prop · G603141 · 1982-12-31 00:00:00 — Det bör härvid uppmärksammas alt, om någon som i ochför sig är berättigad fill viss hantering av narkotika gör sig skyldig tillgärningar som helt ligger vid sidan av vad han har rätt att göra, förfarandetregelmässigt får anses som olovligt. Del innebär att ansvar för narkotikabrott,med härtill anknutna straffskalor, kan följa. Understraffbestämmelsen bör också föras in att någon lämnar orikliga uppgifter iärende om tUlstånd (se 13 § 2 mom. första stycket narkotikaförordningen). Imotsats till vad som gäller enligl nuvarande lagstiftning bör ansvar för åsidosältandenav föreskrifter kunna komma i fräga redan vid oaktsamhet. Däremotbör nägon särskild straffbeläggning av försök, förberedelse eller stämpling inlekomma i fråga. Frägan om i vilket skede straffrättsliga ingripanden bör kunnaske får i stället uppmärksammas vid utformningen av de olika föreskrifterna förlegala befattningar med narkotika. Som redan framhållits bör dock ävenfortsättningsvis finnas etl särskilt straffansvar för lämnande av oriktigauppgifter i ärende om tillstånd. Straffbestämmelsersom avser åsidosältanden av föreskrifter är riktade mot den som är berättigadalt ta viss befattning med narkotika. Sädan rätt gäUer, vid sidan av innehavför personligt bmk som läkemedel, regelmässigt verksamheter av det slaget attäven andra än den formellt berättigade Prop.1982/83:141 29 kommeratt ha befattning med narkotikan, Oavsett hur etl visst åsidosättande av enföreskrift skett är dock normalt den formellt berättigade, i allmänhet den sominnehar ett särskilt tillstånd, alt bedöma som gämings-man. Straffbestämmelsenär också i princip exklusivt riktad mot den berättigade - eller den somföreträder denne - varför annan som har deltagit i förfarandet enligt deprinciper som gäller för s.k. företagaransvar normalt inte skall ställas lillansvar. medverkansregler skall under sådana omständigheter inte tUlämpas.En annan sak är att det väl kan förekomma att den som kommer i kontakt mednarkotika inom ramen för en verksamhet som i och för sig är legal kan göra sigskyldig lill olovliga förfaranden med narkotikan och härigenom vara förfallen tiUansvar för narkotikabrott. 2.13Förverkande (6 §) Promemorianinnehåller inte några förslag lill ändringar av förverkandereglerna. Vissaav remissinstanserna har dock tagit upp även förverkandefrågor. De flesta avdessa har därvid framfört önskemål om att vidgade möjligheter skulle fillskapasalt förklara egendom förverkad som använts för missbmk eller annan hantering avnarkotika. F.n. anses nämligen i allmänhet inte haschpipor, kokainskedar, vågaroch liknande kunna förklaras förverkade även om de har använts vid befattningmed narkotika, eftersom de inte anses utgöra sådana hjälpmedel vid brolt somavses i förverkandebestämmelsen. Möjligheternafill sådana förverkanden som remissinstansema efterlyst kommer, även om intenågon ändring genomförs av bestämmelsema om förverkande, att utvidgas, om deförslag lill ändringar av det straffbara området somjag här har lagt fram genomförs.I och med att kvalificerade befattningar med narkotika straffbeläggssjälvständigt kommer någon tvekan inte atl föreligga om atl egendom somanvänts som hjälpmedel vid sådana befattningar kan förklaras förverkad. Även omen utvidgning av förverkandemöjUghetema därigenom inträder, innebär dock deaktuella ändringarna inte att haschpipor eller andra föremål som använts för missbmkskulle kunna förklaras förverkade. Inte heller torde normalt sådana föremål somanvänts vid befattning som endast ingår som ett led i vad som är att anse som etlstraffbart innehav kunna förklaras förverkade. Jag delar den avremissinstanserna uttalade uppfattningen alt all egendom som använts vid missbmkeUer annan befattning med narkotika som varit föremål för brott enligt lagenbör kunna förklaras förverkad. Isammanhanget bör beaktas atl föremål av del aktuella slaget ofta påträffas isamband med att ingripanden görs mot s.k. knarkarkvartar eller i samband medatt