prop · G603141 · 1982-12-31 00:00:00 — Ettpar remissinstanser har dock synpunkter. Stockholmstingsrätt: I enlighet med förslaget bör ansvar för innehav fmnas kvar som ettreservstadgande. Därigenom fångar man upp och reglerar mindre straffvärda fall,främst sådana mindre innehav som endast avser eget bmk, eller där del i vartfall inte går att bevisa annan avsikt. Vidare blir möjligt att komma ätförfaranden som, trots lagändringarna, ej går att lagfora enligt övrigagärningsformer. Enligl rikspolisstyrelsengenomsyras betänkandet av en alltför liberal syn på (det egentliga)innehavsbrottet. Det kan ifrågasättas varför förberedelse, försök ochmedverkan tiU innehav inte skall vara straffbelagt samt varför ansvar för detnya brottet vårdslöshet med narkotika inte skall kunna utdömas beträffandegärningsformen innehav; i förslaget finns också en straffrihelsvenfil (ringafall) för ej straffvärda innehav, främst mindre innehav. Innehavsbrotlen bedömsinte sällan som grovt broll och kan ge långa fängelsestraff. Innehavsbrottet äroch kommer sannolikt all fungera som ett reservbrott, när andra gämingsformerär svärbevisade. Styrelsens uppfattning är därför att innehav som inte kananses tillhöra gmppen innehav för eget missbmk (engångsdoser, dvs. narkotikaför-seelsebrott)skall straffvärdemässigt behandlas som övriga gärningsformer Prop.1982/83:141 58 Detta är nödvändigt om den stränga synen på narkotika-broltsUghetenpå alla nivåer skall kunna upprätthållas och narkotikamissbmket skall kunnastävjas. Det grövre innehavsbrottet bör såväl i praktiken som lagtekniskt setttiUsammans med överlåtelsebrotlel utgöra de grundläggande gärningsformerna. Hovrättenför Nedre anser att det vid en brett anlagd översyn av narkolikalagstiflningenbör övervägas om inle tiden nu är mogen att kriminalisera själva bmkel avnarkotika. Ipromemorian föreslås den förändringen atl stämpling fiU sådan smuggling sominte är grov inte längre skall vara straffbar. EnligtgeneraltuUstyrdsens mening bör slämplingsansvaret för normalbrottelvarusmuggling bibehållas. Anledningen härtill är att enligt tuUver-ketserfarenhet elt stort antal fall av narkotikasmuggling kommer lUl utförandeefter det att etl flertal personer, ofta bosatta pä samma ort, i samråd beslutarom smugglingen. Nägon eller några av dessa personer reser sedan utomlands,vanligen till , för att för egen och övrigas räkning inköpa och sedantill insmuggla narkotika. Vanligen är det fräga om cannabis ikvantiteter som inte är sä stora att ansvar för grov vamsmuggling kan komma i fräga.Del är ur aUmänpreventiv synpunkt angeläget att personer som inte kan dömassom gärningsmän eller för medverkan-debrotl men som planerat och aktivtunderstött smugglingen, kan bestraffas. : Stämpling bör vara straffbart även vid vamsmugglingsbrottsom inte bedöms som grovt. Ipromemorian föreslås alt även grovt oaktsamma gärningar skall vara straffbara.Straffet föreslås vara böter eller fängelse . De flestaremissinstanserna lämnar förslagel ulan erinran. Flera anser dock atl minimistraffelbör höjas tiU ell eUer två ärs fängelse. FöreningarnaSveriges länspolischefer och polischefer: Som redovisats i promemorianförekommer vid organiserad narkotikabrottslighet flera straffvärda förfarandensom endast kan lagforas genom all oaklsamhet straffbeläggs. Föreningarna villdärför starkt understryka vikten av att en sädan utvidgning av del straffbaraområdet sker. RÅhar i huvudsak ingen erinran mot de överväganden som i promemorian läggs lillgrund för förslagel men vill framhålla atl oaktsamhetsregeln inte synes gå attapplicera på vissa av de i 1 § angivna typerna av förfaranden. Å andra sidankan, när regeln väl är tillämplig, omständigheterna stundom vara sådana atlbehov kan föreligga av strängare straffan fängelse . En höjning av straffmaximunbör därför övervägas. Prop.1982/83:141 59 : Straffen för narkotikabrott liggerregelmässigt högre än straffen för förmögenhelsbrott. Därför kan starktifrågasättas om det inte är