prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Del ärregeringens strävan att fullfölja och komplettera dessaåtgärder för att minska osäkerheten och skapa största möjliga långsiklighet ochstabilitet i förutsättningama för aktörerna i del ekonomiska livet. 2.4 Finans- och kreditpolitiken Sedan mitten av1970-talel har de offentliga finanserna kontinuerligt försämrats. Utgifternahar stigit betydligt snabbare än inkomsterna. Utvecklingen av denkonsoliderade offenfiiga sektorns inkomster och utgifter som andel av BNP sedan1976 framgår av tabell 2. Ulgiftsandelen fortsatte alt öka samtidigtsom skatternas andel av BNP minskade någol. Som framgår av tabell 3 hartransfereringsutgifterna ökat väsentligt snabbare än deoffentliga konsumtions- och investe-ringsulgiflema. Allra snabbast harränteutgifterna ökat. Denna utveckling avspeglar de senasie årens snabbistigande underskott i den offentliga sektorns finanser. Även huvuddelen avövriga offentliga utgifter styrs i praktiken av olika former av automatik. Moldenna bakgmnd kommer det 2 1982/83. 1982/83:100 Bilaga 1 1 Tabell 2 Den konsoliderade offentliga sektornsandel av BNP 1976-1983 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 Totala inkomster 57,1 60,3 59,8 58,8 58,8 60,6 61,2 61,5 Skatter-I-avgifter 48,6 50,3 49,8 49,9 49,8 51,1 50,6 50,7 Totalautgifter 52,6 58,6 60,3 61,8 62,6 65,9 67,8 69,4 Tabell 3 Den offentliga sektorns utgiftsutveckling'1976-1983 Åriig procentuell ökningstakt i fasta priser 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 bmtto' -1,7 17,6 7,8 19,8 36,3 37,2 17,8 18,5 exkl. räntor' 11,7 9,5 6,0 7,9 -0,4 4,8 3,0 4,5 investeringar 2,6 3,5 2,6 3,9 1,8 1,7 0,5 1,1 ' Utgiftsutvecklingen i löpande pris deflateradmed BNP-deflatom. Utgiftsutvecklingen har beräknats medimplicitdeflatom för offentlig konsumtion Statliga bolag ochaffärsdrivande verk inkluderas ej. alt vara en utomordentligt svår uppgift bara atlförhindra en fortsatt ökning av underskotten i de offentliga finanserna. Genom de allt störteunderskotten försväras en framgångsrik inflationsbekämpning som denoffentliga sektorns ökade anspråk på kreditmarknaden riskerar att driva uppräntan, tränga undan företagens investeringar och hämma den ekonomiskafillväxten. Underskoftel i denoffentliga sektorns finanser har även ett påtagligt samband medbytesbalansunderskottet. Ett centralt mål för regeringens politik är aftnedbringa bytesbalansunderskottel. I takt med atl delta sker som en följd avkonkurrenskraflsförstärkningen, blir det också nödvändigt att reduceraunderskottet i de offentliga finanserna. I annat fall kommer inflafionenåterigen att accelerera eller bytesbalansunderskottet atl växa på nytt. Omväntleder den högre aktivitet, som den förbättrade konkurrenskraften medför, tillhögre inkomster och minskat behov av utgifter i den offentliga sektorn.Därigenom skapar en förbättring av bytesbalansen också förutsättningar för altsanera den offentliga sektorns finanser. En politik som syftartill alt minska underskottet i de offentliga finanserna får emellertid ävenreala effekter. Problemet är atl en dylik åtstramning har negativa effekter påproduktion och sysselsättning och därmed även på lillväxtbetingelserna. Denbudgetpolitik som förs innebär en avvägning mellan de delvis motstridigakrav som reses å ena sidan utifrån de finansiella obalanserna i ekonomin, åandra sidan med hänsyn till den reala utvecklingen. Polifiken måste mot dennabakgrund i fortsättningen inriktas på alt skapa fömtsällningar för en kraftigökning av skatteunderiaget samtidigl 1982/8': 100 Bilaga 1 19 som den offentliga utgiftsexpansionen hålls tillbaka. Omunderskottet skall kunnanedbringas mäste således inkomsterna öka snabbare änutgifterna. Denna långsiktiga inriktning av finanspolitiken innebär,även sedan skatteunderlagetpå nytt börjat öka, atl budgetprövningen av olika statliga utgifter under en lång följd av år måste blimycket härd. Mindre väsentliga utgifterkan behöva slopas. Viktigt är också att de