narkotika vars ägare är okänd påträffas. Vägande skäl kan därför anförasför alt samma förenklade förfarande bör vara tillämpligt Prop.1982/83:141 30 ide nu aktueUa fallen som det som redan gäller för narkotika samt injektionssprutoroch kanyler. Enligtmin mening bör det således föreskrivas atl föremål som är särskilt ägnade altanvändas för missbmk av eller annan befallning med narkotika skall kunnaförklaras förverkade. En föreskrift härom bör intas i 6 § tredje stycket. Desärskilda föreskrifter om ett förenklat förfarande som gäller enligt 7 § tredjestycket bör göras fillämpliga ocksä på egendom som kan antas vara förverkad päden nu angivna gmnden. Enannan fräga som vid olika tillfäUen föranlett problem vid rättstillämpningengäller förverkande av betalningsmedel som har anknytning lill narkolikatransaklioner.I flera faU har förekommit atl domstolar inte ansett sig kunna förklara sådanamedel förverkade i situationer där det med goda skäl kan anses stötande attmedlen har behövt återlämnas (jfr t.ex. NJA 1982 s. 164 där högsta domstolenhävde ett beslag avseende under uttryckligt angivande att utgångenvar oberoende av om det kunde hållas för visst att pengarna hade anknytningtill affårer med narkotika). Ocksä i denna fräga kommer emellertid de ändradestraffbestämmelserna att innebära att förverkandefrågan kommer i elt nytt läge. Möjligheternatill förverkande av betalningsmedel för narkofika inskränker sig nu i principtill sådan betalning som redan erlagts till säljaren. Delta beror på atl endasiöverlåtelse men inte förvärv av narkotika är straffbelagt. Om förvärvstraffbeläggs, kommer det emellertid bli möjligt att förklara också sådanamedel förverkade som är avsedda för förvärv av narkotika i de fall dessa utgörförlag för brottet. Också sådant vederlag som någon erhållit för att genomföraett straffbart förvärv kommer att kunna förverkas såsom av brott. Ävenbestämmelserna om ansvar för främjande av narkotikahandel och kvalificeradbefattning med narkotika medför vidgade möjligheter fill förverkande av medelmed anknytning tUl narkotikaaffärer. Ävenom man beaktar att den ändring i straffbestämmelserna som jag har föreslagit ienlighet härmed medför en väsentlig utvidgning av förverkandemöjUghetema,finns det situationer där medel som klart varit avsedda att användas förstraffbart förvärv av narkotika inte kan förklaras förverkade på de nyssangivna gmndema trots att förfarandet har fortskri-dU tiU elt straffbartstadium. Om exempelvis polisen gör ett nedslag en narkotikaaffärskall avslutas och förvärvaren ännu har kvar del filltänkia vederiagel, kan della,om del inte kan visas utgöra förlag för förvärvet, inte förklaras förverkat somvinning av brott även om förvärvaren är ansvarig för försök lUl förvärv. Detkan emellertid ifrågasättas om inte egendom som är avsedd alt utgöra vederlagför ett förvärv av narkotika i situafioner av delta slag kan anses som sådanthjälpmedel för brolt som kan förverkas. Lagen innehåller ingen begränsning ifråga om vad slags egendom som kan utgöra sådant hjälpmedel. Däremot tordekrävas att egendomen varit avsedd som ett mer Prop.1982/83:141 31 direktmedel för själva den brottsliga gämingen. Det är mer sällan som pengar ochliknande fyller denna funktion. I aUmänhet används sådant i stället just somförlag eller vederlag för brottet och kan också som sådant förverkas. Just vidförvärv utgör emeUertid ersätiningen ett direkt hjälpmedel för alt genomföraden brottsliga gärningen och goda skäl talar då för att den också borde kunnaförverkas på denna gmnd. För att förverkande skallkunna komma i fråga krävs emellertid ocksä atl detta är påkallat tillförebyggande av brott eller att särskilda skäl eljest föreligger. Vidtillkomsten av de nuvarande reglerna om förverkande i diskuteradesom förverkande av hjälpmedel borde kunna komma i fräga endasi om det varpåkallat till förebyggande av brolt. Atl förklara betalningsmedel förverkade pådenna gmnd torde knappast kunna komma i fråga. I Ukhet med vad som gäUer