prop · G60387 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringenföreslår all anla de förslag som har tagils upp i bifogade utdrag avregeringsprolokoll ovannämnda dag. Otillåtnautsläpp av olja och andra skadliga ämnen från fartyg förorenar våra farvattenoch utgör ell hot mol den miljön. I syfte att motverka sädana utsläppföreslås i propositionen en ekonomisk sanktion kallad vattenföroreningsavgift.Beslämmelser om avgiften bör las in i lagen (1980:424) om åtgärder molvallenförorening frän fartyg. Vallenföroreningsavgiftskall enligl förslaget tas ul när någol av utsläppsförbuden i lagstiftningenom åtgärder mol vattenförorening från fartyg överträds. I ett första skedegäller delta enbart oljeutsläpp. Avgiften skall bestämmas med hänsyn lillutsläppets omfattning och fartygets storlek. Avgiftsbeloppen är höga och finnsangivna i en särskild tabell. Avgift skall påföras fartygets redare eller ägare även juridiska personer efter principen om strikt ansvar. Frågorom vallenföroreningsavgift prövas av kustbevakning, vars beslut kanöverklagas lill allmän domstol. För att säkra bevisning föreslås ochsjöfartsverket få ingripa med olika åtgärder mol fartyg, bl.a. förbud alt lämnahamn. Ingripanden föreslås även få ske för att säkerställa betalning avavgiften. Beslul om vallenföroreningsavgift skall enligt förslaget kunnaverkställas , om inle säkerhet ställs för avgiften. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft . Prop.1982/83:87 2 Lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder motvattenförorening från fartyg Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1980:424) omåtgärder mol vanenförorening från fartyg dels all nuvarande 8, 9 och 10 kap.skall betecknas 9, 10 och 11 kap., dels an 1 -3 §§ i det nya 9 kap. skall ha nedanangivna lydelse, dels all i lagen skall införas etl nytt kapitel, 8 kap., samtnya beslämmelser, 9 kap. 4-7 §§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse En särskild avgift (vallenföroreningsavgift) skatt tasut, om någol av de förbud mot utsläpp av olja från fartyg som avses i 2 kap. 2§har överträtis och utsläppet inle är obetydligt Detsamma gäller om etl . sådantutsläpp av olja som avses i 2 kap. 4§ inte har begränsats så långt det är möjligt. Vattenföroreningsavgiflen till-fatter staten. Vattenföroreningsavgiften skall påföras den fysiska ellerjuridiska person som vid överträdelsen var fartygels redare. Om del avgörandeinfiytandet över fartygets drift utövades av någon annan i redarens ställe,skatt avgiften dock påföras den andre. Finns inte någon som skaU påförasavgiften enligt vad som sagts etter kan del inle ulan att ärendet blirväsenlligl fördröjt fastställas vem denne är, skall avgiften påföras den .somvid överträdelsen var fartygels ägare. För vallenföroreningsavgift som delägarna i etl partrederiskall betala enligl första stycket, svarar de solidariskt. Vattenföroreningsavgiflen skall bestämmas med hänsyn tittutsläppets omfattning samt fartygets storlek (bruttodräklighet) enligt följandetabeU. Utsläppt otjemängd i liter Avgift i kr. för fartyg med hrultodräktighet upp lill och 3 001 -med 3 000 15000 mindre än 1 000 1000-26000 per påbörja t anlal utöver liler per påbörjat anlal 1000 liler utöver per påbörjat antal utöver per påbörjat antal utöver 501000 liler Med bruttodräktigheten avses del bruttodräktighetstal somanges i del för fartyget gällande mälbrevel. Om en vallenföroreningsavgift enligt 3 § med hänsyn tittomständigheterna framstår som uppenbart oskälig, får den nedsättas etter efterges. Frågor om vattenföroreningsavgift prövas av . Kan del skäligen antas att vattenföroreningsavgift skatttas ul, får eller annan myndighet som regeringen utser meddela deförbud eller förelägganden beträffande fartyget som är nödvändiga för attsäkra bevisning, såsom förbud mot fartygets avgång etter vidare resa ellerföreläggande att fartyget skall anlöpa viss hamn. Finns det inte längre fog för en åtgärd enligt förstastycket, skall åtgärden hävas. Påförs någon som är ägare