prop · G603153 · 1982-12-31 00:00:00 — Enligt utredningen ger den nuvarande 5x-regeln vidaremöjlighet att relati-rt enkelt J-ust era bolagets balansräknixig så att entill stånds prö-vn ing av förvärv av aktie eller andel i bolaget inte blirnödvändig. I utredningen anförs härom (delrapport avsnitt 2 s. 16). 7 1982/83. 1982/83:153 98 Bolagets ägare kan t.ei. överlämna en privat fordran, ett eget banktillgodohavande etc. till bolaget mot att bolaget får enskuld till honom. I räkneexemplet ovan skulle ägaren enligt utgångslägetssiffror kunna undgå tillståndsplikt genom att till bolaget överlåta likvidamedel eller fordringar till ett värde av ca 225 (eller 15 " avfastietena inköpspris). Sammanfattningsvis anförs 1 utredningen (delrapport avsnitt 2 s. 19). Taxeringsvärdet för byresfastieter ligger regelmässigtlångt under marknadsvärdet. Ju som bar förflutit sedan senasteallmänna taxering, desto större är skillnaden, något som under de senaste årenbar fdrstäikts av den snabba inflationen och den följande värdestegringen päfastigheter. Eu jämförelse bör därför baseras på det bokförda värdet (ev. anskaffningsvärdet) av bolagets hyresfastigheter. Csn detta -understigertaxeringsvärdet (vilket kan vara fallet vid relati-rt långsiktiga innehav)bör taxeringsvärdet (ev. av detta, vilket återspeglar direktiven tillfastighetstaxerings-nämndemas beräkning av taxeringsvärdet, som en relationtill uppskattat marknadsvärde) läggas till grund för en beräkning. Övriga tillgångar kan som visats ofta innehålla tillgångarsom direkt hänger ihop med bolagets handel -med eller förvaltning avfastigheter. Det gäller både kortfristiga tillgångar inom självafastighetsförvaltningen (likvida medel, hyresfordringar etc.) och fordringar påfastighetsköpare. For att hyresnämnden och andra berörda parter skall kunnaskilja ut de bolag, där fastletsförvaltnlng inte är den i realitetenhuvudsakliga verksambeten, föresläs därför att i begreppet "övrigatillgångar" inrymmes endast sädana icke-finansiella tillgångar som hängersamman med att en fysisk verksamhet bedrives. Här bör ingå bl.a. andrafastieter än hyresfastigheter, varulager, maskiner och inventarier, fartyg ochaktier i bolag som inte är fastighetsförvaltande. Prop.1982/83:153 99 FÖRSLAG Utformningenav bestämmelsen i 9 § första stycket tillständs- lagen, den s.k. 3x-regeln, sammanhänger med atttlllständsprö-vning har ansetts befogad endast beträffande bolag sombu-vud-sakligen ägnar sig ät förvaltning av byresfastleter (prop. 1975/ 76:33s. Detta synsätt bar fortfarande 'bärkraft. Det är emellertid av viktatt regleringen av tillämpningsområdet sker på aå sätt att bolag sombu-vudsakligen förvaltar hyresfastieter verkligen omfattas avtillståndsplikten. Den utredning som utförts av ger vidhanden att bestämmelsen i 9 § första stycket bar brister i detta hänseende. Medanledning av dessa brister bör en ny utformning av bestämmelsen övervägas. Med den angl-vna målsättningen att tillståndsplikten skallomfatta endast förvärv av aktier och andelar 1 bolag vars hu-Tudsakliga syfteär att förvalta hyresfastieter är det svårt att finna någon annan princip föravgränsningen av lagens tiUämpningsomräde i denna del än den som används , dvs. att utgå från förhållandet mellan å ena sidan ett -värde av byres-fastietemaoch å andra sidan värde-t av andra tillgångar 1 bolaget. Vad som kan övervägasär emellertid vilka värden som akall användas då förhållandet akall beräknas,-vilka