enliglnarkotikastrafflagen bibehöUs emellertid möjligheten att förklara etthjälpmedel förverkat även när annars särskilda skäl föreligger. Avsikten varatt del även fortsättningsvis skulle vara möjligl att förklara etl hjälpmedelförverkat i sådana fall där del skulle framstå som stötande att den brottsligefick behälla hjälpmedlet. Av intresse i förevarande sammanhang är också att detvar just med hänsyn fiU denna regel som man behöll möjligheten fiU att, istället för att förverka hjälpmedlet, förklara dess värde förverkat. Om värdetav ett hjälpmedel kan förklaras förverkat, synes det berättigat att anta att ocksäetl hjälpmedel som utmärks just av att del varh avsett att användas sombetalningsmedel för en straffbelagd transaktion skall kunna bli föremål för förverkandeförklaring. Enfömtsättning för att elt sådant förverkande skall kunna komma i fråga är dockatt fråga verkligen är om viss individualiserad egendom som varit avsedd förförvärvet liksom givetvis ocksä att förfarandet fortskridit så längt att det äransvarsgmndande. Fråganom betalningsmedel kan förklaras förverkade på den gmnden all de utgjorthjälpmedel torde inte heller påverkas av att det i narkotikastrafflagen talasom föremål i motsats till , där det i stället talas om egendom somanvänts som hjälpmedel. Det synes dock lämpligt att i detta sammanhang anpassaterminologin i narkofikaslrafflagen tiU den som används i . I ett viktigt hänseendeavviker emeUertid förverkandebestämmelserna i narkofikaslrafflagen frånmotsvarande bestämmelser i . I föreskrivs attförverkande också kan ske av egendom med vilken tagits befattning som utgör broltenligt . Bestämmelsen har ansetts erforderlig för att de föremålskall kunna förklaras förverkade med vilka någon har tagit en sådan befattningsom ulgör förberedelsebrotl. Med de ändrade straffbestämmelser förnarkotikabrott som jag föreslagit kan förberedelsebrotten väntas få en störrebetydelse än f.n. Befattning med vederlag kan som tidigare utvecklats ocksåvara siraffbar som främjande av narkotikahandel. Någon tvekan bör inte råda omatt förverkande Prop.1982/83:141 32 börkunna ske i dessa sUuationer. I narkotikastrafflagen bör därför införas enmotsvarande bestämmelse som den som finns i . Sammanfattningsvishar jag kommit fill den uppfattningen alt, om de ändringar beträffandekriminaliseringen som här har förslagits blir genomförda, möjligheterna attförklara pengar och annat med anknytning lill narkotikaaffärer förverkadekommer alt utvidgas på etl sådant sätt atl de omedelbara praktiska behov somföreligger blir tUlgodosedda. Enligt vad jag har inhämtat alt under sitt fortsatta arbete ta slällning fill fråganom behov föreligger på av ytterligare utvidgningar avförverkandereglerna och till hur reglerna i sä fall bör utformas. Ienlighel med vad jag nu har anfört har inom jusfitiedepartementet upprättatsförslag lill 1. lagom ändring i narkotikastrafflagen (1968:64), 2. lagom ändring i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling. Förslaget under 2 har upprättats efter samråd med chefen för finansde partementet. Förslagen bör fogas till regeringsprotokollel i detta ärende som bilaga3.' 4.1Förslaget till lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Paragrafenhar behandlats i den allmänna motiveringen under avsnitten 2.3-2.8. Enliglförslagel skall endast olovliga förfaranden bedömas enligt förevarandeparagraf. Gärningar som innebär åsidosättande av föreskrifter som har meddelatsmed slöd av 8 § andra stycket skall i stället bedömas enligt 5 a §. Paragrafenblir enUgt förslaget uppdelad i punkter. Del bör anmärkas alt ett visstförfarande i enlighet med aUmänna principer kan vara alt bedöma som etl brottäven om det faUer under tvä eUer flera av straffbestämmelsens olika punkter.Av gärningsbeskrivning och domskäl mäste självfallet 'Bilagan har uteslutits här. Frånsett några redaktionella ändringar är förslagenlikalydande med dem som är fogade till propositionen. Prop.1982/83:141 33 framgåvari det straffbara förfarandet