prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — Dessa harunder årens lopp utsatts för kritik från kyrkligt håll, främst för Skr.1982/83:103 att de inte, har medgett en tillräckligt smidig anpassning till ändrade Dir. 1982:21 förhållanden. Som exempel på sådana kan nämnas densnabba framväxten av nya tätorter och bostadsområden med åtföljande storinflyttning saml befolkningens ändrade fritidsvanor, som medför att folkmängdensäsongvis ökar starkt på vissa orter. Dessa förhållanden har bl. a. påtalats i framställningarfrån de allmänna kyrkomötena , 1970 och 1975. Framställningarna haremellertid lämnats utan åtgärd av regeringen. Med anledning av väckta motioner begärde allmännakyrkomöte i skrivelse , nr 16 (mot. 1979:11, 51 och 66, 2TU 1979:6) en skyndsarn översyn av gällande regler och normer rörandeinrättande av prästtjänster. Utöver det tidigare åberopade behovet att inrättanya tjänster i snabbt växande tätortsområden anförde kyrkomötet ett par nyaomständigheter som borde beaktas. En ny situation hade inträtt för kyrkan somen följd av den arbetstidsförkortning som blivit en effekt av de senare årenslagstiftning på arbetslivets område. Enligt beräkningar inom innebar reformerna på detta område - dvs. närmastlagstiftningen om förlängd semester, ledighet för barnsbörd och vård av barn,tjänstledighet för studier och 40-timmars arbetsvecka - att det nuvarande antaletprästtjänster måste ökas med en femtedel, om den sammanlagda arbetsinsatsenskall kunna behållas oförändrad. En annan fråga som borde tas upp vid denbegärda översynen är situationen i ett växande antal församlingar som understörre delen av året rymmer många studerande som inte är kyrkobokförda påstudieorten. Med hänsyn till det ökade antalet studerande - ävenvuxenstuderande - och de sociala problem som blivit påtagliga idessa grupper borde denna fråga bearbetas, ansåg kyrkomötet. har i en skrivelse den 6april 1981 till regeringen erinrat om den synnerligen omfattandearbetsrättsliga lagstiftning som har- tillkommit och somförkortar arbetstiden för alla arbetstagare: Den har gjort grunderna förinrättande av prästtjänster högst föråldrade. Förbundet bifogadearbetstidsutredningar från några pastorat av olika typ, som visar att prästernahar i genomsnitt betydligt mer än 40 timmars arbetsvecka, samt hemställde om enutredning för att komma till rätta med problemeri. Ocksåstyrelsen för har i en skrivelse till regeringen hemställt om en utredning med uppgift att se över gällande principer för den församlings prästerliga organisationen. Styrelsen är starkt medveten om de svårigheter som det nuvarande systemet orsakar och finner kritiken mot systemet förståelig. Styrelsen anser att antalet prästtjänster bör bestämmas för varje pastorat mot bakgrund av de arbetsuppgifter som faktiskt föreligger och för vilkas utförande det behövs prästerliga befattningshavare. Det är således inte självklart att det är lärinpligast att anställa en församlingspräst förkyrkliga arbetsuppgifter. Diakonissor, familjerådgivare, psykologer och andra befattningshavare kan också medverka till att uppfylla målet för en differentierad församlingsvård. De lokala förhållandena och förutsättning arna i normalfallet bédörris bäst av berörda församlingar och samfälligheter. Inrättandet av ett stort antal kyrkokommunala tjänster i församlingarna har inneburit dels en standardökning av verksamheten inom - 119 1982/83:103 församlingsvården, delsotvivelaktigt också en rationalisering av församlings- Del II prästernas verksamhet. Vid denbegärda översynen bör man enligl styrelsen utreda effekterna av och möjligheterna till att för varjepastorat eller befattning bestämma prästtjänstens innehåll och arbetsuppgifter.Eventuellt kan de anges i ett visst antal veckotimmar. I en skrivelse till regeringen harSvenska kyrkans personalförbund anfört liknande synpunkter. Synen på deprästerliga arbetsuppgifterna har förändrats mycket under de sista årtiondenaoch gränserna mellan de arbetsuppgifter