prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — omutbildning i räddningstjänst; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås en ny utbildning i räddningstjänst för personal inombrandförsvaret. Förslaget innebär att den grundläggande utbildningen iräddningstjänst förläggs till gymnasieskolan. Deltidsbrandmännen utbildas inomkommunal vuxenutbildning, komvux. Utbildningen tiU brandingenjör samt vissvidareutbildning av brandmästare förläggs till högskolan. Övrig utbildning avbefäl inom räddningstjänsten förläggs till statens brandnämnd. föreslås samordnas med civilförsvaretsutbildning. Den nya utbildningen i räddningstjänst föreslås starta . 1Riksdagen 1982/83. Prop.1982/83:23 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, Åsling, Söder, , , , , EUasson, Elmstedt,TUlander, Ahrland, Propositionom utbildning i räddningstjänst Dennuvarande brandlagen (1974:80, ändrad senast 1980:427) trädde i kraft den 1juli 1974. Genom denna lag utvidgades kommunernas ansvarsområde och därmedbrandstyrkans uppgifter till atl gälla allmän räddningstjänst och inte somtidigare enbart släckning av brand. I den proposition (prop. 1973:185) som lågtill grund för beslul om brandlagen framhöll chefen för dåvarandecivildepartementet att behovet av utbildning för oUka personalgrupper inom denlokala räddningstjänstorganisationen kommer att öka i och med atl kommunernasverksamhet för räddningstjänst vidgas till att omfatta också andra former avräddningstjänst än brandsläckning. Departementschefen ansåg att en översyn avbrandförsvarsutbildningen var väl motiverad från både effektivitets- ocharbetarskyddssynpunkt. Ioktober 1973 bemyndigade regeringen chefen för dåvarande civildepartementetatt tillkaUa högst tre sakkunniga med uppgift att verkställa översyn avbrandförsvarsutbildningen m. m. De sakkunniga' avgav betänkandet(Ds Kn 1979:5) Brandförsvarsutbildningen. I betänkandet föreslogs en kraftigförbättring av den av statens brandnämnd bedrivna utbildningen av hel- ochdeltidsanställd brandpersonal samt personal inom sotningsväsendet. I stort settinnebar förslagel en fördubblad utbildningstid för brandpersonalen och förpersonalen inom sotningsväsendet. Därigenom beräknades de stafligautbildningskostnaderna stiga från ca 5,7 milj. kr. 'Fastighetschefen , ordförande, riksdagsledamoten och brandmästaren . Propi 1982/83:23 3 drygt 30 milj. kr. räknat penningvärde.Härutöver beräknades kommunernas kostnader för löner, resor och traktamentenöka betydligt. Förslagets genomförande krävde statliga investeringar om drygt170 milj. kr. Betänkandet angående brandförsvarsutbildningenremissbehandlades. Vad gäller utbildningens omfattning och innehåll varremissutfallet nästan odelat positivt. Många remissinstanser betecknade denföreslagna omfattningen av utbildningen som ett minimum. De relativt fåtaligainvändningar som fördes fram i fråga om utbildningens innehåll gällde tämligendetaljbetonade frågor. I fråga om utbildningens organisation var remissutfalletmera blandat. Flera remissinstanser, bl. Landstingsförbundetoch , uttalade tvekan inför de höga kostnaderna ochföreslog atl möjligheterna till en samordning med del allmänna skol- ochhögskoleväsendet skulle undersökas. förordade ensamordning med dess verksamhet. Enligt dessa remissinstanser skulle därigenombetydande samordningsvinster kunna göras. tillsattes en arbetsgrupp' inomregeringskansliet med uppgift att skyndsamt överarbeta de sakkunnigas förslagangående brandförsvarsutbildningen m.m. Inom ramen för sitt arbete skullearbetsgruppen även överväga vissa skrivelser till regeringen med synpunkter påbrandför svarsutbildningen som hade kommit in från statens brandnämnd. saml brandchefen i och kommuner. Arbetsgruppenskulle i erforderlig utsträckning samråda med berörda myndigheter ochorganisationer. Arbetsgruppen avlämnade promemorian (Ds Kn1981:24) Utbildning i räddningstjänst m.m. Departementspromemorian bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 1. Departementspromemorian har remissbehandlats. Enförteckning över remissinstanser och en sammanställning av deras yttranden börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. . 