bestått. Däremot är inte avsikten att nägonviss punkt skaU behöva citeras i själva domslutet; del är här tillräckligt attparagrafen åberopas. Altöverlåtelse av narkotika utgör ett straffbart förfarande innebär ingen ändringi förhållande till gällande rätt. I stället för tillverkningstraffbeläggs framställning av narkofika. Härigenom markeras i anslutning tillrättspraxis att sädana förfaranden som avvägning och ompackning, vilka utgörtillverkning enligt den terminologi som används i socialstyrelsensnarkotikakungörelse, inte faller under den aktuella punkten. Förfaranden avdetta slag blir enligt förslaget i stället att bedöma enligt punkt 4. Med framstäUning förståsenligt förslaget, i motsats till vad som gäller beträffande fillverkning enliglgällande rätt, också sådan framställning som sker genom odling av narkotiskaväxter. Straffenligt denna punkt skall endast följa om narkofikan har varit avsedd förmissbruk. Med missbmk förstås konsumtion som inte har slöd i en i vederbörligordning utfärdad ordination. Om en narkotisk växt odlas som prydnadsväxt elleri viltvärdssyfte är förfarandet således inle straffbart som framställning.Däremot kan ansvar för innehav av narkotika följa i sädana faU (jfr NJA 1981 s.519). Atl förvärv av narkofikastraffbeläggs innebär en nykriminaUsering. Angående innebörden av begreppetförvärv får jag hänvisa fill vad jag har anfört i den allmänna mofiveringen(avsnitt 2.5). För ansvar förutsätts alt förvärvet skett i överlålelsesyfte. Omförvärvet gäller narkotika som är avsedd för eget bmk kan således inle ansvarfölja enligt denna punkt. Förvärvaren kan emellertid om han har fått narkotikani sin besittning dömas för innehav av narkotikan. Att vissa kvalificeradebefattningar med narkofika straffljeläggs särskill innebär inte någon egentlig nykriminaUseringmed hänsyn till att samtliga förfaranden som faller under punkten enliglgällande rätt är straffljara som innehav. Avsikten med förslaget är att göradet möjligt atl i mer kvalificerade fall döma till ansvar även för deosjälvständiga brottsformerna. Tolkningenav vilka slags befattningar som faller in under den aktuella punkten bör skemed restriktivitet. Varje förflyttning med narkotika är inte att betrakta somen transport och varje mer varaktig befattning kan inte anses utgöra ettförvarande. I princip bör för tUlämpning av punkten 3 1982/8311 saml. Prop.1982/83:141 34 krävasatl specieUa och någorlunda ingripande åtgärder som i vart fall haft befattningenmed narkotika som ell väsentligt ändamål har vidtagits eller, omfullbordanspunkten inte har uppnåtts, varit avsedda alt vidtas. Detär också avsett att restriktivitet skall iakttas när det gäller att föra in nägotannat förfarande under punkten än dem som uttryckligen räknas upp. Dettamarkeras genom att det föreskrivs all vid sidan av de exempel som ges endastannan sådan befattning kan medföra ansvar. Det skall alltså här vara fråga omen befattning som till sin typ är likartad de uppräknade. Enfömtsättning för ansvar är slutligen att fråga inle är om narkotika som äravsedd för eget bruk. Vid befattning med sädan narkotika kan endasi ansvar förinnehav komma i fräga. Om någon är förvunnen till ansvar för brott enligt denaktuella punkten kan emellertid ansvar för exempelvis anstiftan också komma i frägaför den person för vilkens bruk narkotikan varit avsedd. Detföreslagna straffansvaret för vissa former av förfaranden ägnade att främjanarkotikahandel innebär en nykriminaUsering. Vad som avses med narkotikahandelhar behandlats i den aUmänna motiveringen, där bestämmelsen också i övrigt harkommenterats (avsnitt 2.7). Ipunkten anges tre exempel pä förfaranden som kan vara ägnade alt främjanarkotikahandel. Varje sädanl förfarande är dock inle ägnat att främjanarkotikahandel. Det krävs att det visas atl förfarandena kan antas ha hafteller kunnat få anknytning tUl transaktioner av sådan omfattning eller frekvensalt de skulle kunna betecknas som narkotikahandel. De exempel på förfarandensom anges kunna vara straffbara