som utförs av kyrkokommunalt anställdpersonal har i flera hänseenden blivit flytande. Förbundet hemställer därföratt regeringen låter utarbeta tidsenliga arbetsplaner som omfattar all personalmed församlingsvårdande uppgifter. Sådana planer skulle ge domkapitel ochpastorat en tidsenlig arbetsmodell för den församlingsvårdande verksamhetenoch ligga till grund för fastställande av slag och antal av kyrkliga tjänster iett pastorat. Som jag förut har nämnt är det endast präst- ochkyrkomusikertjänsterna som är reglerade i lag. allmännakyrkomöte har emellertid i skrivelse , nr 33, anmält attdet för sin del har antagit ett förslag till lag om diakonat i (mot. 1975:33, KLU 1975:25). En sådan lag skulle leda till attdiakonitjänsterna fick en fastare förankring i den kyrkliga organisationen istift och församlingar. Frågan om förslagets fortsatta behandling hosregeririgen har aktualiserats i skrivelser från diakoninämnd och från diakon- ochdiakonissförbund. I ytterligare några skrivelser berörs mera begränsadeproblem som har samband med en översyn av grunderna för den prästerligatjänsteorganisationen. Sålunda har dåvarande i enskrivelse och domkapitel i en skrivelse den 16 mars1979 gjort framställningar om att ett antal kyrkoadjunktstjänster i Stockholmsstift omvandlas till komministertjänster för att få en bättre proportion mellantjänster av olika slag i stiftet. Slutligen har kyrkofullmäktige i ien skrivelse hemställt att en översyn av den prästerligatjänsteorganisationen i landet också får omfatta bestämmelserna omevalveringstalet för sjukvårdsplatser som underlag för inrättande av prästtjänster. Behovet av en översyn av tjänsteorganisationen ipastoraten Frågan om en översyn av de sedanfastställda grunderna för den prästerliga tjänsteorganisationen i pastoratenhar länge varit ställd i avvaktan på resultatet av de utredningarsom har pågått om mera genomgripande organisatoriska förändringar för . har den nuvarande tjänsteorganisationen visat sig alltmerföråldrad och otillfredsställande. Förändringar i befolkningsunderlaget i pastoraten har intetillräckligt snabbt fått avspeglas i en motsvarande ökning eller minskning av antalet prästtjänster. Särskilt kännbart för den kyrkliga verksamheten har varit atl man inte har kunnat hålla jämn takt med den befolkningsomflyttning och snabba utbyggnad av nya bostadsområden som har skett . Nuvarande principer harofta lett till att en ny prästtjänst har fått inrättas först efter det att hela befolkningen flyttat ini ett nytt bostadsom- Skr. 1982/83:103 rade. Kyrkan har då inte kunnaterbjuda de nyinflyttade sina tjänster när Dir. 1982:21 detta varit mestangeläget, dvs. just i det skede när nya sociala kontakter behöver upprättas.Samhället har därmed gått miste om medverkan bl. a. när det hargällt att erbjuda aktiviteter för barn och ungdom i de nya tätortsområdena. Åven andra ändringar i församlingsstrukturen ställer kravpå en större flexibilitet i organisationen. Enbart den förskjutning som sker i befolkningensålderssammansättning i olika pastorat påverkaromfattningen och inriktningen av den prästerliga verksamheten. Invandringen fårockså konsekvenser för församlingsverksamheten. Det finskspråkiga församlingsarbetesom nu i allmänhet bedrivs utanför den ordinarie församlingsprästerligaverksamhetens ram är exempel på detta. Inte bara församlingsstrukturen utan också arbetsformernai kyrkan-har ändrats . Då utgjorde alltjämt högmässa och aftonsångde huvudsakliga gudstjänsttillfällena i församlingarna. De senare årens utvecklingpå gudstjänstlivets område har medfört ett avsevärt rikare och mera varieratutbud av gudstjänster. Andra arbetsformer har också tillkommit som kräver ökadeinsatser från prästernas sida, t. ex. konfirmandundervisning i internatformoch förberedande samtal i samband med dop, vigslar och jordfästningar.Medverkan i planeringsdagar i pastorat och kontrakt samt deltagande ifortbildning är nytillkomna tjänsteåligganden för prästerna. Å andra sidan