2 Föredragandens överväganden 2.1 Reformen som helhet brandlag (1974:80, ändrad senast 1980:427)förstås med räddningstjänst - under vissa fömtsättningar - verksamhet somsyftar till atl vid brand, oljeulflöde, ras, översvämning eller annat nödlägeavvärja eller ' Rättschefen och hovrättsassessorn UlfBjurman, kommundepartementet, kanslirådet ,försvarsdepartementet, departementssekreterarna , budgetdepartementet samt departementssekreterarna ochMargareta , . Prop.1982/83:23 4 begränsa skada på människor eller egendom eller i miljön.Enligl 2 § brandlagen skall varje kommun svara för räddningstjänst och förförebyggande åtgärder mot brand i kommunen. För dessa uppgifter skall kommunenhålla ett brandförsvar som tillfredsställer skäliga anspråk på effektivitet.För varje kommun skaU vidare enUgt 1 § brandsladgan (1962:91, ändrad senast1980:919) finnas en brandordning som tar upp de bestämmelser som utöverbestämmelserna i brandlagen och brandstadgan behövs för att reglerabrandförsvarets verksamhet i kommunen. I brandordningen skaU bl. a. tas inuppgifter om brandstyrkans organisation och om den kompetens som fordras förkommunens brandbefäl. Den utbildning och kompetens som krävs förbrandpersonalen i kommunerna blir beroende av de särskilda förhållandena ivarje kommun. har enligt sin instruktion (1974:408, ändradsenast 1982:137) till uppgift att i anslutning till brandstadganskompetensföreskrifter meddela utbildning för brandpersonal ochskorstensfejare. Denna utbildning sker tiU största delen centralt förhela landet vid statens brandnämnds utbildningsenhet i . Vissa praktiskamoment av utbildningen äger mm i anslutning till civilförsvarsstyrelsensutbildnings- och övningsanläggning i . En del kurser genomförsdessutom regionalt. utbildning har vad gäller omfattning och inriktningi stort sett varit oförändrad . Utbildningen av brandpersonal meddelas bl. a. ibrandingenjörsklassen, som omfattar indelade i fyraskeden. Den teoretiska undervisningen meddelas vid brandnämndens utbildningsenhetunder skede 2 (en vårtermin) och skede 4 (ett läsår). Övriga skeden avutbildningen avser grundläggande brandmannautbildning och praktiskbefälsutbildning vid brandkår. Härutöver anordnas vidutbildningsenheten. brandmästarklassen omfattande ,brandförmansklas-sen omfattande , brandmannaklassenomfattande och brandbefälskurs A omfattande 11undervisningsveckor. Brandbefäbkurserna B och C omfattande 1 resp. 4undervisningsveckor anordnas i form av regionala kurser. Utöver den nu nämnda kompetensutbildningen bedrivs enregelbunden övningsverksamhet inom de kommunala brandförsvaren. Vid sidan häravbedrivs också bl. a. genom Svenska kommunförbundets länsavdelningar enomfattande regional gmnd- och fortbildning av brandförsvarets personal. För skorstensfejare meddelas utbildning vid brandnämndensutbildningsenhet i mästarklassen omfattande och igesällklassen omfattande . 1982/83:23 5 Arbetsgruppens förslag till ändrad utbildning iräddningstjänst m. m. har inriktats på att samordna utbildningen med annanutbUdning i samhället. Arbetsgruppen har haft som målsättning att anpassareformen till de allmänna ekonomiska riktlinjer som enligt statsmakternasbeslut gäller för allt reformarbete. Vid genomförandet av reformen harutgångspunkten varit att utnyttja befintliga utbildningsresurser genom att imöjligaste mån organisera de nya utbildningarna inom ramen för gymnasieskolanoch högskolan. Arbetsgruppens förslag innebär att en ettårig högrespecialkurs anordnas i gymnasieskolan som gmndläggande utbildning förheltidsanställda brand-mån. Denna utbildning, liksom övrigräddningstjänstutbildning, föreslås bli i hög grad praktiskt inriktad. Denettåriga specialkursen skall enligt promemorieförslaget även innehålla