prop · G603151 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag anserför egen del att en rimlig kategorisering av sektorforskningen kan vara attdela in den i uppdragsforskning resp. forskning på eget programansvar. Uppdragsforskninginnebär att det finns en uppdragsgivare som önskar få ett visst problem belystoch som helt eller delvis finansierar arbetet. Ansvaret för att problemet ärrelevant vilar då på uppdragsgivaren. Den som utför forskningsuppdragetansvarar för att det genomförs på ett från vetenskaplig synpunkt korrekt sätt.Forskning på eget programansvar innebär att ansvaret för såväl ämnesvalet somkvaliteten vilar på dem som är verksamma inom ifrågavarandeforskningsinstitution. Gränserna ges här av de ramar som har ställts upp vidpreciseringen av forskningsprogrammet. Jag återkommer till dessa frågor när jagsenare i mitt anförande tar upp forskningsstödets inriktning och former. Enlämplig utgångspunkt vid en diskussion om byggnadsforskningens uppgifter ochinriktning är betingelserna för forskning och utvecklingsarbete inombyggsektorn. Dessa skiljer sig från dem som finns inom många andra sektorer isamhället, t. ex. inom tillverkningsindustrin. Skillnaderna är av flera slag. Enskillnad är hänförlig till byggsektorns organisation. Det brukar framhållassom ett särdrag att verksamheten inom sektorn är uppdelad på ett stort antalolika parter: planerare, byggherrar, konsulter, entreprenörer, materialtillverkare,förvaltare, brukare osv. Dessa svarar för olika uppgifter i byggprocessen. Detbetyder att den samlade utvecklingsverksam- 1982/83:151 11 hetenär uppdelad på skilda aktörer. Dessa har olika inriktning och därmed olikabehov av forsknings- och utvecklingsverksamhet. När det gäller nybyggandet ärdenna skillnad knappast längre särskilt framträdande. Där har förhållandenaallt mer kommit att likna dem inom tillverkningsindustrin. När det gällerombyggnad och förvaltning är uppdelningen på olika parter och småföretagsenheter mera tydlig. Denna uppdelning kontrasterar mot förhållandenainom tillverkningsindustrin, där de olika produktionsleden är mer samlade i enorganisation. Uppdelningen bidrar sannolikt till att FoU-volymen inombyggsektorn är mindre och att FoU-arbetet är mer uppsplittrat än inom andrasektorer. Enannan skillnad rör FoU-verksamhetens förhållande till det producerandesystemet. Inom tillverkningsindustrin utförs i cirka tre Qär-dedelar avallt forsknings- och utvecklingsarbete inom företagen. Inom byggsektorn rådersnarast ett omvänt förhållande. Huvuddelen av FoU-arbetet utförs där utanfördet producerande systemet. Dentredje skillnaden gäller byggsektorns storlek och betydelse för landetsekonomi. Den betydande samhällsfinansieringen och subventioneringen av sektornutgör en fjärde skillnad. Till detta kan läggas enfemte skillnad, nämligen produkternas stora betydelse för samhällsmiljön ochmänniskornas vardag. Samhällets och konsumenternas behov av och krav påforskning om byggande, förvaltande och boende och om dess betydelse förvälfärdens fördelning är därför stort. Tilldetta vill jag foga ytterligare några omständigheter som är av betydelse förförståelsen av byggsektorns speciella karaktär. Den årliga byggproduktionenutgör av det totala byggnads- och anläggningskapitalet.Den stora skillnaden mellan det redan byggda realka-pitalet och det årligatillskottet samt byggnadernas långa livslängd gör att intresset i hög gradriktas in på förvaltningen av byggnadsmassan. Det finns också ett stortömsesidigt beroende mellan den privata och den offentligainvesteringsverksamheten inom byggsektorn. Möjligheterna att använda en byggnadär ju helt beroende av offentliga investeringar i form av en utbyggdinfrastruktur. Deförhållanden som jag här har nämnt m.edför att FoU inom byggsektorn får endelvis annorlunda funktion och betydelse än FoU inom annan teknisk ochindustriell verksamhet. När det gäller det företagsspecifika tekniskt-industriellaforsknings- och utvecklingsarbetet saknas det emellertid enligt min bedömningmotiv för en