prop · G60340 · 1982-12-31 00:00:00 — omändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen läggs fram förslag till en utvidgning av upphovsmännens ensamrättnär det gäller uthyrning av musikaliska verk. Förslagel har föranletts främstav behovet av att motverka den skada som uthyrningsverksamheten avgrammofonskivor kan medföra för upphovsmän och andra rättighetshavare påområdet. F.n.behövs enligt den upphovsrättsliga lagstiftningen upphovsmannens samtyckeendast vid uthyrning av musikaliska verk i form av noter. I propositionenföreslås atl exemplar i allmänhet av musikaliska verk - alltså även t.ex.grammofonskivor och inspelade kassettband - inte utan upphovsmannens samtyckefår tillhandahållas allmänheten genom uthyrning eller därmed jämförligrättshandling. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . 1Riksdagen 1982/83. Prop.1982/83:40 2 Lag omändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk skall ha nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 23 § Sedan litterärt eller musikaliskt Sedanerflilterärteller musikaliskt verkutgivits, må exemplar, som verk/lar utgivits,/år exemplar, som omfattas av utgivningen, spridas omfattas av utgivningen, spridas vidare ävensom visas offentligt; dock vidare och visas offentligt. Exemplar må noter till musikaliskt verk ej utan av musikaliska verk får dock inte upphovsmannens samtycke uthyras ulan upphovsmannens samtycke till- tiU allmänheten. handahåtlas allmänheten genom ut- hyrning eller annan därmed jämförlig rättshandling. Denna lag träder i kraft . Den skalltillämpas även på verk som har tillkommit före ikraftträdandet. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , , ,, , , Elmstedt, Tilländer, Ahrland, Lagrådsremiss om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätttill litterära och konstnärliga verk tillsattes i samtliga nordiska länder utomIsland nationella utredningar för översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen.År 1981 tillsattes en sådan utredning även i . Med stöd av regeringens bemyndigande den 4 mars 1976tillkallades för del tre sakkunniga med uppdrag att företa en allmänöversyn av upphovsrätlslagstiftningen. De sakkunniga, som antog namnetupphovs-rättsutredningen, erhöll tilläggsdirektiv genom beslut av regeringenden . utökades antalet sakkunniga till fem.' har uthyrningsverksamhet med grammofonskivortilltagit i omfattning i . Frågan om de verkningar som dennauthyrningsverksamhet kan ha för rättighetshavarna inom den upphovsrättsligalagstiftningen behandlades vid 1981/i anledning av tvåmotioner. log mot bakgrund härav upp denna fråga medförtur och lade fram promemorian Åtgärder med anledning avuthyrningsverksamhet beträffande grammofonskivor m.m. Promemorian medutredningens lagförslag bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 1. ' Ledamöter när promemorian avlämnades: justitierådet TorwaldHesser, ordförande, bankofullmäktigen och riksdagsledamoten ,författaren , chefsrådmannen och riksdagsledamoten f.d. radio-chefen . 1982/83:40 4 Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinslansernaoch en sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet sombilaga 2. I lagstiftningsärendet har samråd ägt rum med de ansvarigaministerierna i , , och . Det upphovsrätlsliga området har en stark internationellprägel. Sålunda finns flera internationella konventioner som i olika hänseendenålägger staterna förpliktelser alt ge olika grupper av rättighetshavare eltvisst skydd. 1 fråga om dessa konventioner hänvisas tillupphovsrättsutredningens promemoria (avsnitt 2.2.2). Reglerna om författares, kompositörers, konstnärers ochandra upphovsmäns rätt till sina alster finns för del i lagen(1960:729) om upphovsrätt lill litterära och konstnärliga verk(upphovsrättslagen, URL). I denna lag finns också bestämmelser om s.k.närstående rättigheter, dvs. rättigheter som tillkommer artister, musiker ochandra utövande konstnärer, framslällare av grammofonskivor och andraljudinspelningar saml radio- och televisionsförelag. Beslämmelser röranderätten till fotografier finns i lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild (FotoL). Genom dessa lagar tillerkänns upphovsmän, fotografer ochandra nu nämnda kategorier av personer vissa rättigheter i fråga omutnyttjandet av deras verk