lämpligare atl använda oaktsam vamsmuggling i stäUelför hälertför-seelse som jämförelse vid fastställandet av straffskalan för oaktsamhets-brottet.Under bestämmelsen om straffbeläggning av oaktsamhet ryms säsom utredningenanfört förfaranden, som kan vara av myckel slor betydelse för den illegalanarkotikahanteringen. Den som gjort sig skyldig till oaklsam befattning mednarkotika kan således vara mycket betydelsefuU ur utredningssynpunkt. Om slraffmaximumför brottet är fängelse innebär detta, atl häktning normaU intekan ske. Vidare blir förvisning knappast möjlig. Med hänsyn härtill och dåändock betydande restriktivitet bör iakttas vid ådömandel av oaklsamhetsansvarbör straffmaximum kunna sältas tiU samma som i vamsmuggUngslagen. Liknande synpunkter framförs av ochFöreningen . Stockholmstingsrätt: Gruppen föreslår atl narkotikabrott straffbeläggs redan på oaktsamhetsplanet.Ansvaret begränsas till alt straffbarhet endast föreligger vid grov oaktsamhetoch vidare har ringa faU undantagils från ansvar. Straffbeläggning kan möjligenanses lämplig av systematiska skäl. Tingsrätten anser alt det i praktiken inteär mänga slraffvärda förfaranden som undgår ansvar. Något behov av lagsiiftningkan därför inle anses föreligga. Om narkotikabrott straffbeläggs på oaktsamhetsplanet finnsen risk atl domstolama lämnar svärbevisade uppsälsfrågor och finner att det ivart fall föreligger grov oaktsamhel med avsevärt lindrigare straff som följd.Vidare lämnar en bestämmelse om ansvar vid oaklsamhel med den föreslagnautformningen ät rättstillämpningen all avgöra den närmare innebörden avuppställda begränsningar och kräver en rad in casu-avgöranden som vägledning.Detta medför atl bestämmelsen blir svår att använda och atl det under läng tidblir oklart vad som är gällande rätt. Försök, förberedelse och stämpling titt narkotikabrott I promemorian föresläs alt försök och förberedelse tillnarkotikabrott och grovt sådant brott och stämpling till grovt narkotikabrottskall vara straffbart utom när det gäUer innehav. De allra flesta avremissinstanserna lämnar förslagen ulan erinran. I den män de innebär enändring dvs. atl stämpling till vanligt narkotikabrott inte skall varastraffbart är flera remissinstanser negativa tiU förslagel. RÅ: De föreslagna ändringarna i 4§ narkotikastrafflagen och8§ varusmugglingslagen (1960:418) innebär all straffansvaret för stämpling begränsastill grovt narkotikabrott respektive sådan smuggling av narkotika som är grov.Denna begränsning av del straffbara området avstyrks av flertalet statsåklagaresom bereits tUlfälle atl yttra sig över förslaget, bl. a. mot bakgrund av attefter lagändringen vad som bedöms 1982/83:141 60 enligt den mellersta kvalUikationsgraden förnarkotikabrott kommil atl inrymma grövre brottslighet . RA biträderstatsåklagarnas uppfattning härom. Även hovrätten för Nedre , ,samt Föreningen åklagare motsätter sig all stämp-lingsansvarbegränsas till det grova narkotikabrottet. Hovrätten för Nedre : I 4 § bör inskränkningarnautgå så atl reglerna om försök, förberedelse och stämpling gäller även belräffandeförvärv och innehav. : Enligt artikel 35 2 p. II i den allmännanarkotika-konventionen skall bl. a. förberedande handlingar och finansiellaoperationer, som har samband med i artikeln nämnda brott, vara straffbara. Förförberedelse lill narkotikabrott och grovt narkofikabrott döms lill ansvar enligl23 kap. . I bestämmelse om förberedelse räknas destraffbara förberedelshandlingarna upp och de ulgör en exklusiv katalog. Det ärall märka alt narkotika i detta sammanhang inte anses som hjälpmedel. Denallmänna bestämmelsen om ansvar för förberedelse lill brott är enligt tingsrältensmening i behov av en översyn. Det kan ifrågasättas om den uppfyller de behovsom föreligger att straffa narkotikabrott på förberedelsestadiet. : Eftersom narkotikabrotlslighelen ärett av de allvarligaste samhällsproblemen bör man inte minska möjligheternaför polisen atl kunna ingripa mot dessa brott. Av den