prop · G60340 · 1982-12-31 00:00:00 — Någon sådan rätt tillkommer inte t.ex. utövandekonstnärer, fonogramframställare eller andra innehavare av s.k. närståenderättigheter. Genom det undantag från den fria spridningsrätten som föreslåskommer emellertid även dessa grupper atl indirekt få ett skydd mot de skadeverkningarsom en okontrollerad uthyrningsverksarnhet har eller kan få för dem. 5 Specialmolivering till de föreslagna bestämmelserna5.1 23 § URL Enligt 2 § URL omfattar upphovsmannens ensamrätt bl.a.rätten att göra verket tillgängligt för allmänheten. Som sådanttillgängliggörande räknas enligt 2 § tredje stycket bl.a. alt exemplar av verketutbjuds till försäljning, uthyrning eller utlåning eller eljest sprids tillallmänheten. Som ett undantag från regeln i 2 § URL föreskrivs i 23 §att sedan litterärt eller musikaliskt verk har utgivits får exemplar somomfattas av utgivningen spridas vidare och visas offentligt. Noter tillmusikaliskt verk får dock inte ulan upphovsmannens samtycke uthyras tillallmänheten. Det bör anmärkas alt den spridningsmöjlighet somparagrafen ger bara avser utgivna verk. Verk anses enligt 8 § URL utgivet när exemplardärav med upphovsmannens samtycke har förts i handeln eller eljest blivitspridda lill allmänheten. Andra exemplar än sådana som är utgivna enligl dennadefinition, exempelvis olovligt framställda exemplar eller exemplar som harframställts med stöd av någon av undanlagsbestämmelserna i 2 kap. URL, omfattasinte av 23 §. I enlighet med de överväganden som redovisas i avsnin 4har i lagtexten uttrycket "noter till musikaliskt verk" ersatts nied"exemplar av musikaliska verk". Vidare har med uthyrning jämställtsvissa rättshandlingar som är jämförliga med uthyrning. 1982/83:40 22 I Ändringen innebär först och främst att upphovsmannensensamrätt har utvidgats till att omfatta alla typer av exemplar av musikaliskaverk och inle bara som noter till sådana verk. Främst avser utvidgningen altträffa musikupptagningar i form av grammofonskivor eller musikkassetter. Ävenandra mera ovanliga typer av sådana upptagningar, t.ex. upptagningar avdatormusik på magnetband eller liknande eller nedteckningar av musik i andraformer än notskrift omfattas av bestämmelsen. Den andra ändringen avser att låta ensamrätten omfattavissa rättshandlingar som till sina verkningar är jämförUga med uthyrning. Ipraktiken är förfarandet i allmänhet sådant att den som vill hyra en skivabetalar ett pris som motsvarar skivans försäljningspris. När han lämnartillbaka skivan lämnar han det kvitto som han fått vid betalningen.Han återfår då det erlagda beloppet med avdrag för en viss summa per dag somhan haft skivan. Om skivan vid granskning befinnes skadad den inte ulanden anses då som redan såld. Det nu redovisade tillvägagångssättet visar att ändringenäven bör träffa försäljning med någon form av återköpsklausul. Även vissa andratyper av rättshandlingar kan med den föreslagna lydelsen falla underbestämmelsen. Gemensamt för samtliga de rättshandlingar som avses omfattade avdenna är att "uthyraren" antingen behåller eller avses återfåäganderätten till upptagningen. Däremot är inte meningen att träffarättshandlingar där upptagningen definitivt överlåts till förvärvaren. Bestämmelsen tar endasi sikte på uthyrning och jämförligarättshandlingar, dvs. fall där mottagaren lämnar ett vederlag för rätlen attfå disponera över upptagningen. Bestämmelsen omfattar däremot inte utlåningeller liknande faU där inget vederlag lämnas. Utredningen kommer i ett senareskede att till övervägande ta upp såväl frågan om rätten till utlåning avmusikupptagningar som frågan om uthyrning eller utlåning av andra typer av upphovsrättsligtskyddade verk. Om uthyrning eller liknande sker i strid mol den föreslagnabestämmelsen blir reglerna i 7 kap. URL om ansvar och ersättningsskyldighet m.m.tillämpliga. Straffansvar kan sålunda komma i fråga. Det erinras om attstraffmaximum enligt förslag i en beslutad remiss tilllagrådet höjs från nuvarande fängelse till