fullständigt avskaffande av stiftsbundenheten, främst eftersombiskopens och domkapifiets möjligheter att bestämma det antal prästvigningskandidalersom kan mottagas då blir alltför osäkra. Efterremiss har yttranden över kyrkomötets framställning avgetts av kammarkoUegiet, samfiigadomkapitel, /SR och . Kyrkomötetsförslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av domkapitlen i ,, , , , , och saml avSACO/SR. Kammarkollegietsamt i uttalar sig för en avkortning av tiden förstiftsbundenheten till och i till lägst tre år.Enligt kammarkollegiet är en bundenhet under en så som mindre meningsfuU.Kollegiet framhåller atl institutet i så fall likaväl kan avskaffas. Enligl iSträngnäs har stiftsbandel fylll en funktion genom att. medverka till etlallvarligt ställningstagande till frägan för vilket sfift man bör prästvigas. Ivigningsstiftet tar biskopen och ett särskilt ansvar förkandidaten, vilket bl.a. innebär att vederbörande garanteras en tjänst. Enligtdomkapitlet bör denna rättighet motsvaras av en skyldighet att tjänstgöra istiftet viss begränsad tid. anser atl tre ärs tjänstgöring istiftet bör vara en minimitid och framhåller att en avkortning av stiftsbundenhetentill etl år gör att denna blir illusorisk. förordar i första hand atlsfiftsbundenhelen avkortas fill med bibehållen dispensmöjlighet. I andrahand förordar domkapifiet att frågan om ett eventuellt upphävande avstiftsbundenheten utreds. i anser, atl stiftsbandet måstebestå såsom och i vart fall under . framhålleratt om kyrkomötets förslag genomförs mäste skyldigheten atl garanteraanställning också upphävas. Prop.1982/83:6 18 så fall atl hela frågan länks igenom också från teologiskautgångspunkter, vUket inte har skelt. i avstyrker den föreslagna ändringen.Enligt mening är del nödvändigt all bestämmelsen om den medprästvigningen förenade rätlen fill tjänst till pensionsåldern tas bort och atlendasi de i samhäUet gällande lagarna om anställningsskydd lillämpas omstiftsbundenheten förkortas till etl år. framhåller atl prästrekryteringennu i hög grad är knuten till stiften och atl varje stift i regel har sin egen leologgrupppä universiteten som odlar förbindelserna med hemsfiftet och som därifrån ocksåfår sill ekonomiska slöd. Om stiftsbandel skulle omfatta endast kommerenligt stiftets roll i prästrekryteringen all slarki undermineras.Domkapitlet anser atl kyrkomötets anhållan är myckel svagt underbyggd. Enligtdomkapitlet innebär det nuvarande sfiftsbandel inle några ölägenheter som inlekan avhjälpas med dispens i enskilda fall. framhåller atl eninskränkning av stiftsbandet skulle få negativa konsekvenser för kyrkansarbete. anseralt en avkortning av tiden för stiflsbundehhel bör kunna genomföras utanölägenheter. Förbundet förordar dock en avkortning till tvä är pä de grundersom kyrkolagsulskottet anfört, nämligen atl domkapitel och biskop bör hamöjlighet atl bestämma det anlal prästvigningskandidater som kan mottagas. Kyrkomötet har anhållit om en avkortning av stiflsbundenhetenför präster från fem fill ett är. Förslaget om atl stiflsbundenheten skallförkortas tillstyrks med endasi någol undanlag av remissinstanserna.Remissutfallet är emellertid splittrat i fråga om den fid som skall gälla för stiflsbundenheten. Några av de remissinstanser som anser att stiflsbundenhetenbör avkortas endasi till för fram den uppfattningen att prästvigningenför etl visst stift blir illusorisk om sfiftsbundenhelen avkortas fill ett är.Kammarkollegiet uttalar t.ex. alt en bundenhet under så kort lid som elt årmåste vara mindre meningsfull och alt institutet i så fall likaväl kanavvecklas helt. För egen del är jag inte främmande för en så genomgripandelösning av frågan som kammarkollegiet pekar pä. En sädan avveckling av sfiftsbundenhelenskulle emellertid fä sådana konsekvenser för