prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Hämtöver finns på enstaka skolorenergivariant, kommunikationsteknisk variant och hälsovariant samt en särskilds. k. naturvetenskaplig variant. Utläggningen av variant har varitbegränsad till 62 skolor. Regeringen hade då i enlighet med riksdagsuttalande(UbU 1980/81:22 s. 28) givit SÖ i uppdrag att göra en närmare analys av försöksverksamhetenmed varianter av naturvetenskaplig linje, även i vad avser de humanistiskaämnena, innan försöksverksamheten utökas. Innan jag redovisar densamlade utvärdering av varianter på N-linjen som SÖ ingivit den 10 september1982 vUl jag helt kort sälta in variantför-söken i deras perspektiv - nämligensom etl försök atl komma tiU rätta med problem inom den naturvetenskapligasektorn, främst på N-linjen. I enlighet med uttalandei slatsverksproposilionen 1973 (bil. 10 s. 188) uppdrogs åt SÖ att utredaproblem inom den naturvetenskapliga utbildningen, främst på N-linjen, och sökakomma till rätta med dem. Ijuli 1973 sändes en diskussionspromemoria ut till berörda skolor, myndigheter ochorganisationer för yttrande. Remissvaren, SÖ:s reguljära arbete,gymna-sieinspektörsrapporter och diskussioner inom en särskild gmpp vid SÖ lågtill gmnd för en promemoria och åtgärdskatalog som överlämnades tillutbildningsdepartementet. I budgetpropositionen1975 (bil. 10 s. 132) refererades SÖ:s åtgärdsprogram, och jag uttalade alt SÖborde eftersträva atl hålla utbildningskapaciteten på de naturvetenskapliga,tekniska och ekonomiska linjerna uppe. Regeringen medgav efterförslag av SÖ genom förordning (SÖ-FS 1977:13)försöksverksamhet med varianter inom N-linjen på tre orter. Verksamheten fickomfatta datateknisk, kommuhikationsteknisk och miljövårdsteknisk variant.Försöksverksamheten har senare utvidgats med energi-, hälso- och s. k.naturvetenskaplig variant. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 320 heten med varianter omfattade /82 1314 elever i årskurs 2 vid 62 skolor. Utvärderingen av försöksverksamheten visarenligl SÖ att - tillströmningenav elever till N-linjen är högre på orter med försöksverksamhet med varianterän på andra orter, - linjebytenoch studieavbrott är färre i grupper av elever med variant än i andra gmpper, - elevernaär positiva lill de ökade samhälls- och arbetslivskontakter som skelt iundervisningen i varianlämnen. Genomströmningen påN-linjen är vidare högre i skolor med varianter än i riket söm helhet. Elevernaär också enligt SÖ mycket positiva till att få göra ett intresse val och alt fåarbeia i projekt. Arbetssättet har enligtSÖ varit centralt i försöken med varianter, och i samtliga deltagande skolorhar arbetslivskontakler förekommit. Den naturliga arbetsformen blir dåtvärvetenskapliga projekt, inriktade på problem och uppgtfter som rör miljö ocharbetsliv. Eleverna sägs vara positiva till denna arbetsform, som tidigareendast förekommit i liten omfattning i naturvetenskapliga ämnen på N-linjen. Utifrån en analys av humanioras ställning iförsöksverksamheten med varianter på N-linjen överväger SÖ olika åtgärder fören integration av naturvetenskap och humaniora. SÖ uppmärksammar här såvälgmndutbildningen som kanske främst fortbildningen av lärare. 