särbehandling av byggsektorn. Styrelsen för teknisk utveckling (STU)har som uppgift att främja och stödja tekniska och industriella innovationeroch kunskapsuppbyggande forskning som är av betydelse för näringslivet ochsamhället. Byggnadsindustrin kan, i likhet med andra industrisektorer, sökastöd hos STU för sina projekt. STU tillämpar då samma bedömningskriterier förprojekt inom denna sektor som för andra industriella områden. Prop.1982/83:151 12 ansvarsfördelningen mellan BFR och STU bör enligt minmening bestå. Samhällets stöd till det forsknings- och utvecklingsarbetesom syftar till att utveckla mål eller stödja och utveckla verksamhet inomsärskilda samhällssektorer förmedlas av de myndigheter som svarar för verksamheteneller av särskilda organ med nära anknytning till dessa myndigheter. Statensråd för byggnadsforskning initierar och finansierar forskning ochutvecklingsverksamhet inom byggnads- och anläggningsområdet. Rådet ansvararvidare för finansieringen av det allmänna forsknings- och utvecklingsarbetetinom bebyggelseplaneringens, byggnadsteknikens och byggnadsförvaltningensområde och för program 3 Energianvändning för bebyggelse inom huvudprogrammetEnergiforskning. Rådet svarar härvid också för sådan forsknings-, utvecklings-och demonstrationsverksamhet m. m. som rör energihushållning i ny och befintligbebyggelse samt installationsteknik. Med programverksamheten samordnas stödtill forskningsin-riktat experimentbyggande inom energiområdet och inombostadsförsörjningen. Av byggsektorns karaktär och uppgifter följer attforsknings- och utvecklingsarbetet inom sektorn omfattar ett mycket brettintresseområde. Därmed blir också avvägningar och anpassningar gentemot annansektorforskning av väsentlig betydelse. Problemet kan exemplifieras med byggnadsforskningensflytande gränser gentemot på ena sidan humanistisksamhällsvetenskapligaforskningsrådet och på andra sidan styrelsen för teknisk utveckling. En av allavedertagen definition av byggnadsforskning finns inte. Enligt min uppfattningär det därför utomordentligt väsentligt att frågor om samverkan och avgränsningtas upp till behandling mellan de olika organ som verkar inom detta område.Även i fråga om utvärderingar bör en ökad samverkan eftersträvas. Verksamheten vid BFR avser f. n. stöd till såvältraditionell forsknings-och utvecklingsverksamhet som rationalisering,information och utredningar samt experiment- och demonstrationsverksamhet.Dessa uppgifter bedrivs på olika sätt, har olika förutsättningar och måstebedömas därefter. Spännvidden i verksamheten är mycket stor. Det innebär attBFR: s verksamhet inte helt kan jämföras med de traditionella forskningsrådens.Bl. a. den omfattande experiment- och demonstrarionsverksamheten förutsätteren kompetens av annat slag hos BFR än hos de andra forskningsråden. Jag villredan här göra denna skillnad klar. har enligtmin mening i sina överväganden och förslag inte alltid beaktat dessa särskildaförhållanden. Utredningen har anlagt ett perspektiv som väsentligen är vetenskapsorienteratoch präglat av en forskningssyn med förankring i första hand inom andraforskningssektorer och forskningsråd. Prop.1982/83:151 13 2.3Forskningsstödets nuvarande inriktning och former början hade den sektoriella forskningen i huvudsak karaktären av tillämpadforskning, utvecklingsarbete och utredningsverksamhet. I takt med atttilldelningen av resurser till den sektoriella forskningen ökade under 1960-och 1970-talen har emellertid sektorforskningen även kommit att omfatta inslagav grundforskning eller långsiktig kompetensuppbyggnad inom sektorn i fråga. Denunder starka expansionen av framför allt sektorforskningen harockså inneburit en splittring av forskningsresurserna. Det splittrade huvudmannaskapetmellan grundforskningsråden, universiteten och högskolorna samt ett stortantal sektorforskningsorgan har kommit atl uppmärksammas som ett nytt problem.Det av fattade forskningspolitiska beslutet (prop. 1981/82:106, UbU 37, rskr 397) innebär främst att en ny ordning för