anledningen kanrikspolisstyrelsen inte tillstyrka föreslagen ändring av 4 § såvitt avser stämplinglill narkofikabrott. Av vad som framgår om betydelsen av innehavsbrottel somett reserv- eller snarare principalbrott bör straffområde för de osjälvständigabrotlsformerna i samma paragraf i stället ändras till atl omfatta även sådanakriminaliserade innehav av narkotika som kan föranleda ansvar förnarkotikabrott eller grovt narkotikabrott. Avgörande för om ansvar för försöksbroltetc. eller för medverkan till narkotikabrottslighet skall kunna utdömas skallinte vara gärningsformen utan den anlagliga broltsmbriceringen helt i Unje medden lagstiftningsteknik som används bl.a. i 8 kap. 12 § BrB. I promemorian föreslås att medverkan lill annat brott än narkolikaförseelseoch innehav skall vara straffbart. delar uppfattningen alt medverkantill narkotikaförseelse skall kunna generellt undantas från straffansvar. Föreningen : Förslaget tillstyrks. Delinnebär visserligen en inskränkning i förhållande till vad som gäller. Föreningendelar dock uppfattningen att det i praktiken icke finns något behov av attstraffbelägga medhjälp tiU narkotikaförseelse: RÅ: De nu förordade ändringarna i 1 och 2 §§narkotikastrafflagen kan Prop.1982/83:141 61 innebäraen begränsning av del straffbara området beträffande medverkan och övrigaosjälvständiga brottsformer. För atl inle denna konsekvens av ändringarna skalluppkomma förordarjag atl, om ändringarna antas, 4 och 5 §§ ges tillämplighetäven vad beträffar ringa narkotikabrott för de fall gärningen avser annatförhållande än innehav av narkotika. Den utvidgning av det straffbara områdetsom i och för sig skulle bli en följd härav torde inle behöva inge störrebetänkligheter, särskilt mol bakgmnd av att bestämmelserna om åtalsunderiåtelsekan komma till användning om straffansvar skulle träffa gärningar som saknarstraffvärde. RPSanser att medverkansansvar bör gälla även vid innehav av narkotika. Hovrättenför Nedre anser att medverkan bör vara straffbar även när del gällerförvärv och innehav. Ifråga om förverkande föreslås inga förändringar av gällande beslämmelser ipromemorian. Ettpar remissinstanser tar dock upp frågan. RÅbiträder det av överåklagarna i och i framlagda förslaget atlförverkandebestämmelsen i 6 § tredje stycket narkotikastrafflagen utvidgas ochanser atl förverkanderegeln bör omfatta samtliga redskap för narkotikakonsumfionoch inte som enbart injektionssprutor och kanyler. Göteborgstingsrätt föreslår att en utfyllnad av förverkandereglema görs, dels på detsättet atl i sjätte paragrafen första stycket, liksom i dess tredje stycke,förklaras att narkotika som varit föremål för brott enligl narkotikastrafflagenskall förverkas oavsett vem den tUlhör, dels så alt samma möjlighet som nugäller för förverkande av injekfionsspmtor och kanyler införs beträffande haschpipor,vägar och annan utmstning, som har kommU tUl användning eller kan komma attanvändas vid brott enligt narkotikastrafflagen. På gmnd av att haschpiporenligt gällande rättslUl-lämpning inle anses som hjälpmedel vid innehav av narkofika(NJA 1975 s. 327) måste poUsen nu ange att piporna innehåller haschrester för attde skall kunna förverkas. Narkotika, som påträffats och tagits i beslag i sambandmed gripandet av någon som sedermera döms för narkotikabrott, kan nu inteförverkas i domen mot honom om den inte har nägon påvisbar anknytning till dendömde. Illegal narkotika anses normalt inte ha någol legalt marknadsvärde. Detär inte heller troligt att nägon gör anspråk på atl utfå narkotikan. Trotsdetta måste särskild talan väckas för att narkotikan skall kunna förklarasförverkad, med därav följande extra kostnader för staten. De föreslagnaändringarna av förverkandebestämmelserna kan inte utgöra någon fara urrättssäkerhetssynpunkt, eftersom lagen endasi skall gälla illegal hantering avnarkotika. FöreningenSveriges åklagare: förslag om ändring av förverkan- 1982/83:141 62 debestämmelsema har icke upplagUs i