fängelse i två år.Vidare kan skadeståndsskyldighet bli aktuell. I detta hänseende hänvisas bl.a.till uttalandena i lagrådsremissen om att skadestånd bör utdömas som verkligenfullt ut läcker vållad skada. Enligt55 § URL kan förordnande om avstående mot lösen m.m.meddelas i fråga om "egendom med avseende å vilken intrång elleröverträdelse föreligger". Detta uttryck torde inte äga tillämpning på fallsom här avses. Av bestämmelsens förarbeten (SOU 1956:25 s. 436) framgår bl.a.att föreskriften inle avsetts skola användas i fall då ett verk visserligenolagligt har gjorts tillgängligt för allmänheten men detta skett med hjälp, av rätlsenligaexemplar. Som exempel nämns att en musiker använder etl i handeln inköpt Prop.1982/83:40 23 notbladför ett olovligt offentligt framförande eller en rättsenligt framställd filmkopiaulan tillstånd används för olovlig visning. Dessa fall är jämförliga med demsom åsyftas i 23 §. Slutligenkan anmärkas att enligt förslaget i den nämnda lagrådsremissen åklagare kanväcka åtal för upphovsrätlsinlrång även utan angivelse av målsäganden om så ärpåkallat från allmän synpunkt. 5.2'Ikraftträdande m.m. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . Enligtgängse principer på den upphovsrättsliga lagstiftningens område har de nyareglerna angetts vara tillämpliga också på verk, exempelvis musikaliskakompositioner, som har tillkommit före ikraftträdandet. Däremot äger detillämpning endast på sådana rättshandlingar som har företagits efterikraftträdandet. Detta följer emellertid av allmänna straffrättsliga principeroch har inte ansetts behöva komma till uttryck i lagtexten. 1982/83:40 24 Bilaga 1 UU utredningens promemoria Betr. uthyrning av grammofonskivor har uthyrning av fonogram blivit ettstort problem och en idé som sprider sig lavinartat över hela landet. Flerabutiker har startat uthyrning och många står i begrepp att göra detta. Under dénrelativt korta tid som uthyrningen har pågått, har skadeverkningarna redanvisat sig. Uthyrningen ligger helt klart till grund för en mycket omfattandehemkopiering. Genom kontroll och förfrågningar och även intervjuer i press,radio och TV, är det uppenbart att en hyresmans enda skäl att hyra en skiva ärför kopiering. Kopieringensskadeverkningar har redan behandlats ulförUgt i utredningen och ingen tordeifrågasätta atl denna är mycket negativ för rältighetshavarnas intressen. Heladet upphovsrättsUga regelsystemet bygger på att de som medverkar vid produktionav fonogram skall ha skydd mol missbruk av deras prestationer och en rimligersättning vid utnyttjandet av dessa. Beträffandefonogram är detta helt uppbyggt och avräknas i enlighet med försäljning avskivorna. Genom uthyrningen sker etl mycket omfattande merutnyttjande avprestationerna och internationella jämförelser ger klart vid handen attförsäljningen sjunker, ibland ända ned till . Det är främst de s.k.toppsäljarna som uthyres och därmed också kopieras. Dessa skivor som normaltsäljer i stora kvantiteter bekostar hos grammofonbolagen den smalare inhemskaproduktionen. Då nuförsäljningen genom uthyrningen/hemkopieringen drastiskt sjunker, kommer dettaatt ge en omedelbar effekt på inspelning av s.k. smalare produktioner, kanskemer kulturpolitiskt angelägna produktioner. Delta kommer direkt att praktisktförsämra den redan nu dåliga situationen för inhemska kompositörer ochtonsättare, förläggare, utövande konstnärer, dvs artister och musiker samtgrammofonbolag. Undertecknande organisationer, vars medlemmarrepresenterar ovanstående rättighetshavare till fonogram, hemställer därför atlUpphovsrättsut- 1982/83:40 25 redningen med förtur och högsta prioritet utreder fråganom åtgärder mot uthyrning av fonogram. , Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå HansNordmark IFPl (International Videograms, Svenska gruppen) 1982/83. 