kommunala utgiftsökningarna begränsas. Jag ålerkommer i det följandelill dessa frågor. I ett något längre perspektiv bör det vara möjligt attminska de offentliga utgifterna utan negativa effekter på sysselsättningen.Den betydande konkurrensförbättring som devalveringen medför skapar gynnsamma förutsättningar för enexpansion inom den konkurrensutsatta sektorn. Detta bör dels leda till attskatteunderlaget ökar, dels göra det möjligt att minska utgifterna för bl. a.arbetsmarknadspolitiken och de statliga stödinsatserna till industrin. Dennastödpolitik skall avlösas av en offensivt inriktad industripolitik. En stramarefinanspolitik är i en sådan situation ocksä angelägen för all inte öka obalansen pä kreditmarknaden. Enfortsalt snabb offentlig expansion skullemedföra risk för att privata investeringar, exempelvis via höjt ränteläge, trängs ut frän kreditmarknaden samtidigtsom svårigheterna alt hälla tillbakainflationen skulle öka. Obalansernai den svenska ekonomin har accentuerat det starka beroendet av den internationella ränteulveckhngen. Utrymmet för en räntepolitik baserad påslabiliseringspoliiiska överväganden är begränsat. Ränteläget måste avvägas så att de privata finansiellaströmmarna inte ger upphov till någotnettoutflöde av valuta utan tvärtom helst resulterar i ett nettoinflöde som bidrar till finansieringen av.bytesbalansunderskottet.Möjligheterna att sänka den inhemska räntenivån ärsåledes starkt beroende av den internationella utvecklingen. Del gmndläggandekreditpolitiska problemet och även därefter kommer att varahur likvidiletstillväxten i den svenska ekonomin skall kunna begränsas lillvad som är förenligt med en varaktig nedgång i inflationstakten. Likviditeten i ekonomin har ökat i snabbtakt. Det är lill stor del bankemas kraftiga ullåningsexpansion som ligger bakomdenna likvidi-tetspåspädning. Budgetunderskottets likviditetsskapande effekt har under1982 islörre utsträckning än tidigare hållits tillbaka genom ökad upplåning utanförbanksystemet. Avtappningen av likviditet gentemot utlandet var under 1982betydligt större än 1981, beroende på ett ökat bytesbalansunderskott och valutautflöde. harvidare i stor utsträckning försökt förhindra en för snabb kreditexpansiongenom all höja likviditetskraven och därmed tvinga bankerna alt placera huvuddelen av sininlåningsökning i prioriterade stats- 1982/83:100 Bilaga 1 20 Då bankerna under det senasteåret legat nära det legala taket för likviditetskraven har dettakreditpolitiska instrument delvis varitsalt ur spel. För att åter göra medlet effektivt har det legala taket nyligenhöjts från 50 fill . Ökadeansträngningar måste göras för alt finansiera det statliga budgetunderskottetutanför banksystemet. I detta syfte introducerades de s. k. slatsskuldväxlarna . Dessaär i första hand avsedda för företag,kommuner och andra större placerare som ett alternativ lill specialinlåningoch bankcertifikat. Räntan pä slatsskuldväxlarna har under slörre delen av perioden legat något över räntanpå bankcertifikat och en betydandedel av budgetunderskottet har kunnat finansieras denna väg. såldes statsskuldväxlar för närmare 40miljarder kr., motsvarande knappt halva det statliga upplåningsbehovet. räknar jagmed en fortsatt betydande upplåning via statsskuld-växlar. Bakom detta liggerantagandet om en god vinstutveckling i företagen som investeringsutvecklingenförblir svag. Företagssektorn skulle därmed få elt avsevärt finansieUtsparandeöverskott och kunna ge etl betydande bidrag lill budgetunderskottetsfinansiering. I detta sammanhangvill jag emellertid också peka på de risker som ligger i den starkt ökandevolymen statsskuldväxlar. Deras löptid är kort. Då företagen efterhand kommerall vilja öka sina investeringar, kan omsättningen av statsskuld växlar komma attförsvåras. Det kan i en sådan situation stöta på avsevärda problem att konsolidera statsskuldengenom långfristig upplåning och hälla nere räntorna. Defta dilemmastärker ytterligare kravetpå en sanering av statsfinanserna. Min