1 den nyafortbild-ningsorganisalionen med en tätare kontakt högskola-skola bör integrationenav naturvetenskap och humaniora kunna gagnas av ett mer tvärvetenskapligtsynsätt. SÖ konstaterar på dettaområde vidare att N-linjens allmänna karaktär, vars syfte är att ge enhelhetssyn, har lett till att eleverna tvingats splittra sig på fler ämnen änpå någon annan linje, och därmed ökar betygsstressen. De s. k. allmänbildandeämnena ökade från tre till sex med ökat timtal vid införandet av N-linjen på1960-talet, medan språk och naturvetenskap fick minskat timtal. Försöket med varianterinnebär däremot, påvisar SÖ, att N-linjen får en något mer specialinrikladvalmöjlighet, samlidigt som den är mer humanistiskt inriktad änT-linjen. Andelen naturvetenskap ökar från till mot T-linjens (inkl. tekniska ämnen). Jag konstaterar också föregen del att flera av N-varianternas särtecken i timplanen har blivit generellaför hela N-linjen i de nya timplaner som godkände riktlinjerna för idecember 1981 (prop. 1981/82:14, UbU 1981/82:5, rskr 1981/82:112). Med hänvisning till vadjag nu återgett ur SÖ:s redovisning hemställer SÖ att försöksverksamhetenmed datateknisk variant, energi variant, hälsovariant och miljövärdstekniskvariant avslutas /84 i och med att de elever som valt variant inför läsåret1982/83 avslutar sina studier Prop.1982/83:100 Bilaga 10 321 att de elever somfr.o.m. tagits in i årskurs I på N-linjen ges möjlighet attfrån årskurs 2 välja datateknik, energi- och mätteknik, hälsokunskap ellermiljövårdsteknik som alternativämnen lill vissa ämnen i linjens normaltimplan. Alternativämnen kanenligt SÖ införas på N-linjen med i stort sett oförändrade kostnader, om sammaspärregler för gruppstorlekar införs som gäller för ekonomiskt specialämne påE-linjen. Försöksverksamheten mednaturvetenskaplig variant och kommunikationsteknisk variant bör enligt SÖ fåfortsätta vid de skolenheter där de förekommer i avvaktan på den fortsattaberedningen av gymnasieutredningens förslag. SÖ har i en skrivelse den18 anmält att ämnesnamnet datateknik ofta lett till enuppfattning att undervisningen gällde rent tekniska aspekter på utrustningen.SÖ föreslår därför att ämnesnamnet "datateknik" ersätts av"datakunskap". Jag har inget emot en sådan förändring. Jag har tidigare i minaförslag till dimensionering avgymnasieskolan räknat med en ökning av TN-sektorn. N-varianterna har visat sigha en elevrekryterande effekt, som det är viktigt att slå vakt om. Enligt min mening bör fr.o. m. /84 för elever som då börjar årskurs 2 såsom alternativämneni årskurserna 2 och 3 inom N-linjen införas datakunskap, energi- och mätteknik,hälsokunskap och miljövårdsteknik i huvudsaklig överensstämmelse med vad somgällt under försöksverksamheten med varianter på N-linjen. Jag avser attåterkomma till regeringen med förslag till de bestämmelser som erfordras.Regeringen bör bereda tillfälle att ta del av vad jag nu anfört ominförande av vissa alternalivämnen på N-linjen. Jag instämmer i SÖ:suppfattning att försöksverksamheten med naturvetenskaplig variant ochkommunikationsteknisk variant bör få fortsätta t. v. 4.1.3 Drift- och underhållsleknisk linje(Du-linje) /79bedrivs försök med tvåårig Du-linje. Utbildningen, som finns i 19 kommuner,är i årskurs 2 uppdelad i tre grenar, nämligen en energiteknisk, en fartygstekniskoch en eldriftteknisk gren. Inom varje gren finns dessutom ett utrymme av sexveckotimmar för yrkesprofilering mot skilda yrkesområden. harelevernas intresse för Du-linjen ökat. Till /83 fanns 1670förstahandssökande till 1215 platser. Du-linjen kan leda tillarbete vid t.ex. värmeanläggningar,vattenverk eller massainduslri (energiteknisk gren), till arbete videldistributionsföretag