prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — För att rationaliserings-och besparingsmöjligheterna när det gäller lokaler bättre skall kunnatillvaratas erfordras att myndigheterna ges ett ökat ansvar för sinalokalkostnader. Lokalkostnaderna bör sålunda i ökad om- Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 74 fattning reellt inkluderas i budgetprövningen för att päsikt öka utbytbarheten mellan lokalkostnader och andra förvaltningskostnader.En utgångspunkt är därvidlag att myndigheterna ges incitament till att medverkatill att ta fram förslag till lokalbesparingar genom att de i den månrealistiska förslag framkommer får tillgodogöra sig besparingar. Vad gäller prisomräkningen för myndighetsanslag ochliknande anslag inför /85 kan myndigheterna inte påräknakompensation för prisökningar hänförliga till devalveringen med mindre än attregeringen efter särskild prövning medger detta. Även fortsättningsvis kommer endast en begränsadkompensaflon att kunna medges vid omräkningen av bidragsanslag. I övrigt vadgäller bidragsanslagen skall översynen av reglerna för utbetalning av statligabidrag slutföras . Arbetet, som inleddes / 83,syftar till att bidragen i princip skall betalas förskottsvis fyra gånger perär. I vissa fall, t. ex. när det gäller frågan om större bidrag, tillämpasstriktare regler. Det arbete som tidigare inletts vad gäller arbetet med attförbättra den statliga kassahållningen fortsätter enligt de principer jagredovisade i kapitlet Särskilda frågor finansplan. Även när det gäller den statliga garantigivningen liksomden statliga utlåningsverksamheten är det viktigt att det påbörjade arbetetfortsätter med att i budgetprocessen kritiskt granska såväl existerande formersom förslag till nya åtaganden. För att få elt bättre underlag ibudgetprocessen vad gäller hanteringen av bidrag och lån i olika situationerhar regeringen uppdragit åt att i en förstudie kartläggaexisterande praxis på området samt att lämna förslag till riktlinjer förframtida hantering. När det gäller taxor och avgifter för statliga tjänstervill jag särskilt framhålla vikten av att myndigheterna i enlighet med vad somkrävs i den reviderade budgethandboken, aktivt medverkar tillinkomstförstärkningar via taxor och avgifter. Jag återkommer mera utförligttill frågan i kapitlet Särskilda frågor. De insatser som görs i syfte att bryta utgiftsautomatikeni statsbudgeten är en del av den samlade översynsverksamhet som bedrivs påolika nivåer inom statsförvaltningen. Vid sidan av de redovisade meragenomgripande projekten är det enligt min mening viktigt att framhålla att ävenolika utredningsresurser i sin normala verksamhet inriktas på att genomlysavilka effekter som uppkommer och vilka konkreta handlingsalternaflv som följerav olika förslag. Ett översynsarbete som drivs med klar politiskviljeinriktning kan ge ett värdefullt bidrag till det underiag som kommer atterfordras för framtida ställningstaganden. Detta medför bl. a. krav på att deutredningar som arbetar inom kommittéväsendet måste arbeta med samma inriktningvad gäller effekflvisering av den stafliga förvaltningen i 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 75 övrigt.Jag avser föreslå regeringen att särskilda direktiv lämnas flllkommittéer och utredare där dessa uppmanas att beakta de riktlinjer jagtidigare redogjort för. 1982/83:150 Bilaga 1 Reviderad Finansplan 76 Ipropositionen om kommunalekonomiska frågor anförde jag att jag avsågatt återkomma i kompletteringspropositionen med en mer samlad bedömning av dereala och finansiella förutsättningarna för den offentliga sektorn årenframöver när aktuella kalkyler över samhällsekonomin i sin helhet skulleföreligga. Jag har i det föregående kommenterat de samhällsekonomiskakalkylerna som även belyser perspektiven för den kommunalasektorn liksom kommunsektorns utveck-Hng sett utifrån långtidsbudgetensantaganden. Jag har därvid uttalat min oro inför de försämringar ikommunsektorns ekonomi som uppstår till följd av en snabb kostnadsutvecklingoch