av fartyget eller lastenvallenföroreningsavgift, får beträffande egendomenbesluta sådant förbud eller föreläggande som avses i 6 § första stycket, omdet behövs för atl säkerställa statens anspråk på avgiften. Bestulet gällerlängst till dess verkställighet sker. Beslul enligt första stycket får meddelas även innanavgiftsärendet avgörs, om det finns sannoUka skäl atl avgift kommer allpåföras någon som är ägare av fartyget eller lasten. Ställs säkerhet för avgifisskyldighetens fullgörandeetter finns del i övrigt inle längre fog för ell beslut enligt första etterandra stycket, skall beslutet hävas. Beslut om förbud etter föreläggande enligt 6 etter 7§gäller inle i någol fatt längre än jjorlon dagar efter det alt ell sådantbeslut med anledning av utsläppet först meddelades rörande furtyget etter desstast. I fråga om förbud eller föreläggande enligl 6 etter 7§gäller 7 kap. 7IO§§ i liUämpliga delar. Därvid skatt vad som sägs i 7 kap. 8och 9§!i om fartygets befälhavare, redare etter ägare gälla åven den som iredarens ställe utövade det avgörande inflytandet över fartygets drift. I avgiftsärenden hos år fartygets bej'äthavarebehörig alt på partens vägnar ta emot underrättelse enligt 15 § förvaltningslagen(1971:290) och avge yttrande som avses i samma lagrum. Han är på motsvarandesått behörig att ta emol underrättelse om heslut enligt 18 § nämndalag och alt överklaga bestulet. 8 kap.Besvär m. m. Har beslut enligt 7 kap. 4 § första stycket, 5 eller 6 §meddelats av annan myndighet än skall det genast underställasverket. Beslut som skaU underställas får inte överklagas. 9 kap.Besvär m. m. Om etl beslut enligt 7 kap. 4§ första stycket, 5 eller 6§har meddelats av annan myndighet än , skall det genastunder- kap. 6§har meddelats av annan myndighet än , skall det genast underställasdetta verk. Beslut som har meddelats av i fråga somavses i 7 kap. 4§ första stycket, 5 eller 6§ överklagas hos kammarrätten genombesvär. Beslul iandra frågor som avses i denna lag överklagas genom besvär Beslul somhar meddelats av i frågor som avses i 7 kap. 4 § förstastycket, 5 eller 6 §/iår överklagas hos kammarrätten genom besvär. Beslut i andra frågor som avses i /-7ap./dröverklagasgenom besvär 1. hossjöfartsverket, om beslutet har meddelats av en annan myndighet som inle ärcentral förvaltningsmyndighet och ej heller myndighet, eller 2. hos regeringen, om beslutet harmeddelats av eller av en annan myndighet som är centralförvaltningsmyndighet. Beslut i frågor som avses i denna tag gäller ,om inte annat föreskrivs i beslutet. Ifråga om beslut som skall underställassjöfartsverket kan detta förordna att beslutet inle skaU gälla tills vidare. beslut om vallenföroreningsavgift och omförbud eller föreläggande enligt 8 kap. 6 etter 7§ får överklagas genom besvärhos den tingsrält som är sjörättsdomstol i den ort där den tullmyndighet sommeddelat del överklagade beslutet har sitt säte. Besvärs-handlingen skall hakommit in till domstolen från den dag klaganden fick del avbeslutet. Beslut som skatt underställas någon enligt denna lag fårinte överklagas. Delsamma gäller beslut som meddelats inom sjöfartsverketeller och som, enligt vad regeringen förordnar, skall underställasnågon inom verket samt tult-verkets beslut att vägra la emol erbjuden säkerhetför vallenföroreningsavgift. Beträffande talan vid domstol rörande beslut om påförandeav vattenföroreningsavgift gäller i tillämpliga delar bestämmelserna irättegångsbalken om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straffanböter. Första stycket tillämpas även beträffande talan viddomstot angående förbud etter föreläggande enligt 8 kap. 6 eller 7§. I frågaom handläggningen vid tingsrätt gäller dock bestämmelserna i 52 kap. 2, 3 och512§§ i lilllämpliga delar. De beslämmelser som avserhovrätt gäller därvid i stället tingsrätten. Bestämmelserna i rällegångsbat-ken om kvarstad i brottmålgäller i tUlämpliga delar i mål som avses i första stycket. Allmän åklagare företräder staten i mål vid domstol rörandebeslut av