övriga tillgångar som skall vägas mot fastighetsvärdet samt vi 1 ketförhållande mellan fastletavärde och ö-Triga tillgångar som skall föranledatillständsplikt. Bestämmelsema om lagens tillämpningsområde måstesjälvfallet utformas så att tvekan om lagens tillämpliet i det enskilda falleti möjligaste män undviks. De förslag som framlagts 1 kommunsutredning om ändrade kriterier för tillstånds-plikt i förevarande fall kanföranleda sådan tvekan framförallt när det gäller avgränsningen av de ö-vrlga1111 gängar vilkas värde skall vägas mot fastighetsvärdet. Skäl talar därför föratt liksom nu taxerings-värdet av fastigheterna och det bokförda värdet avalla övriga tlllgängar används. För att minska, inverkan av mindreförändringar i balansräkningen ocb för att försvåra manipulationer av dec art som närnng i 1982/83:153 100 utredningen bör i stället storleken av det fastietsinnehavsom grundar tillståndsplikt minskas. hänsyn till det anförda föreslås att vid förvärv avaktier ocb andelar i bolag som anges 1 8 § första stycket tillståndslagentillständsplikt skall föreligga om bolaget äger hyresfastigheter ocb, enligtsenaste balansräkning, taxeringsvärdet av hyresfastigheterna är större än detbokföirda värdet av ö-vriga tillgångar 1 bolaget. Den s.k. 3x-regelnförsvinner alltså. De ytterligare bolag som med den nu förordade regelnkommer att underkastas tillständsplikt kommer säkerligen att till störstadelen utgöras av sädana där tillståndsplikt är motiverad, dvs. sädana varsbu-vudsakllga syssla är förvaltning av hyresfastigheter. I vissa taJ.1 kandock tillståndsplikten komma att omfatta bolag som inte har dettabu-vudsyfte, exempel-vis sädana där värdet av fastletslnnebavet blivitdominerande endast genom att värdet av övriga tillgångar äx håxt nedskxi-vna.Med hänsyn bärtill bör skyldleten att söka tillstånd inte vara generell utanpä samma sätt som -vid fastletsförvärv göras beroende av huruvida kommunenanser tillståndsprövning på-kallcul. Det föreslås därför att det ävenbeträffande aktle-och andelsförvärv skall gälla att förvärvet skall anmäl antill kommunen och att tillståndsprövning skall ske endast i de fall kommunenbegär det hos hyresnämnden. Enligt 11 § första stycket tillständslagen skall bolag somäger fastieter som vid taxeringen bar betecknats såsom byreshusenbet ibalansräkningen lämna uppgift om egendomens registerbeteckning, taxeringsvärdeoch bokförda värde. Sädana uppgifter får enligt andra stycket tas in i ennot, om tydlig hänvisning görs vid motsvarande poater i balansräkningen.Styrelseledamot, verkställande direktör eller bolagsman kan enligt tredjestycket bli skadeståndsskyldiga om bestämmelsema inte iakttas. 1982/83:153 iOl Enligt korarauns utredning förs-ummas oftauppgiftsskyl-dleten enligt 11 § tillståndslagen. Utredningen föreslår därför attbestämmelsema i stället tas in 1 aktiebolagslagen och/eller bokföringslagen,bl.a. för att göra bolagets revisorer mer observanta på bestämmelsen (delrapport 2 s. 20). Frågan om placeringen av den nu aktuella bestämmelsen togsupp redan vid tillståndslagens tillkomst. Föredragande statsrådet ansåg dä attbestämmelsen inte hade sin plats 1 en lag av den generella karaktär sombokföringslagen har (prop. 1975/76;33 s. 91). Det är av anförda skäl intelämpligt att nu föra över bestämmelsema 1 11 § tillständslagen tillbokföringslagen. I andra sidan kan det inte fö-mekas att paragrafens placeringgör att den lätt kan förbises dä årsbokslut skall upprättas. Med anledningbärav föresläs att i 19 § bokföringslagen tas in en erinran om bestämmelsema i11 § tillständslagen. 