prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — SÖ anser attde sökande bör ges möjlighet att pröva sina fömtsättningar för arbete, inomräddningstjänsten före antagning till utbildningen dels så att kursen kanstarta med homogena elevgrupper dels så att sökande som inte blir antagen harmöjlighet gå in i annan utbildning. 1982/83:23 176 Dåutryckningsförartjänst är ett viktigt moment i utbildningen, bör som regelkrävas körkort vid kursens början. SÖförutsätter att i räddningstjänsten redan verksam heltidsanställd personal kanerhålla erforderlig utbildning inom vuxenutbildning organiserad somheltids-, deltids- eller fritidsstudier. Det är också angeläget för dendeltidsanställda personalen vid räddningstjänsten med en grundutbildningmotsvarande de viktigaste delarna av mål och innehåll från den högrespecialkursen. kan inte tillstyrka arbetsgruppens förslag att inordna utbildningenav heltidsanställda brandmän i gymnasieskolan. Kravet på att en blivande brandmanskall genomgå tvåårig yrkesinriktad gymnasieutbil-ning är visserligen bra, mensynes ställa den som förvärvat sig två-, tre- eller fyraårig icke yrkesinriktadgymnasieutbildning utan möjlighet att vinna inträde i den 1-åriga högrespecialkursen. Att förlägga nämnda specialkurs till gymnasieskolan medför,enligt nämndens mening, dock övervägande nackdelar. En artonåring är knappastmogen för denna utbildning. Han saknar i regel arbetslivserfarenhet och har attefter avslutad utbildning fullgöra militärtjänst. Då den blivande brandmannensfysiska och psykiska status vanligen är sådan att han uttas till militärbefäls- eller specialutbildning får man räkna med att han först efter ca två årefter genomgången brandmannautbildning kan söka tjänst som brandman.Erfarenheten visar att något års uppehåll mellan brandmannautbildning ochinträde i aktiv tjänst medför behov av en omfattande repetition av gmndutbildningen.Specialkursen avses genomföras på ett begränsat antal orter. Brandförsvaren,särskilt i de mindre kommunerna, kommer genom utbildningens förläggning tillgymnasieskolan att förlora den personliga lokalanknytning som visat sig vara enväsentlig faktor. Brandnämndenställer sig vidare tvivlande till att befintliga kommunala resurser medger ettåtagande av ansvar för den högre specialkursen utan personella- ellermateriella förstärkningar. uppfattning bör brandmannautbildningen läggas under brandnämndensutbildningsansvar och i likhet med dagens utbildning genomföras på ett fåtalorter. Länsstyrelseni län menar att under alla tider har många tonåringar känt dragning motbrandmanna (-räddningstjänste) yrket beroende av den äventyrliga och påhändelser mångfacetterade verksamheten. Man kan därför inte helt bortse frånatt risk finns för en överrekrytering och därmed åtföljande besvikelse närvederbörande elev finner sig olämplig eller av annan anledning inte kan fåanställning efter genomgången utbildning. vill därför särskiltframhålla vikten av att intagningen till den 1-åriga högre kursen igymnasieskolan föregås av ingående lämplighetstester av elevens fysiska ochpsykiska möjlighet att fullfölja en påbörjad utbildning. Det är också viktigtatt dessa tester, behörighetskrav och läkamtlåtande Prop.1982/83:23 177 utformasså att samma bestämmelser kommer att gälla över hela landet. Behörighetskravenbör således motsvara de krav som inom de flesta brandförsvar i landet ställs påen brandman som skall börja inom yrket. Här genomförs exempelvis prov förarbete på höga höjder, förmåga att orientera sig i rökfyllda lokaler osv. Undervisningenavses enligt förslaget att förläggas helt eller delvis till ett brandförsvarförutsatt att där finns tillgång till lärare, lokaler och undervisningsmateriel.Här måste enligt klarläggas vem som betalar instmktörernas lönerdå sådan undervisning troligen endast i undantagsfall kan ske under ordinarietjänstgöringstid. Undervisningsmateriel och liknande kan inte alltid bindasupp vid en utbildning då materielen till största delen är iutryckningsberedskap. Länsstyrelsenanser