en låg tillväxt i produktionen. Somjag tidigare framhållit måste kostnadsökningarna i ekonomin nedbringasavsevärt för att devalveringens positiva effekter på näringslivetskonkurrenskraft skall kunna behållas och förstärkas. Det är en avgörandefömtsättning för att nä ökad ekonomisk tillväxt och sysselsättning samt för atttillgodose angelägna sociala behov genom utbyggd service inom den kommunalasektorn. Inämnda proposition redovisades resultatet av de kalkyler som den särskildaarbetsgruppen om kommunernas ekonomi () hade utfört rörande utvecklingen avdet finansiella sparandet i kommuner och landstingskommuner. Dessa kalkylervisade på en kraftig försämring i den finansiella situationen för åren 1984 och1985. Av kalkylerna framgick också att landstingskommunerna har den generelltsett bättre situationen samt att det råder stora skillnader mellan enskildakommuner resp. landstingskommuner. I propositionen om kommunalekonomiskafrågor föreslog regeringen att den indragning av skatteunderlagfrån fysiska personer som sker skall upphöra fr.o.m. är 1984 avprincipiella skäl. Förslaget betyder en förbättring av det finansiella lägetdetta år med . Dessutom begärde regeringen ett bemyndigandeatt utge ett särskilt stöd till kommuner och landstingskommuner är 1984 för attmotverka kraftiga skattehöjningar i de sämst ställda kommunerna ochlandstingskommunerna. Jag återkommer strax till hur stor omfattning detta stödbör fä. Närnämnda proposition beslutades av regeringen återstod flera viktiga frågor somrör de ekonomiska relationerna mellan stat och kommun att lösa. haröverenskommelser träffats om vissa bidrag och ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen. Överenskommelserna innebär en jämförelsevis begränsaduppräkning mellan åren 1983 och 1984.1 överenskommelsen ingår att särskildamedel om 200 milj. kr. avsätts för omstrukturering av den psykiatriska vården.I fråga om kommunerna återstår att 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 77 arbetafram nya statsbidragskonstruktioner för social hemhjälp och barnomsorg, somleder till en dämpning i de automatiska utgiftsökningarna och underlättar ett bättreutnyttjande av de tillgängliga resurserna i kommunerna. Avgörande för denekonomiska utvecklingen i kommunerna och landstingskommunerna under åren 1984och 1985 är kostnadsutvecklingen dessa är. Betydelsen härav framgår av att enprocents lägre kostnader i princip motsvarar en procent i ökad konsumtion ochsysselsättning. Skatteunderlagels utveckling är redan bestämd från åren 1982och 1983. Det antiinflationsprogram jag har redogjort för i det föregåendekommer vid en dämpning av kostnadsökningarna i samhällsekonomin till underloppet av att på ett grundläggande sätt förändra den finansiella bildenför kommuner och landstingskommuner i förhällande flll den bild som framkomvid KEA:s antaganden. Den påtagliga förbättring i flnansiellt sparande somdärvid uppkommer skall också ses i ljuset av att inkomstskattereformen för år1984 inte kommer att flnansieras genom en höjning av arbetsgivaravgifterna.Härigenom skapas ett inte obetydligt utrymme som kan användas för att delsstärka den flnansiella ställningen, dels tillgodose angelägna behov på deprioriterade områdena med ökat antal sysselsättningstillfällen som följd. Tillbilden hör också att de finansiella överskotten bokslut, vilka skalltas upp budgetar, nu allmänt sett synes bli större än vad somtidigare kunde förutses. Sammantagetger redovisade uppgifter, baserade på en lägre kostiiadsut-veckling, enligt minmening en betydligt mer positiv bild av de kommunala finanserna för är 1984 änvad som tidigare uppgifter visat. Den finansiella försvagning för somtidigare kalkyler pekat mot skulle nu reduceras högst väsentligt. Dettaunderlättar för kommuner och landstingskommuner att genomföra planeradutveckling av verksamheter på de prioriterade områdena och därigenom bidra ökad sysselsättning. De tidigare bedömningarna försysselsättningsutvecklingen inom kommunsektorn bör därför nukunna revideras