harpå många håll konfirmationsfrékvensen och efterfrågan på kyrklig vigselsjunkit. Kyrklig medling i äktenskap torde numera vara ganska sällsynt. Det ärdärför svårt att bedöma om arbetsbördan för den enskilde prästen totalt setthar ökat eller minskat till följd av förändringar i den kyrkliga verksamheten. Däremot kan man konstatera, att om man ser enbart till denarbetstidsförkortning i form av längre semester och ökat antal tjänstefriadagar, som prästerna har rätt till på grund av ändringar avanställningsvillkoren , så innebär den fullt utnyttjad ettbortfall av arbetstimmar som motsvarar drygt 500 hela tjänster. Hänsyn har dåinle tagits till de vidgade möjligheterna till tjänstledighet för studier,fackligt arbete, barns födelse och barntillsyn m. m. som har tillkommit efterår 1957. I praktiken visar det sig att många präster på grund av sinarbetssituation inte kan begagna sig av de rättigheter och den ökade fritid somarbetsrättsreformerna ger dem. Detta är desto allvarligare som prästernasfamiljesituation har förändrats . Mer än en tiondel avprästerna utgörs nu av kvinnor och de manliga prästernas hustrur är nuyrkesarbetande i en helt annan utsträckning . Å andra sidan förhåller det sig otvivelaktigt så att detär stor skillnad på prästernas arbetsbörda i pastorat av olika slag. Omprästtjänsterna inrättades med större hänsyn till de krav som de faktiskaarbetsuppgifterna i de olika pastoraten ställer skulle det kunna medföra bättrearbetsförhållanden för prästerna över lag, utan att det totala antalet tjänsterbehöver öka. En översynav normerna för inrättande av prästerliga tjänster kan inte syfta till ett ökat antal prästtjänster. En reform med den målsättningen skulle f. ö. riskera att till stor del bli en reform på papperet, eftersom redan nu ca 300 befintliga prästtjänster är vakanta till följd av den rådande prästbristen. Även om bättre arbetsbetingelser skulle 121 1982/83:103 kunnastimulera rekryteringen till prästyrket, kan denna inte väntas täcka ett Del II starkt ökat behov av präster på nya tjänster. Risken är dävid en utökad tjänsteorganisation, att man endast får en omflyttning av nuvarande tjänstinnehavare till de mest attraktiva -tjänsterna meden snedfördelning inom den totala organisationen som följd. Utgångspunkter för en översyn En översyn av tjänsteorganisationen i pastoraten niåstegrunda sig på de , väsentligt ändrade personalförhållanden som råder ikyrkan jämfört med läget . har ett stort antal lekmannatjänsterinrättats i pastorat och församlingar. En redovisning av förhållandena i Lundsstift visar, att där var inrättade 386 prästerliga tjänster.Vid samma tidpunkt fanns det .i stiftet 55 heltids- och 19 deltidsanställda,diakoner eller diakonissor, 72 heltids- och 30 deltidsarbetandeförsamlingsassistenter eller församlingssekreterare samt 14 heltids- och 36deltidsanställda i kyrkans barnarbete. Därtill kommer den form av barn- ochungdomsverksamhet som de drygt 300 kyrkomusikerna i samma stift bedriver genommer än 350 barn-och ungdomskörer. Förhållandena är likartade i övriga stift.Man kan alltså konstatera att det vid sidan av den,rent prästerligaverksamheten i bedrivs en omfattande församlingsverksamhet genomandra tjänstemän, som till stor del är kyrkokommunalt anställda. Då har ändåinte beaktats det stora antalet arvoderade eller helt frivilliga medarbetare iförsamlingsarbetet. Enbart i utgjorde de vid den redovisade tidpunktentillhopa nära 4000, flertalet verksamma inom barn- och ungdomsverksamheten. Detframgår alltså att församlingsarbetet, åtminstone i de större församlingarna,är rikt differentierat och i betydande utsträckning bedrivs med hjälp avsärskilt anställd personal med specialutbildning. Med anställandet av specialutbildade lekmannamedarbetare iförsamling arna har följt ett behov att ompröva prästens uppgifter i sammanhanget. Det ökade antalet kyrkokommunalt anställda avlastar arbete från prästerna på väsentliga punkter. Generellt gäller detta nog beträffande