bedömning avhur den statliga upplåningen kommer att fördelas på olika sektorer framgår av tabell4. Kreditefterfråganfrån hushåUen kan väntas bli ganska måttlig. En ökadränlekänslighet lill följd av skattereformen (med dess inriktning pä sänktamarginalskatter och begränsning av underskottsavdragens värde) samt en svagkonsumtions- och reallöneutveckling verkar återhållande på hushållens krediteflerfrågan.Den fortsatt svaga investeringsut- Tabell 4 Finansiering av budgetunderskottet 1980-1983 Nettobelopp, miljarder kr. Totalt (statens utgiftsöverskott) ' Någon fördelning på och banksystemet iövrigt görs inte i denna uppställning. Hur en sädan fördelning utfaller beror påhur kassakraven används. ijtlandsupplåningen redovisas här i enlighet medriksgäldskontorets bokföringsprinciper.' Prop.1982/83:100 Bilagal 21 vecklingen i kombination med en höjd vinstnivå kommerockså att hålla nereföretagens kreditefterfrågan. För bankernas totalaövrigutlåning i svenska kronor räknar jag med en ökningstakt på , beroende på ivilken utsträckning förelagens lånebehov täcks genom utlandsupplåning. Detta bör kunnabegränsa likvidi-tetsliUväxteni ekonomin fill . vill jag idetta sammanhang meddela, atl regeringen avser att upphävabUkredilförordningen. Denna särreglering för avbetalningshandeln med bilar hari stor utsträckning mist sin betydelse. Bilförsäljningen har minskat kraftigtsedan mitten av sjuttiotalet och köpen finansieras i allt mindre utsträckningmed avbetalningskontrakl. Ett upphävande av förordningen innebär inlenägon förändring i den restriktiva kreditpoliliken. 2.5 Sysselsättnings- och investeringspolitiken Den fullasysselsäUningen är den ekonomiska politikens viktigaste mål. Det är i hög gradför aU värna sysselsäftningen på både kort och lång sikt som den ekonomiskapolitiken har lagts om i en produk-lionsexpansiv riktning. Under de senasie två åren har en kraftig försämring avarbetsmarknadsläget skett. Sysselsäftningen, som varit sfigande under hela1970-talet, har den senasie liden börjat sjunka. Under de tre första kvartalen1982 minskade antalet sysselsatta med 13000 personer jämfört med . Nedgången i antaletsysselsatta faUer främst på industrin, där sysselsättningenminskat med 40000 personer. Inom både den privata och den offentligatjänstesektorn har antalet sysselsatta fortsatt alt öka, dock i långsammare takt . Den endamöjligheten att väma full sysselsättning i vårt land är, somjag fidigareframhållit, att den konkurrensulsatla sektorn stärks. Del tar emellertid tidinnan den förbättring av konkurrenskraften som devalye-ringen medför gerresultat i form av ett förbättrat läge pä arbetsmarknaden. På kort sikt är detdärför nödvändigt att kraftigt öka de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Regeringen lade islutet av fram ett omfattande arbetsmarknadspolifisktåtgärdsprogram för atl begränsa arbetslösheten under hösten och vintern.Tyngdpunkten i det arbelsmarknadspolitiska programmet låg påsysselsättningsskapande åtgärder, varav huvuddelen avsäg beredskapsarbeten. 1 budgetpropositionenföreslås fortsalt kraftfulla arbetsmarknadspolitiska insatser. Deåtgärder som föreslås omfattar 14700 milj. kr. För beredskapsarbeten begärsmedel för en volym på 7,7 miljoner sysselsätl-ningsdagar. () planering skall vara flexibel och därmed göra del möjligt att genomföra åtgärder pålämplig nivå. 1982/83:100 Bilaga 1 22 kallade omställningsbidraget föriängs till att gälla ävenunder /84 och vissa förenklingar i byggnadsregleringen genomförs. Jag vill isammanhanget understryka arbetsmarknadsutbildningens betydelse för atl slussamänniskor från arbetslöshet till angelägna och trygga arbeten. Detta ärinte minst viktigt mol bakgmnd av de stora omstruktureringsproblem landetstår inför. Antalet deltagare beräknas under /84 ökafill 120000, vilket är lOOOO fler än vad som ursprungligen planerades förinnevarande budgetär. Stödet på /tim. fill företag inomtillverkningsindustrin som utbildar istället för atl permittera personal