uppåt. Jagvill också erinra om vad jag i det föregående redovisat om att införa ett stödför kommuner och landstingskommuner för att underlätta för dessa att tidigarelägga rekrytering till fast anställning. Bidraget uppgårtill 300 milj. kr. Detta stöd bör enligt min mening i första hand användas förangelägna åtgärder inom de socialpolitiskt prioriterade områdena. Regeringen har ipropositionen om kommunalekonomiska frågor föreslagit ettsärskilt riktat stöd i syfte att hålla tillbaka höjningar av kommunalskatten.Stödet skulle utgå till kommuner och landstingskommuner som befinner sig i ettfinansiellt utsatt läge. Principerna för stödets fördelning fastlades ipropositionen. Emellertid var vissa frågor av betydelse för avvägning avstödets storlek fortfarande under beredning vid propositionens avlämnande flllriksdagen. Det är nu möjligt att ta upp frågan om omfattningen av nämnda stöd. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 78 Enbetydligt lägre kostnadsutveckling än den antagit innebär, som jag harnämnt, en påtaglig förbättring av den finansiella sparandesituationen ikommunsektorn . Detta har betydelse vid bedömning av omfattningenav det särskilda stödet. Medelsramen för stödet bör enligt min mening uppgåtill 300 milj. kr. och fördelas med en delram om 200 milj. kr. för kommuner ochen delram om 100 milj. kr. Vid bedömningen avfördelningen av ramen har jag beaktat att det flnansiella läget ilandstingskommunerna generellt sett är förhållandevis bättre än i kommunerna.Ett stöd av denna storlek, fördelat efter de principer jag redogjorde för i dentidigare nämnda propositionen, bör tillsammans med den lägrekostnadsutvecklingen vara till fyllest för att är 1984 hälla tillbaka meromfattande kommunalskattehöjningar och medverka flll att underlätta situationenför de finansiellt mest utsatta kommunerna. Bestämmelsersom fastställts av statsmakterna och statliga myndigheter driver i mänga fall ionödan upp de kommunala kostnaderna. Det blir därför naturligt att övervägaolika åtgärder för att begränsa den statliga normgivningen. Detta arbete måsteomfatta såväl generella som mer konkreta åtgärder. Enav huvuduppgifterna för den nya stat- och kommunberedningen blir att aktiveraöversynsarbetet vad gäller de stafliga myndigheternas norm-givningsverksamhet.Syftet med översynsarbetet är främst att begränsa den statligadetaljregleringen av verksamhet och föreslå ändringar i det statligaregelsystemet som leder till effektivitetshöjningar och kostnadsreduceringarliksom förbättrad service i den kommunala verksamheten. De statligamyndigheternas roll behöver därvid analyseras. En annan uppgift för beredningengäller formerna för förbättrad samordning av statliga beslut och åtgärder sompåverkar den kommunala kostnadsutvecklingen. En sådan analys får utvisa omskärpta krav bör ställas pä de statliga myndigheterna när det gällerberäkningar av nya föreskrifters ekonomiska och administrativa konsekvenser. Ettöversynsarbete av detta slag bör inriktas på att belysa effekterna av att genomändringar i lagstiftningen utöka kommunernas möjligheter att ta ut avgifter,att begränsa de obligatoriska kommunala planeringsformerna inom olika sektorer,att genom förenklingar i bidragsbestämmelserna avseende specialdestineradestatsbidrag begränsa det administrativa arbetet samt att genom ändringar ispeciallagstiftningen få till stånd en friare organisation. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 79 1 Kortare kredittider för vissa punktskatter m.m. Ifinansplanen underströk jag betydelsen av att följa upp och anpassauppbördsrutiner m.m. till de förändrade förhållanden som följer av den starktväxande omslutningen på statens budget och det höga ränteläget. Syftet medförändringar pä detta område, s. k. kassahållningsåtgärder, är dels att ta bortomotiverade likviditets- och ränteförmåner för bl. a. dem som skall görainbetalningar till staten i form av skatter m.m., dels att stärka statensfinanser. Underdet har en rad kassahållningsåtgärder vidtagits på