de enskilda sfiflens möjligheteratt överblicka och själva avväga sitt personalbehov atl man då måste övervägahelt andra former för rekrytering av präster. Under sådana förhållanden blirdet sannolikt nödvändigt att överväga någon form av centraltantagningsförfarande. Delta förfarande skulle innebära så betydande avvikelserfrån den nuvarande ordningen, att det kräver mera omfattande- överväganden ändem som ligger till grund för kyrkomötets framställning. Prop.1982/83:6 19 Jag är alltså redan av detta skäl inte beredd att nuföreslå all sfiftsbundenhelen avvecklas. Av de skälkyrkolagsutskoltet har angett anser jag i likhet med sä gott som samtligaremissinstanser att en avkortning av stiflsbundenheten bör ske. Jag anser emellerfidatt stiftsbundenheten inte bör tidsbegränsas till endast etl år. Som bl.a.kammarkollegiet har framhållit måste en bundenhet ansesmindre meningsfull. En avkortning av sfiftsbundenhelen fill etl år skulledessutom äventyra syftet med den nya prästutbildningen. Denna bygger i hög gradpä en medverkan från de olika stiften. Stiftens villighet alt medverka iutbildningssammanhanget grundar sig naturligtvis på en förväntan om etl mera långsikfigtsamarbete med de blivande prästerna. Enligt min mening bör man skaffa sig nägraärs erfarenhet av den nya prästutbildningen, som genomfördes fr.o.m. hösten1980, innan man överväger,en mera genomgripande reform i fråga om stiftsbandet. Som jagtidigare har anfört anser jag alt stiflsbundenheten ändock bäde kan och böravkortas.. I likhet med kammarkollegiet och flera domkapitel anser jag att enlämplig minimitid för denna bundenhet är . En treårig bundenhet gerstiftsbandet ett reellt innehåll samfidigt som den inte alltför myckel hindraren arbetskraftscirkulafion. Tre är är ocksä den tjänstgöringstid som enligt 1§ prästvalsförordningen (1958:261) krävs för rätlen atl söka enkyrkoherdetjänst. Om man väljer en fidsgräns behöver en präst alltsåinte söka dispens från stiflsbundenheten för alt kunna söka enkyrkoherdetjänst i elt annat stift när prästen i övrigt är behörig. Olägenhetenav en begränsad stiftsbundenhet lär inte vara särskill stor i desituationer där en präst har grundad anledning atl söka sig fillett annat stift. Domkapitlen tillämpar en generös praxis viddispensprövningar. Prästens familjesituation och makes förvärsarbete tordeliksom utgöra tillräckliga skäl för dispens. En avslagen dispensansökankan alltid överklagas hos regeringen. Milt ställningstagande i denna del innebär sålunda att jagförordar att bestämmelserna om prästers stiftsbundenhet ändras sä att tiden fördenna bundenhet avkortas till tre är. Förslaget innebär att 10 § prästvalslagenmäste ändras. 5 Dispens från vissa behörighetskrav Enligl 11 § prästvalslagen (11 § ändrad senast 1975:1430)kan regeringen föreskriva att en domprost, kyrkoherde eller komminister, sominte en viss minsta fid har innehaft den tjänst fill vilken han senast harblivit utnämnd, inte utan regeringens fillslånd kan pä grund av egen ansökankomma i fråga lill annan prästerlig tjänst. Med slödav den angivna bestämmelsen har i 2 § prästvalsförordningen (1958:261, 2§ ändrad senast 1976:10) föreskrivits, att domprost fär pä grund av egenansökan komma i fråga till annan prästerlig tjänst endast om Prop.1982/83:6 20 hanhar innehaft sin tjänst . Detsamma gäller beträffande enkyrkoherde som söker annan prästerlig tjänst i samma eller lägre lönegrad.Vidare föreskrivs att en komminister får söka en komministertjänst i annat pastoratsom är placerad i samma eller lägre lönegrad endast om han har innehaft sintjänst . I paragrafen anges vidare att regeringen kan medgeundantag från de angivna viUkoren. Syflelmed de nämnda bestämmelserna är att undvika alltför täta ombyten av innehavareav ordinarie församlingspräsltjänster. Dispens beviljas