eller vattenkraftstationer (eldriftteknisk gren) ellertill arbete på fartyg eller med fiske (fartygsteknisk gren). Efter Du-linjenkan eleverna också läsa vidare på drifttekniker- eller sjöbefälsutbildning ihögskolan. Utbildningen har allmänt setts som angelägen och värd attregulariseras. SÖ har 21 1982/83 1 saml. 1982/83:100 Bilaga 10 322 haft i uppdrag att pröva möjligheterna att minskakostnaderna för linjen, t.ex.genom inbyggd utbildning. SÖ har i skrivelseden redovisat vilka besparingar som är möjliga påmaterielsidan för Du-linjen samt givit förslag till regularisering av linjen. Jag har i SÖ:sbeskrivning av Du-linjen särskilt uppmärksammat följande. Trots att det brukarta tid innan en helt ny utbildning fär genomslagskraft, har antalet kommuner som ansökt om att fäinrätta Du-linjen varit fler än vadSÖ haft möjlighel att bevilja med hänsyn till dels begränsningen i antalet intagningsplatser, dels tillgängliga medelför första uppsättningen undervisningsmateriel.Genom att Du-linjen utgör den egentliga rekryteringsbasen för den nya driftteknikerlinjen och sjöbefälsutbildningen ihögskolan önskar man därifrån en ännu snabbare utbyggnadstakt av Du-linjen. När det gällerutbildningens uppläggning och innehåll är erfarenheterna överlag positiva, ochsåväl elever som avnämare verkar vara nöjda med utbildningen. Elevernassysselsättning efter avslutad Du-utbildning har kontinuerligt följts upp. Detvisar sig att de elever som direkt går ut i arbetslivet i stor utsträckning fåranställning inom områden som motsvarar deras utbildning. De elever somstuderar vidare gör det överlag inom motsvarande utbildning i högskolan. Utifrån kontaktermed bl.a. företrädare för svensk industri finner SÖ behov inom bl.a. verkstadsindustrin av en ny typ av yrkesutbildning. I takt med ökad automatisering ökar behovet avunderhållspersonal för maskinparken inom verkstadsindustrin. SÖ bedömer attdenna typ av underhållspersonal börha såväl mekanisk som el- och reglerteknisk utbildning. Flertalet underhållsarbeten har bådemekanisk och el-anknytning på grundläggande nivå. Här torde denunderhållsinriktade Du-linjen, kompletterad med en gren i årskurs 2 förverkstadstekniskt underhåll, vara en lämpligbas för att tillgodose detta behov. Även processinriktad industri kan habehov av folk med sådan grundutbildning. En breddning avDu-linjen till områden som här antytts innebär att rekryteringsunderlagetökar och därmed även förutsättningarna för att inrätta linjen på ytteriigare orter.Ju fler yrkesområden som kan få sin grundutbildning inom Du-linjen, destoeffektivare utnyttjas utrustningen, eftersom upp till fem paralleller kan utnyttja sammagrundutrustning under det första gemensamma läsåret. Genom en breddningav Du-linjen skulle linjen för en hel del kommuner kunna bli en naturlig ersättning förTe-linjen. I fråga om kostnaderför utrustning och sparmöjligheter påminner SÖ först om att Du-linjen har 30-klasseroch övriga yrkesinriktade linjer 16-klasser. Utslaget på det totala elevantalet påDu-linjen /82 blirdärmed genomsnittskostnaden i SÖ:s beräkning 17100kr. 1982/83:100 Bilaga 10 323 För övriga yrkesinriktade linjer varierar motsvarandekostnad beroende på linje och antal paralleller mellan . och 11 900kr. SÖ anser attkostnaderna för yrkesprofileringens utmstning kan begränsas genom sambmk avandra linjers liknande utrustning och genom att vissa övningar och laborationer, somkräver dyrbar utrustning, utförs på företageller