promemorian.Emellertid har i praktiken en brist i dessa bestämmelser förmärkts. Därmedavses möjligheterna alt förverka föremål, som kommil lill användning i sambandmed innehav av narkotika. förverkas endasi sprutor och kanyler enliglsärskild bestämmelse. Däremot förverkas icke haschpipor, kokainskedar, vågaroch dylikt. Del ter sig oftast stötande atl polisen tvingas återlämna dylika fingliU missbrukare, hos vilka de beslagtagils som bevismaterial. mening bör förverkandebestämmelserna få sådan utformning attförverkande av dylika föremål blir möjlig. Liknande synpunkter framförs av Föreningen . föreslår atl det övervägs om inlebeslut om förverkande av narkotika, spmlor och kanyler kan fattas utanfördomstolarna. En sådan ändring skuUe bespara domstolarna onödig pappershanteringoch någon risk för rättsförlust torde inte föreligga. : Det vore värdefullt för rättspraxis omlagstiftaren i motiven något utvecklade sin syn pä narkotikahäleriet(vinningshäleri), eftersom det danska beslutat om en sädan lagsltflning. RFHL: Ett område av narkotikahanteringen som inle täcks avnågot självständigt lagmm är hanteringen av förfalskad narkotika. Detta förfarande förekommer i tre typer: utspädning,förskärning och förfalskning. Gemensamt är att narkotika delvis eller heltersätts med någol annat, som kan vara oUka sockerarter, potatismjöl,tvättmedel, borax eller kinin för atl ta några av de vanligaste. Hur många missbmkaresom i abstinens chansat på alt det funnits narkotika i del pulver de injicerattrots atl det verkade egendomligt, och sedan avlidit av irombos i hjärtatorsakad av vanligt potatismjöl fmns det inga uppgifter om men hanteringen ärvanlig och mäste läckas av lagen pä elt bättre och direktare sätt än vad som nuär fallet. Underlåtenhet att avslöja narkotikabrott I promemorian diskuteras om underlätenhet av avslöja grovtnarkotikabrott borde straffbeläggas. Något förslag läggs dock inle fram. Föreningarna länspolischefer och Sverigespolischefer: I promemorian diskuteras skäl för och emot en kriminalisering avunderlåtenhet att avslöja grovt narkotikabrott. Ett straffansvar förunderlåtenhet att avslöja grovt narkotikabrott skuUe med stor sannolikhet vara lillhjälp i polisens utredningsarbete. Föreningama menar atl även om straff förunderlätenhet att avslöja brott mycket sällan kommer tillanvändning borde en sådan straffbeläggning kunna visa sig verksam mot grovnarkotikabrottslighet. 1982/83:141 63 Kriminalvårdsstyrelsen:Vid en mer omfattande översyn skulle i samband med överväganden omallvarligare brottslighet borde överföras till , jämväl kunna tasupp och prövas om inle underlåtenhet att avslöja grovt narkotikabrott börstraffbeläggas. : Ipromemorian ifrågasätts om inte underlåtenhet alt avslöja grovt narkotikabrottborde straffbeläggas. Någol förslag i ämnet lämnas dock inle. Mot en sådan utvidgningav det straffbara området talar, utöver vad som framförts i promemorian, densärskilda risk för repressalier som finns och som kan vara svär alt bedöma förden enskilde. Ett skäl som skulle tala för kriminalisering och som framförs ipromemorian är att därigenom skulle sekretessen myndigheter emellan brytas ochanmälningsskyldighet i stället uppkomma. I promemorian konstaleras att uppgifterom pågående grov narkotikabrotlslighel inle får lämnas ut på grund av gällandesekretessregler. Detta gäller emellertid inte område.Socialnämnd får ibland kännedom om narkotikalangare. Nämnden har ingen lagstadgadskyldighet atl polisanmäla en person som ägnar sig åt narkotikahantering. Menatt överlåta narkotika är en verksamhet som klart kan sägas motverka nämndensarbete med all förebygga och motverka missbmk av beroendeframkallande medel (11§ socialtjänstlagen). Del gäller både generellt och i ett enskUt ärende. skaU kunna fullgöra sin verksamhel kan det därför vara nödvändigtatt hindra narkotikahanteringen. Nämnden kan därför utan hinder av sekretess(66 § socialtjänsfiagen och 1 kap. 5 § sekretesslagen) göra poUsanmä-lan i en