1982/83:153 102 7.1.3 Tillståndslagens tillämpningsområde i övrigt I samband med ändringar i tillståndslagenframfördes från bl.a. kommunförbundet önskemål om att lagen skulle görastillämplig även pä förvärv av hyresfastigheter som innehåller enbart lokaler. Bostadsministem anförde med anledning härav att det 1 lagstiftningsärendet intefanns tillräckligt underlag för att utvidga tillståndslagens tillämpningsområde1 enliet med önskemålet. Bostadsministem avsåg att med uppmärksamhet följautvecklingen pä området (prop. 1978/79:164 s. 22). Något material som på ett avgörande sätt visat behovet avlagstiftning på området har därefter inte framkommit. Frågan behandlas därförinte i denna promemoria. A3 forsaj.de del av fastigheten i kommun till O Musslan. Pä den aktuella fastighetsdelen fannshyreshus med sammanlagt 204 bostadslägenheter. Såväl kommun somhyresgästförening ansåg att förvärvet borde tillstånds-prövas. ansåg att förvärvet inte kunde tillstyrkas. Ansökan omförvärvstillstånd inga-vs till hyresnämnden men avvisades sedan det framkommitatt fastieten vid fastighetstaxering åsatts typkod 50 (specialfastiet). Medanledning härav bar krav framställts pä sådana ändxlngax i bestämmelsema omtillståndslagens tillämpningsområde att förvärvsprövning möjliggörs även i nuanförda fall (se CU 1980/81:18 s.. 8). Qi ny fastietstaieringslag (1979:1152) började tillämpas iocb med I98I års fastietstaxerlng. Enligt lagen avses med taxeringsenhet det som skall taxeras för sig. Fastighet skall normalt utgöra taxeringsenhet. Itaxeringsenheten hyreshusenhet skall ingå egendom som ligger samlad och somutgör en ekonomisk enhet (4 kap. 1 och 6 §§ fastighetstaxeringslagen). Saligt de allmänna taxeringsregler som utfärdades av medanledning av den nya fastighetstaxeringslagen skall följande typkoder gälla förhyreshusenbeter. 1982/83:153 103 21 Hyireshusenhetsom består av tomtmark till hyreshus 22 Hyteshusenhetsom består av byggnad med hu-vudsakligenbostäder och tomtmark för sådan byggnad 24 Hyi-ehusenhetsom består av byggnad med bostäder och lokaler och tomtmark för sådan byggnad 25 Hyteshusenhetsom består av hotell- eller restaurangbyggnadoch tomtmark för sådan byggnad 26 Eyeshusenhetsom består av kioskbyggnad och tomtmark fö}: sådan byggnad 27 Hytresbusenhetsom består av parkeringshus och tomtmark för sådan 'byggnad 28 Eyesbusenhetsom består av byggnad med huvudsakligenlokaler och tomtmark till sådan byggnad 29 Hyteshusenhet med -värde 73 Hytesbusenhet som ingår i nationalpark 77 Hyi-esbusenhet som utgör annan fastighet ocb som undantas från skatteplikt enligt 3 kap. 4 §fastietstaxerlngslagen. I samband med den nya fastietstaxerlngslagen ändrades 1 § första stycket tillståndslagen så att tlllständsplikten gällervid förvärv av fast egendom som vid taxeringen betecknats såsom hyresb-usenhet. I samband med lagändringen anfördesbeträffande begreppet byreshusenbet(prop. 1980/81:61 s. 22) Denna kategori omfattar emellertid, genom att den 1 FTL utökats med restaurang, hotell eller liknande, en större grupp fastieter . Avsikten med tillståndsprövningen äremellertid inte att fötvärv av sädana fastigheter skall prövas av hyresnämnd.Enligt kommittén får detta emellertid accepteras om man -viU behålla taxeringsenhetens beteckning som-urvalsinstrument. Ehligt 4 § andra stycketlagen får förvärvatillstånd inte vägrasom det i ärendet visas att fastigheten är obebyggd eller bebyggd med annat än hyresh-us eller- med hus som inte innehåller fler äntvä för bostadsändamål avsedda lägenheter. Enligt kommittén bör den utökning av de tillständspliktiga förvärven som kan bli följden av denav kommittén föreslagna ändringen inte fä någon egentligeffekt genom att kommunen i förekommandefall torde avstå frän att påkalla hyresnämndens prö-Tningdå man finner att 4 § andra stycket lagen är tillämpligt. 1982/83:153 104 För egen del vill jag, efter att ha haft samråd med detstatsråd som handlägger lagstiftningsärenden som rör hyra m.m., nämnaföljande. Den utvidgning av lagens tillämpningsområde som kommitténs förslagInnebär torde inte medföra någon ändring i sak i fråga omtillståndsprb-vningen. Den eventuella ökning av antal ärenden förtillständsprö-ming som kan bli följden av förslaget får vägas mot önskemåletatt ha ett smidigt fungerande urvals instrument. Jag föreslär därför attbegreppet hyresf astlet byts ut mot hyreshusenhet. Lagen skall såledestillämpas 1 fräga om hyreshusenhet. Även frågan om tillståndsprb-vning vid förvärv av fastegendom som taxerats som specialenbet men som innehåller bostadslägenhetertogs upp (prop. 1980/81:61 s. 23). Som bl.a. kommittén påpekat kan emellertid specialenhetinnehålla en mindre del bostäder. Redan enligt gällande regler kan andrafastigheter än byresfastieter innehålla en mindre del bostäder ocb såledesligga utanför lagens -tillämpningsområde. Detta hänger samman med att ävenenligt de regler aom gällde vid 1975 ärs allmänna fastietstaxerlng skulleindelningen göras enligt en buvudsaklietsprincip. Problemet är således intenytt. Någon ytterligare ändring i lagen i anledning av FTL anser jag inte börgöras i detta sammanhang. Det finns inte anledning att 1 detta sammanhang föreslåförändxingsr 1 sättet att ange lagens tillämpningsområde vid fast i gbetsförvärv. Det nuvarande urvalssystemet fungerar tillfredsställande 1 detalldeles övervägande antalet fall. Önskemål bar slutligen framförts om att tillständslagenskall göras tillämplig vid testamentarlska förvärv (se CU 1978/79:38 8. Frågan om tillständsplikt enligt jordförväxvslagen (1979:250) vid testamentarlska förvärv utreda f.n. av kommitt&i (Ju1977:07) om ställföreträdare för dödsbo 1 vissa fall m.m. (se 1980 ärskommittéberättelse del.H 3. Ett ställningstagande till frågan för tillst ända lagens, del bör anstå till dess kommittén bar avgivit sittslutbetänkande, vilket beräknas .ske är 1985. 1982/83:153 105 7.2 Åtgärder föratt säkra erterle'vnaden av bestämmelsema om tillståndsplikt vid aktie- och andelsförvärv BAKGRUND Om ett tillståndspliktigt fastighetsförvärv inte i rätttid anmäls till kommunen eller om ansökan om tillständtill förvärvet inte görs efter föreläggande härom frånhyresnämnden blir enligt 5 § första stycketpunkt 1 och 2 följden att förvärvet är ogiltigt. Samma påföljd inträder enligt 10 §andra stycket vid 'underlätenhet att 1 rätt tid sökatillstånd till tillständspllktiga förvärv av aktier och andelar i fastighetsbolag.Ogiltigheten Innebär att ingendera parten blir skyldigatt fullgöra sina åtaganden pägrund av avtalet samt att partema skall återbära vad de kan ha uppb'urit på grund av detta (prop. 1975/76:33 s. 70). Någon annan påföljd för åsldo-sä-ttandsav tillståndsplikten finns inte. Vid fastighetsförvärv bevakas tillståndsfrågan av