ettbetydande inslag av utbildning i akutsjukvård. För de deltidsanställda brandmännen, som utgör avpersonalen vid landets brandförsvar, föreslår arbetsgmppen en utbildning sominte bör understiga () inom den kommunalavuxenutbildningens (komvux) ram. Denna utbildning avses komplettera den kortareintroduktionsutbildning som genomförs vid resp. brandförsvar eller regionalt iregi av kommunförbundets länsavdelningar. Personalen inom räddningstjänsten bör enUgtpromemorieförslaget erbjudas kurser, både för att uppnå en högre behörighet(vidareutbildning) och iför att bibehålla och fördjupa kunskaperna (fortbildning).Arbetsgmppen föreslår en särskild utryckningsledarutbildning för allt blivandebefäl - heltid såväl som deltid. Utbildningen föreslås omfatta medstatens brandnämnd som huvudman. För de brandmän som skall utföra arbetsuppgifterinom det förebyggande brandförsvaret föreslås en grundläggande kurs om 3veckor, Förebyggande I, med statens brandnämnd som huvudman. Arbetsgmppen serbrandmästarutbildningen som ett led i en naturUg vidareutbildning. Dennakoncentreras på brandmästamas roll som högre utryckningsbefäl och föreslåsomfatta med statens brandnämnd som huvudman. Brandmästare som önskarfå befattning som brandchef eller vice brandchef skall enligt förslaget genomgåtvå kurser, Förebyggande II ochFörvaltningskunskap. Kurserna bör enligt arbetsgruppen omfatta vardera ca 10veckor och anordnas som högskoleutbildning. Förutom vidareutbildningen föreslårarbetsgmppen att statens brandnämnd skall anordna fortbildningskurser. Dessakurser skall enligt förslaget genomföras regionalt eller lokalt. Genom attkoncentreras på att ge de kompletterande kunskaper som behövs med hänsyn tillden tekniska utvecklingen inom resp. område skall kurserna utgöra ettkomplement tiU vidareutbildningen. Vad gäller brandingenjörsutbildningen föreslår arbetsgruppenatt en allmän utbildningslinje, brandingenjörslinjen, inrättas i högskolan.Utbild- 1982/83:23 6 ningen bör enligt förslaget omfatta två läsår. Depraktiska momenten av utbildningen förutsätts bli tillgodosedda genom atl endel av utbildningen förläggs till kommunala brandförsvar och civilförsvaretsanläggningar. Arbetsgruppen föreslår atl den grundläggandeyrkesutbildningen för skorstensfejare genomförs som gymnasiallärlingsutbildning. Enligt promemorieförslaget bör också en särskildutbildning av tekniker inom sotningsväsendet införas för alt underlättagenomströmningen inom yrket och förhindra kostsam överutbildning avskorstensfejare. Teknikerutbildningen föreslås omfatta med statensbrandnämnd som huvudman. För skorstensfejarmästarna anser arbetsgruppen allutbildningsbehovet kan tillgodoses inom ramen för den tvåårigadriftteknikerutbildningen inom högskolan. Arbetsgruppen föreslår vidare attfortbildningskurser för tekniker och skorstensfejarmästare anordnas av statensbrandnämnd. Arbetsgruppen beräknar att statens utbildningskostnaderbåde för räddningstjänsten och sotningsväsendet kommer atl bli i slort seltoförändrade, ca 10 milj. kr. kostnadsläge, när den nyautbildningen är helt genomförd. De årliga kommunala kostnaderna beräknas ocksåbU oförändrade, ca 26 milj. kr. Härutöver beräknasvissa övergångskostnader. Arbetsgruppen har beräknat dessa för statens del tUlca 3 milj. kr. för vardera av budgetåren 1983/84 och 1984/85. De kommunalakostnaderna beräknas till ca 8 milj. kr. Föruniversitets- och högskoleämbetets del fordras särskilda genomförandemedel om900 . Ämbetet behöver också . för planering av den nyahögskoleutbildningen. Enligt arbelsgmppens förslag skall utbildningen kunnapåbörjas . De flesta remissinslanserna framhåller behovet av enmoderniserad räddningstjänstutbildning och anser att arbetsgruppens förslag ärett steg i riktning att förverkliga detta behov. Från flera håll uttalastillfredsställelse med att räddningstjänstutbildningen genom förslaget kansamordnas med annan befintlig utbildning i gymnasieskolan och vid