prop · G60334 · 1982-12-31 00:00:00 — Det anses ävenfinnas behov av en översyn av den speciallärarutbildning som f. n. ärtillgänglig för förskolepersonal. Därvid skulle en anpassning av utbildningenbehöva övervägas med hänsyn till att allt fler barn integreras och till attspecialförskollärarnas yrkesroll förändras i riktning mot konsulterande ochhandledande uppgifter. Behovet av metodutveckling och fortbildning förledningspersonal i kommunerna med inriktning på barn med psykosocialastörningar understryks. Jag ser det som en angelägen uppgift för socialstyrelsenatt klargöra olika frågeställningar när det gäller barn med behov av särskiltstöd. Denna grupp barn är svår att definiera på ett enhetligt sätt. Det ärdärför svårt att anvisa några generella lösningar. är det varkenönskvärt eller lämpligt att dra en skarp gräns mellan barn med resp. utan behovav särskilt stöd. De av föreslagna insatserna får närmareövervägas. Jag vill framföra atl det är väsentligt atl en samordningi dessa frågor sker med det resultat som kan följa av ställningstagandena tillde förslag som lagts fram av omsorgskommittén i slutbetänkandet (SOU 1981:26)Omsorger om vissa handikappade. Betänkandet bereds f. n. i regeringskansliet.Jag är därför inle nu beredd att ta ställning i denna fråga. 1982/83:34 12 Fråganom invandrarbarnens situation och möjligheter berör samtliga områden inombarnomsorgen framhåller . För invandrarbarnens del behövervidare särskild vikt läggas vid hemspråksstödel, kontakt-skapande ochuppsökande verksamheter samt forsknings- och utvecklingsarbete. Enliglutvecklingsplanen behövs etl fortsatt utvecklingsarbete inom socialstyrelsenför atl förbättra och utveckla förskoleverksamheten och andra stödjandeverksamheter för invandrarbarnen. Detta utvecklingsarbete måste bedrivas i närasamarbete med andra myndigheter och organisationer. Barnomsorgenär tillsammans med skolan samhällets främsta instrument för att stödjainvandrarbarnen i deras nya miljö. Genom att på ett tidigt stadium låta barnenvara tillsammans och därmed få del av varandras erfarenheter och kultursyn, kanman ofta överbrygga motsättningar som kan växa fram mellan människor med olikabakgrund. En av de viktigaste uppgifterna är därvid att stödja barnen i derasspråkutveckling. Jag vill peka på att Utredningen om språkminoriteter iförskoleåldern har överlämnat sitt slutbetänkande (SOU 1982:43) Språk-och kulturstöd för invandrar- och minoritetsbarn i förskoleåldern. Där lämnasförslag till åtgärder för att förbättra invandrarbarnens situation såväl inomsom utom förskolan. Jag är emellertid, i avvaktan på den fortsatta beredningenav utredningens förslag, inte nu beredd att ta slällning i denna fråga. Socialstyrelsenhar bedrivit en informationsverksamhet om barns situation påsjukhus från medicinska, emotionella och socio-psykolo-giska synpunkter.Verksamheten har delvis finansierats genom särskilda medel från Allmännaarvsfonden, delvis med medel från fortbildningsanslag.Informationen har riktat sig till sjukhuspersonal som vårdar och behandlarbarn, till läkare, sjuksköterskor, förskollärare, fritidspedagoger ochbarnskötare under grundutbildning, till speciallärare och barnomsorgspersonal ividareutbildning resp. fortbildning saml till befintlig lekterapipersonal. a. avsett att belysa barns och föräldrars reaktioner vid sjukdom ochsjukhusvistelse saml lekierapins betydelse för att avdramatiserasjukhusupplevelser. Verksamhetenhar inneburit att besökstider blivit generösare för föräldrarna och att defått större möjligheter att vistas hos barnen. Vidare har alltflerstudiecirklar startats om barn på sjukhus och sjukhusen har börjat ta emotalltfler studiebesök från förskolor m. m. Samarbetet mellan vårdpersonal ochlekterapeuter har också vidgats. 