detuppbördstekniska området avseende såväl direkta som indirekta skatter. En mersystemaflsk genomgäng av betalningsrutinerna för de indirekta skatterna i syfteatt uppnå effektiviseringar inleddes : Beslut fattades då omatt förkorta kredittiderna för inbetalning av skatt pä bensin, olja och fastabränslen. Vidare beslutades att undanta råolja frän mervärdeskatt på det sättsom redan gäller för bensin och eldningsolja. I samband därmed tillkallade dendåvarande regeringen skattekreditutredningen för att se över den kredit somstatsverket ger de skattskyldiga vid skatteuppbörd. Uppdraget omfattar i förstahand de indirekta skatterna. aktualiserades även förslag tillåtgärder av detta slag i motioner till . Skattekreditutredningenhar i ett betänkande (DsB 1982: 12) föreslagit förkortad kredittid vid uppbördav mervärde-, tobaks- och dryckesskatt. I budgetförslaget för budgetåret1983/84 (prop. 1982/83: 100) beaktade jag i avvaktan på proposition i ämnetschablonmässigt den statsfinansiella effekten av dessa förkortade kredittiderunder posten Tillkommande utgiftsbehov, netto. Jag avser nu att närmare redovisa mina överväganden ochförslag i dessa frågor. Skatternapå varor och tjänster svarar enligt beräkningen i förslaget till statsbudgetför /84 (prop. 1982/83: 100) för , ellerdrygt av statsbudgetens inkomster. Mot denna bakgrund är det naturligt atten effektivisering av betalningsrutinerna måste inkludera de indirektaskatterna. Skatterpå omsättning av varor och tjänster kan av olika skäl inte betalas in tillstatskassan i samband med varje skattepliktig transaktion eller . Förnästan alla indirekta skatter har därför fastställts tidsperioder för 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 80 vilkade skattskyldiga skall redovisa skatten i en deklaration. En sådan tidsperiodkallas redovisningsperiod. Efter redovisningsperiodens slut har denskattskyldige att ordna redovisning, räkna ut skatten, upprättadeklaration och slutligen betala skatten. En sådan tidsperiod kallasbetalningsperiod. Oftastär det leveransen av en skattepliktig vara eller tillhandahållandet av en skattepliktigtjänst som i princip ger upphov till skyldighet att redovisa skatt. Eftersomskatt redovisas för bestämda perioder och med en betalningsfrist därefter kanman säga att statsverket beviljar de skattskyldiga kredit med betalning avskatten. Kredittiden brukar schablonmässigt anges till halvaredovisningsperioden plus hela betalningsperioden. tillämpade redovisnings-och betalningsperioder varierar från skatt till skatt och kan också variera fören och samma skatt beroende på t. ex. storieken på den skattepliktigaomsäUningen. Punktskatteutredningenföreslär i sitt slutbetänkande (SOU 1981:83-84) enhetligare regler förskatteredovisningen. Enligt utredningen bör re-dovisningsperioderna bliantingen en eller tvä månader. Betalningsperioden föresläs bli gemensam församtliga punktskatter och uppgå . Schablonmässigt innebärpunktskatteutredningens förslag skattekrediter om antingen 50 eller 65 dagarberoende pä om redovisningsperioden är en eller . Jagdelar punktskatteutredningens uppfattning att en större enhetlighet böreftersträvas. Nuvarande statsfinansiella situation motiverar dock enligt minmening att skattekredittiden görs kortare än i utredningens förslag. Jagåterkommer strax härtill. Enviss skattekredit är, som jag nämnde inledningsvis, nödvändig bl. a. avhanteringsmässiga skäl. De skattskyldiga har ett visst arbete med skatteredovisningen.De likviditetsfördelar som de skattsskyldiga uppnår genom skattekrediterna hari vissa sammanhang ansetts utgöra en kompensation för arbetet med uppbörden.En exakt beräkning av de skattskyldigas kostnader för medverkan iskatteuppbörden och en anpassning av skattekrediterna härtill ter sig dockinte meningsfull. Värdet på skattekrediten förändras över tiden med hänsyn tillbl. a. förändringar i skattesatser och i räntenivån. Kostnaderna torde ocksåvariera mellan olika typer av företag. Jag delar därförskattekreditutredningens uppfattning att