1982/83:40 26 Bilaga 2 till utredningens promemoria Lag omändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1960:729) omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk skaU ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 23 § Sedan litterärt eller musikaliskt Sedanlitterärt eller musikaliskt verk harutgivits, niå exemplar, som verk har utgivits,/år exemplar, som omfattas av utgivningen, spridas omfattas av utgivningen, spridas vidare ävensom visas offentligt; vidare ävensom visas offentligt; dock må noter tiU musikaliskt verk ej dock får exemplar av musikaliska utan upphovsmannens samtycke ut- verk inte utan upphovsmannens hyras till allmänheten. ten genom uthyrning eller därmed jämförlig rättshandling. Denna lag träder i kraft den Den nya lagen skall tillämpas även på verk som hartillkommit före ikraftträdandet. 1982/83:40 27 Sammanställning av remissyttrandena över upphovsrättsutredningenspromemoria , Åtgärder med anledning av uthyrningsverksamhetbeträffande grammofonskivor m.m. Efter remiss har yltranden över promemorian avgetts avriksåklagaren, hovrälten för , , Sverigesadvokatsamfund. Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS),u.p.a., Föreningen (), u.p.a.. Svenska Artisters och (), (),i (LO), Svenska Gruppen av the (), (), och . Riksåklagaren har överlämnatyttranden från överåklagaren i och frånlänsåklagaren i län. Dessutom har yttranden inkommit från advokatbyrå och (). 2 Innehållet i remissyttrandena Med undantag för har samtligaremissinstanser som avgivit yttrande i sak tillstyrkt utredningens förslageller lämnat det utan erinran. I huvuddelen av remissyttrandena har förslagettillstyrkts utan närmare kommentarer. Riksåklagaren, ,, , , Svenska Musikerförbundei och harutvecklat synpunkter i olika hänseenden på förslaget. Dessa synpunkter, liksomkonsumentverkets avstyrkande yttrande, redovisas i det följande. Den starkt ökade uthyrningsverksamheten vad beträffar grarnmofonski-voroch kassetter med musikaliska verk i förening med det förhållandet attallmänheten med hjälp av kassettspelare i betydande utsträckning gör egnainspelningar från hyrda skivor och kassetter minskar i avsevärd mån intäkternaför såväl upphovsmännen till musiken som musikerna och de som framställerskivor och kassetter med musik. Utredningen anser det vara ett viktigtsamhälleligt intresse att rättighetshavarna på musikområdet inte drabbasalltför hårt i ekonomiskt hänseende genom den nämnda uthyrningsverksamheten. 1982/83:40 28 Av de grupper som omfattas av den upphovsrättsligalagstiftningen är det endast de egentliga upphovsmännen som har engrundläggande s.k. spridningsrätt. Denna rätt är som framgår av 23 § lagen(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk likväl inskränkti vissa hänseenden. Någon sädan eller motsvarande rätt tillkommer enligl upphovsrätlslagstiftningeninle utövande artister och inle heller fonogramframställare. Den föreslagna ändringen i 23 § leder endast förupphovsmännens del lill ökat inflytande över uthyrningsverksamheten. Innehavareav s.k. närslående rättigheter ges således enbart ett indirekt skydd motekonomiska verkningar av den pågående uthyrningsverksamheten. Skyddet är ocksåbegränsat i det hänseendet att det enbart omfattar de fall då upphovsrätt tilldet musikaliska verket alltjämt gäller. Därför kan det ifrågasättas omförslaget är ägnat all ge elt tillfredsställande skydd i ekonomiskt hänseendeför de parter som berörs av ifrågavarande uthyrningsverksamhet. Av specialmotiveringen till ändringsförslaget framgår atlskyddet för uthyrningen av noter lill musikaliskt verk avses kvarstå ioförändrat skick. Den föreslagna lagtexten är dock inle så uiformad att dettaklart framgår av densamma. I det tillriksåklagarens yttrande bifogade yttrandet av överåklagaren i anförs:Jag delar utredningens uppfattning att uthyrningsverksamheten när det gäller fonogramnu fått en sådan omfattning alt det finns skäl vidta åtgärder så alt deupphovsrättsliga rätligheternas innehavare får sina intressen bättretillgodosedda. För att nå önskad effekt torde införande av ett straffsanktioneratförbud vara enda möjligheten. Utredningens förslag innebär att förbudet vid