sädansituation. Om det gäUer én av nämndens klienter måste nämnden dock vägamöjligheten av anmälan mot nämndens ansvar för värd och behandling av klienten.I sådana fall kan del endast komma i fråga att anmäla grova narkotikabrotteller då sUuationen är sådan att polisanmälan kan ses som ett adekvat led ivärden och behandlingen av klienten, Polisanmälan kan heller knappast skebeträffande ett brott som ligger längt tillbaka i tiden såvida intenarkotikahanteringen misstänks fortfarande pågå. Informationsinsatser,vård av missbrukare m. m. : Samlidigt som styrelsen stäUer sig posifiv tiU en utvidgningav det straffbara området vUl styrelsen fästa uppmärksamheten på samhälletsansvar för alt information om sådana förändringar på del straffrättsligaområdet som här föreslås när ul till allmänheten och då främst lill sådana gmppermedborgare som kan antas direkt berörda av den ökade kriminaliseringen. Häråsyftas bl.a. ungdomsgrupper inom vilka finns såväl ungdomar som inte själva bmkarnarkotiska preparat som ungdomar som till och frän är missbmkare. SärskUt förungdomar som inte själva bmkar droger men ändock är tillsammans med kamratersom.exempelvis använder cannabis är utvidgningen av straffansvarsområdet bl.a. genom straffbeläggning av narkotikabrottet redan på oaktsamhetsplanet av 1982/83:141 64 En på rätt sätt insatt information om rättsreglernas innebörd tordekunna förebygga att ungdomar genom okunnighet och tanklöshet dras in ibrottsliga beteenden. FöreningenSveriges socialchefer: ställer sig positiv till en utvidgning av detstraffbara området när det gäUer narkotikabrott. Föreningen vill också fästauppmärksamhet på samhällels ansvar för att informafion om sådana förändringarsom här föreslås når ut tiU allmänheten, och då särskiU till exempelvis ungdomsgmpper. Enbrett upplagd informations- och upplysningskampanj om de nya rättsreglernatorde förebygga alt ungdomar genom okunnighet dras in i brottsliga gärningar.Stora informationsinsatser har också en allmän belydelse när det gäller altpåverka ungdomar i riskzonen. ochSkola: Självklart kan inle narkotikaproblemen lösas enbart genom skärptlagstiftning. I det förebyggande arbetet måste ingå information och opinionsbildning.Ungdomarna måste ha meningsfull sysselsättning. Var och en måste få enutbildning som leder till ett arbete som hon eller han passar för. Hjälp måstefinnas för dem som har familjeproblem eller anpassningssvårigheter av annatslag. Men sådana insatser står inte i motsats tiU en skärpt lagsfiftning.Tvärtom försvåras allt meningsfullt arbete bland ungdom om samhället intar enslapp och tillåtande attityd lill narkotika. Det gäller i högsta gradinställningen fill cannabis. Haschrökningen och försäljningen av hasch tillskolungdomar har fått en omfattning som är utmanande. Här fordras enmobilisering av alla krafter, skolan, föräldrarna, ungdomsorganisationer ochalla opinionsbildare som har inflytande över ungdom, såsom artister,idrottsstjärnor osv. Del är glädjande att allt fler ställer upp i kampen molnarkotikan. och Skola och de lokala Hem ochSkola-föreningarna, arbetar med dessa frågor. Vi är beredda attla värt ansvar också . Vi vill med detta yttrande uttryckaförhoppningen att de ansvariga myndigheterna såväl på riksplanet som i landsfingoch kommuner ger kampen mot ungdomens användning av droger fortsalt högangelägenhet. : Irågavarande promemoria har utarbetats inom ramen för den av BRÅbedrivna översynen av lagstiftningen mol organiserad och ekonomiskbrottslighet. Skäl kan förvisso anföras för alt narkotikabrotten hör hemma idet sammanhanget och förbundet släller sig positivt fill det framlagda förslagel.Det mäste dock framhållas att det är narkolika-missbmkel som utgör detgrundläggande problemet. Det måste tyvärt betvivlas alt en tekniskt aldrig såfulländad narkotikastrafflag kan nämnvärt påverka vare sig narkotikaanvändningeneller narkolikabroltsUghe-len, om inle mera kraftfulla åtgärder mot missbruketvidtas. FöreningenSveriges