enligt punkten är samtliga sädana som typisktsett har en mer omedelbar anknytning tUl omsättningen av narkotika och som idetta hänseende har en viss konkretion. Genom att endast andra sådanaförfaranden anges kunna medföra ansvar markeras alt motsvarande krav måste stäUaspå dessa förfaranden. Utanför det straffbara området faller således sådanaförfaranden som måhända kan antas främja narkotikahandeln i stort men som intehar anknytning fill konkreta transaktioner. AUmänl lovprisande av eUer reklamför narkofikamissbmk, instruktioner om hur narkotika brukas, allmännabeskrivningar av var och hur narkotika bmkar säljas och andra förfaranden avdelta slag berörs alltså inte av kriminaliseringen. Att flera personer i samrådbeslutar sig för att genomföra ett narkotikabrott, t.ex. förvärv, eller attnågon erbjuder sig att utföra ett brott är inte heller förfaranden som lUl sintyp är likartade de uppräknade. I sådana fall kan emellertid dömas för stämpling.Vad gäller reklam för narkotika kan ytterligare anmärkas atl frågan om ett särskUtförbud häremot f.n. övervägs av yttrandefrihetsutredningen (jfr KU 1981/82: 3). Prop.1982/83:141 35 Atl innehav av narkotika utgör elt straffbart förfarandeinnebär ingen ändring i förhållande till gällande rätt. Många fall som äratt bedöma som innehav blir emellertid enligt förslaget ansvarsgrundande redanenligt någon av de tidigare punkterna, i första hand punkt 4. Somjag tidigarehar varit inne pä innebär detta normalt inle att flera brott skall ansesföreligga i elt fall av denna typ. Huruvidaett visst förfarande som innefattar innehav ocksä faller under någon av detidigare punkterna är av praktisk belydelse närmast för situationer då frågauppkommer om straffansvar för någon osjälvständig brotts-form. I fall då deldäremot endasi gäller att fastställa huruvida etl narkotikabrott enligt 1 §föreligger är det i och för sig tillräckligt för ansvar att förfarandet kanvisas utgöra ett olovligt innehav. Huruvida förfarandet formellt också faUerunder exempelvis punkt 4 saknar i dessa fall i allmänhet egentlig praktiskbetydelse. är det givetvis också lättare att dokumentera altgärningsmannen olovligen innehaft narkotikan än att han ocksä gjort sig skyldigfill ett förfarande som faUer under någon av de tidigare punkterna. Del fårdärför fömlses all i praktiken den lösningen ofta väljs alt det olovligainnehavet läggs fill grund för åtal också i sådana faU där ett förfarande somfaller under nägon av de andra punkierna kan föreligga. I del förslag som lades fram i promemorian formuleradesden aktuella punkten sä atl den avsåg den som "eljest" inneharnarkotika. Som påpekats av elt par remissinslanser kan mol den angivnabakgrunden en sådan avfattning föranleda missförstånd och onödiga svårigheter bl.a.vid utformningen av åtal för fall då förfarandet kan anses falla även undernågon av de tidigare punkierna i paragrafen. Med hänsyn härtill har ordeteljest inte medtagits här. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna mofiveringenunder avsnitt 2.11. Atl gärningar som avses i 1 § kan medföra ansvar ocksä omde begås av grov oaklsamhel innebär en nykriminaUsering. Förfaranden som endasiinnefattar innehav är undantagna från det straffbara området. Ansvaret i fall av grov oaktsamhet gäUer inte endast brolli gärningsman-naskap utan också medverkan. Atl någonskulle överlåta narkotika av grov oaktsamhet torde i praktiken knappastinträffa. Däremot lär del väl kunna länkas situationer där någon, ulan altkunna sägas ha haft uppsåt, har medverkat tiU en överlåtelse. Del torde varalångtifrån ovanligt att personer deltar vid överlåtelser som inkasserare ochliknande utan att ha vetskap om bakgmnden lill de uppdrag som de utför. Ansvar för framställning av narkotika fömlsätler atlnarkotikan är av- 1982/83:141 36 sedd för missbruk. Något ansvar för oaktsamt framställandeav narkotika kan härigenom knappast i praktiken komma i fråga. Däremot kanansvar för oaktsam medhjälp till framstäUning av narkotika aktualiseras