uthyrningbyggs upp på den egentliga upphovsrätten. Musikutövare och fonogramframställareskulle härigenom få endast ett indirekt skydd. Detta skydd inträder.såledesbara för inspelningar där den egentliga upphovsrätten fortfarande gäller. Jagföreställer mig att så inte är fallet vid alla inspelningar som hyres ut i dag.Det finns enligt min mening starka skäl som talar för att även dessaupphovsrätten närstående rättigheter får ett självständigt skydd mot uthyrning.Att såsom enligt förslaget viss uthyrningsverksamhet skulle vara tillåleninnebär också den praktiska olägenheten alt man vid beivrande av olaga uthyrningmåste visa att för varje inspelning som hyrts ut den egentliga upphovsrättengäller. Länsåklagaren i län anför i sitt yttrande till riksåklagaren: Utredningensynes mig ha väl dokumenterat behovet av att lagstifta mol den ökandeuthyrningsverksamheten med grammofonskivor i . Jag delar utredningensskäl för sin slutsats all rätten lill fri uthyrning av exemplar av musikaliskaverk bör inskränkas i jämförelse med vad som gäller. Jag kan i detsammanhanget hänvisa till synpunkter som framfördes vid en konferens som höllsi "Worldwide forum on the Combal of Piracy" i Geneve.Konferensen anordnades av the - . Därvid belystes den negativa utveckUngen för 1982/83:40 29 Det lades även fram en resolution -av bl.a. - om att bekämpa kommersiell piratverksamhet beträffandeskivor och film. Vid konferensen betonades även angelägenheten av verksamlagstiftning mol upphovsrättsintrång och samordning av denna lagstiftningmellan länderna världen över. Reformen kan komma att medföra ytterligare krav pååklagarväsendets resurser. Utredningsarbetet kan också i vissa fall blikomplicerat, t.ex. genom alt det uppstår svårigheter att slå fast vem ellervilka som är egentlig upphovsman. Som utredningen påpekar ligger hemkopieringentUl grund för uthyrningen. Genom beslut om tvångsmedel och förhör med uthyrareoch hyresman bör en polisutredning förhållandevis snabbt ge besked om styrkan iden uttalade brottsmisstanken. Det får anses angelägel all nuvarande lagsiiftning ändrasulan dröjsmål. Jag tillstyrker därför förslaget. Samfundet tillstyrker utredningens förslag närmast avhänsyn till upphovsmännens skyddsintresse och trots alt närmare utredningsaknas om de skador som orsakas av förekommande uthyrningsverksamhet. Behovetav ett snabbt ställningstagande tar emellertid över i elt fall som detta. , vars yttrande Svenska Musikförläggareföreningenförklarat sig biträda, anför: har tacksamt noterat, atl upphovsrättsutredningen medförtur tagit upp frågan till behandling och ställer sig helt bakom utredningensförslag. Lagstiftningen bör få träda i kraft. Beträffande den föreslagna nya lydelsen av § 23 vill STIMendast, ulan att avse någon egentlig förändring i sak, föreslå en alternativformulering av de sista orden "därmed jämförlig rättshandling". Dessaord föreslås utbytta mol "under därmed likartade villkor". TCO tillstyrker förslaget och ställer sig även bakomhemställan från , Svenska Musikerförbundei och IFPI tillupphovsrättsutredningen om utredning av frågan om åtgärder mot uthyrning av fonogram. Som utredningen så riktigt konstaterat torde i Sverigeuthyrningsverksamheten med skivor lagil fart först ochför närvarande finns ca 50 uthyrningsbutiker. Den snabba utvecklingen berodde tiUstor del på alt situationen i hade uppmärksammats i massmedia och etl anlaluthyrare som normall inle var verksamma inom skivförsäljningsbranschen önskadetjäna pengar på upphovsmännens bekostnad. 