institution utanför skolan. Med de besparingarsom redovisats kan investeringskostnaden (=stats-bidragsunderlaget) per elev iutbildning begränsas till mellan högst ca 25000kr. vid en minimiorganisation av Du-linjen och ca 10000kr. vid en välutbyggd organisation. SÖ finner detta vara en kostnad som måste kunna accepteras för en sä angelägenyrkesutbildning. Mot denna bakgmndföreslår SÖ att försöksverksamheten med Du-linje upphör och att Du-linjen blir reguljärfr. o. m. /84. SÖ redovisar också förslag till lim- och kursplaner som modifierats med hänsyntill vunna erfarenheter . SÖ konstaterar attdet finns etl ökande behov av utbildning inom eldriftteknisk gren med inriktning moteldistribulionsområdet och föreslår att deneldrifttekniska grenen fr. o. m. /84 får yrkesprofileringarna eldistributionsteknik och vattenkraftteknik.Lokalisering av eldriftteknisk grenavses ske i kommuner som redan har Du-linjen. Genom att årskurs 1 är gemensam för samtliga grenar på linjen begränsasbehovet av utrustning till årskurs 2. Ett annat områdesom är aktuellt för Du-linjen är kyltekniken. Inom kylbranschen anser man attDu-linjens energitekniska gren med en kyltek-nisk yrkesprofilering skulle gelämplig utbildning för kylmontörer. finns över huvud laget ingen utbildning för kylbranschensbehov inom gymnasieskolan. Denna inriktning skulle enligt SÖ också vara lämpligutbildningför personal som skall sköta värmepumpar, om dessa kommer att utgöra enväsentlig del av värmeproduktionsanläggningarna i . SÖ föreslår därföratt energiteknisk gren får yrkesprofileringen kylteknik fr.o.m. /84. För egen del får jag anföra följande. Jag ansluter mig tillSÖ:s förslag att försöksverksamheten upphör och alt tvåårig Du-linje inrättas som reguljär linje igymnasieskolan fr. o. m. /84. Det ankommer på regeringen attfastställa tim- och kursplaner för denreguljära linjen samt att meddela de ändrade föreskrifter om lärartjänster m. m. som kan behövas. Jag vill upplysningsvisredan nu säga, att jag, om linjenblir reguljär, avser atl föreslå regeringen att fastställa lim- och kursplaner i huvudsaklig överensstämmelse med SÖ:sförslag. Jag vill också nämna attjag ställer mig positiv till SÖ:s förslag beträffande yrkesprofileringarna eldistributionsteknik ochvattenkraftteknik på eldriftteknisk gren samt kylteknik på energiteknisk grenav årskurs 2 och kommer att föreslåregeringen att inrymma sådana yrkesprofileringar i tim- och kursplanerna. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 324 Du-linjen kan i reguljärform och med de ytterligare yrkesprofileringar som jag föreslår bli en för bådeelever och samhälle god ersättning för Te-linjen. 4.1.4 Den ekonomiska specialkursen om treterminskurser Gymnasieskolan har enekonomisk specialkurs om tre terminer. Den syftar till att ge kunskaper förolika ekonomiska arbetsuppgifter i näringsliv och förvaltning. Den bedrivsenligl provisoriska bestämmelser /70. Terminskurserna 1 och 2motsvarar tillsammans E-linjens linjespecifika innehåll, medan terminskurs 3anordnas försöksvis och är av påbyggnadskaraktär. Kursen bedrivs i varierandeomfattning på 20 orter. /83 hade utlagts 42 klasser i var och en avde tre terminskurserna. Antalet elever beräknas till ca 2000. Att terminskurs 3betecknas som försöksverksamhet beror på alt den inte hade någon motsvarighet iden tidigare fackkursen för studenter vid handelsgymnasierna. Ekonomisk specialkurs omtre terminer hävdar enligt SÖ myckel väl sin