vidare att föreslaget statsbidrag om per kurs synes vara iminsta laget för att täcka kurskostnadema, varför en omprövning-bör ske. Länsstyrelseni framhåller att arbetsgruppen har haft till uppgift attpröva frågorna om att inordna den gmndläggande utbildningen förheltidsanställda brandmän och skorstensfejare i gymnasieskolan som 1-åriginbyggd högre specialkurs. delar den uppfattning, som arbetsgmppenlagt fram, samt anser vidare i likhet med länsskolnämnden att eleverna börrekryteras från lämpliga linjer inom gymnasieskolans 2-åriga kurser. Arbetsgmppenanser att brandmannautbildning även skall omfatta nuvarande ambulansutbildning.Räddningstjänstkommittén har i sitt principbetänkande "" (SOU 1981:82) ansett "att genom de ökade kraven påsjukvårdsutbildning och på erfareiiheter av praktiskt sjukvårdsarbete kommerdet efter hand att bli alltmer nödvändigt med särskild ambulans- och särskild räddningstjänstpersonal".Landstinget har i yttrande till påpekat att skolöverstyrelsennyligen har presenterat ett förslag till påbyggnadsutbildning avambulansförare. Dessa skulle härigenom i princip få undersköterskekompetens. Deuppgifter som kräver samtidig medverkan från såväl brandförsvar somambulansorganisation torde i förhållande till respektive organs övrigauppgifter vara mycket få. Med hänsyn härtill och till att respektive funktion fordrarkvalificerade kunskaper inom skilda områden samt att dessa kunskaper måstebyggas på och vidmakthållas genom kompletteringsutbildning anser länsstyrelsendet vara mycket tveksamt att slå ihop dessa funktioner. Länsstyrelsenvill dock betona att brandpersonal bör ha gmndläggande utbildning i sjukvårdoch att denna i vissa avsnitt kan vara densamma som meddelas ambulansförare. Länsstyrebeni län framhåller att förslaget innebär att den framtida brandmannen iregel inte har någon tidigare yrkeserfarenhet att falla tillbaka 12Riksdagen 1982/83. Prop.1982/83:23 178 på,utan kommer direkt från gymnasieskolan, ev. via värnplikten, tillbrandförsvaren. Avden anledningen är det enligt väsentligt att inträdeskravenutformas så, att elvernas lämplighet, tidigare yrkeserfarenhet och utbildningfår en avgörande betydelse för denna utbildning. Lämpligheten kan undersökasgenom t. ex. olika tester i likhet med de som flera större brandkårer använderi dag. Denframtida utbildningen för brandmän bör förläggas till de orter som dels harstora brandförsvar, dels har en vårdskoleutbildning. För läns del bör endylik utbildning med fördel placeras i och/eller i . Underlagfinns knappast för ytterligare utbildningsplatser inom länet. Länsstyrelseni påpekar att eftersom utbildningen till brandman påheltid föreslås bedrivas som högre specialkurs är krav uppställda i fråga ombehörighet att söka inträde till utbildningen. Det bör dock klargöras vilkayrkesinriktade linjer i gymnasieskolan som, enligt vad arbetsgmppen säger, ärså lämpliga för brandmannayrket att de skall ge företräde vid intagning tillutbildningen. vill här även framhålla betydelsen av att brandförsvarentillförs personal som varit verksamma i yrken som är i fråga. För endel av dessa yrkeserfarna kan det bli aktuellt att anordnakompletteringsutbildning så att de kan skaffa sig behörighet att söka inträdetill utbildningen. Vidarebör påpekas att arbetsgruppens förslag innebär att brandmannautbildningen påde flesta orter kommer att få två huvudmän - en för ambulansmannautbildningen(sjukvårdshuvudmannen) och en för den övriga utbildningen (kommunen). Länsstyrelseni anser att en alltför tidig specialisering kan ur flerasynpunkter vara till nackdel. I de flesta fall är eleverna ungdomar varsintresse och yrkesinriktning på i hög grad kan mogna. De bör därför fåvälja speciaUstutbildning . Av de fyra alternativ som arbetsgmppenövervägt anser därför att den ettåriga specialkursen sompåbyggnad av en tvåårig gymnasiekurs är att föredra. Enligtlänsstyrelsen kommer det sannoUkt att bli en eftersökt utbildning utanrekryteringsproblem trots de inträdeskrav inte minst