därför inte enbart avdet skälet att en sökande finner en annan tjänst mera lockande än den somsökanden redan innehar. Det skall finnas starka skäl för atl vederbörande skallfä lämna den innehavda tjänsten. Sådana skäl kan vara alt söka iarbetsförhållandena på platsen, t.ex. problem i samarbetet med medhjälpare iförsamlingen o.d. Åven familjeskäl eller hälsoskäl kan mofivera att dispens gesför att möjliggöra flyttning från den innehavda tjänsten. För regeringens bedömningav dessa ärenden är ofta kännedom om de lokala förhållandena ellersökandens personUga skäl av avgörande betydelse. Enligt min mening kan detdärför övervägas, om inte dispensprövningen i dessa ärenden bör kunna delegeraslill det domkapitel som prästen lyder under. Liknande delegafion fränregeringen till domkapitlen av dispensprövningen i andra ärenden rörandetillsättningen av präslerUga tjänster har skett . En förutsättning för attgenomföra en delegering av de dispensbeslut som det här är fråga om är emeUertidatl 11 § prästvalslagen ändras så att där framgår att annan myndighet änregeringen kan meddela dispens. Jag förordar en sådan ändring av paragrafen. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom kommundeparlementet upprättatsförslag tiU lag om ändring i lägen (1957:577) om präslval. Jaghemställer att regeringen inhämtar kyrkomötets yttrande huruvida kyrkomötet försin del godkänner förslaget. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och beslutar atl från kyrkomötetinhämta det yttrande som föredraganden har hemstäUt om. 1982/83:6 21 Kyrkolagsutskottetsbetänkande 1982:5 med anledning av dels regeringens skrivelse med förslag tilländring i lagen om prästval, dels ock \ ämnet väckta motioner Medöverlämnande av nämnda betänkande fär jag anmäla atl kyrkomötet den 7 maj 1982har bifallit vad utskottet hemställt. 1982/83:6 22 medanledning av dels regeringens skrivelse med förslag till ändring i lagen omprästval, dels ock i ämnet väckta motioner Regeringen har i skrivelse, beslutad , nr4, till kyrkomötet överlämnat utdrag av regeringsprotokoll för alt inhämtakyrkomötets yttrande huruvida kyrkomötet för sin del godkänner vid skrivelsenfogat förslag till lag om ändring i lagen (1957:577) öm prästval. Skrivelsenhar hänvisats till kyrkolagsutskoltet. Lagförslaget är av följande lydelse: Lag om ändring i lagen (1957:577) om prästval Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:577) omprästval dels all 35 § skall upphöra alt gälla, dels att 4, 5, 10, 11, 12, 36 och 42 §§ skall ha nedanangivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse 4§' Kyrkoherdetjänst tillsättes utan En kyrkoherdetjänst skaU tillsät- val var tredje gäng tjänsten är ledig, las utan val vartredje gång den är genom alt regeringen utnämner ledig. Tjänsten tillsätts antingen präst, som sökt tjänsten, eller till genom att utnämner en tjänsten förflyttar präst, som inne- präst, som har sökt tjänsten, eller har domprost- eller kyrkoherde- genom att regeringen till tjänsten tjänst. förflyttar en präst, som innehar domprost- eller kyrkoherdetjänst. År jämlikt 16 § andra stycket eller 19 § andra stycketsärskild valförrättning ej erforderlig, utnämner den präst somskall anses vald. Har under val jämte annan ställ präst, som kallats av deröstberättigade, utnämner regeringen en av dem som ställ under val. Efter val till kyrkoherdetjänst i annat fall än ovan sägsutnämner den som vid valet erhållit de flesta rösterna eller, omflera fäll högsta röstetal den av dem som finner böra erhålla företräde. 