1982/83:34 13 anför att frågan om lekterapeuternas behovav fortbildning och vidareutbildning måste lösas och menar att detta börbehandlas i samband med en översyn av speciallärarutbildningen.Forskningsinsatser omkring lekterapins betydelse för den medicinska vården harpåbörjats och bör enligt fortsätta. Jag ser verksamheten med barnomsorg på sjukhus som enytterst angelägen åtgärd för att påverka barns fysiska och psykiskatillfrisknande vid sjukhusvistelse och för att motverka problem i samband medatt barn läggs in på sjukhus. Landstingens engagemang i denna verksamhet är värdefulloch det är viktigt att genom informationsåtgärder ger stöd föralt uppmärksamma personal och andra på barnens och deras föräldrars behov vidsjukhusvistelse. behandlar i sin utredningsplan frågan ombarnomsorgens samverkan med skolans lågstadium för att underlätta skolstarten,med fritidsförvaltningen för åtgärder för de äldre barnen i fritidshem och medkulturella organ m. fl. på nivå och riksnivå. Vidare behandlas behovetav samverkan inom och med barnhabi-litering resp.barnpsykiatriska verksamhet i syfte att samordna insatser när det gäller barnmed behov av särskill stöd. Det anförsatt olika synsätt präglar olika verksamheter och kan utgöra problem vidsamverkan. Kunskaperna om ansvarsgränser och ansvarsområden behöver därvidvidgas. avser därför att ge ut en översiktlig skrift därbarnomsorgens ansvar avgränsas gentemot övrig socialtjänst, barnhälsovård, barnhabiliteringoch barnpsykiatrisk verksamhel. Därvid kommer även frågan om samarbetet medskola, fritid och kultur att behandlas. Enligt min mening är en väl fungerande samverkan mellan deolika kommunala, regionala och statliga organ som arbetar med oUka verksamheterför barn väsentlig både för atl ordna bra verksamheter och för att undvikadubbelarbete. Jag vill därför för egen del understryka betydelsen av att dessafrågor ges hög prioritet. Samlidigtvill jag erinra om att en särskild utredning f. n. arbetar med frågan omsamverkan mellan förskola och skola. Kommittén kartlägger och analyseraraktuell försöks- och utvecklingsverksamhet. Enligt vad jag erfarit skallkommittén avlämna en diskussionspromemoria . Jag vill idel här sammanhanget också la upp frågan om samverkan mellan barnomsorgen ochföräldrarna. En viktig utgångspunkt för en väl fungerande barnomsorg i kommunalregi är atl föräldrarna har förtroende för verksamheten - för dess innehåll,uppläggning och organisatoriska form. För att skapa detta förtroende är detviktigt att föräldrarna lär känna och förstå Prop.1982/83:34 14 både syftet med verksamheten och det pedagogiskaarbetssättet inom barnomsorgen. För personalen inom barnomsorgen är det på motsvarandesätt viktigt atl lära känna det enskilda barnets familjesituation, dessspeciella egenheter och uttryckssätt. Stor vikt har därför lagtsvid introduktionen av ett barn i samband med att vistelsen inom barnomsorgenpåbörjas. Även under barnets fortsatta vistelse inom barnomsorgen är det väsentiiglmed ett fortlöpande nära samarbete mellan personalen och föräldrarna. Jag hardärför i olika sammanhang - senast i prop. 1980/81:205 om förenklade reglerinom barnomsorgen - understrukit betydelsen av föräldrarnas medverkan, bl. a.när det gäller uppläggningen av och innehållet i det pedagogiska arbetet. Jagvill understryka vikten av att såväl vid utarbetandet av detpedagogiska programmet som socialnämnderna vid utarbetandet av kommunalariktlinjer för barnomsorgen uppmärksammar dessa frågor särskilt. Enligt minmening är det väsentligt alt såväl kommunen, personalen som föräldrarnamedverkar till att samverkan kan organiseras på ett positivt sätt. Detta måsteibland medföra att okonventionella lösningar används och att eventuella hinderför föräldrarnas medverkan i möjligaste mån undanröjs. 2.9 för den pedagogiskaverksamheten I samband med utbyggnaden av barnomsorgen har behovet avpedagogisk och administrativ ledning för barnomsorgen på nivå alltmeruppmärksammats. 