inskri-vningsmyndigheten i samband med ansökan om lagfart påförvärvet. Om förvärvaren söker lagfart utan att först ha anmältförvärvet till kommunen, skall han av inskri-vningsmyndigheten hänvisas att göraanmälan. Om tiden för anmälan försuttits eller förvärvet av annan anledning blivit ogiltigt till följd av bestämmelsemai 5 § första atycket tillståndslagen, får lagfart inte meddelas. Om lagfart ändå meddelas gäller enligt 5 §andra stycket att ogiltieten läks. Bestämmelsema om tillständsplikt -vid fastighetsförvärv -visar enmycket god efterlevnad. Detta torde utan tvekan kunna tillskrivas det fakt-umatt lagfart på fastighetsförvärv oftast är ett oundgängligtkrav för belåning av och åtgärder i ö-vrigt med fastieten. När det gäller aktie- och andelsförvärven saknas,förutom själva oglltighetsåföljden, ett sådantincitament att iaktta tillståndspliktensom lagfartsplikten vid fastighetsförväxv utgör.Det ligger därför nära till hands att anta attefter-levnaden av tillståndslagens bestämmelser i denna del inte är lika god. Som framgår av de statistiska uppgifterna i avsnitt 4 utgör ärenden omtillstånd till aktie- och andelsförväxv en mycketliten del av det totala antalet ärenden. 1982/83:153 106 I kommuns utredning ägnas fråganom efterlevnaden av bestämmelsema om tillståndsplikt vid aktie- och andels- förvärv ett ingående studium. Stiligt utredningen(delrapport II avsnitt 2) ägdes är 1976 839fastigheter av alla kategorier i av 454 aktie- och handelsbolag. Utred ningen uppskattar att maxlamalt 250 av dessa bolag omfattades ev tillståndsplikten. Av ett 40-tal avutredningen stickpro-vs- vls uttagna, tänkbart tlllständspliktiga aktieförvärv under aren 1976 - 1978 visade sig flertalet inte vara tillständs pliktiga genom att bolaget inte -var av fåmanskaraktär eller genom att andelen fastigheter i bolageta tillgångar inte varit tilräckligt stor. I de 6 fall som återstod kunde emellertid konstateras att ansökan om tillstånd inte hade begärts,trots att tillständsplikt säkert förelåg i åtminstonetre fall. I en senare undersökningavseende förvärv konstaterades pä samma sättfem förvärv, där tillstånd inte hade söktstrots att tillständsplikt tycks ba förelegat (delrapport '71 s. 33)- Enligt utredningenfinns det anledning att anta att antalet fall av aktieförvärv där tillståndinte sökts trots att tillstänsplikt förelegatär större än -vad de utförda stickprovsundersökningama utvisar. Även när det gällerförvärv av andelar i handelsbolag konstateras i utredningen att tlllständsplikten eftersatts. .Materialet är emellertid härmera osäkert. I delrapport (avsnitt 2 s. 19) anförssammanfattnings-vis bl.a. följande. Enligt utredningens mening måste någon ytterligare form av sanktionInföras när tillstånd inte söks liksom hyresnämndenmåste ges möjlighet att - med möjlighet till vitesföreläggande - krävain ansökningar när det kommer till nämndens kännedom att tillstånd borde ha sökts.Detta förutsätter emellertid en viss aktiv undersökande verksamhet hos berördamyndieter. Framför allt torde denna uppgift åligga kommunen som har ansvaret för bostadsförsörjningen. Ävenandra myndigheter liksom hyresgästorganisation bör ges befogenhet att för hyresnämndenanmäla ärenden där tillstånd kan bedömasha varit erforderligt. Prop.1982/83:153 107 Sii möjliet till en förbättrad kontroll vore att ålägga inskri-vningsmyndigheter, länsstyrelsemas handelsregister ochPatent- och att granska alla aktie-och andelsöverlåtelser