1982/83:40 30 Rent allmänt kan om uthyrningsverksamheten anföras att denpå samma sätt som piralverksamhet och den s.k. hemkopieringen skadar degrupper, vars insatser utnyttjas, dvs. upphovsmän, artister, musiker och fonogramframställare.Liksom piratkopieringen och hemkopieringen inriktas uthyrningsverksamhetentill myckel stor del på de s.k. bästsäljarna, dvs. de skivor som är mestpopulära rent försäljningsmässigl. Intäkterna från dessa skivor garanterarnormalt bredden i utbudet av övriga utgivningar av musik och försäljningen avdessa bästsäljare utgör därmed en starkt kulturgivande faktor. Genom attuthyrningsverksamheten kraftigt försämrar möjlighelerna att utge dessa smalaproduktioner kan uthyrningen på mycket kort sikt undergräva hela detta systemav stöd inom grammofonbolagen från bästsäljare till mindre lönsammautgivningar. Detta kommer då alt drabba samtliga ovannämnda upphovsmannagrupperplus ett slort antal ytterligare yrkeskategorier, som helt eller delvis har sinutkomst från fonogramindustrin. Karaktäristiskt för uthyrningsverksamheten medgrammofonskivor är då bl.a. följande: De skapande och utövande konstnärerna erhåller ingetvederlag för utnyttjandet av deras insatser och prestationer. Omuthyrningsverksamheten får breda ut sig kommer dessa grupper vars intäkter imycket slor omfattning är baserade på försäljning av grammofonskivor alt få enmycket starkt nedsatt inkomst. Uthyrningsverksamheten inriktar sig till stordel på repertoar där den ekonomiska succén är säker, härvid mister den ursprungligaproducenten de intäkter som möjliggör utgivning av mindre inkomstbringandeproduktioner med en uppenbar "kvalitetsförsämring" av fono-gramutbudetsom följd. Uthyrningen kräver små investeringar och små driftsutgifter iförhållande till omsättning och inkomsimöjligheter. I motsats härtill har fonogramproducenlernaföretagit betydande investeringar Uksom producenterna löper den ekonomiskarisken för varje enskild produktion på grund av de stora utgifter som ärförknippade med inspelning, framställning och distribution. Till följd av ovanstående punkter får den som driveruthyrningsverksamhet möjlighet att till konsumenten tillhandahålla ett utbudsom på kort sikt förefaller för konsumenten attraktivt. Denna konkurrens påmycket olika villkor vill vara inledningen till en utveckling som kommer attavslutas med först fonograminduslrins och därefter uthyrningsbranschensundergång. Fonogramproducenternas enda möjlighet att täckainkomstbortfallet till följd av försäljningsnedgången är en prishöjning påförsäljning av skivor. Detta vill ytterligare medföra en försäljningsnedgångoch en ytterligare omfattande uthyrning och kopiering som åter måstekompenseras med en prishöjning. Man kommer till slut alt nå den tidpunkt då detinle längre finns någon ekonomisk möjlighet atl framställa nya produktioner.Uthyrningsbutikerna driver också en myckel illojal konkurrens mol normala skivbuliker.Dessa butiker ägnar sig normall inte åt uthyrningsverksamhet utan är heltinriktade på försäljning av skivor. Ofta har inle heller dessa butiker någon 1982/83:40 31 möjlighet till uthyrning genom de leveransavtal som finnsmed producent och distributör. Producent och distributör har med nuvaranderegler inte någon möjlighel atl ge tillstånd till uthyrning. Del är särskillinskrivet i de avtal som reglerar inspelningen av fonogram. Både de musikaliskaupphovsmännen och artister, musiker har förutsatt försäljning av fonogrammetoch ersattes helt genom atl fonogrammen säljes lill konsumenten. Genomuthyrningsverksamheten ryckes, därmed hela beräkningsgrunden för dessa grupperundan och elt väl etablerat och inarbetat avlalssysiem slås sönder. Betecknande för de ulhyrningsbutiker som dykt upp iSverige är också alt de inte på något sätt är verksamma inom eller stödermusiklivet. Butikerna innehas normalt av affärsmän som kastar sig in i deverksamheter, där man anser att man kan tjäna snabba pengar och inte på någotsätt engagerar sig i de eventuella negativa konsekvenser för andra grupper somderas verksamhel för med sig. Det finns ingen anledning atl värna om dem, dåde helt driver sin verksamhet på bekostnad av andras insatser. För skivkonsumenten, dvs. den som önskar hyra skivor, äruthyrningen ett lättillgängligt sätt att komma över de inspelningar han ärintresserad av, att hyra skivor kan därför på kort sikt för honom vara ettpositivt förfaringssätt. Detta är dock ett mycket kortsiktigt synsätt, då medhänsyn tiU ovanstående farhågor uthyrningsverksamheten