1968 ärs barnstugeutredning behandlade denna fråga mycketknapphändigt och föreslog att kommunerna skulle inrätta tjänster sompedagogkonsulenter för ett visst begränsat antal förskolor. Pedagogkonsulenternaskulle fungera som ett mellanled för information från tillverksamheten. pekade i betänkandet (SOU 1981:25) Bradaghem för små barn på behovet av att bygga ut de administrativa resurserna iförhållande till utbyggnaden av verksamheten saml på behovet av attbarnomsorgsassistenterna/konsulenterna får en klarare definierad pedagogiskledningsfunktion. framför i sin utvecklingsplan attledningsfrågorna måste ägnas stor uppmärksamhet i utvecklingsarbete ochforskning under 1980-lalet. Kommunernas ansvar för ledning och samordningbetonas. Det föreslås att kommunerna med stöd av det pedagogiska programmetutarbetar kommunala riktlinjer för verksamheten som utgångspunkt för den detaljplaneringsom bör ske i enskilda förskolor och fritidshem. Vidare framför styrelsen attansvaret för genomförandet av det pedagogiska programmet vilar på varje enskildförskola och fritidshem. Föreståndarens ansvar och kompetens ses därvid somsärskilt betydelsefullt. anger att styrelsen i sitt fortsattaarbete med ledningsfrågorna kommer att uppmärk- Prop.1982/83:34 15 samma ansvar, funktioner och uppgifter på olika nivåerliksom metoder och förutsättningar för förändringsarbetet. För egen del vill jag tillägga alt kommunernas insatservad gäller planering för och ledning av barnomsorgen har mycket stor betydelseför en väl fungerande barnomsorg. En god ledningsorganisation inom kommunen ochförsöks- och utvecklingsarbeten inom kommunerna för att pröva olika lösningarär viktiga inslag härvidlag. Sådana försök bör som framhållitdokumenteras och erfarenheterna bör återföras till , som i sintur bör svara för information till andra kommuner i dessa frågor.Erfarenheterna kan också ge ett viktigt underlag för den innehållsmässigautvecklingen av barnomsorgen. 2.10 Personal inom barnomsorgen Antalet anställda inom barnomsorgen har ökat från 1970 till nära 56 1980. Inom barnomsorgen arbetar främstförskollärare/ fritidspedagoger och barnskötare. harandelen förskollärare/fritidspedagoger minskat något medan andelen barnskötarehar ökat kraftigt. arbetade dessutom ca 4 000 personer som inte harexamen som förskollärare, fritidspedagog eller barnskötare inom barnomsorgen. pekar på att av personalen inombarnomsorgen f. n. har barnskötarutbildning mot . Den ökning somskett av andelen barnskötare anses ha berott på behovet att kunna tillgodoseverksamheten med personal med viss yrkesinriktad utbildning. framhåller det som angeläget med enenhetlig yrkeskår och menar att alla anställda borde ha en likvärdiggrundutbildning. De barnskötare som finns inom verksamheten borde därförfå vidareutbildning, enligt . Det föreslås att insatser görsför att så många som möjligt skall fortsätta sin utbildning till förskollärareeller fritidspedagoger. Som ett första steg mot en enhetlig yrkesutbildninganser det angeläget att etablera ett synsätt med en stegvisutbildning. finner det dock inle troligt att allabarnskötare önskar eller får möjlighet att genomgå vidareutbildning tillförskollärare eller fritidspedagoger. Avståndet mellan högskolan ochbostadsorten, utebliven lön , svårigheten att få annantjänst än den man hade före utbildningen utgör exempel på hinder isammanhanget. Dessa hinder bör enligt undanröjas för alt underlättaför barnskötarna alt vidareutbilda sig. Frågan om en enhetlig utbildning av barnomsorgspersonalaktualiserades i en motion i anslutning till behandlingen av propositionen omförenklade statliga regler inom barnomsorgen. uttalade därvid atldet inte var motiverat atl göra någol uttalande om vilka tjänster kommunerna 1982/83:34 16 bör inrätta inom barnomsorgen. En motion med önskan om ettuttalande om att uppdelningen i barnskötare och förskollärartjänster på siktborde avskaffas och ersättas av en tjänsteform benämnd förskollärare,avstyrktes med delta utskottsultalande. Jag återkommer till detta underavsnittet utbildningsfrågor. Grundutbildning, vidareutbildning och fortbildningframhålls av som centrala och avgörande när det gäller attvidmakthålla och utveckla kvaliteten inom barnomsorgen. Grimdutbildning av de personalkategorier som är verksammainom barnomsorgen sker huvudsakligen inom