ställning som en viktig del avutbildningen inom gymnasieskolans ekonomiska sektor. Den har kontinuerligtutvärderats och modifierats av SÖ för att motsvara aktuella krav från skolanoch arbetslivet. SÖ hemställer nu att deprovisoriska bestämmelserna upphävs, så att kursen kan ingå i SÖ:sbeslutsansvar enligt 7 kap. 5 § i skolförordningen. Enligt denna paragrafbeslutar SÖ vilka specialkurser samt grenar och varianter av dessa som fårfinnas i gymnasieskolan för utbildning inom bl.a. området handels- ochkontorsyrken. SÖ hemställer vidare attförsöksverksamheten med terminskurs 3 avvecklas, så att även denna terminskurskan utläggas och bedrivas i reguljär form som en separat specialkurs. Det har varit regeringen som beslutat isärskild ordning om grenar och orter för terminskurs 3. Jag har inget att erinramot SÖ:s förslag. Det är välmotiverat mot bakgmnd av den mycketkraftiga expansionen för E-linjen och de satsningar som görs på förbättringarav Dk-linjen (avsnitt 4.2.6). läggs över 22000 intagningsplatser utpå dessa två linjer, och jag finner det vara av stor vikt attpåbyggnadsutbildningar till dessa kan erbjudas på etl så flexibelt sätt sommöjligt. Särskilt fär detta anses gälla E-linjen, som /79ökat i omfattning med . Behovet av arbetsmarknadsinriktade högrespecialkurser som kan tjäna till avlänkning från högskolan är här stort. Jag avser att återkommatill regeringen med förslag om att särbestämmelserna om den ekonomiska specialkursenom tre terminskurser skall upphävas. Beslut rörande ekonomisk specialkurs bör ifortsättningen fattas inom ramen för de allmänna föreskrifter som gäller förspecialkurser. Regeringen bör bereda tillfälle att ta del av vad jagnu anfört om upphävande av de provisoriska särbestämmelserna för den ekonomiskaspecialkursen om tre terminskurser. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 325 4.1.5 Kinesiska som C-språk /72 hardet bedrivits försöksverksamhet med undervisning i kinesiska som C-språk påtreåriga linjer i gymnasieskolan i . Fr. o. m. /80utvidgades försöket till att omfatta även . SÖ har den 13 september1982 inkommit med en samlad utvärdering av försöksverksamheten. SÖ finner atterfarenheterna av försöksverksamheten med kinesiska som C-språk genomgående ärpositiva. SÖ förordar därför atl ämnet kinesiska får ingå bland de C-språk somgenerellt erbjuds elever på tre- och fyraåriga linjer i gymnasieskolan efterSÖ:s medgivande. Kinesiska bör således jämställas med finska, italienska ochportugisiska. SÖ tillägger att lärare ikinesiska vid en regularisering av ämnet som C-språk bör beredas tillfälle attgenomgå praktisk-pedagogisk utbildning. Den ämnesteoretiska utbildningen inomhögskolan bör i kinesiska liksom i C-språk i allmänhet kunna utgå från attämnet studerats i gymnasieskolan. Jag ansluler mig lillSÖ:s förslag om att kinesiska bör kunna bli ett reguljärt C-språk och avser atlåterkomma till regeringen med förslag till de bestämmelser som erfordras.Regeringen bör inhämta godkännande av vad jag här har förordat. 4.2 Förslag om fortsatt försöksverksamhet ivissa fall Jag har redogjort förvilka av hittillsvarande försöksverksamheter som bör kunna få en reguljär form.Jag övergår nu till vissa försöksverksamheter, som av olika anledningar börfortsätta som sådana. 