bibehålls nästa budgetår. Det finns ocksåanledning att betona arbetsförmedlingens betydelse för att åstadkomma en effektiv matchning avarbetssökande och lediga platser.Arbetsförmedlingen föreslås därför fä extra resurser /84 för att tillfäUigt kunna anställa flerarbetsförmedlare och ytterligare medelför platslislor saml för att utveckla sitt datasystem för platsförmedling.Dessutom höjs flytlningsbidragen. För att beredaarbetslösa ungdomar under 18 är arbete och utbildning föreslås vidare ettsamlat åtgärdsprogram. En ny typ av ungdomsplatser inrättas ochindividuellt upplagda planer med både arbete och utbildningsinslag skallupprättas. Särskilda insatser görs också för de arbetshandikappade. Trots dessa omfattande åtgärder påarbetsmarknadspolitikens område kommer lägetpå arbetsmarknaden alt vara besvärligt även . Nedgången avproduktion och sysselsättning i näringslivet har varit sä stark att det kommer atl ta fid innanutvecklingen kan vändas i positiv riktning.Med höstens arbelsmarknadspolitiska program har regeringen vidtagit de möjligaåtgärderna för att begränsa arbetslösheten . Mot slutet avåret bör arbetsmarknadslägel kunna förbättras, men hög beredskap måste finnas för att senare sälta inarbelsmarknadspolitiska åtgärder sommotverkar en ev. fortsatt hög arbetslöshet . Investeringsnivånhar sjunkit avsevärt. Nedgången gäller i stort setlalla sektorer av ekonomin. Särskilt besvärande är den låga investeringsnivån i industrin. De vikfigasteförutsättningarna för en ökad investeringsaktivitet är ökatkapacitetsutnyttjande och förbättrad lönsamhet i näringslivet. Dessa båda faktorer är också intimt förknippade medvarandra. En politik för att främja investeringarnamåste därför i första hand vara inriktad pä att öka produktionen, kapacitelsutnyttjandet ochlönsamheten i den konkurrensulsatlasektorn. Devalveringen var del första ledet i regeringens ekonomisk-politiska strategi för alt på siktfå upp investeringsaktiviteten i ekonomin. Regeringen vidtogdessutom en rad åtgärder pä investeringsområdet, främstinriktade mot energi-, kommunikations- och byggnadssektorerna. Prop.1982/83:100 Bilaga 1 23 Dessa investeringaruppfyller flera syften. De bör till viss del bidra till att minskaunderskottet i bytesbalansen, i huvudsak genom att importen av energi kanbegränsas. En del investeringar, företrädesvis i transportsektorn, bör ha engynnsam effekt på industrins konkurrenskraft och därmed underlätta en kommandeindustriell expansion. Investeringarna inom byggnadssektorn syftar bl. a. till att hejda enfortsatt utslagning inom denna för ekonomin centrala sektor. Härtill kommer depositiva effekterna pä sysselsättningen som investeringsprogrammet bör medförasärskilt under vintern1983/84. Den ökning av aktiviteten i ekonomin sominvesteringsprogrammet medför leder dessutom lill alt efterfrågan påindustrivaror ökar. Investeringsprogrammet bidrar därmed fill att höjakapacitetsutnyttjandet i industrin och till alt den vägen pä sikt ökaindustriinvesteringarna. Detsamma gällerde arbetsmarknadspolitiskl motiverade industribeställningar som gjorts. De insatser somgörs i investeringsprogrammet är huvudsakligen av engångskaraktär. Syftet äratt i någon mån fylla ut den svacka i invesle-ringsutvecklingen som bedömsuppkomma innan en mer spontan invesleringsuppgängså småningom kan komma lill slånd. 1 detta sammanhangkan också nämnas att investeringsavdragen och frisläppen avinvesteringsfonder har förlängts. Vidare skall aktiebolag och ekonomiskaföreningar betala in av sin vinst lill ränlelösa konton hosriksbanken. Dessa medel får utnyttjas för investeringar, forskning och utveckling. Även på investeringsområdet kommer det att ta tid innanden ekonomiska politiken ger resultat. Jag räknar med alt investeringsvolymentotalt sett kommer att falla trots en produktionsuppgång i industrinoch trots omfattandeåtgärder för att stimulera investeringarna. och särskilt 1985 är emellertid förutsättningarna för en ökadinvesteringsverksamhet bättre. Det finns slutligen också anledning att nämna de insatsersom görs för att mera långsiktigt stärka det svenska näringslivets konkurrenskraft. Ettav de fä områden i årets budgetförslag där statsutgifterna tillåts öka gällerinsatser för forskning och utveckling. Det är fråga.om åtgärder inom ett brett spektrum,från samhällelig upphandling av ny teknik till åtgärder för alt främja en kvalitativthögtstående forskningsverksamhet vid universitet och högskolor. 