kyrkobokföring en, där man ofta också i ganska små pastorat numera har genomfört en centralisering av pastorsexpeditionerna och därmed möjliggjort anställande av biträdespersonal. I större kyrkliga samfälligheter, pastorat och försam lingar är man ofta väl tillgodosedd med medarbetare på kontorssidan och i kamerala uppgifter. Rätt mycket av det praktiskt-administrativa arbete som prästerna tidigare fick sköta ensamma slipper de . I den mån det dessutom i församlingarna finns medarbetare med särskild utbildning för barn- eller ungdomsarbete, studieverksamhet, uppsökande social verksam het eller arbete inom.sjukhuskyrkan, så innebär detta inte bara en avlastning av arbete från enskilda präster utan också en möjlighet till koncentration på de specifikt prästerliga arbetsuppgifterna i församlingen..En följd härav är att det under det senaste årtiondet i tidskriftsartiklar och biskopliga herdabrev och vid prästmöten har förts en ingående debatt inom kyrkan om prästens yrkesroll, dvs. vad som är prästens specifika funktion i församling en, och i.anslutning därtill också frågan om vilka krav på utbildning och specialkunskaper som den ställer . Ett försök till en sammanfattning av " den förda diskussionen har gjorts iskriften "i ", ett förslag till riktlinjer utgivna av biskopsmötet ochSvenska kyrkans personal- Skr. 1982/83:103 förbuVid . Förslaget harsedermera ytterligare bearbetats inom Dir. 1982:21 förbundet ochbiskopsmötet. måste man ha klart för sig att förhållandenatersig mycket olika i små pastorat och församlingar med-begränsade ekonomiskaoch personella resurser och i stora samfälligheter, där församlingarna kan hatillgång till specialutbildad personal av olika slag. Det bör dockuppmärksammas att en utbyggd kyrklig organisation på stifts- ochkontraktsplanet kan ge möjligheter att bereda också de små enheterna tillgångtill speciella tjänster. Utredningen bör ta sin utgångspunkt i en kartläggning avvilka arbetsuppgifter som skall anses höra till en kyrkoherdes och till övrigaprästers speciella funktion i församlingen mot bakgrund av bl. a. denavlastning av uppgifter som har skett genom ökad lekmannamedverkan. Man kan härockså anknyta till sådana tidigare försök som har gjorts i den riktningen, t.ex. i den förutnämnda undersökningen "i "! Man har också försökt att på grundval av arbetstidsstudierberäkna tidsåtgången för de olika arbetsmoment som omfattas av de prästerligatjänsteåliggandena. Utredningen bör överväga om sådana schabloniseradeberäkningar av tidsåtgången för de prästerliga arbetsinsatser som krävs i ettenskilt pastorat kan utgöra ett tillfredsställande underlag för tilldelningenav prästtjänster i pastoratet. I varje fall bör en beräkningsmetodeftersträvas, som bättre än den riuvarande tar hänsyn till de olikaarbetsuppgifter som följer av befolkningens åldersstruktur och andra speciellaförhållanden i pastorat av olika karaktär. I det sammanhanget har utredningenatt beakta behovet av särskilda tjänster för andlig vård vid sjukhus och vidomsorgsvårdens institutioner. Utredningen bör också överväga en möjlighet atlmed jämna mellanrum och vid uppkommande ledighet på en tjänst.omprövatjänsteorganisationen med hänsyn till ev. ändrade förhållanden i pastoratet. I samband härmed aktualiseras frågan om relationen mellanordinarie och icke ordinarie tjänster i den församlingsprästerligaorganisationen. Utredningen har att utgå från att de ordinarie tjänsternaskall ersättas med extra ordinarie tjänster, såsom har skett beträffande detstora flertalet övriga statligt reglerade tjänster. Detta förutsätter ändring igällande lagstiftning. Av mintidigare redovisning av förekomsten av församlingsmedarbetare med annan specialutbildning än prästens framgår att den numera har en sådan omfattning att en utredning om tjänsteorganisationen i pastoraten inte bör begränsas till att avse enbart prästtjänsterna. Jag delar den av framförda meningen att en översyn bör innefatta även de kyrkokommunalt anställda