man vid en förkortning avskattekrediterna i första hand bör vägledas av praktiska hänsyn. Somjag har nämnt kommer arbetet med att se över krediter och andrakostnader i samband med den statliga kassahållningen på skatteområdet attfortsätta. lämnar i sitt betänkande förslag tillinriktning av utredningens fortsatta arbete. Förslaget innebär att utredningenbl. a. ser över kredittiderna för de punktskatter som ännu inte granskats. Jagövergår nu från kredittiderna för indirekt skatt till att i korthet 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 81 redogöraför det aktuella beredningsläget vad avser frågan om vissa andra uppbörds- ochinbetalningsrutiner till statsverket. Därefter återkommer jag till minaöverväganden i fråga om den indirekta beskattningen i anledning avskattekreditutredningens betänkande. Ifråga om uppbörden av direkta skatter och arbetsgivaravgifter undersökersocialavgiftsutredningen möjligheterna att samordna de båda systemen. Enförutsättning för en sådan samordning har bl. a. bedömts vara att källskatteroch arbetsgivaravgifter redovisas och betalas in för samma perioder. Enhgtgällande regler är redovisningsperioden tvä månader för inkomstskatten medinbetalning i efterskott. Även arbetsgivaravgifterna uppbärs varannanmånad, men pä basis av ett preliminärt uppräknat underlag och med inbetalningdelvis i förskott. Inriktningen bör vara att vid samordningen åstadkomma enmånatlig redovisning. Regeringen har givit i uppdragatt belysa konsekvenserna vad avser de tekniska och administrativa rutinerna aven sådan samordnad och månatlig redovisning. Frågan om vilka betalningsperiodersom bör tillämpas bör också övervägas. Jagvill i sammanhanget också nämna att möjligheterna till en effektivisering avbetalningsflödena från olika statliga postgirokonton till statsverketscheckräkning f. n. bereds inom . Ifräga om förkortad kredittid vid uppbörd av mervärdeskatt är jag inte bereddatt nu lägga fram ett förslag baserat på skattekreditutredningens betänkande.Remissinstansernas invändningar mot förslaget riktas främst mot de mycketbetydande administrativa konsekvenserna av en förkortadbetalningsperiod. Frågan om förkortad kredittid för mervärdeskatt bör därförenligt rnin mening beredas vidare innan slutlig ställning kan tas till ensådan åtgärd. pekar i sitt betänkande pä andra metoderatt uppnå samma långsiktiga statsfinansiella effekter som vid en direktförkortning av skattekredittiden. Exempel på en sådan metod är räntebeläggningav utestående skattebelopp. Jagvill i sammanhanget aktualisera en annan fråga som har samband med de kreditersom ges vid uppbörd av mervärdeskatt, nämligen vad mervärdeskatteutredningenenligt vad jag nu har erfarit kommer att föreslå. Det gäller fråganom att definitivt avskaffa kontantmetoden och generellt gå över tillfaktureringsmetoden vid redovisning av mervärdeskatt och att upphäva despeciella reglerna för avbetalningshandeln. Sistnämnda regler innebär attskatten på sädana försäljningar redovisas först i takt med alt betalninginflyter till säljaren. Min avsikt är att återkommatill regeringen i dessa frågor. Jag räknar med att effekterna på statsbudgetenav dessa nya åtgärder väl kommer att balansera det avbräck som uppstår genomatt förslaget till förkortad kredittid på mervärdeskatt inte kan genomföras isin nuvarande form. Innanjag övergår till frågan om skattekrediterna för tobaks- och dryckesskatt villjag avslutningsvis ta upp frågan om prioritering av kom-6 1982/83. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 82 mandeförslag till effektiviseringar av uppbördssystemet. Som framgått av vad jagtidigare har sagt är en rad förslag aktuella inom området. Med hänsyn till delsden likviditetsbelastning m. m. som uppstår för de skattskyldiga, dels deadministrativa effekter som i allmänhet uppstår åtminstone övergångsvis såvälför de skattskyldiga som i skatteadministrationen, bör en tidsmässig prioriteringgöras vid genomförandet av förslagen. Det är därvid viktigt att väga in attvissa förslag även kan ha betydelsefulla bieffekter i form av en effektiviseradskatteadministration och skattekontroll. En åtgärd som därvid bör ges högprioritet är enligt min mening en samordnad och månatlig uppbörd avinkomstskatt och socialavgifter. Jagövergår nu till att redovisa mina förslag till förkortad skattekredit förtobaksskatt och dryckesskatt. Förslagen överensstämmer i allt väsenfligt meddem som förordats av skattekreditutredningen. Gällandebestämmelser för tobaks- och dryckesskatt Skattpä tobaksvaror utgår enligt lagen (1961:394) om tobaksskatt (omtryckt1975:141, ändrad senast 1983:23). () är beskattningsmyndigheti fräga om tobaksvaror som för försäljning tillverkas inom landet eller somimporteras av en registrerad importör. Vid övrig införsel tas skatten ut avtullverket. Tillverkare och registrerade importörer är skyldiga att för vatjeredovisningsperiod, som är kalendermånad, avlämna en deklaration tillriksskatteverket. Deklarationema skall insändas inom efter varjeredovisningsperiods utgång. Gällande redovisnings- och betalningstider innebärsåledes en genomsnittlig kredittid pä (15+ 30=) . Skattpå drycker utgår enligt lagen (1977:306) om dryckesskatt (ändrad senast1982:282). RSV är beskattningsmyndighet för drycker som tillverkas inom landeteller som importeras av en registrerad importör. Vid övrig införsel tas skattenut av . Skattskyldigför spritdrycker och vin är endast AB Vin- & Spritcentralen.Skattskyldigheten inträder då Vin- & Spritcentralen får betalning för såldadrycker frän . Skattskyldigför malt- och läskedrycker är den som inom landet tillverkar skattepliktiga dryckeroch registrerade importörer av sädana drycker. Skattskyldigheten inträder vidleverans. Ilikhet med vad som gäller för tobaksskatten är redovisningsperioden en .kalendermånad. Deklaration skall dock ges in till RSV senast den femte dagen iandra månaden efter utgången av den månad deklarationen avser. För malt- och läskedrycker är den genomsnittligakredittiden pä (15 + 35 =) . Med beaktande av de betalningsvillkor -bl. a. betalningsfri leveransmånad - som gäller mellan Vin- &Spritcentralen och Systembolaget uppgår den genomsnittliga kredittiden förspritdrycker och vin . Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 83 Förslagtill förkortade skattekredittider för tobaks- och dryckesskatt Skattekreditutredningenhar för att förkorta kredittiden övervägt en förkortning av såväl redovisnings-som betalningsperioden. För nu aktuella skatter, dvs. tobaks- ochdryckesskatt, är redovisningsperioden en kalendermånad. Utredningen har bedömtdet möjligt att förkorta redovisningsperioden till t. ex. , menavstått frän ett sådant förslag med hänvisning flll administrativa skäl. Denåtgärd som i fortsättningen diskuteras är därför endast en förkortadbetalningsperiod. Tobaksskattredovisas av 16 registrerade redovisningsskyldiga. av skatteninflyter från . Utredningen har funnit att en kraftigförkortning av betalningsperioden skulle leda till svårigheter att få fram enfullständig deklaration. Utredningen anser det dock vara möjligt att förkortabetalningsperioden . Detta bör, menar utredningen, inte leda tillnågra svårigheter för varken RSV eller de skattskyldiga. Dryckesskattpå spritdrycker och vin redovisas som nämnts tidigare endast av Vin- &Spritcentralen. Utredningen föreslär, i likhet med vad punktskatteutredningentidigare föreslagit, att Vin- & Spritcentralens skattskyldighet skallinträda som för övriga punktskatter och mervärdeskatten redan vid leveransenoch inte som när betalningen erhålls från Systembolaget. Denna ändringinnebär en förkortning av kredittiden . Utredningen har ocksåfunnit det möjligt att med obetydliga administrativa konsekvenser för bådeVin- & Spritcentralen och RSV -förkorta betalningsperioden , dvs. Sammantaget innebär detta en förkortningav den genomsnittliga skattekrediten från 80 flll . Dryckesskattpå malt- resp. läskedrycker betalas av 12 resp. 42 hos RSV registreradeskattskyldiga. Dominerande är AB Bryggerier, som svarar för avmarknaden.