5 §2 Var tredje gång komminister- Om del i ett pastoral finns en t'iänstärledigipasloratetskertillsätt- särskih inrättadkomministertjänst, ningen utan val, antingen genom att vars innehavarehuvudsakligen skall utnämner präst, som sökt tjänsten, eller genom att regeringen lill tjänsten förflyttar präst, som innehar annan prästerlig tjänst. tjänstgöra vid sjukhus, skall tjänsten tillsättas utanval. Var tredje gäng en annan komministertjänst är ledig i ettpastorat skall tjänsten också tillsättas utan val. / dessa fall tillsättstjänsten antingen genom att utnämner en präst, som har sökttjänsten, eller genom alt regeringen till tjänsten förflyttar en präst, sominnehar annan prästerlig tjänst. Om tillsällning ulan val i visst fall, då präst är ensambehörig sökande, stadgas i 16 § tredje stycket. Efter val till komministertjänst tillsätter domkapitlettjänsten enligt vad i 4 § fjärde stycket stadgas om kyrkoherdetjänst. 10 §3 Har präst ej under minsl En präst, som inte under minst tre fullgjort prästerlig tjänstgöring inom det sfift, till vilket han efter prästvigningen först knutils, må han endast under villkor, som regeringen föreskriver, på grund av egen ansökan komma i fråga fill prästerlig tjänst inom annat sfift. är har fullgjort prästerlig tjänstgöring / det stift tillvilket prästen efter prästvigningen först har knufils, får endasi på viUkor,som regeringen föreskriver, på grund av egen ansökan komma i fråga tillprästerlig tjänst i annat sfift. / beslämmelser som regeringen meddelar kan föreskrivas att domprost, kyrkoherde eller komminister, som ej innehaft den tjänst, tiU vilken han senast blivit utnämnd, viss minsta lid, ej utan regeringens tillstånd kan komma i fråga till annan prästerlig tjänst på grund av egen ansökan. Regeringen får föreskriva atl den som innehar en tjänstsom domprost, kyrkoherde eller komminister och som ej under en viss minsta lidhar innehaft tjänsten inte på grund av egen ansökan får komma i fråga tillannan prästerlig tjänst utan tillstånd av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. 12 §På förslag till prästerlig tjänst skola behöriga sökande uppföras efter som de,med hänsyn jämväl lill tjänstens särskilda behov, finnas äga företräde iförtjänst och skicklighet. Därvid böra tagas i betraktande såväl det nit, delallvar och den skicklighet som sökande visat i honom dittills anförtrott kall,jämte hans ijänslålder, som ock den lärdom han ådagalagt genom examina, utgivnaskrifter eller annorledes. Sammabefordringsgrunder skola gälla vid avgivande av förord, som i 35 § sägs,och vid utnämning jämUkt Sammabefordringsgrunder skaU gälla vid utnämning enligl 36 §. Ar frågaom komministertjänst, äger , sedan yttranden Sedanyttranden enligt föreskrifterna i 34 § har kommu in eller 1982/83:6 24 Nuvarande lydelse Förestagen lydelse enligt föreskrifterna i 34 § inkommU därför bestämd tidhar gått ut, får eller därför bestämd tid utgåu, lill utnämna enbehörig tjänsten utnämna behörig sökande. sökande lill tjänsten. 42 §" . . ' ' , Talan mol beslul enligt 40 och 41 §§ föreshos kammarrätten genom besvär. Talan mot annat beslut av i fräga omtillsättning av prästerlig tjänst föres hos regeringen genom besvär. Besvärshandlingen skall hava in- Besvärshandlingen skall ha kom- kommit frän den w/r/n frän den dag, dag, dä beslutet fillkännagavs ge- då beslutet tillkännagavs genom nom anslag / lokal. Över beslut om förslagna ock över Över beslut om förslag eller beslut beslul om förord, som i 35 § sägs, omutnämning enligl 36 § får besvär eller om utnämning jämlikt 36 § må anförasendast av den som har sökt besvär anföras endast av sökande; tjänsten.Över beslut varigenom en dock må besvär över beslut, vari- präst,som/lar kallats att uppföras pä genom präst, som kallats att uppfö- förslag,har förklarals obehörig dar ras pä förslag, förklarals obehörig, fillfår besvär dock anföras av den därtill, anföras av den kallade och av kalladeoch. av var och en som är röstberättigad. Denna lagträder i kraft . Ärende som vidutgången av är anhängigt hos regeringen handläggs enligl äldrebestämmelser