övergripandeforskningsplanering införs. beslut ger i en del avseenden nyaförutsättningar för byggnadsforskningen. Forsknings- ochutvecklingsverksamheten inom byggsektorn skall enligt beslutet inordnas i densamlade forskningsplaneringen och ingå i det program som vart tredjeår skall besluta om. Det innebär att BFR får ett direkt ansvar dels för denlångsiktiga forskningsplaneringen inom bebyggelseområdet, dels för denlångsiktiga kunskapsuppbyggnaden inom detta område. Det innefattar ocksågrundforskningens utveckling och resursförsörjning på detta område. Innan jag närmare går inpä konsekvenserna av beslut, skall jag något beröra stödet tillbyggnadsforskning och dess fördelning. Detär knappast möjligt att exakt ange hur stort samhällsstödet är tillbyggnadsforskningen. Förutom BFR finansierar exempelvis grundforskningsrådenforskningsprojekt som kan betecknas som byggnadsforskning. A andra sidanfinansieras genom BFR många aktiviteter som inte kan betecknas sombyggnadsforskning i egentlig bemärkelse. stöds forskningsarbetet inomföretagen också genom skattemässiga förmåner. BFRarbetar med olika former av ekonomiskt stöd. Den vanligaste stödformen ärprojektanslag som innebär finansiering - helt eller delvis -av genomförandet avprojekt. Projekten kan avse forskning, utvecklingsarbete, utredningsverksamheteller informationsinsatser. Projektanslaget ges på grundval av en ansökan ochär bundet rill den tid som behövs för genomförandet. Som regel beviljas inteprojektanslag än . En annan stödform är ramanslag sominnebär finansiering av en mer brett upplagd verksamhet, vanligen forskning,och inom ett visst ämnes- eller problemområde. Ramanslagen berörfrämst institutions-bunden FoU vid de tekniska högskolorna men förekommer ävenvid bl. a. de kollektiva branschforskningsinstituten. BFR kan också bevilja s.k.programanslag, vilka som regel avser vidareutveckling av ett projekt. Vid sidanav dessa anslagsformer kan BFR bevilja stipendier, anslag till for- 1982/83:151 14 skartjänster,reseanslag samt anslag för deltagande i konferenser och symposier. Destödformer som jag nu har berört avser bidrag rill olika FoU- och informationsverksamheter.BFR beviljar dessutom lån till framför allt satsningar inomenergiforskningsområdet, t. ex. för uppförande av experimentbyggnader. Underperioden /79-1980/81 beviljade BFR 520 milj. kr. i FoU-me-del fördelade på2863 projekt. Av dessa medel lämnades i bidrag till FoU-projekt.Resterande avsåg lån till experimentbyggande inom energiområdet. FoU-stödlämnas till en rad olika typer av organ som utför forskning, utvecklingsarbeteoch utredningsverksamhet, alltifrån institutioner vid universitet, tekniskahögskolor och forskningsinstitut till enskilda företag, kommuner, bransch- ochintresseorganisationer m. m. I följande sammanställning redovisas översiktligthur de bidrag som beviljades /79-1980/81 fördelades påskilda typer av utförande organ. Beviljadebidrag i procent av beviljade medel 1978/791980/81, fördelade på FoU-utförandeorgan Kommuner, statliga myndigheter 'Avser bl. a. entreprenörer och konsulter. a. Byggstandardiseringen (BST). AB och ByggDok. Somframgår av sammanställningen tar universiteten och högskolorna emot ca entredjedel av de medel som BFR fördelar. ,av vilka SIB är den största mottagaren, svarar för en tredjedel av medlen,medan den resterande tredjedelen avser FoU som utförs av enskilda företag - - och kommuner, statliga myndigheter m.fl. - . Fleraremissinstanser, bl. a. universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), forskningsrådsnämnden(FRN) och (), erinrar om statsmakternas besluti anslutning till forskningspolitiska beslut. Av detta beslut följer,som jag har sagt, att sektormyndigheterna skall ha det fullaprogramansvaret och ett finansiellt ansvar för sektorns FoU, innefattande ävenlångsiktig kunskapsuppbyggnad för sektorns behov. Prop.1982/83:151 15 Medhänsyn till vad som sägs i utredningen om byggnadsforskningens nuvarandesituation finner UHÄ att det torde vara till gagn för byggnadsforskningenskvalitet