fysiska som måste ställas.Till utbildningen kommer sannolikt även många "äldre" att söka. Målsättningenatt den som genomgått räddningstjänstutbildningen skall kunna tjänstgöra bådesom brandman och ambulansman ger enligt styrelsen viss valfrihet för denenskilde. Den gemensamma utbildningen för brandmän och ambulanspersonal skaparockså elevunderlag för en decentralisering av utbildningen till flera orter. Länsstyrelseni tillstyrker att den gmndläggande utbildningen förläggstill gymnasieskolan på det sätt som föreslås i promemorian. Från regionalpolitisksynpunkt vore det värdefullt om den föreslagna ettåriga högre specialkursen förlänets vidkommande förläggs till . Prop.1982/83:23 179 Malmöhusläns landsting anför att det är sjukvårdshuvudmännen som ansvarar försjuktransporter, men traditionellt utför personal ett stort antalambulanstransporter. Inom M-landstinget finns landstingsanställd ambulanspersonali , , och (en amb.). All övrig ambulanstransport utföresav brandmän. Detär ett mycket ansvarsfyUt arbete som lägges på ambulansmannen. Hur den hastigtinsjuknade tages om hand och hur den första hjälpen ges på olycksplatsen kanvara av livsavgörande betydelse. Landstingethar därför sett fram emot en förnyad och förstärkt utbildning förambulanspersonal. Den nuvarande grundkursen i sjukvård har ansettsalltför kort för att kunna inrymma all den undervisning som erfordras för dennapersonalgmpp. Ipromemorian anges inte hur stort utrymme som bör disponeras för utbildning iakutsjukvård (arbetsgmppen överlåter åt att fastställa tim-och kursplaner), men att döma av allt övrigt lärostoff som föreslås ingå iutbildningen under ett läsår kan troligtvis inte utbildningen iakutsjukvård bli så mycket mer omfattande än vad som förekommer. Tillsynsläkarnaför ambulansväsendet fordrar en påtagligt utvidgad gmndutbildning förambulansförare. Det förslag till utbildning av ambulanspersonal somskolöverstyrelsen lämnade till omfattade40 veckors grundutbildning. Enligtlandstingets bedömning torde den nu föreslagna utbildningen komma att gealltför knapp tid för sådan undervisning som ger kunskaper i rättomhändertagande av svårt skadade människor. Vidrekrytering av brandmän tillgodoräknas bl. a. yrkeserfarenhet inom något förräddningstjänst värdefullt yrke (plåtslagare, snickare, byggnadsarbetare, bilmekaniker,yrkesförare osv. Landstingetanser att för ambulansmän vore genomgång av 2-årig vårdlinje en adekvatutbildning före inträde till högre specialkurs i räddningstjänst. Utredarnaanser att av resursskäl bör utbildningen i akutsjukvård anordnas som inbyggdutbildning och föreslår att sjukvårdshuvudmannen skall erhålla statsbidrag fördenna utbildning. Ibilaga 12 till budgetpropositionen 1982, prop. 1981/82:100, föreslås emellertidatt statUga bidrag för gymnasial inbyggd landstingskommunal utbildning skallslopas. Om antager budgetförslaget skulle kostnaderna helt överföraspå sjukvårdshuvudmannen. Landstingetanser att, om av ekonomiska skäl utbildning i räddningstjänst inte får bli meromfattande än en ettårig högre specialkurs inom gymnasieskolan, så borderekrytering till denna utbildning ske i huvudsak från gymnasieskolans vårdlinjeoch att statsbidrag skall utgå för utbildning i akutsjukvård. 1982/83:23 180 Göteborgsoch anför att utredningen föreslår att en ettårig högrespecialkurs inrättas i gymnasieskolan för en samordnadräddningstjänstutbildning dvs. en utbildning som leder till både ambulans-och brandmannayrket.För inträde till denna högre specialkurs krävs genomgången gymnasieutbildning. Utbildningenföreslås anordnas som inbyggd utbildning vid ett brandförsvar och hossjukvårdshuvudmannen. Somutgångspunkt för sitt yttrande vill fastslå att uppläggning ochinnehåll i utbildningen för räddningstjänst är beroende av de arbetsuppgiftersom ingår i räddningstjänsten. Ilaiidstingsområden där man valt att anknyta sjuktransporterna till denkommunala räddningstjänsten torde den föreslagna utbildningen ev. kunnafungera. Iandra landsting som i stället