tillsammans medhemkopieringen medför att skivutbudel blir mycket begränsat.Dessutom kommer, om uthyrningsverksamheten får fortsätta, producenter,artister, upphovsmän och andra delaktiga att vara tvungna atl kräva högreersättning för sina insatser per såld skiva och delta drabbar då naturligtviskonsumenterna genom högre skivpriser. Utredningens förslag att uthyrning av grammonskivor iframtiden skall fordra avtal med upphovsmännen behöver inte försämramöjligheterna för konsumenterna att hyra skivor. Genom dessa tänktaavtal blirskillnaden den att uthyraren inte kan tillgodogöra sig hela intäkten frånuthyrningsverksamheten utan har atl dela med sig till upphovsmännen. Redan vid tillkomsten av lag fanns starkaönskemål att även uthyrningen av grammofonskivor skulle läggas underupphovsmannens exklusiva förfoganderätt. Av olika skäl blev dock detta inteverklighet utom beträffande noter. Bl.a. fanns del vid den lidpunkten ingenmöjlighet att förutse den snabba tekniska utvecklingen. finnsdel ett mycket stort antal inspelningsapparalur på marknaden som gör alt manmed mycket hög hastighet kan framställa myckel stort anlal hemkopieradekassetter från hyrt fonogram. Genom att möjligheten finns att från etlhyrt fonogram kopiera elt stort antal kassetter, blir skadan därmed mångdubbeltstörre. Från de hemkopierade kassetterna finns det dessutom enkla möjligheteratt framställa ytterligare kopior i obegränsat antal med mycket hög hastighetutan att den tekniska kvaliteten försämras. Genom atl dessa kopior också spridsvidare och.kopieras, blir utnyttjandet av varje uthyrt fonogram i principoändlig och också till stor del omöjlig att ens. Prop.1982/83:40 32 Genom alt denna vidarespridning och vidarekopieringtill stor del måste anses ersätta köp av fonogram blir skadan för rätlsinnehavarnahela tiden accentuerad genom att ersättningen till dem är helt beräknad påförsäljning av det "första" fonogrammet. Att geupphovsmännen en exklusiv rättighet att lämna tillstånd till uthyrning är somutredningen konstaterat ingen nyhet för lagstiftaren. Auktorrättskommitténföreslog (SOU 1956:25 i 23 §; se s. 255) att exemplar av musikaliska verk inteskulle få uthyras till allmänheten utan upphovsmännens samtycke. I det tillLagrådet remitterade förslaget (se prop. 1969:17 s. 160) togs denna regel bortav departementschefen utom i vad avsåg noter. Som skäl angav departementschefenatt de danska, finska och svenska delegerade enats om att skivor Uksomböcker borde få hyras ut utan tillstånd. De svenska delegerade hade framhållitatt upphovsmännen principiellt borde äga rätt till ersättning, om uthyrningensomfattning motiverade detta. Ett ersättningssystem borde kunna införas av Kungl.Maj:t. I 23 § föreslogs en fullmaktsregel för Kungl. Maj:t att införa beslämmelserom ersättningsskyldighet. Lagrådet (prop. s. 385) fann det antagligt attuthyrning skulle med tiden få allt mer ökad omfattning och ansåg att anledningsaknades att göra skillnad mellan oUka exemplar av verk. Avtal borde kunnaträffas mellan uthyrare och tonsätlarnas organisationer. Lagrådet hemställde omatt alla exemplar av musikaliska verk skulle omfattas av upphovsmannensensamrätt till urhyrning. 1 uttalandet till statsrådsprotokollet (prop. s. 404)vidhöll emellertid departementschefen sin inställning. 1 motion 11:621 yrkadesatt fullmaktsregeln skulle utgå. (1 LU 1960:41 s. 70) anförde att"ifråga om utlåning av musikalier anses ... fullmakten böra utnyttjasendast om utlåningsverksamheten, som är ytterst obetydlig, blirmer omfattande. Utskottet delar uppfattningen atl det knappastär anledning att införa ersättning för utlåning av musikalier; inkomsternatorde bli alltför obetydliga för att motivera den administrativa apparat somskulle erfordras". Frågan kopplades i nära till frågan ombokutlåning från bibliotek. Fullmaktsstadgandet utgick och lagen finns inuvarande lydelse. Bedömningen vid lagens tillkomst grundade sig helt på då inte insåg betydelsen av en kommersiell utlåning, satt i system.