4.2.1 Finskspråkig gymnasial utbildning iStockholm m. m. SÖ har den 22 september1982 inkommit med en samlad redovisning av försöksverksamheten med finskspråkiggymnasial utbildning i . Försöksverksamheten har bedrivits /78 och omfattar numera Ba-, Dk-, N- och So-linjerna. Utvärderingen visar attförsöksverksamheten är till gagn för den avsedda målgmppen. Jag fäster, liksomSÖ, särskild vikt vid att över hälften av eleverna uppger att de inte skulle hasökt till svensk gymnasieutbildning, om den finskspråkiga inte funnits. SÖfinner det troligt att än fier elever skulle söka till denna utbildning, om denfick permanent status med ett något förändrat linjeutbud och om problem medstudieekonomin kunde få en tillfredsställande lösning. SÖ hemställer att denfinskspräkiga gymnasiala utbildningen i får bli en permanentanordning, dock med vissa förändringar av linjeutbudet sä att denfinskspräkiga N-linjen görs om till en blandad finskspråkig HSN-linje medbörjan i årskurs I /84 och den finskspråkiga Ba-linjen avvecklasmed början i årskurs 1 /84. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 326 SÖ har vidare i sinredovisning hemställt att möjligheter öppnas förfinskspråkig gymnasial utbildning på andra håll i landet, där elevunderlaget ärtillräckligt stort för att tillgodose rättmätiga krav på bredd iutbildningsutbudet samt att regeringen tar initiafiv till överläggningar mellanfinska och svenska myndigheter. SÖ:s redovisning var avsedd att tjäna somunderlag för språk- och kulturarvsutredningens (U 1981:04, SKU) överväganden omdet finska språkets ställning i gymnasieskolan. Regeringen har därför den 11november 1982 överlämnat SÖ:s skrivelse i den del den avser ett permanentandeoch en prövning av möjligheterna till finskspråkig gymnasial utbildning ävenutanför till SKU för beaktande i dess fortsatta arbete. Jag är således inte nu beredd att ta ställningtill ett permanentande av den finskspråkiga gymnasiala utbildningen. Vad dockgäller linjeutbudet inom den fortsatta försöksverksamheten avser jag föreläggaregeringen förslag om en ändring i enlighet med SÖ:s önskemål. Jag vill här också erinra om att SÖ haft iuppdrag att med beaktande av vad som anförts i utbildningsutskottets betänkande(1980/81:8 s. 9) närmare pröva hur utbildning av ivåspråkig personat för vårdområdetkan ske inom gymnasieskolan. SÖ har redovisat sitt uppdrag . Jag anser att utbildning av ivåspråkig personalinom vårdområdet är angelägen. Jag kommer därför att ta initiativ tillförsöksverksamhet redan fr.o.m. /84, när det gäller SÖ:s förslagom en entermins studieförberedande kurs för tvåspråkiga. I övrigt bereds SÖ:sförslag inom . Försöksverksamhet medgymnasial lärlingsutbildning påbörjades /81. Försöksperioden ärtreårig och löper alltså ut SÖ har i uppdrag att inkommamed en redovisning av försöket. Med hänsyn till den utvärdering av försöket somSÖ skall lämna bör försöket förlängas med ,till Därefter bör underiag föreligga för en samlad bedömningav den gymnasiala läriingsutbildningens framtid. För /81 liksom /82 och1982/83 har SÖ tidigare beräknat 3000 elevplalser. SÖ bedömer att efterfråganpå och behovet av utbildningen kommer att öka och beräknar i sinanslagsframställning 4000 intagningsplatser för /84 inom ramenför Tl-sektorn. Inom ramen för de ospecificerade platserna beräknar SÖytterligare 500 intagningsplatser i gymnasial läriingsutbildning. Jag harutgått från SÖ:s förslag i den dimensionering av gmndskolanknutna studievägarom minst ett läsår, somjag tidigare föreslagit för /84 (avsnitt1.3). Den genomsnittliga kostnaden för gymnasiallärlingsutbildning beräknas av SÖ uppgå till . per elev ochundervisningsår. Jag