valt en sjukhusanknuten ambulansorganisationtorde den föreslagna utbildningen inte fungera. Kraven på sjukvårdsutbildningökar då och önskemål finns att ambulanspersonalen skall haundersköterskekompetens för att även kunna tjänstgöra på akutvårdsavdelningar.En sådan tjänstgöring är en fömtsättning för att kunskapema i akutsjukvård skaUkunna bibehållas. är tveksamttill att den sjukvårdsutbildning som kan komma att inrymmas i den föreslagnaettåriga specialkursen är tillräcklig för. att kunna fungera som utbildning avambulanspersonal. Den föreslagna utbildningen bör i stället inriktas mot brandmannayrket.Även häri måste givetvis ingå viss sjukvårdsutbildning. Genom denna uppläggningställs mindre krav på sjukvårdsapparaten i form av praktikplatser. Dessa ärnämligen en trång sektor vad gäller all vårdutbildning. Särskilt besvärlig ärsituationen vad gäller akut- och intensiwård. Vägledande princip har därvidvarit vid de senaste läroplansomläggningarna att "spara" dessapraktikområden till de som behöver platserna bäst. Att i detta läge utbildasamtliga brandmän för ambulanstjänstgöring synes orimligt. Vad gäller utbildningen avambulanspersonal har denna varit föremål för utredningar inom såvälSocialstyrelsen som . finner det märkligt attsamordning inte skett med dessa instanser. läns landstingframhåller att arbetsgruppen ser påtagliga fördelar i en samordning avutbildningen av brand- och ambulanspersonal. Den som har genomgått utbildningenskall kunna tjänstgöra både som brandman och som ambulansman. försin del ställer sig tveksam till förslaget. I finns enbartlandstingskommunal ambulanspersonal. Inom är f. n. en utredning om80-talets ambulanssjukvård föremål för remissbehandling. Utredningen har haftsom direktiv att betona sjukvårdsinnehållet i ambulansverksamheten.Utredningsförslaget innebär beträffande ledning och medicinskt ansvar attambulansverksamheten skall ses som en del av lasarettens akutmottagningareller vårdcentraler och stå under ledning av chefen för akutmottagningen ellervårdcentralen. Härigenom kan en kontinueriig fortbildning komma till ståndkompletterad Prop.1982/83:23 181 medteori och praktik inom bl. a. intensiwård, förlossning och operation.Kompetenskravet för nyanställning av ambulanspersonal fastställs till lägst underskötare/-erska.Tanken är vidare att vid behov skall läkare eller sjuksköterska medföljaambulans. Avovannämnda framgår att ambition vad gäller ambulanspersonalens sjukvårdsmässigakompetens är högre än vad en brandmannautbildning kan erbjuda även om iutbildningen skulle byggas in akutsjukvård. Landstingetfinner det vara bristande samordning mellan de olika förslag till ny gmndutbildningför ambulanspersonal som aviserats . Dels har 1979på regeringens uppdrag utrett frågan om ambulanspersonalutbildningens innehålloch omfattning, dels har 1980 lagt förslag om nygrundutbildning () och om kompletteringskurs () förambulanspersonal, dels läggs föreliggande förslag om gemensamräddningstjänstutbildning (brandman och ambulansman). Skulleen samordnad räddningstjänstutbildning i vidare bemärkelse införas pågymnasieskolan ser dock positivt på att utbildningen i hög grad bUrpraktiskt inriktad. bedömer det som mycket angeläget att kunskaperom akutsjukvård i så fall införs i brandmannautbildningen. Norrbottensläns landsting finner det anmärkningsvärt att ett nytt förslag till utbildningav ambulanspersonal nu läggs fram utan att vare sig ,, eller landstingsförbundet varit representeradei arbetsgmppen. Förhållandet framstår som än mer anmärkningsvärt om man betänkeratt ett inom dessa instanser väl förankrat förslag till såväl ny gmndutbildningför ambulanspersonal som kompletteringsutbildning för vårdare i ambulans redanligger på regeringens bord (regeringsskrivelse dnr S80:240). När detgäller sakinnehållet i promemorian så är positivt till attutbildning för räddningstjänst och sotningsväsende inordnas i gymnasieskolanoch sprids till fler orter och till att räddningstjänstutbildning ochmotsvarande