medhjälparna i församlingsvården. Frågan om diakonins ställning i har länge varit olöst. kan man konstatera att diakonitjänsterna på många håll utgör ett viktigt komplement till prästernas arbetsinsatser i församlingarna. Jag finner det därför angeläget att utredningen överväger i vilka former sådana tjänster kan inrymmas i den kyrkliga tjänsteorganisationen och om de eventuellt kan utgöra alternativ till ytterligare prästtjänster i pastoraten utöver kyrkoher detjänsterna. Därvid bör innehållet i diakonitjänster av olika slag närmare l-' Skr.1982/83:103 preciseras. Därigenom skulle manockså få en utgångspunkt för planering av Del II utbildningen av diakoner och diakonissor med hänsyn tillförsamlingarnas En klar tendens i kyrkolivet har varit attge lekmännen och församlingens förtroendevalda ökat inflytande när det gälleratt utforma riktlinjer för församlingens arbete. I utredningsarbetet bör därförundersökas om inte tjänsteorganisationen i pastoraten, som fastställs avregeringen enligt generella normer, i större utsträckning kan grundas påpastoralens och domkapitlens gemensamma överväganden utifrån egna bedömningarav de enskilda församlingarnas behov och de tillgängliga personalresurserna.Det skall också stå utredningen fritt atl föreslå sådana tjänster i stift ellerkontrakt som på lämpligt sätt kan utgöra en komplettering av eller ersättningför tjänster i de enskilda pastoraten. Att helt överlämna åt pastoraten eller stiften att beslutaom tjänsteorganisationen kan dock visa sig svårt med hänsyn till kravet på enrättvis och jämn fördelning av personalresurserna. a. av detta skäl bör detockså i fortsättningen ankomma på kyrkoledningen i stiftet - biskop ochdomkapitel - att rekrytera och förordna präster till tjänst i församlingarnaoch fullgöra arbetsgivarfunktionen beträffande dem. Utredningen bör övervägahur diakonitjänsterna i detta sammanhang skall kunna infogas i den kyrkligaorganisationen och vilka förpliktelser som bör följa av vigningen till diakoneller diakonissa. Frågan om vilka sekretessbestämmelser som bör gälla i derasverksamhet bör vidare uppmärksammas i detta sammanhang. Utredningen skall beakta de direktiv som har utfärdatstill, samtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansiering avreformer (Dir. 1980:20). Detta innebär att en ny tjänsteorganisation ipastoraten måste hålla sig inom samma kostnadsram som den nuvarande.Organisationen måste utformas så att man har kontroll över kostnaderna. Det kanvara lämpligt att belysa verkningarna av utredningens förslag genom att isamverkan med och pastoraten i något lämpligt stift eller del avett stift redovisa ett tänkt utfall av förslaget. Vid sitt arbete bör utredningen beakta de förslag tillvidgad användning av kyrkofonden i kostnadsutjämnande syfte som har lagts framoch den betydelse dessa får för tjänsteorganisationen i pastorat och församlingar. Utredningen bör vid arbetets påbörjande samt vidare underarbetets gång informera berörda huvudorganisationer och i förekommande fallannan berörd central arbetstagarorganisation med vilken staten har eller brukarha avtal om löner och andra anställningsvillkor samt bereda dem tillfälle attframföra synpunkter. Utredningen bör därutöver informera berörda arbetstagareom utredningens arbete. Samråd bör också under utredningsarbetet äga rum medkyrkomusikerutredningen (Kn 1980:04) och kyrkoberedskapskommittén (U 1976:09). Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för kommundepartementet att tillkalla en kommitté med högst fem ledamöter meduppdrag att utreda frågan om tjänsteorganisationen i pastoralen, att utse en av ledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredningen. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar 124 att kostnaderna för kommittén skall belasta femtonde huvudtitelns Skr. 1982/83:103 kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till utredningen (Fi 1976:02) om beskattningav tjänstepensioner Chefen för budgetdepartementet, statsrådet , anför. infördes nya beskattningsregler förpensionsförsäkringar och för arbetsgivares kostnader för att trygga anställdaspensionering (prop. 1975/76:31, SkU 20, rskr 132, SFS 1975:1347-1354). För attutreda en del frågor som inte hade lösts genom lagstiftningtillkallades följande år en särskild utredningsman' (utredningen om beskattningav tjänstepensioner). Efter förslag av utredningen i tre delbetänkanden harändringar i lagstiftningen genomförts dels (prop. 1976/77:48, SkU 14,rskr 102, SFS 1976:1094-1101), dels (prop. 1977/78:64, SkU 46, rskr223, SFS 1978:187-189), dels (prop. 1979/80:68, SkU 22, rskr 163, SFS1980:71 och 72). I de nämnda delbetänkandena har utredningen främst tagitupp vissa närmast tekniska frågor som har aktualiserats vid tillämpningen av1975 års lagstiftning. De frågor som återstår enligt direktiven och vissaytterligare frågor som väckts under utredningsarbetets gång har utredningenavsett att redovisa i sitt slulbetänkande. Under utredningsarbetets gång hardet emellertid visat sig att reglerna om begränsningar i arbetsgivaresavdragsrätt för kostnader för- att trygga anställdas pensionering i vissahänseenden medför stora problem i den praktiska tillämpningen. För att kommatill rätta med dessa problem, som jag närmare kommer att beröra i det följande,krävs betydligt större ändringar i regelsystemet än vad som förutsattes närutredningsdirektiven kom till. Jag har mot denna bakgrund gjort den bedömningen attutredningen bör ges.tilläggsdirektiv. Innan jag går in på det uppdrag som nubör lämnas utredningen skall jäg kortfattat beröra principerna förarbetsgivares avdragsrätt för pensioneringskostnader. ' Beträffande utredningens direktiv se Kommittéberättelse1977 Del II s. 86. ff. 125 1982/83:103 Avdragsrätten enligt nuvaranderegler En arbetsgivare har rätt till avdrag för utbetald pensiontill tidigare anställda eller deras efterlevande. Några särskildabeloppsmässiga begränsningar för avdragsrätten för utbetalad pension finnsinte. En arbetsgivare har vidare rätt till avdrag för kostnaderför att trygga framtida utbetalningar av intill avdragstillfället intjänadpension. Etl sådant tryggande kan ske genom betalning av premie för entjänstepensionsförsäkring eller genom avsättning till en pensionsstiftelseeller ett särskilt konto i arbetsgivarens egna räkenskaper benämnt "Avsatttill pensioner". Avdragsutrymmet i fråga om kostnader för atl tryggapensionsutfästelser är emellertid begränsat. Syftet med begränsningarna är attendast sådana pensionsutfästelser som har till syfte att tillgodose ettverkligt pensioneringsbehov skall få tryggas med obeskattade medel.Begränsningarna i avdragsrätten, som i huvudsak tillkom genom 1975 årslagstiftning innebär i korthet följande /se punkt 2 e av anvisningarna till 29§ kommunalskattelagen (1928:370)/. Avdrag medges för kostnader för att tryggapensionsåtagande enligt allmän pensionsplan. Med allmän pensionsplan avsessådana allmänna grunder för pensionering av anställda och för tryggande avutfästelse om pension som på arbetstagarsidan godkänts av en organisation somenligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet är att anse som encentral arbetstagarorganisation. Om ett pensionsåtagande inte lämnats enligtallmän pensionsplan medges avdrag för kostnader för att trygga åtagandet om deutfästa förmånerna ryms inom vad som är sedvanligt enligt allmän pensionsplan ifråga om arbetstagare med motsvarande uppgifter. En absolut övre gräns finnsockså för de förmåner som får utgå enligt en i beskattnings-sammanhang godtagenallmän pensionsplan. Denna övre gräns anknyter till de förmåner som f. n. utgårenligt den vägledande allmänna pensionsplanen, ITP-planen. De beskrivna reglerna gäller,i princip för allaformer av tryggande, dvs. för försäkring, avsättning till stiftelse ochkontoavsättning. En annan metod - den s. k. alternativregeln - för beräkning avavdragsutrymmet får emellertid i vissa fall tillämpas om en pensionsutfästelsetryggas genom försäkring.