respektivefastighetstransaktioner därbolag är part. Detta måste emellertid betraktas som enalltför bet-ungande arbetsuppgift och onödig byråkratisering. Däremot förutsattes att berörda myndigheter står till tjänst näx fall akt-ualiseras. Av liknande skäl -vill utredningen inte föreslå en obligatorisk anmälningsplikt till hyres- hämndpn av alla förvärv av aktie i bolag som äger hyresfastighet, varvid detskulle ankomma på hyresnämnden att avgöra om förvärvet var tillståndspliktigt. I en annan delrapport sägs att utebliven tillståndsansökan vid aktie- och andelaförvärv bör föranleda straffpåföljd (delrapport s. 38). 1982/83:153 108 ÖVEHVÄGAKD52J kommuns utredning får anses visa att bestämmelserna om tillständsplikt vidaktie- och andelsförvärv inte iakttas i tillräckligomfattning. Förhållandet får tillskrivas frånvaron av myndighetskontroll av att tillständspllkten iakttas och den i detta sammanhang svagasaktloneringen av tillstånds-plikten. Om tillståndslagenssyften skall tillgodoses måste själ-vfallet reglerna om tillständsplikt överlagvara effekti-va. Det kan inte accepteras att förvärvare av aktier och andelar 1 bolagmed hyreshusförvaltning som bu-vudsakligt syfteutan -vidare skall kunna avstå från tillståndsprövning. Detta såmycket mer som det av vissa tecken att dömablir vanligare med fastighets-ägande ibolagsform. Det finns därför anledning att nu överväga åtgärder föratt garantera en bättre efterle-vnad av tillständspllkten -vid aktie- och andelsförvärv. Av det som redan anförtsframgår att det i hu-vudsak är två former av åtgärder som kankomma i fråga för att åstadkomma en bättre efterlevnad av tlllständsplikten - äena sidan införandet av någon form av myndighetskontroll, å andra sidan införandetav tvångsmedel eller strängare påföljder -vid utebliven ansökan om-tillständ. Käx det först gäller införandet av en myndigfaetskontro11 av nu aktuella förvärv, har frågan om en kontroll -via bolagsregistren tagits upp 1Stockholms kommuns utredning. Enligt 4 §handelsregisterlagen (1974:157) skall handelsregister beträffande handelsbolag bl.a. innehålla uppgift om bolagsmännens namn och adress, ihligt 13 §skall -vidare varje ändring i fräga om registrerad uppgift ofördröjllgen anmäl aa till länsstyrelsenför införande i registret. Underlåtenhetatt göra föreskriven anmälan bestraffas enligt 22 § med böter,högst femhimdra kronor. Det är 1 och för alg möjligtatt i handelsregisterlagen föra in en bestämmelseom att registrering av anmälan av ny bolagaman inte får ske beträffandebolag på -vilka tillståndslagens 1982/83:153 109 regler är tillämpliga innan fråganom tillstånd till andelsförvärvet harklarats ut. En sådan bestämmelse förutsätter emellertid att en utredning angående bolagets tillgångar m.m. utförs vid varje anmälan av ny bolagsman i handelsbolag, vilket avsevärt skulle tynga registreringsförfarandet. Särskiltmed beaktande av den stora arbetsbelastning som många handels-register har, ärén sådan ordning inte genomförbar. När det gäller aktiebolagsregistret medför överlåtelse av en aktiepost inte någon omedelbar ändringi de uppgifter som skall vara Införda1 registret. I fåmansbolag torde emellertid överlåtelse av enmera betydande mängd aktier ofta medföra ändringar ibolagets styrelse, -vilket enligt 8 kap. 15 §andra stycket aktiebolagslagen (1975:1385) genast skall anmälas förregistrering. Här finas således en möjlighettill en begränsad myndighetskontroll av