civilförsvarsutbildning samordnas. ställer sig ocksåbakom tanken på att utbildning för räddningstjänst och sjuktransportersamordnas, men är tveksamt till om det bör ske på det sätt som föreslås ipromemorian. Undermer än har man arbetat för att höja kvaUteten påambulanspersonalens utbildning. Kanske är arbetsgruppens förslag ett steg irätt riktning. Men då måste inträdeskravet för den som vill ägna sig åtambulanstjänst vara genomgången vårdlinje eller motsvarande, dvs. undersköterskekompetens.I annat fall riskerar vi att ambulanspersonalens utbildning inte blir stortbättre än . Även om inget läroplansförslag presenteras i promemorian såframgår det klart att arbetsgmppen ser Prop.1982/83:23 182 räddningstjänsten- främst brandtjänsten - som utbildningens huvudingrediens. Landstingetmenar därför att arbetsgruppens förslag bör omarbetas i nära samverkan med demsom utarbetat det tidigare omnämnda förslaget till ny gmndutbildning förambulanspersonal. Kanske kan grundutbildningen för räddningstjänst ochgrundutbildningen för ambulanspersonal organiseras med gemensam start under10-15 veckor. Eller - om gymnasieutredningens 3-terminssystem går igenom -under 1 av 3 terminer. Oavsett hur utbildningarna organiseras bör dockgemensamma praktiska övningar anordnas. Oavsetthur gmndutbildningen byggs upp bör också den tidigare omnämndakompletteringsutbildningen för vårdare i ambulans anordnas ochvidareutbildningsmöjligheter skapas för ambulanspersonal. Ambulanstjänstenmåste göras mer attraktiv genom befordringstjänster. Samordning avräddningstjänst och ambulanstjänst är mycket viktig men får inte ske påbekostnad av ambulansutbildningens kvalitet. kommunframhåller att när det gäller utbildningens organisation och ekonomi finns detanledning till vissa invändningar mot arbetsgmppens förslag. Kommunerna styr sin rekrytering själva, dvs. man uppställer kvalifikationskrav, testar ochutbildar sina nyanställda. Genom att yrket upplevs som attraktivt bmkar detfinnas ett stort antal sökande att göra urvalet bland. Det innebär också fritt kan välja tidpunkt och antal som skall rekryteras. Detta sker då tillpriset av att kommunen får stå för kostnaden för utbildningen inklusiveelevernas löner . Om den grundläggande brandmannautbildningeninordnas i gymnasieskolan kan kommunema rekrytera "färdiga" brandmän.Det medför emellertid att kommunernas inflytande på behörighetskrav, urval,kursinnehåll och antal utbildningsplatser försvagas eller helt upphör. Följandeaspekter bör särskilt beaktas i detta sammanhang. Behovetav nyanställningar till kårerna kan variera relativt kraftigt år . Detpåverkas av sådana faktorer som förändring av brandpersonalenstjänstgöringstid, anhopning av pensionsavgångar vissa år och nya åtaganden. Viddimensioneringen av specialkursen krävs en stor följsamhet till det rådandepersonalbehovet ute i kårerna. En förutsättning för att man'skall kunna hålla numeräreni vaktstyrkorna är att det går att nyanställa vid behov. Brand-och räddningstjänsten ställer höga krav på personalen i fråga om fysisk statusoch praktiska färdigheter. Vid intagningen till den högre specialkursen måstedärför särskilda behörighetskrav uppställas. Meritvärderingen bör betonapraktiska färdigheter. Kraven måste också beakta att tjänsten i de störrebrandförsvaren är mer krävande än i andra kårer. Ettspeciellt problem blir att inträdet i yrket kommer att ske redan vid , vilket är än f. n. 1982/83:23 183 (mognad,körskicklighet m. kanske inte alla gånger kan avgöras i så tidigt skede.Det torde vara en fördel om den långa praktiktiden kan läggas ibörjan dvs. före den egentliga kursens början. Enelev som "hoppar av" kan då ersättas av en reserv. Engemensam utbildning för brand- och ambulansmän strider mot den utveckling somfinns inom många landsting, som innebär att ambulänsyrket integreras isjukvården. Även om de två funktionerna samverkar på större skadeplatser ochtill någon liten del har en gemensam kunskapsbas så finns enligt brandförsvaretinte skäl för en sådan