har för /84 beräknat 74250000kr. 1982/83:100 Bilaga 10 327 Jag vill här la upp någrasärskilda frågor rörande försöket med gymnasial lärlingsutbildning. Gymnasiallärlingsutbildning förekommer hos säväl kollektivavtalsbundna som ickekolleklivavtalsbundna arbetsgivare. Jag föreslår i annat sammanhang denna dagatt SÖ ges i uppdrag att i sin utvärdering av försöket med gymnasiallärlingsutbildning visa hur frånvaro av kollektivavtal inverkar påutbildningen. Det är viktigt atlarbetsmarknadens parter får inflytande över den gymnasialalärlingsutbildningen. Jag anser därför att en förändring av gällandebestämmelser bör ske redan fr.o.m. /84. Jag vill därför återkommatill regeringen med förslag till ändring av bestämmelserna så, attskolstyrelsen åläggs atl samråda med yrkesrådet, där sådant finns, ellerplaneringsrådet i frågor om den gymnasiala lärlingsutbildningens innehåll ochdimensionering. Jag avser också att föreslå bestämmelser som tillgodoserbehovet av att bevaka att arbetsmiljön är tillfredsställande. En sådanbevakning bör i första hand kunna ske genom lokalt skyddsombud. Jag vill här ocksä ta uppden kvalitetsfråga som gäller möjligheten att delta i undervisning i allmännaämnen i gymnasieskolan i anslutning till den gymnasiala lärlingsutbildningen. Enligt förordningen omdenna skall en del av utbildningen i företaget kunna bytas ul mot utbildning igymnasieskolan eller på annat sätt, om eleven önskar det och omutbildningsplats kan ställas till förfogande. En fömtsättning för utbyte är attutbildningen är av betydelse för dugligheten i yrket eller för fortsatta studier.Kommunen är dock inte skyldig att erbjuda sådan utbildning eller att stimuleraeleverna atl delta i sådan. I det uppdrag till SÖ, somjag nämnde, ingårockså all belysa i vilken utsträckning sådan utbildning förekommer samtvilka ändringar som kan behövas för att öka den ytterligare. 4.2.3 Kombination av ramtimptaner och friareresurstilldelningssystem i årskurs 4 av T-linjen I årskurs 4 av T-linjenpågår f. n. försök med ramtimplaner i kombination med ett friareresurstilldelningssystem, baserat på antalet grenar och antalet elever vidresp. Fr.o.m. /83 deltar samtliga 39 skolor med årskurs4 av T-linjen i försöket. Försöksperioden löper ut . SÖ skallsenast lämna en redovisning av de erfarenheter som vunnitsav försöket. I avvaktan pä dennaslutliga utvärdering av försöket med ramtimplaner i kombination med en friareresurstilldelning begär SÖ att försöket får pågå även /84. Jag haringet att erinra mot delta och föreslår att regeringen inhämtar riksdagensgodkännande. SÖ:s anslagsframställningger mig dock anledning att dröja ytteriigare vid årskurs 4 av T-linjen. Enligt beslut med anledning av dentidigare regeringens pro- Prop.1982/83:100 Bilaga 10 328 position 1981/82:14 om förändringar avgymnasieskolans utformning m. m. (UbU 5, rskr 112) skall självstudier förekommaunder i årskurs 4 av T-Unjen. Med de förändringar som följde avriksdagsbeslutet kan enligt SÖ:s beräkningar under s. k. helklasstimmar upptill var tredje lektion behöva vara utan lärare, om sex veckotimmarsjälvstudier läggs ut. Detta kan enligt SÖ:s mening ge svårigheter attupprätthälla kvalitet och nivå på undervisningen. För att förbättra resurstilldelningentill årskurs 4 av T-linjen finner SÖ del rimligl att återföra en resursmotsvarande den i propositionen 1981/82:14 avsedda men ej förverkligadehandledarresursen på . Kostnadsökningen blir därvid ca 5 milj. kr.