om en ökande andel av de totalt tillgängliga FoU-medlenkunde anvisas för långsiktig kunskapsuppbyggande forskning inom högskolan.Anslag som i likhet med BFR:s stöd beviljas för korta perioder gerenligt UHÄ;s mening sällan önskvärd effekt när det gäller att bygga upp godaforskningsmiljöer och att organisera en forskarutbildning av god kvalitet.Liknande synpunkter förs också fram av i (LO) och IVA. (), Centralorganisationen /SR, (), (), () och framhåller att enstörre andel bör styras till universitet, högskolor och institut och kopplas tillutbildningen. Anslagen bör i större utsträckning finansiera långsiktigaramprogram. Synpunkter av detta slag förs också fram av (),(), (),FFS), Industrins Byggmaterialgrupp ochNäringslivets Byggnadsdelegation (NBD). vid i tar i sitt yttrande till UHÄ uppfrågan om hur sektoriellt inriktade forskargrupper kan organiseras. uppfattning beror den statligt finansieradebyggnadsforskningens brister bl. a. på att statsmakterna under 1960- och 70-talenavstod från att utforma en samordnad politik för byggnadsforskningenslångsiktiga institutionalisering. Mycket talar enligt mellan programstöd och projektstöd bör vara de omvända mot vadsom gäller . BFR: s uppgift borde i högie grad vara att inrätta,vidmakthålla och utvärdera forskningsmiljöer. förordar enparallell institutionalisering längs två olika linjer - den ena mångvetenskapliginom ramen för befintliga institut och den andra ämnesmässig inom ramen för respekrivesamhällsvetenskapligt ämne inom högskolan. Innan jag går in påforskningsstödets framtida inriktning vill jag erinra om att den förskjutningmot tillämpad forskning och mer kortsiktiga projekt av utvecklingskaraktär somBFR: s forskningsstöd har fått, har sin grund i kraven från statsmakterna ochavnämarna under det senare decenniet. Särskilt inom energiområdet har kravrests om forskningsresultat som snabbt kan föras ut i praktisk tillämpning. 2.4.1Behovet av en allmän kompetensuppbyggnad Föregen del vill jag framhålla följande. Deforskningspolitiska riktlinjer som statsmakterna har lagt fast harbetydelse även för verksamheten vid statens råd för byggnadsforsk- 1982/83:151 16 Stöd till sådan forskning som innebär en reellkunskapsuppbyggnad inom forsknings- och utvecklingsområden som är långsiktigtviktiga för samhället och byggsektorn bör ges hög prioritet. Jag är medveten omatt det kan finnas hinder på kort sikt för en sådan utveckling. Dentillgängliga forskningskapaciteten vid högskolor och insdtut är ju på kort siktgiven. En utbyggnad av kapaciteten är en långsiktig process. Om BFR skall fyllasitt ansvar för utvecklingen av all byggnadsforskning, måste stödet i betydandeutsträckning riktas in på att bygga upp och långsiktigt stödja befintligainstitutioner och institut. FoU-stödet bör i sådana fall ges formen avramanslag som löper under en följd av år. Det är enligt min mening väsentligtatt rådet aktivt medverkar i och samverkar med andra berörda organ isyfte att få till stånd mer samlade satsningar inom för byggsektorn på långsikt viktiga områden. För egen del anser jag att den offentligt finansieradebyggnadsforskningen bör ske främst vid universitet och högskolor samt vidandra långsiktigt arbetande forskningsinstitut. Den kompetens och kapacitet somdär finns bör till fullo utnyttjas och utvecklas vidare genom det statligastödet. Universitet och högskolor har väsentliga uppgifter i frågaom forskning och forskarutbildning, vilka grundas på deras ansvar för teori-och metodutveckling inom olika vetenskapliga områden. Den kompetens som finnsoch utvecklas vid institutionerna är också nödvändig för att hålla uppekvalitetsnivån på forsknings- och utvecklingsverksamheten inom byggsektorn iövrigt. Rådet har ett särskilt ansvar för att stödja och vidareutveckla denlångsiktiga kunskapsuppbyggnaden inom byggsektorn. Stöd bör ges för attutveckla teorier och metoder inom olika ämnesområden i anslutning tillbyggsektorns utveckling. Som jag har nämnt ger denna långsiktigaverksamhet inte utslag i form av resultat