socialchefer: missbrukels stora utbredning under senare är harmånga människor kommil alt konfronteras med narkotikaproblemet och därmedsammanhängande hjälpbehov. Prop.1982/83:141 65 Storagmpper i samhället har genom narkotikamissbmket ställts utanför samhällsgemenskapenoch därmed förlorat möjlighet alt delta i samhäUsutvecklingen. Genom attmissbruket i allmänhet omöjliggör produktivt arbete tvingas dessa grupper attkriminalisera sig exempelvis genom vidareförsäljning av narkotika. Det ärviktigt att missbrukarna erbjuds vård och rehabilitering och möjlighet tiU en återanpassningi samhällel. En persons vistelse pä fängvärdsanstalt medför ofta enförstärkning av vederbörandes missbmk. Enrevidering och justering av narkofikaslrafflagen - om än så välbehövlig - fårinte dölja kraven på ytterligare resurser fill narkomanvården. Staten bör tasitt ansvar och anvisa ytterligare bidrag till säväl instilufions-plalser somtill den öppna narkomanvården. Ipromemorian läggs inte fram något förslag om ändrade straffsatser. RA:Under senare år har viss tvekan röjts beträffande det ändamålsenliga iuppdelningen mellan narkotikaförseelse med endast böter i strafflalitu-den ochnarkotikabrott med böter eller fängelse i högst i siraffskalan. Denstraffbelagda gärningen har i regel bedömts som förseelse endasi dåden avsett innehav för eget bmk av mindre kvantiteter narkotika, främst cannabispreparal,amfetamin och fenmetralin. Gränsen mellan narkotikaförseelse och narkotikabrottframstår som i viss mån flytande. har den i praxis varit relativt hårtbunden till den innehavda kvaliteten och en genereU bedömning av de farligaegenskaperna hos preparatet. Pä senare fid har elt mer nyanseratbetraktelsesätt vunnU insteg. EnUgt detta tillmäts ocksä andra omständigheter belydelse.Elt exempel härpå är atl befattning med även obetydlig mängd cannabis inom kriminalvårdsanstaltav åtskiUiga tingsrätter och flera hovrätter definitivt bedöms somnarkotikabrott och leder fill fängelsepäföljd. 1 en , den 11 maj1982, meddelad dom, DB 13-1982, har HD dömt för narkotikabrott och bestämtpåföljden tUl 14 dagars fängelse beträffande innehav av cannabishartssom en intagen sagt sig ha mottagit av en annan intagen för att överlämna tredje inlagen. Denämnda förhållandena aktualiserar enligt min mening frågan om man skallförändra straffskalan för den lindrigaste formen av narkotikabrott till altomfatta böter eller fängelse och utmönstrabötesstraffet ur straffskalan för normalbrottel. Frägan har tagits upp ipromemorian och där diskuterats, men nägot förslag har inte lagts bl.a. medhänsyn till de sä sent som genomförda ändringarna av straffskalanför fängelse vid normalbrottet och det grova brottet. Den berörda utvecklingenav praxis inle har kunnat beaktas vid promemorians fillkomst och än mindre isamband med lagändringar. Delförtjänar alt övervägas om inte den lägsta graden av Prop.1982/83:141 66 brotletborde erhåUa en annan beteckning än "narkotikaförseelse" för alt påett bättre sätt än som är fallet markera brottslighetens generellt sett allvarligaart. Jag vill ocksä i sammanhanget göra ett påpekande av utredningsteknisknatur, nämligen atl nu gällande slraffskalor medför vissa praktiska olägenhetervid beivrandet av gatulangning, langning vid skolgårdar och på klubbar samtannan likartad narkotikabrottslighet bl.a. eftersom langama anpassat sig fillden gällande lagsfiftningen och sällan har större mängder narkotika pä sig änvad som kan framstå som avsett endast för egel bmk. Då små narkofikainnehav föregel bmk nu endast är att bedöma som narkotikaförseelser ligger häri enbegränsning av möjligheterna till bl.a. husrann.sakan, kroppsvisitafion och kroppsbesiklningi dessa fall. En ändring av straffskalan i berört hänseende för den lägstabrotts-graden skulle därför också leda liU atl dessa processtekniskasvårigheter belräffande broltsbeivrandet skulle minska utan att möjligheternaalt meddela åtalsunderiåtelse eller strafföreläggande blev beskurna.