2.6 Subventionerna till näringslivet Ett avgörande hinder för investeringaroch tillväxt i näringslivet har sedan mittenav 1970-lalet varit den låga lönsamhetsnivån. SoUdileten har sjunkit, vilket i många fall verkat hämmande päviljan och förmågan att bygga ut den industriella kapaciteten. Prop.1982/83:100 Bilaga 1 24 Devalveringen ger nufömtsättningar för en uppgång av industrins lönsamhet. Enligt beräkningar stigerräntabiliteten på eget kapital inomtUlverkningsindustrin från 9,1981 till 16,1982 och 20,1983. Härigenom ges många förelag möjlighelatl förbättra sin soliditet,samfidigt som avkastningen på industriell verksamhet stiger i förhållande tillandra verksamheter och därmed ger förbättrade incitament alt investera inom industrin. På så sätt skapasockså möjligheter att börja avveckladen omfattande subvenfionering av näringslivet som bidragit till all allvarligtförsvaga statsbudgelen. Såväl i regeringsförklaringen som i prop. 1982/83:50framhölls, atl det nu är nödvändigt att olika former av subventioner liUnäringslivet dras ned. En politik präglad av stödinsatser, som i och för sigkan framstå som kortsiktigt motiverade, kan försvåra den långsiktigt nödvändiga omvandlingen avnäringslivets stmktur till internationeUt konkurrenskraftig verksamhel och dessutomkraftigt försvaga statsfinanserna. Regeringen har därför redanvidtagit eller aviserat en rad åtgärder som innebär en neddragning avsubventionerna lill näringslivet. Bland åtgärderna vill jag här nämna: Industriministernhar aviserat en mer restriktiv prövning i fråga om stöd fill enskilda företag och branscher ikris. För ränteslödet fillsvenska beställare av fartyg m. m. från varven har beslutat om höjda minimiränlor. Genom särskilt besluthar regeringen höjt minimiränlorna i SEK-systemet med 1/. De nu redovisade åtgärderna måste enligl min meningföljas av fortsatta ansträngningar för att undvika en situation där Sverigeskulle bli beroende av ett med statssubventioner vidmakthållet näringsliv.Industripolitiken skall vara offensiv. Regeringen avser därför atl genomföra etlsammanhållet program för att dra ned subvenfionerna till näringslivet.Programmet, vars innehåU redovisas i det följande, har utarbetats i samråd medberörda statsråd. Subventionerna i EKN/SEK-systemet. En fortsattneddragning av sub-venlionsnivånför exportkrediter (SEK-systemet) bör ske. Inriktningen bör vara att för export till industriländer möjligheterna till stafiigt subventionerade exportkrediter helt slopas. bör möjligheter skapasför exportkreditnämnden (EKN) att även fortsättningsvis ge garantier i betydande omfattning avseende exportaffärer till länder utanför i-landskrelsen. Skillnaden mellan räntan förkrediter på marknadsvillkor och den minimiränta som får lillämpas enligt consensusöverenskommelseni är så Ulen alt hemmamalchningssysle-met i praktiken inle används. Iavvaktan på den översyn av exportkreditsubventionerna som sker på nordisk nivå bör nyabeslut om hemmamatchninginte fattas. Subventionernat Ut varven. Subventionerna lill varven bör dras ned. 1982/83:100 Bilaga 1 25 Formerna härför får prövas mot bakgrund av detutredningsmaterial som f. n. tas fram angående villkoren för svenskvarvsindustri. Regeringen kommer att lägga fram en proposition omvarvsindustrin. 