som lätt kan tillämpas.Därför är det nödvändigt att de organisatoriska förutsättningarna är sådana attresultaten av det långsiktigt inriktade arbete som utförs nu kan tas till varaoch vidareutvecklas också i en fortsatt verksamhet. Det talar enligt min meningför att det behöver skapas en större stabilitet och kontinuitet ibyggnadsforskningen. Inom deramar som ger de allmänna villkoren för anslagen bör forskning en ske på eget programansvar och därmed på eget kvalitetsansvar. förutsättningar för en sådan kompetensuppbyggnad som tillgodoser sek torns långsiktiga kunskapsbehov måste skapas genom åtgärder också inom högskolan själv. Här gäller det för BFR att hantera sektormedlen i sådana former som säkrar att byggsektorns krav på problembelysning tillgodoses, som institutionernas kapacitet för såväl utbildning som teori- och metodutveckling förstärks. En samverkan mellan rådet och högskolan med den redovisade inriktningen bör kunna lägga en grund för stabila forsk ningsmiljöer som ger en hög FoU-avkastning. Minuppfattning är att rådets ansvar för den långsiktiga kompetensuppbyggnadeninom byggsektorn bör ta sig uttryck i att tyngdpunkten succés-. 1982/83:151 17 sivtförskjuts mot mer långsiktig forskning. Det torde härvid vara till gagn förbyggnadsforskningen om en större del av forskningsstödet lämnas i form avsamlade ramprogram till institutioner och forskningsinstitut i avsikt att skapaen stabil forskningsmiljö. Detta förekommer redan för att bygga upp kunskap pånya områden. Rådet bör gå vidare i denna riktning. Vid tillkomsten av sådanaramprogram bör självklart institutionerna och instituten spela en aktiv roll.Enbart ett ökat stöd till sådan forskning garanterar emellertid inte att manfår de avsedda effekterna. Som jag återkommer till i det följande måste rådetutveckla former som gör det möjligt att följa och utvärdera även det arbete sombedrivs inom ramprogrammen. Högskoleenheterna och instituten får här särskildaförpliktelser mot rådet såvitt gäller verksamhetens kvalitet och uppfyllelsenav villkoren förde överenskomna ramprogrammen. Rådet måste också - om det bristeri dessa hänseenden - kunna ompröva villkoren för ramprogrammen eller avbrytasitt stöd till ett pågående program. På rådet faller ett ansvaratt skapa garantier för att verksamheten vid universitet, högskolor ochinstitut i huvudsak bedrivs enligt avtalade programplaner och att därmedrelevanskravet upprätthålls. Rådet kan därvid även förvissa sig om att detfinns förutsättningar för att forskningen håller en hög kvalitet. Rådet börockså se till att forskningsarbetet utvärderas efter programperiodens slut. Jag vill fästauppmärksamheten på att har unikamöjligheter att ta på sig och driva stora mångveten-skapliga projekt med enbetydande kontinuitet. Som jag återkommer till i det följande bör institutetäven finansiellt ges en klar ställning av en självständig insritution med ettansvar för att ta på sig och att utföra forsknings- och utvecklingsarbete samtatt tillgodose sektorns behov av långsiktig kunskapsuppbyggnad inom komplexakunskapsområden. Defristående forskningsinstitutens styrka ligger enligt min mening i derasmöjligheter att säkra relevans och kontinuitet i verksamheten. a. genom att det i organisationen finns inbyggda garantier för attavnämarnas intressen tillgodoses. Det sker genom ledningsorganenssammansättning, olika referens- eller sakkunniggrupper och genom anknytningentill dem som finansierar verksamheten. Kontinuiteten tryggas genom den områdesavgränsningsom anknytningen till en bestämd samhällssektor medför och av en fast anställdpersonalstyrka som gör det möjligt för instituten att ta på sig och fullgörauppgifter av varaktig karaktär. Också det forsknings- och utvecklingsarbetesom skall bedrivas vid instituten bör därför i första hand vara långsiktigt ochkunskapsuppbyggande. Denlångsiktiga forsknings- och utvecklingsverksamheten tryggar dengrund av erfarenhet och kunnande som är nödvändig för att institutionerna ochforskningsinstituten skall kunna ta på