som har överklagats enUgt 3 §. beslut och domstols dom varigenomvattenföroreningsavgift påförs får verkställas genast, om inte annat förordnasetter säkerhet ställs för avgiftsskyldighetens fullgörande. Om verkståltighe-lengäller i övrigt vad som föreskrivs i utsökningsbalken om allmänt mål. Utmättegendom får dock inle säljas ulan gäldenärens samtycke, förrän bestulet etterdomen har vunnit laga kraft. Andra beslut i frågor som avses i 18 kap. gäller ,om inte annat föreskrivs i bestulet. I fråga om beslul som skatt underställassjöfartsverket eller kan del berörda verkel förordna atl beslutetlills vidare inte skall gälla. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse En påförd vattenföroreningsavgift bortfaller i den månverkstäl-Ughel inte har skett från del all bestulet vann lagakraft. Denna lag träder i kraft den . Bestämmelserna i 8 kap. tillämpas endasi i fråga omöverträdelser som har skett efter ikraftträdandet. Lag om ändring i sjölagen (I891:35 s. Härigenom föreskrivs atl 40 § sjölagen (1891:35 s. 1)'skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse 40 f Partrederi föreligger, om flera överenskommit allunder delad ansvarig-hel gemensamt driva sjöfart med egel fartyg. Anmälan ompartrederiavtal kan göras hos registermyndigheten, som har atl ofördröjligenanteckna anmälningen i det register där fartyget är infört eller, om del ej ärregistrerat, kungöra densamma. Närmare föreskrifter om anmälnings- och kungörelseförfarandetmeddelas av regeringen. För de förpliktelser som uppkom- För de förpliktelser som uppkom- ma för partrederiet sedan rederiav- mer för parlrederielsedan rederiav talet anmälts till registermyndighe- talet anmälts till registermyndighe ten svarar varje redare endast i för- len svarar varie redare endasi i för hållande till sin andel i fartyget i hållande lill sin andel i fartyget i den mån han ej åtagit sig större an- den mån han ej åtagit sig slörre an svarighet. För upp- svårighet. För upp komna rederiförpliktelser svara re- komna rederiförpliktelser svarar darna solidariskt. I fråga om be- talningsansvar för vattenföroreningsavgift enligl 8 kap.lagen (1980:424) om åtgärder mol vattenförorening från fartyg gäller 8 kap. 2§ andra stycket nämnda lag. I fräga om redarnas inbördes rättigheter och skyldighetertillämpas bestämmelserna i 41-57 §§ i den mån annat ej avtalats. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1984. ' Lagen omtryckt 1975:1289. Senaste lydelse 1977:681. 1982/83:87 8 Närvarande:slalsminislern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, Elmstedt, MoUn Idepartementspromemorian (Ds K 1981:8) Vallenföroreningsavgift behandlas fråganhur en ekonomisk sanktion mol olagliga utsläpp av olja och andra skadliga ämnenfrån fartyg bör utformas. Promemorian innehåller bl.a. förslag lill en ny sådansanktion, kallad vallenföroreningsavgift. Enligl förslaget skall regler omvallenföroreningsavgift las in i lagen (1980:424) om åtgärder motvattenförorening från fartyg (ändrad 1980: 1032, VFL). Promemorian ochbilagorna 6 och 7 till den, som innehåller förfallningsförslag, bör fogas lillprotokollet i della ärende som bilaga 1. En inom upprättadsammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 2. Dengällande ordningen på rättsområdet redovisas i promemorian. Där finns ocksåfaktamaterial rörande omfattningen av utsläpp från fartyg och jämförelsermellan straffpåföljder för olagliga utsläpp i och utomlands.Beträffande detta bakgrundsmaterial och de närmare överväganden som liggerbakom förslaget lill vallenföroreningsavgift får jag hänvisa lill promemorian. Störningari miljön genom buller och utsläpp av förorenande ämnen har under de senasieårtiondena blivit en alltmer påtaglig realitet. En ökad medvetenhet om värdetav en god yttre miljö har bidragit lill atl miljövårdsfrågor fåll enbetydelsefull plats i samhällsdebatten. 