i olikasituafioner. En förutsättning för sådant ansvar är dock att den tilltalade bortinse inte endasi atl han genom sitt handlande främjade framställning avnarkotika ulan också alt denna var avsedd för missbruk. Motsvarande gäller i fråga om straffansvar för oaktsammaförfaranden vid förvärv av narkotika. Genom att ansvar förutsätter alt överlålelsesyftehar förelegat kan ansvar för gärningsmannaskap knappast i praktiken komma ifråga. Oaktsam medhjälp lill förvärvet kan däremot medföra ansvar, om dentilltalade hade bort inse inle endasi att hans handlande främjade ett förvärvmen också alt delta skedde i överlålelsesyfte. Kvalificerade befattningar med narkofika kan givelvis skeav oaktsamhel liksom sädana befallningar också kan främjas av oaklsamhet.Straffansvaret är i sådana fall normalt inte beroende av den begränsning avdetta som ligger i atl fråga skall vara om narkotika som inte är avsedd föreget bmk. Sådan narkotika som exempelvis transporteras av en kurir, som inteinsett men bort inse atl fräga var om narkotika, är ju inte avsedd för denneseget bruk. Straffansvar är endast uteslutet i sådana fall då del rent faktisktförelegat avsikt att narkotikan skulle användas fill eget bruk. Fömtom vid kurirverksamhetkan ansvar för oaktsamma förfaranden, i gärningsmannaskap eller som medhjälp,bli aktuellt vid exempelvis fillhandahällande av gömställen eller prepareradetransportmedel. Ocksä i fråga om förfaranden ägnade atl främja narkotikahandelkan ansvar för oaktsamma förfaranden aktualiseras vid säväl gärningsmannaskapsom medverkan. En förutsättning för ansvar är emellertid atl den tiUtalade bortinse inle bara den fakliska innebörden av sitt handlande utan ocksä alt dettavarit ägnat all främja narkotikahandel. I ringa fall skall inle dömas till ansvar. Skulleförfarandet om del ulförts med uppsåt endast varit att bedöma som narkolikaförseelsebör normalt ansvar inte komma i fråga vid oaklsamhet. Detsamma gäller om delförfarande som främjats endast är att bedöma som narkotikaförseelse. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringenunder avsnitt 2.10. De ändringar som föreslås är av redaktionell art och avseratt klargöra att ansvar enligt paragrafen också kan komma i fråga vid försök,förberedelse och stämpling till de nya gärningsformer som föreslagits i 1 §15. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringenunder avsnitt 2.11. De ändringar som föresläs är av redaktionell art och avseratl klargöra 1982/83:141 37 att ansvar enligl paragrafen ocksä kan komma i fråga vidmedverkan lill de nya gämingsformer som föreslagits i 1 § 1-5 saml alt medverkansbesläm-melsernaockså gäller sådana oaktsamma förfaranden som avses i 3 a §. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna mofiveringenunder avsnitt 2.12. Detstraffbara området omfattar i princip sådana åsidosältanden av föreskrifter somidag bedöms enligt I § och de förfaranden som är särskilt straffbelagda inarkotikaförordningen (se 13 § förordningen). Det blu" enligl förslagetinte nödvändigt att inordna överträdelser av föreskrifter under någon av de särskUdagärningsformerna i 1 §. Vad som utgör brott blir beroende av deföreskrifter som gäller i det särskilda fallet. Föreskrifternakan vara av säväl generell karaktär, som exempelvis de föreskrifter som finns inarkotikaförordningen och narkolikakungörelse, som utfärdadei del särskilda fallet. Föreskrifterna kan avse också andra förhållanden än dendirekta hanteringen av narkofikan. Den som exempelvis underlåter alt förasädana anteckningar som avses i 9§ narkotikaförordningen kan dömas till ansvar enliglbestämmelsen. Bl.a. medhänsyn till aU straffansvaret utvidgas tiU atl ocksä avse oaktsamma förfarandenhar i andra stycket intagits en föreskrift om att det inte skall dömas fillansvar i ringa faU. Härigenom bortfaller också behovet av alt, såsom i gällandebestämmelser, uttryckligen begränsa ansvaret för lämnande av oriktiga uppgifteri ett tiUslåndsärende fiU fall där dessa rört förhållande av betydenhet.