aktieförvärv. Mot en sådan kontroll kan emellertid bl.a. anföras samma skälsom ovan anförts beträffande handelsregistren. Inte heller dennakontrollform bör därför komma i fråga. Inte heller i övrigtsynes det vara möjligt att hitta former för en myndighetskontroll av aktie- ocb andelsförvärv som inteblir alltför betungande ocb kostsam. Åtgärder avdetta slag för att förbättraefterlevnaden av lagen alltsåinte förordas. Detta hindrarnat'urllgtvi3 inte att kommunema vid sin granskning av aktualiserade förvärv liksomhittills 'bör kunna ha stor nytta av uppgifterur de nämnda registren. I kommuns utredning föresläs att hyresnämnden, i fall dä.tillständspllkten har eftersatts, skall få möjlighet att-vid vite förelägga den förs-umlige aktie- eller andelsförvärvaren attansöka om tillstånd. En sådanordning skulle emellertid -urholka bestämmelsenom att tillständspllkten "ali fullgöras inom -- ett -vitesföreläggande kanju inte komma ifråga föträn det konstateras att den.angi-vnatidsfristen gått till ända. I sådanafall är förvärvet f.ö. ogiltigt,'varförnågot vitesföreläggande intekan komma 1 fråga., om inte ogiltighetspåföljden tasbort. Detta synes olämpligt. Förslaget ber av dessa skäl inte genomföras. Prop.1982/83:153 110 Bland tänkbara åtgärder för att förbättra efterle-vnaden av bestämmelsema återstår härmed endast en skärpning av påföljden för försummad tillständsplikt. En skärpning av påföljden kan åstadkommmas antingen genom atttlllständsplikten straffsanktioneras ellergenom att en särskild, icke straff-rättsligt reglerad avgift tas ut -viden försummelse av tillständspllkten. Här skall först en straffrättslig påföljd diskuteras. Den straffrättsliga påföljd som kan komma 1 fråga 1 förevarande fall är böter - 1 första hand dagsböter. Böter kan endast ådömas fysiska personer. Dagsböter ådöms till ett antal av högst ettbundrat j-ugo. Etthundraåttio dagsböter kan ådömas såsom gemensamt straff för flera brott. Storleken av varjedagsbot bestäms med hänsyn till den bötfälldes ekonomi och kan uppgå till högst ett-usen kronor. Effekten av enbötespåföljd får bedömas som begränsad. Det är uppenbart att när det gäller transaktioner av det slag somnu är 1 fråga rörande fastlets-bestånd värda och medvinster uppgående till mycket stora belopp endagsbotspåföljd ofta inte blir en tillräckligt kännbar påföljd för att i nämnvärd grad förbättra efterle-vnaden. Att bötespäföljden endast kan ådömas fysiska personer är i detta sammanhang en ytterligarenackdel. En straff-santionering är alltså inte någon bra utväg. BAKGRUND' OM SANKTIONSAVGIFTER Undersenare år har i ett flertal lagar införts olika former av avgifter för överträdelser av lagbestämmelser,s.k. Dessa avgifter har införts såsom ett altemativ till eller i ställer förett traditionellt straffrättsligt sanktionssystem. Avgiftemaanvänds ofta pä ett sätt som närmast för-tanken till straff och förverkande ocb de fyller 1 mänga avseenden samma funktion - att genom sinpreventiva effekt motverka överträdelser av -vissa bestämmelser och att eliminera orättmätiga -vinster. Formellt står de emellertid utanför den straffrättsliga ordningen och är därför inte bundna a-v de allmänna principer som där gäller. Såsom exempel päavgifter av detta slag kan här nämnas avgift förolovligt byggande enligt lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden -vid olovligtbyggande m.m. (LPl) och miljöskyddsavgiftenligt 52 - 63 §§ miljöskyddslagen (1969:387).