1982/83:87 9 hängreses krav på all statsmakterna vidtar åtgärder för att slå vakt om miljön. Såhar också skett i ökad utsträckning. Etlområde där en rad miljöförbättrande åtgärder har vidtagits, både intemationelltoch i , är skyddet av den miljön mot utsläpp av skadliga ämnenfrån fartyg. Ett internationellt samarbete på detta område har funnits sedanbörjan av 1950-lalel, och flera inlernalionella överenskommelser som syftartill alt skydda den miljön mot utsläpp av olja och andra skadliga ämnenfrån fartyg har ingåtts. Överenskommelserna innehåller regler om förbud moleller begränsning av utsläpp av sådana ämnen. Vidare finns regler om åtgärder isyfte atl förebygga utsläpp samt om kontroll och övervakning m.m.Internationella överenskommelser finns också om samarbete för an bekämpainträffade utsläpp. Den internationella regleringen har utvecklats successivtsåväl inom ramen för IMO' - för tekniska sjöfartsfrågor - somgenom regionall samarbete, t. ex. rörande skyddet av miljö. En översikt över deåtgärder som har vidtagits, både internalionelll och i , och sådanaåtgärder som vidtas fortlöpande för all förbättra sjösäkerheten finns i den avriksdagen godkända prop. 1980/81:119 om miljösäkrare sjötransporter. Bland deförebyggande åtgärderna mol avsiktliga utsläpp behandlas frågan omstraffavgifter i avsnitt 4.1 i bilaga2. Där pekas bl. a. på att prop.1979/80:167 om åtgärder mol vattenförorening från fartyg innehöll förslag omskärpta straff för brott mol förbud atl släppa ul olja eller andra skadligaämnen från fartyg. I enlighet med förslaget höjdes straffmaximum i VFL försådana brott från ett lill fängelse. I propositionen togs även uppfrågan om alt införa en ny ekonomisk påföljd, varvid erinrades om all dennafråga hade behandlats såväl i belänkandena (SOU 1979:43) tur - program för miljösäkrasjötransporter och (Ds Ju 1978:5) Förelagsböter som i departementspromemorian(Ds Ju 1979:10) Företagsböter - förslag till lagtexter. Min företrädare anfördedå att frågan om ekonomiska sanktioner borde övervägas vidare. En arbetsgruppinom tillsattes därför med uppgift all skyndsamt lämnaförslag till hur en i sammanhanget användbar ekonomisk sanktion borde utformas. (JoU 1979/80:48) välkomnade detta initiativ och fann i Ukhet med föredragandenatt frågan borde prioriteras bland de åtgärder som kan bli aktuella inom ramenför de fortsatta strävandena att motverka skador på den miljön. Arbetsgmppensöverväganden och förslag redovisas i den inledningsvis omnämndadepartementspromemorian (Ds K 1981:8) Vattenföroreningsavgift. Förslageninnebär i korthet följande. I lagstiftningen om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg skall det, som etl komplement till böter och fängelse, föras in ensärskild sanktionsavgifi, benämnd vattenförore- Före var organisationensnamn , . 1982/83:87 10 ningsavgift.Vallenföroreningsavgift skall tas ut när någol av utsläppsförbuden ilagstiftningen om åtgärder mot vallenförorening från fartyg överträds.Avgiften skall bestämmas med hänsyn lill utsläppets art och omfattning samltill fartygets storlek. Den skall påföras fartygets redare eller ägare - ävenjuridiska personer - efter principen om strikt ansvar. Om det föreliggersärskilda omständigheter skall avgiften kunna nedsättas eller efterges. För altvara avskräckande skall avgiften kunna uppgå lill myckel höga belopp.Vallenföroreningsavgift skall enligt förslaget beslutas av tullverketskustbevakning, vars beslul kan överklagas till domstol. För all säkerställabetalning av avgiften får domstol förordna om kvarstad. ochsjöfartsverket föreslås i samma syfte få ingripa med olika åtgärder mot fartyg,bl. a. förbud all lämna hamn. Somjag konstaterat berördes frågan om behovel av åtgärder som syftar till attavhålla potentiella förorenare från atl släppa ul olja eller andra skadligaämnen från fartyg redan vid tillkomsten av den nu gällande lagstiftningen omåtgärder mot vattenförorening från fartyg. Min företrädare framhöll i prop.1979/80: 167 (s.41-42) för egen del all det inte är tillräckligt med skärptastraffskalor för all komma till rätta med olagliga utsläpp. I stället synteshonom tanken på någon form av ekonomisk