högskolan.Bl. a. framhåller att en ökad integration mellanräddningstjänstutbildning för freds- och krigsändamål bör eftersträvas, inleenbart ur rent samhällsekonomisk synvinkel utan även för att brandförsvars- ochcivilförsvarsutbildning bör kunna göra ömsesidiga effektivitetsvinster genomett gemensamt resursutnyttjande. Från något håll anförs att förslaget tillutbildning bäddar för ett bredare rekryteringsunderlag och ger ungdomarna godamöjligheter att via sidospår nå fram till en anställning inom brandförsvaret.Från andra håll påpekas att arbetsgruppen har lyckats lägga fram ett förslagsom väsentiigl ökar baskunskaperna inom allmän räddningstjänst och sotningtill samma kostnad som nuvarande utbildning. Prop.1982/83:23 7 I fråga om den grundläggande utbildningen av heltidsanställdabrandmän är remissutfallet splittrat. Omkring hälften av remissinstansernatillslyrker i princip förslagel medan andra anför kritiska synpunkter på oUkadelar av förslaget. a. statens brandnämnd. (majoriteten) och uttrycks farhågor för att denföreslagna utbildningsvägen kommer atl minska brandförsvarets nuvarandemöjligheter att rekrytera brandmän med lämplig yrkesutbildning ochyrkeserfarenhet. a. att en ärtonäring knappast är mogenför denna utbildning. Han saknar i regel arbetslivserfarenhet och har efteravslutad utbildning att fullgöra militärtjänst. Då den blivande brandmannensfysiska och psykiska status vanligen är sådan alt han uttas till militärbefäls- eller specialutbildning får man enligt brandnämnden räkna med att hanförst efter genomgången brandmannautbildning kan söka tjänstsom brandman. Erfarenheten visar enligt brandnämnden atl något års uppehållmellan brandmannautbildning och inträde i aktiv tjänst medför behov av enomfattande repetition av grundutbildningen. Även majoriteten av framför liknande synpunkter. I en reservation tillkommunförbundets yttrande anför minoriteten atl man stöder det i departementspromemorianpresenterade förslaget till en ettårig högre specialkurs i gymnasieskolan. Enbreddad utbildning i gymnasieskolan ökar enligl minoriteten förutsättningarnaför kvinnor alt genomgå grundläggande räddningstjänstutbildning. Flertalet instanser ställer sig bakom förslaget tillgrundläggande utbildning för deltidsanställda brandmän och anser den föreslagnanivåhöjningen jämfört med dagens utbildning vara mycket positiv. Beträffandevidare- och fortbildningen tillslyrker de flesta remissinstanserna förslagetoch framhåller särskilt fördelarna med atl den framlida utbildningen kommer altbilda etl helt utbildningssystem. En klar majoritet av remissinstanserna är positiva tillarbetsgruppens förslag till ny brandingenjörsutbildning. Man framhåller särskilldet positiva som nivåhöjningen av den föreslagna utbildningen innebär, bl. a.för att brandförsvaret skall kunna följa med i den tekniskaulveckUngen. Flera av instanserna, däribland , anserdock att utbildningen bör förlängas med etl läsår för alt bli fullt jämförbarmed andra ingenjörsutbildningar vid högskolan. För solningsväsendets vidkommande delar de flestaremissinstanserna arbetsgruppens uppfattning atl del föreligger ett ökat behovav yrkeskunskap för skorstensfejarkåren, beroende på en ökning av kvalificeradearbetsuppgifter inom energiområdet. Förslagen till ny teknikerulbildning ochutbildning av skorstensfejarmästare tillstyrks av flera instanser. Däremotställer man sig betydligt tveksammare till den föreslagna gymnasialalärUngsutbild-ningen för skorstensfejare. Förslaget avstyrks i denna del bl. a.av () och Svenska brandbefälets Prop.1982/83:23 8 (majoriteten)ansluter sig i denna del till det yttrande som har avgetts av SSR. Från flera håU, bl. a. från statens brandnämnd. och har uttryckts tveksamhet inför att den framtidaräddningstjänstutbildningen kommer att vara uppdelad på olika huvudmän.Beträffande de framtida kostnaderna för utbildningen ifrågasätter någraremissinstanser om de statliga och kommunala kostnaderna verkligen