högskolan och gymnasieskolanresp. genom den kommunala vuxenutbildningen och arbetsmarknadsutbildningen. redogör i sin utvecklingsplan förutbildningen av förskollärare, fritidspedagoger och barnskötare och pekar påden volymmässiga expansion som skett inom grundutbildningen. Vidare anges attstora organisatoriska och innehållsmässiga förändringar har skett inom grundutbildningen.Förändringarna har i mycket påverkats av de intentioner som fördes fram av 1968års barnslugeutredning. anför att den snabba expansionen avutbildningen även medfört en rad svårigheter t. ex. p. g. a. bristen pålärarutbildare inom barnomsorgsområdet. Vissa förändringar anses inte heller hablivit tillfredsställande prövade i någon praktisk försöksverksamhet föregenomförandet. Detta har inneburit att samordningen mellan intentioner ochpraktisk utbildningsverklighet inte har varit tillfredsställande. Övergången liUden nya högskolan anses ha inneburit nya utvecklingsmöjligheter vilkaemellertid också anses ha varit svåra att ta till vara. har storakvalitativa och kvantitativa förändringar skett inom barnomsorgen. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de förändringar somkan bli aktuella utifrån de intentioner som angivits i socialstyrelsensutvecklingsplan framhåller att grundutbildningarna inomhögskolan för personal inom barnomsorgen behöver ses över på central nivå. Översynen föreslås inriktad främst på innehållet iutbildningen, metodfrågor, samverkan mellan utbildningslinjer, praktikfrågor, lärarutbildarnaskompetens, forskningsanknytningsfrågor och frågor om överbryggande utbildning. Genom påbyggnadslinjer och enstaka kurser inom högskolankan förskollärare och fritidspedagoger f. n. erhålla viss vidareutbildninginom sitt område. Behörighet som metodiklärare inom förskollärar- och fritidspeda-gogulbildningarna,som lärare i barnkunskap i grund- och gymnasieskola kan därmed erhållas. Vidarefinns möjlighet att genom s. k. 1982/83:34 17 kurser"söka till forskarutbildning inom ämnena psykologi eller pedagogik. MöjUgheternatill vidareutbildning för barnomsorgens personal anses emellertid enligtsocialstyrelsen vara klart otillräckHga. Särskilt anses detta gällaverksamhetens ledningsfunktioner. Socialstyrelsenföreslår att frågan om vidareutbildning för personalen görs till föremål för enomfattande översyn. Denna anses kunna ske i samband med den föreslagnaöversynen av grundutbildningarna. Socialstyrelsenframhåller vidare att fortbildningen är av central betydelse för att vidmakthåUaverksamhetens kvalitet. Fortbildningen anses dessutom särskilt viktig förpersonal inom barnomsorgen p. g. a. de krav som arbetet ställer på personalen.De förändringar som föreslår anses också kommaatt ställa krav på fortbildningen. Socialstyrelsenbedrev en omfattande satsning på fortbildning ochinformation med inriktning på förskolereformen. Efter1977 års riksdagsbeslut om nya riktlinjer för barnomsorgspersonalensgrundutbildning och fortbildning har fortbildningsverksamhetfått en mycket begränsad omfattning. Avsiktenär i stället att skall söka tillhandahålla ett varierat underlagför olika former av fortbildningsinsatser som skall planeras på nivå. Socialstyrelsenanser i sin utvecklingsplan att det finns starka skäl för att göra en kraftigsatsning på fortbildning för barnomsorgens personal . TiUsådana skäl hör pågående förändringar i arbetssättet i förskolor ochfritidshem, brister i grundutbildningen för personal som arbetar inombarnomsorgen och pågående förändringar i verksamhetens inriktning utifrånsocialstyrelsens utvecklingsplan. Ienlighet med beslut har jag påbörjat överläggningarmed om en ny utbyggnadsplan för barnomsorgen. Riksdagenframhöll att en sådan plan också borde innefatta en bedömning av personalbehovoch erforderliga utbildningsinsatser. En särskild arbetsgrupp medrepresentanter för , och Svenska koihmunförbundethar i enlighet med uttalande påbörjat ett sådant arbete som skallske i nära anslutning till framtagandet av en ny utbyggnadsplan. Detta arbetebör enligt min