1 fråga om subventionssystemets utformning kan redan nuaviseras att stödet kommer att renodlas till en eller nägra få stödformer. Som en konsekvens av dennainriktning kommer garantisystemet, och avgifterna inom della, alt utformas på sådant sätt attdet kan beräknas vara självbärande och sålunda inle kräva några insatser fränstaten. De nuvarande målen för tekopolitiken bör ses över och utformasbl. a. med hänsyn till övergripande mål för försöijnings-beredskapen. Elt långsiktigt beslut bör fattasbeträffande de statliga insatserna inom tekoområdet. Tyngdpunkten i stödet tilltekoindustrin bör förskjutas frångenerellt stöd fill mer selektivt slöd. Detta bör ske under en övergångsperiod.Målet bör vara en gradvis neddragning av det totala stödets omfattning. Förslag på tekoområdet kommer att redovisas i proposilionvåren 1983. Stödet tiU Svenskprojektexport. Stödet, som utgår för förprojekterings-och anbudskostnaderi samband med export av slörre anläggningar, har sedan det infördes /80utnyttjats i begränsad utsträckning. Ett skäl till detta är att mänga företagsjälva kunnat finansiera de kostnader som medlen till svensk projektexport ärtänkta att täcka. Den hittillsvarande verksamheten bör nu utvärderas. I avvaktan på resultatetav utvärderingen bör någraytterligare medel inte anvisas. Forskningsavdraget.Vissa undersökningar pekar mot att förekomsten av ett forskningsavdrag i skattesystemet påverkar företagensforskning och utveckling (FoU) endast iringa utsträckning. I sammanhanget bör uppmärksammas att stöd lill FoU-verksamhet även kan lämnas t. ex. genom statligaoch kommunala beställningar eller genom riktat statligt stöd tillFoU-projekt. Lönegarantisystemet.Utbetalningarna frän lönegarantifonden, som finansieras genom en särskild arbetsgivaravgift, har ökatkraftigt främst till följdav ökat antal och många stora konkurser, men också på gmnd av brister isystemets utformning. Exempelvis tillförs det mervärde som skapas med hjälp avlönegarantin i första hand fordringsägaremed inteckningssäkerhet och inte lönegarantifonden. En översyn av den statligalönegaranfin vid konkurs pågår f n. Utredningen kommer alt påskyndas.Regeringen överväger att återkomma med vissa förslag på detta område redanunder innevarande . 1982/83:100 Bilaga 1 26 3.1 Den internationella utvecklingen Den nuvarandeinternationella recessionen är den längsta och djupaste denindustrialiserade väriden upplevt på ett halvt sekel. Den återhämtning av efterfrågan ochproduktion som gång på gäng prognostiserats av de internationellaekonomiska organisationerna har uteblivit. Denstagnerande produktionen medför att den redan rekordhöga arbetslöshetenfortsätter att stiga och att de framtida tillväxtmöjligheterna reduceras successivt i takt med attinvesteringarna sjunker. Denna negativaekonomiska utveckling har en rad orsaker - strukturella och av merakortsikUg natur. Men den avgörande orsaken står att finna i den restriktiva ekonomiska politik somförs i de tongivande länderna. Dennapolitik har koncentrerats på atl pressa ned den höga inflationstakt som uppstod . Syftet är att brytaned inflationsförväntningarna och övriga krafter bakom inflationen genom enmycket stram ekonomisk politik,huvudsakligen vad gäller penningpolifiken. Genom den ökade arbetslöshet, som denna medför, skalllöneutvecklingen pressas ned. Detta skalli sin tur medföra ökade vinster och därmed ökande investeringar. Politiken skall därmed - är tanken - skapafömtsättningar för en varaktig ochstabil återhämtning av ekonomin byggd på en industriuppgång. Resultatet av dennapolitik har visserligen blivit att inflationslakten har bromsats in. Mendetta förklaras i betydande utsträckning av tillfälliga faktorer som atlråvarupriserna sjunkit och oljepriserna reducerats i reala termer faktorersom endast ger en kortfristig dämpning av inflationen. Vid en återhämtning avefterfrågan tenderar dessa priser alt stiga igen och dä bidra till ökad inflafion. Den nedpressning avaktiviteten, som denna form av antiinflationspoli-tik bygger på, harinle bara medfört en lägre produktion utan också pressat nedproduktiviteten. Den eftersträvade vinstökningen har därmed uteblivit. Då samtidigtkapacitetsulnyttjandet sjunkit har de nödvändiga förutsättningarna för eninvesteringsuppgång eliminerats.