sanktion, som gör det olönsamt allsläppa ut skadliga ämnen, riklig. Som har framgått av det föregående anslöt sigäven till dessa tankegångar och ansåg att denna fråga bordepriorileras bland de åtgärder som kan bli aktuella inom ramen för de fortsallasträvandena att motverka skador på den miljön. Behovetav en reform behandlas även i departementspromemorian. Enligt arbetsgmppen harman i och för sig anledning all räkna med alt domstolarna kommer all ta intryckav den strängare syn på broll mol utsläppsförbud som redovisas i prop.1979/80:167 och atl straffen för sådana överträdelser således kommer atlskärpas även i rällslillämpningen. Man måste emellertid även i framliden utgåfrån all de straff som utdöms inle verkar lillräckligt avskräckande på allapotentiella förövare av sådana brolt. Arbetsgmppen anser fördenskull all detbehövs kraftfullare åtgärder än de som står lill buds. om man vill få tillslånd en påtagligt förbättrad efterlevnad av gällande regler. Sågott som samtliga remissinstanser ansluter sig till vad som i promemoriananförs om reformbehovet. Två instanser, och , ifrågasätter dock om det finns någol behov av en ekonomisksanktion av det slag som föreslås i promemorian. anser attbehovet av juridiska möjligheter alt ingripa mol fartyg som orsakarvattenförorening redan nu är rimligt väl tillgodosett, medan resurserna altpraktiskt övervaka vallenområdena och ingripa mol fartyg som genom utsläppförorenar dessa inte på långt när är tillräckliga. Enligt visar innehållet i promemorian all etl relativt litet antalfartygsulsläpp registreras av . Prop.1982/83:87 11 åtskilliga av dessa fall är den utsläppta mängden miljöskadligaämnen ringa och påtagliga skador på miljön har inle påvisats. a. dellatalar för all de föreslagna åtgärderna är obehövliga eller all de i vart fallskuUe få begränsad effekt. vill att statsmakterna i förstahand inriktar sill miljöskyddsarbete på aktiva insatser som förebygger utsläpp,t.ex. förbättringar avseende fartygen, mollagningsanordningar i hamnarna ochresurser för atl följa fartygsrörelser till sjöss och därvid snabbt kunnaupptäcka eventuella utsläpp. Självfalletdelar jag Sveriges redareförenings uppfattning all statsmakterna skall arbeiaaktivt för atl åstadkomma förbättringar i de avseenden som angetts. Delligger helt i linje med filosofin all del är nödvändigt att långsiktigt ochmålmedvetet arbeia på bred front för att minska miljöriskerna vidsjötransporter. synsätt präglar i hög grad förslagen i prop. 1980/81:119om miljösäkrare sjötransporter. Även om många åtgärder redan har vidtagits föratl skydda den miljön, kan man knappast beteckna resultatet som i allaavseenden tillfredsställande. uttalande all antalet utsläppfrån fartyg är relativi litet, atl den utsläppta mängden miljöskadliga ämnen ärringa och alt påtagliga skador på miljön inte har påvisats ger närmast vid handenall förhållandena skulle i huvudsak vara tillfredsställande. Eftersom del ärolagligt all släppa ul olja från fartyg kan del inle vara tillfredsställandemed 200-350 registrerade utsläpp längs Sveriges kuster. Det verkligaantalet utsläpp är med säkerhet slörre. Jag vill i sammanhanget erinra om altdet finns amerikanska bedömare som anger alt endasi av deinträffade oljeutsläppen upptäcks och blir registrerade. Min egen slutsats är atl det finns elt behov av atlkomplettera de sedvanliga straffpåföljderna med någon form av ekonomisksanktion, som skall verka avhållande på benägenheten atl göra olagliga utsläpp.Jag delar följaktligen inle åsikt all de juridiskamöjlighelerna atl ingripa mol förorenande fartyg är tillfredsställande. Enjämförelse mellan svensk och utländsk slrafflillämpning (jfr avsnitt 3.3 och3.4 i departementspromemorian) visar atl straffen är mycket låga i Sverige.Den främsta orsaken lill della synes vara det förhållandel atl böter i Sverigeutdöms i dagsböter och är beroende av gärningsmannens personliga ekonomiskaförhållanden. Utomlands kan man ofta även döma ul böter av redare som ärjuridiska personer. Bötesbeloppen