mening avvaktas innan ställning tas till eventuella förändringarav nuvarande utbildningsinsatser. Isamband med barnstugeutredning inleddes en relativt omfattandeförsöksverksamhet på barnomsorgsområdet utifrån de förslag som barnstugeutredningenlade fram. Försöken följdes upp av andra försök i 2Riksdagen 1982/83. Prop, 1982/83:34 18 sambandmed barnomsorgsgruppens och familjestödsutredningens utredningsarbete. Under1970-talet har parallellt med och med anknytning till de utredningsanknutnaförsöksverksamheterna även vuxit fram en s. k. sektorieU forsknings- ochutvecklingsverksamhet på barnomsorgsområdet. Socialstyrelsenframför att en hel del FoU-verksamheter och projekt har förekommit inom barnomsorgsområdet men det anses inte innebära attområdet är väl tillgodosett när det gäller FoU-verksamhetens omfattning ochinriktning. pekar därvid på behovet av överbUck och merlångsiktig planering samt på behovet av underlag för bedömningar ochprioriteringar för olika projekt. Vidareframhölls att de anslag som kan komma i fråga för FoU-verksamhet inombarnomsorgsområdet f. n. inte är särskilt väl anpassade tUl vare sigkommunernas behov eUer högskolans forskningsinstitutioner och lärarutbildningar.FoU-verksamheten anses därmed inte bli tillräckligt intressant för samhälleteller för forskarna själva. Socialstyrelsenframhåller att det därför måste ske en ökad satsning resursmässigt,organisatoriskt och när det gäller forskningens inriktning. Detta föreslås skegenom att inrätta ett FoU-program för barnomsorgen. Ett sådant program föreslåsomfatta dels ett program för lokalt utvecklingsarbete, dels ett program förforskning om barnomsorgen. Socialstyrelsenanger även förslag om hur dessa forskningsprogram bör utformas och finansieras.Frågan om ett särskilt sektorsanslag diskuteras och en medelsram förforskningsprogrammet föreslås uppgå till ca 3 milj. kr. fr. o. /84. Riksdagenhar uppdragit åt regeringen att ge en översiktlig redovisning av denforsknings- och försöksverksamhet som i första hand bedrivit påbarnomsorgsområdet. Redovisningen skall även gälla de resultat som därvidkommit fram och som är av betydelse för att uppnå de i lagstiftningen angivnamålen. Frågor om hur resultatet av forsknings- pch försöksverksamheten kommerhuvudmännen till godo och eventuella åtgärder som planeras för att förbättrainformationen om resultaten skall även belysas. Redovisningen föreslås ävenomfatta forskningen inom högskolans ram. Jagvill i detta sammanhang framföra att det inom har påbörjatsett arbete att, i enlighet med uppdrag, sammanställa och analyserapågående och aktuell forskning inom barnomsorgsområdet. Därvid behandlas ävenfrågorna om information om forskningsresultaten liksom om utarbetandet av enplan för den fortsatta forsknings- och försöksverksamheten. Jagvill instämma med i att forskningen omkring barnomsorgen harvarit av begränsad omfattning i jämförelse med forskningen på många andraområden. Utvecklingen har gått snabbt inom barnomsorgsområdet och det finnsdärför anledning att i fortsättningen lägga stor vikt vid 1982/83:34 19 I regeringens forskningspolitiska proposition harforskning om barn dessutom lyfts fram och givits en prioriterad ställning. Regeringenkommer senare att lämna sin redovisning om forsknings- och försöksverksamheteninom barnomsorgsområdet i enlighet med uppdrag. Jag är därför inteberedd att nu ta ställning till de förslag som styrelsen framför. Socialstyrelsenskulle i sin utvecklingsplan för barnomsorgen, enligt regeringens uppdrag, ävenredovisa en utförlig tidsplan för de insatser planerade: I utvecklingsplanen angesemellertid att det f. n. inte är möjligt att närmare precisera vid vilkentidpunkt som olika delar av utvecklingsplanen kommer att bearbetas.Utvecklingsplanen bör i stället ses som en plan för omfattandeinsatser och åtgärder inom olika delområden och där varje uppgift fordrar enegen planering. anger attkravet på en utförlig tidsplan har tolkats så att det gäller att prioritera demest angelägna arbetsuppgifterna i syfte