samordning. Uppsalakommun anser att behörighetskrav och läkamtlåtande bör utformas så att sammabestämmelser gäller över hela landet. Behörighetskraven bör således motsvarade krav som på många håll i landet ställs på en brandman som skall börjainom yrket. Han prövas t. ex. i arbetet på höga höjder och förmågan attorientera i rökfyllda lokaler, m. m. Arbetsgruppenföreslår att undervisningen förläggs helt eller delvis till ett brandförsvarsom har möjlighet att tillhandahålla lärare, lokaler och undervisningsmateriel. Härfinns enligt kommunen anledning påpeka att detta kommer att bli en väsentligtutökad verksamhet för dessa brandkårer. Man måste ha klarlagt vem som betalar instmktörernaslöner då sådan undervisning endast i undantagsfall kan ske på tjänstgöringstid.Beträffande undervisningsmateriel och liknande skall observeras att dessa intealltid kan bindas upp vid en utbildning då materielen ofta är iutryckningsberedskap. F. ö. är det ytterst tveksamt om föreslaget statsbidragom . per kurs täcker kostnaderna. Arbetsgmppenhar insett betydelsen av att elevema får en praktisk erfarenhet innan manslutligen bestämmer sig för yrket. Denna praktiska period har föreslagitsomfatta . Kommuneninstämmer med arbetsgmppens uppfattning om betydelsen av den praktiskatjänstgöringen. Frågan är bara vem som skall avgöra om vederbörande är lämpligför yrket eller inte. Ett instmment måste tas fram som ger brandchefenmöjlighet att tillsammans med gymnasieskolan avgöra om eleven är lämplig ellerinte. Ettsärskilt problem är enligt kommunen att inträdet i yrket kommer att ske redanvid 17 - , vilket väsentligt försvårar lämplighetsbedömningen. Nyköpingskommun tillstyrker brandmannautbildningens samordning med ambulansmannautbildningen.Den föreslagna utbildningen ger även riksomfattande normer för gmndutbildningsamt höjer deltidsbrandman-nens utbildningsnivå, vilket ar positivt urtjänstgöringssynpunkt. Däremot försämras brandförsvarets möjligheter attrekrytera brandmän (heltid) med lämplig yrkesutbildning och yrkeserfarenhetgenom föreslagen gmndutbildning inom gymnasieskolan. Brandförsvarenpå de aktuella gymnasieorterna har enligt kommunens Prop.1982/83:23 184 uppfattningknappast (vilket arbetsgruppen förutsett) resurser för att svaraför den praktiska utbildningen, utan här måste staten gå in med stödjandeåtgärder i form av hjälp till övningsanläggningar, utbildningsmate-riel,lärarpersonal m. m. Linköpingskommun framhåller att en i ledigförklarad brandmannatjänst söks av 100-200 personer. Den som anställs är i normalfallet , har engymnasial yrkesutbildning, inom det yrke han utbildats i, har fullgjortvärnplikt el motsv. Anställningen föregås av bl. a. en dags intensiva testeroch intervjuer. Enligt arbetsgmppens förslag skall brandmannautbildningeninordnas i gymnasieskolan i form av en 1-årig högre specialkurs. Antagning tillutbildningen sker med utgångspunkt från främst skolbetyg (vanligtvis 2-årigtgymnasium) och ett läkamtlåtande. Den högre specialkursen inleds med 2-3veckors praktik vid brandkår varigenom "eleverna på ett tidigt stadium fårmöjUghet att pröva om de passar för yrket". antages i hela landetca 500 elever vilket beräknas motsvara behovet av brand- och ambulansmän. - Dekommunala brandkårema blir hänvisade till att rekrytera brandmän frånen oerhört liten grupp som i sin tur antagits till utbildning på väsentligtsämre grunder än vad som sker med dagens urvalsmetoder. Detta kan befaras ge enbetydligt sämre brandpersonal . Kommunenanför vidare att brandskoleutredningen föreslog efter bl. a. en omfattandeenkät bland tidigare elever och skriftväxling med för utbildningen ansvarigläkare att akutsjukvårdsutbildningen skulle utökas . Arbetsgmppenföreslår nu att den skall utökas . I förslagtill 20 veckors utbildning för ambulanspersonal ingår sambandstjänst ochräddningstjänst som två delämnen i "Arbetslivsorientering". Ämnetföreslogs totalt omfatta . Körkunskap ingick överhuvudtaget inte i dennautbildning men däremot i 40-veckorsutbildningen.