kommer attminska om de föreslagna förändringarna genomförs. Några remissinstanser anseratt förslaget kan komma att innebära ökade kostnader. Ett fåtal remissinstanser har helt eller till störstadelen avstyrkt förslaget till förmån för det förslag till centralt anordnadutbildning som lades fram i betänkandet Brandförsvarsutbildningen. Tilldessa instanser hör (majoriteten), LO, och Svenska skorstensfejaremästarnas riksförbund.Några instanser, däribland statskontoret, har påtalat att det skulle varavärdefullt om den nya räddningstjänstutbildningen kunde genomföras samtidigtmed andra aktuella förändringar på räddningstjänstens område. En modernisering av utbildningen i räddningstjänst harlänge ansetts vara en angelägen fråga. Såväl tillkomsten av brandlagmed dess utvidgning av kommunernas ansvar för-räddningstjänsten som den fortgåendeSamhällsutveckUngen ställer stora krav på brandpersonalens kunnande.Brandförsvarets personal kan ställas inför betydligt mera komplicerade ochallvarliga problem än . Ingripanden vid explosionsartadebränder, svåra trafikolyckor och utflöden av kemikalier eller andra skadligaämnen ställer stora krav på personalen. Bekämpningsmaterielen har bliviteffektivare men också tekniskt mera komplicerad. Dessa förhållandenmåste påverka utbildningen, såväl dess omfattning som dess innehåll.Räddningstjänstutbildningen har emellertid i stort sett varit oförändrad sedan1960-talet. Redan i den proposition (prop. 1973:185) som låg tillgrund brandlag fömtskickades behovet av en förbättrad ochmoderniserad utbildning för räddningstjänstens personal. Detta behov har ocksåunderstmkits i flera skrivelser till regeringen från berörda myndigheter ochorganisationer. I likhet med en i princip enig remissopinion anser jag detangeläget med en snar förbättring av utbildningen. Vad frågan närmast gäller ärhur denna förbättrade utbUdning skaU kunna åstadkommas. Ett omfattande utredningsarbete har pågått sedan år 1974.Av regeringen tillsatta sakkunniga för översyn av brandförsvarsutbildningen m.m. lade fram betänkandet Brandförsvarsutbildningen. 1982/83:23 9 förlängdutbildning med kraftigt ökade inslag av praktiska moment. Det medförde betydande kostnadsökningar för staten och kommunerna. Genom remissbehandling av förslaget tillfördes utredningsmaterialet värdefulla synpunkter. Med hänsyn till att flera tunga remissinslanser anförde kritik mot framför allt de väntade kostnadsökningarna ansåg jag det nödvändigt att utredningsförslaget överarbetades. Överarbetningen av förslaget till ny räddningstjänstutbildning har företagits av en arbetsgrupp inom rege- ringskansUet. Arbetsgruppens förslag till utbildning i räddningstjänst m. m. innebär bl. a. att den grundläggande utbildningen inordnas som en högre specialkurs i gymnasieskolan och att brandingenjörsutbildningen inordnas i högskolan. Vidbedömande av hur den framlida utbildningen bör utformas måste lUl en börjanbeaktas de allmänna ekonomiska riktUnjer som gäller för aUl reformarbete.Reformer måste enligt statsmakternas beslut ske genom omprioriteringar inomramen för gjorda åtaganden. Enligt min uppfattning måste därför kostnaderna förden moderniserade räddningsljänstutbildning-en i största möjUga utsträckningligga inom befintiiga kostnadsramar. Det finns ingen anledning att anta attinordnandet av räddningstjänslutbildning-en inom högskolan och gymnasieskolankommer att ställa krav på ökade anslagsramar . För alt kunnagenomföra en utbildningsreform på detta område och uppfylla dessaförutsättningar måste man i betydande utsträckning utnyttja befintligautbildningsresurser och samordna utbildningen med annan utbildning i samhället.Enligt min mening bör strävandena också vara att i möjligaste måndecentralisera utbildningen. I dessa hänseenden har det av arbetsgruppenpresenterade förslagel avsevärda förtjänster. Arbelsgmppens förslag attanordna brandingenjörsutbildningen som högskoleutbildning har mottagilspositivt av en klar