blir därmed av en helt annan storleksordningän som förekommer i . Sammanfattningsvis kan jag konstatera alt det sedan längefinns starka krav - både i , bland allmänheten och i massmedia - påall man skall ingripa med strängare och effeklivare påföljder mol dem som görsig skyldiga till olagliga utsläpp. Remissutfallet visar att dessa krav är välförankrade bland berörda myndigheter och organisationer. Införandet av en särskild ekonomisk sanktion molvattenförorening från fartyg innebär att lagstiftningen pä delta område får enmotsvarighet lill 1982/83:87 12 vad som redan gäller för landförhållanden. Riksdagenbeslutade vissa ändringar i miljöskyddslagen (1969: 387). a. att det i lagen infördes en särskild ekonomisk sanktion kalladmiljöskyddsavgift. Den skall tas ut vid överträdelser som har medfört betydandestörningar för omgivningen eller risk för sådana störningar. Avgiften skall iprincip motsvara de ekonomiska fördelarna av en överträdelse (prop. 1980/81:92,JoU 1981/82:21, rskr 1981/82:273, SFS 1981:420). 1 sammanhanget bör vidare påpekas alt de i del föregåendeomnämnda förslagen till förelagsböler möttes av en sådan kritik underremissbehandlingen alt man i stället vall andra vägar alt söka komma lillrätta med brott i näringsverksamhet. På grundval av de allmänna övervägandensom redovisades i anslutning till förslagen rörande förelagsböler ochremissyttrandena över dessa utarbetades departementspromemorian (Ds Ju 1981:3) Ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet. förslag lill ändringar i regler om förverkande samt lillprinciper för användningen i lagstiftningen av avgifter som sanktionsmedel.Förslag i enlighet med promemorian har godkänts av (prop.1981/82: 142, JuU 1981/82:53, rskr 1981/82:328). Avsikten är dock all fråganom förelagsböler skall belysas ytteriigare. Till komplettering av avsnitt 4 i departementspromemorian,som beskriver olika existerande sanktionsavgifter, kan nämnas all förslag omtvå nya sanktionsavgifter förelagts . I utlänningslagen (1980:376) har som ell komplement lill böter eller fängelse föreslagils en särskildavgift för den som anställer en utlänning utan föreskrivet arbets- elleranslällningstillsländ. Avgiften utgör för varje sådan utlänning hälften av delbasbelopp enligl lagen (1962: 381) om allmän försäkring som gällde näröverträdelsen upphörde. Har överträdelsen pågått än tre månaderutgör avgiften i stället ell helt basbelopp för varje utlänning. Frågor ompåförande av avgift prövas av allmän domstol efter ansökan av åklagare (prop.1981/82: 146). Förslagel har ännu inte prövats av . Den andra avgiftenåterfinns i den nya arbetstidslagen (1982:673). Vid sidan avstraffbestämmelserna har införts en sanktionsavgifi, kallad övertidsavgift, sompåföljd för arbetsgivare som överträder lagreglerna om övertid. Avgiften utgörför varje limme otillåten övertid och för varje arbetstagare som har anlitats istrid mol överlidsreglerna en procent av del basbelopp som gällde vid dentidpunkt då överträdelsen begicks. Frågor om överiidsavgifi prövas av allmändomstol efter ansökan av åklagare (prop. 1981/82: 154, SoU 1981/82:55, rskr1981/82:436). Det är inte bara i som del ställs krav påkraftfulla åtgärder mol olagliga oljeutsläpp. antog IMO:sförsamlingsmöle enhälligt en resolution, som uppmanar konventionsslalerna atlinföra strängare straff för överträdelser av konvenlionsreglerna på dettaområde. Straffen bör företrädesvis utgöras av ekonomiska sanktioner mot redare,vilkas fartyg gör sig skyldiga lill olagliga utsläpp. 1982/83:87 13 2.2Utformningen av en ny ekonomisk sanktion 1avsnitt 5.3 i departementspromemorian behandlas frågan, om del går alt användanågon redan existei-ande eller föreslagen sanktion för alt motverka olagligautsläpp av farliga ämnen från fartyg. Vad som här kan vara av särskilt intresseär all se humvida miljöskyddsavgiften eller den nya möjligheten enligtbrottsbalken lill förverkande av otillbörliga förtjänster eller besparingarhos en näringsidkare är användbara i sammanhanget.