att åstadkomma en struktur och ettsystem för ledning och samordning av det pedagogiska arbetet inom barnomsorgen. Socialstyrelsenser därvid som den mest angelägna uppgiften att fullfölja det pedagogiska programmetför förskolan. Arbetet har redan påbörjats och en expertgrupp har tillsatts.Avsikten är att denna grupp skall presentera ett diskussionsunderlag hösten1982. Ett pedagogiskt program beräknas därefter föreUgga vid slutet av år1983. Socialstyrelsenhar beräknat att vissa extra kostnader för detta arbete kommer att uppgå tillca . Vidareavses arbetet med ett pedagogiskt program för fritidshemmen påbörjas underhösten 1982. Detta program beräknas vara avslutat och de extrakostnaderna beräknas till . Parallellthärmed bör enligt bedrivas ett arbete med att utveckla formerför ledning och kommunala riktlinjer. Detta arbete planeras avslutatunder och de extra kostnaderna för detta arbeta beräknas till 300 000kr. Föratt utveckla former och stöd för den pedagogiska planeringen vid enskildaförskolor och fritidshem erfordras, enligt , främst externexpertis. Även detta arbete föreslås bedrivet parallellt med arbetet med detpedagogiska programmet. Kostnaden i detta sammanhang beräknas till ca 200 000kr. Övrigafrågor som behandlats i utvecklingsplan för barnomsorgen ansesi princip tillhöra reguljära uppgifter inombarnomsorgsområdet. Arbetet med detta liksom fullföljandet i övrigt 1982/83:34 20 avregeringens uppdrag som rör organisatoriska modeller för barnomsorgen, forskningoch utvecklingsarbete och barnomsorgsplanering beräknas ta betydande resurser ianspråk. Samtidigtanför styrelsen att dess egna resurser är begränsade. angerdärför att dess arbete främst bör koncentreras till arbetet med pedagogiskaprogram för förskolan resp. för fritidshemmet, utvecklingsarbete om kommunalariktlinjer och ledning samt slutligen ett UtveckUngsarbete om denpedagogiska planeringen i förskolor och fritidshem. Föregen del vill jag framföra att det är angeläget att den föreslagna tidsplanenhålls. Likaså är det viktigt att den föreslagna prioriteringen mellan oUkauppgifter som redovisats i utvecklingsplan fullföljs. Socialstyrelsenbör enligt min mening successivt återkomma till regeringen med mer utförligatidsplaner för olika delområden. Jagbedömer att de resurser som är nödvändiga för de föreslagna insatserna kanerhållas inom ramen för ordinarie anslag. 2.14Statsbidrag till kyrkans förskolor m. m. 1982års allmänna kyrkomöte har i skrivelse till regeringen anmält att kyrkomötet bifalUten motion där önskvärdheten framhålls av alt åtgärder vidtas för attstatsbidrag beviljas även till deltidsförskolor bedrivna av kyrkUg kommun. I propositionen (1980/81:205)om förenklade statliga regler inom barnomsorgen föreslogs ett nyttstatsbidragssystem, som innebar att statsbidrag i fortsättningen skulle utgåmed viss andel av bruttokostnaderna för barnomsorgen. Till skillnad mottidigare gällande regler föreslogs också att kommunens kostnader fördeltidsförskolor och för s. k. öppna förskolor skulle vara bidragsgrundande.Som huvudprincip föreslogs att statsbidrag skulle utgå för barnomsorg.Om en verksamhet bedriven av annan än kommunen fanns angiven i kommunens barnomsorgsplanförutsattes att bidrag skulle kunna beslutas av kommunen. Det kommunala bidragetskulle därmed bli bidragsgrundande för statligt bidrag. , som togupp frågan till särskild prövning, uttalade för sin del att det då det gällerenskilda institutioner inte finns skäl att ändra tidigare gällande huvudreglerenligt vilka bidrag i princip kan utgå enbart för heldagsomsorg i enskildadaghem och fritidshem. Utskottet uttalade i enlighet därmed att statsbidrag, ifråga om institutioner med annan huvudman än kommun, endast skall utgå fördaghem som är öppet minst och utnyttjas minst perbarn och dag och för fritidshem som är öppet minst per dag.Riksdagen beslutade i enlighet härmed. Jag vill för egen delanföra följande. Avsikten med den förändring av statsbidragssystemet somregeringen föreslog i propositionen var att förenkla