majoritet av remissinstanserna. Beträffande den avarbetsgruppen föreslagna fort- och vidareutbildningen vid statens brandnämndhar de remissinstanser som yttrat sig över denna del av förslaget i princip ställtsig bakom att utbildningen organiseras på det sätt som arbetsgruppen harföreslagit. Likaså anser en i slort enig remissopinion att förslaget tillförbättrad utbildning av deUidsanställda _ brandmän fyller ett sedan längeeftersatt behov. Även jag anser att promemorieförslaget i dessa delar kan liggatill grund för en utbildningsreform. Jag återkommer till de synpunkter på meradetaljbetonade frågor som har framkommit under remissbehandlingen. Kritikenfrån remissinstanserna mol den i departementspromemorian föreslagnaräddningstjänstutbildningen har främst inriktats på anordnandet avgrundutbildningen för heltidsanställda brandmän inom ramen för gymnasieskolan.Bl. a. befarar man atl brandförsvarets möjligheter atl rekrytera brandmän medlämplig yrkesutbildning och yrkeserfarenhet kommer atl minska. Prop.1982/83:23 10 Arbetsgruppens förslag till utbildning av heltidsanställdabrandmän innebär i jämförelse med nuläget onekUgen vissa förändringar då detgäller rekryteringen av personal till de kommunala brandförsvaren. Säkerligenkommer den som söker tjänst som brandman i regel atl vara yngre än nu och inteha Uka lång yrkeserfarenhet inom något praktiskt yrke. måste beaktasatl de sökande med arbetsgruppens utbildningsförslag har en grundlig och påräddningstjänstens problem särskilt inriktad utbildning bakom sig redan när derekryteras till brandförsvaren. Om denna utbildning, såsom arbetsgruppenföreslår, bygger på en tvåårig gymnasieutbildning och ges en lillräckligt klarpraktisk inriktning möter man de önskemål som har framförts av en delremissinstanser om att personer med praktisk läggning måste kunna rekryteraslill brandförsvaren. I sammanhanget vill jag betona att etl förslag tillreformerad räddnings-tjänstulbildning måste bygga på att befintligautbildningsresurser utnyttjas i största möjliga utsträckning. Jag villunderstryka att det medför så betydande kostnader att fortsältningsvis anordnaden grundläggande utbildningen för heltidsanställda brandmän vid sidan av delallmänna skolväsendel atl man måste ifrågasätta förutsättningarna för helareformen. Jag kan därför inle, såsom några remissinstanser, förorda det förslagtill centralt anordnad utbildning av heltidsanställda brandmän som lades fram ibetänkandet Brandförsvarsutbildningen. Jag delar alltså arbetsgruppens uppfattning atl dengrundläggande utbildningen av heltidsanställda brandmän bör organiseras inomramen för gymnasieskolan. Genom alt utnyttja resurserna i det allmännaskolväsendet möjliggörs en större geografisk spridning av utbildningen. Dettatorde medverka till att ge etl bredare rekryteringsunderlag och ökaförutsättningarna för kvinnor att genomgå den grundlägganderäddningstjänstutbildningen. Jag ser positivt på en sådan utveckling medhänsyn till att yrkesområdet f. n. huvudsakligen domineras av män. Några remissinstanser har ifrågasatt om de framtidastatliga och kommunala kostnaderna verkligen kommer att minska om deföreslagna förändringarna genomförs. Erfarenhetsmässigt är det svårt attbedöma kostnaderna för reformer av denna omfattning. Jag delar dockarbetsgruppens uppfattning att förslaget efter genomförandet inte bör medföraökade kostnader för stat och kommun. När del gäller sotningsväsendet har remissinstansernaöverlag ansett alt det föreligger etl behov av en reformerad utbildning, bl. a.med hänsyn till skorstensfejarkårens nya och kvalificerade uppgifter inomenergiområdet. Flera lunga remissinslanser har emellertid kritiserat den avarbetsgruppen föreslagna gymnasiala lärlingsutbildningen för skorstensfejare. har beslutat att genomföra enförsöksverksamhet med ny arbetsmodell för skorstensfejare i samarbete medLjusnarsbergs kommun i län. Försöksverksamheten avses ge svar på bl. Prop.1982/83:23 11