sig uppdrag av mer kortsiktig karaktär.Uppdragsverksamheten ger enligt min uppfattning 2 1982/83. Prop.1982/83:151 18 kontakter med sektorn och kännedom om dess problem.Uppdragen är också en värdemätare på FoU-arbetets relevans och utgör envärdefull stimulans för forskningen. Regeringen bör inhämta godkännande av det somjag nu har förordat i fråga om inriktningen av statens stöd till denlångsiktiga allmänna byggnadsforskningen. För energiforskningen finns ett fastställt program meddefinierade mål och medelsramar för verksamheten under innevarandetreårsperiod. Programmet innehåller såväl grundforskning som tillämpadforskning och utvecklingsarbete. Ansvariga för genomförandet av programmet ärett antal programansvariga organ, vilka disponerar medlen inom programmet. BFRär ett av dessa programorgan. fäster i sitt remissvaröver byggnadsforskningsutredningen uppmärksamheten på att om rådets verksamhetpå energiområdet främst riktas in mot långsiktig kunskapsuppbyggnad utan attsamtidigt andra organisatoriska åtgärder vidtas på energiområdet, är riskenstor att t. ex. de icke-bränslebaserade värmetillförselteknikerna får enförsvagad ställning, vilket kan få konsekvenser för möjligheterna att nå delångsiktiga energipolitiska målen. De frågor som rör ansvarsfördelning,verksamhetsformer och inriktning av energiforskningen under den kommandeprogramperioden kommer att behandlas i samband med regeringens samladeforskningspolitiska överväganden . 2.4.2 Byggbranschens forskning och utvecklingsarbete Byggbranschen består till mycket stor del av små företag.Av de ca 30000 företagen är endast något hundratal så stora att de harmöjlighet att satsa på ett eget konrinuerligt FoU-arbete. Det är därförangeläget och nödvändigt att FoU-arbetet i företagen kompletteras medinstitutionsforskning. Så har också skett genom exempelvis , , och högskoleinstitutionerna.Ett betydande utvecklingsarbete sker, då det gäller konsult- ochentreprenadföretagen, direkt i uppdraget. FoU-volymen inom byggbranschen är dock förhållandevisliten. En ökad satsning på forskning och utvecklingsarbete är därför nödvändigom innovationsförmågan och produktiviteten i byggbranschen skall kunna ökas. Omföretagen skall kunna behålla sin internationella konkurrenskraft krävs enständig teknisk förnyelse och de enskilda företagen måste kontinuerligt varainriktade på att utveckla nya metoder, produkter och system. Jag vill isammanhanget kraftigt stryka under behovet av samverkan mellan näringslivetsoch statens ansträngningar för att främja exporten av byggsektorns tjänster ochprodukter och för att öka dess förmåga att konkurrera med import påhemmamarknaden. För att det skall vara möjligt att även fortsättningsvis hävdabyggsektorns internationella konkurrenskraft på utlandsmarknaden krävs en välfungerande forsknings- och pro- Prop.1982/83:151 19 Ökade FoU-insatser ärnödvändiga om sysselsättningen i företagen långsiktigt skall kunna tryggas. Det saknas emellertid i många stycken anledning att iforskningshänseende behandla byggbranschen annorlunda än industrin i övrigt.Enligt min uppfattning måste nu branschen och företagen öka sin forsknings- ochutvecklingsverksamhet betydligt. Jag tänker då både på sådan företagsspecifikforsknings- och utvecklingsverksamhet som bedrivs inom företagen och sådan sommed fördel kan bedrivas i kollektiva former. bör i sinmetod- och produktutveckling, liksom industrin i övrigt, utnyttja möjligheternatill samarbete med styrelsen för teknisk utveckling (STU). Som jag harsagt finns det enligt min uppfattning f.n. inte någon anledning att överväga enändring i ansvarsfördelningen mellan BFR och STU. En närmare samverkan mellan företagen och BFR bör kunnautvecklas och fördjupas om företagens engagemang i forsknings- ochutvecklingsarbetet ökar. Forskningen skulle härigenom också bättre komma attanknyta till företagens problem. Detta bör i sin tur leda till att FoU-resultatensnabbare omsätts i praktisk rillämpning samt leder till förnyelse, ökadproduktivitet och bättre produkter.