och prestationer. Dessa rättigheter är i huvudsak avtvå slag. Upphovsrätten omfattar sålunda för det första befogenheter som är avekonomisk betydelse för rättighetshavarna, främst en principiell ensamrätt tillalla former av mångfaldigande av verken eller prestationerna. Vidare omfattarupphovsrätten s.k. ideella rättigheter, främst rätten atl bli namngiven isamband med ett verk eller en prestation och rätlen alt motsätta sig att verketeller prestationen ändras eller används på ett sätt som är kränkande för rätiighelshavarenslitterära och konstnärliga anseende eller egenart. Enligt huvudregeln gällerupphovsrätten efter upphovsmannens dödsår. För de närstående rällighelernaoch för fotografier gäller dock i allmänhet en kortare skyddstid. Rättigheterna skyddas genom ett syslem av sanktioner.Uppsåtliga eller grovt oaktsamma intrång i rättigheterna kan sålunda straffasmed böter eller fängelse i högst . Vidare kan skadeståndsansvar komma ifråga. Om någon utnyttjar ett verk eller annan skyddad prestation i strid motURL eller FotoL, skall han till rällighelshavaren betala ersättning sommotsvarar skäligt vederlag för utnyttjandet. Har utnyttjandet skett uppsåtligeneller av oaklsamhel, skall ersättning utgå också i vissa andra hänseenden.Andra 1982/83:40 5 former av intrång än obehörigt utnyttjande medförersättningsskyldighet, om de begås uppsåtligen eller av oaktsamhel. Allmänt åtal för intrång i rättigheterna får ske endastefter angivelse av målsäganden eller om ålal är påkallat ur allmän synpunkt. 2.2 Rättsläget såvitt gäller uthyrning av exemplar avskyddade verk och prestationer Enligt 2 § URL gäller som utgångspunkt att upphovsmannenhar ensamrätt att bestämma över spridning av exemplar av hans verk tillallmänheten. Denna s.k. spridningsrätt är emellertid inskränkt i fråga om vissatyper av verk. 123 § URL föreskrivs sålunda bl.a. att, sedan etl litterärteller musikaliskt verk har utgivits, de utgivna exemplaren får spridas vidare.Detta kan ske genom t.ex. vidareförsäljning, uthyrning eller utiåning. Endaundantaget är att noter till musikaliska verk inte får hyras ut tillallmänheten utan samtycke av upphovsmannen. Det kan nämnas alt den norskamotsvarande undantagsbestämmelsen täcker musikaliska verk i allmänhet och intebara verken i notskrift. Såvill gäller den egentliga upphovsrätten (i deltasammanhang framför allt kompositörernas och texlförfattarnas rättigheter)hindrar sålunda inle URL uthyrning lill allmänheten av musikupptagningar utanupphovsmannens tillstånd. Ofta avser uthyrning av musikaliska verk inle baraupptagningen som sådan utan också omslag och liknande. Frågan uppkommer då omdet är tillåtet att hyra ut elt konstnärligt utformat omslag till enmusikupptagning, t.ex. ett skivomslag. Såvitt gäller egentliga konstverkregleras denna fråga i 25 § URL. Där föreskrivs bl.a. att, sedan elt konstverkhar utgivits, de utgivna exemplaren fär spridas vidare. När det gällerfotografier är rättsläget ett annat. De grundläggande rättigheter somtillkommer en fotograf med avseende på hans fotografi omfattar enligt 1 § FotoLbara mångfaldigande och offentlig visning. Någon spridningsrätt ingår inte irättigheterna enligt denna lag. Hinder mot uthyrning av omslagen till musikupplagningarfinns sålunda inte enligt URL och FotoL. I URL finns som har nämnts också bestämmelser om s.k.närstående rättigheter, dvs. de rättigheter som tillkommer utövande konstnärer(musiker, sångare m.fl. som framför verk) och fonogramframställare (i huvudsakgrammofonbolag) samt radioföretag. Dessa rättigheter omfattar bl.a. enensamrätt lill kopiering av upptagningar under från utgången av det år dåinspelningen ägde rum (45 § andra stycket, 46 § och 48 § andra stycket). Någonspridningsrätt liknande den som de egentliga upphovsmännen har finns inte fördessa kategorier. De kan alltså inte på URL grunda någon rätt att motsätta siguthyrning av upptagningar av deras prestationer. Prop.1982/83:40 6 Enligt den upphovsrätlsliga lagstiftningen föreliggersålunda inte något hinder mot den egentliga uthyrningsverksamheten av fonogratn,dvs. grammofonskivor och andra slags ljudupptagningar. I fråga om videogram ärdäremot situationen en annan. Videogram är nämligen enligl gängse uppfattningatt anse som filmverk. De omfattas alltså inle av ordalagen i undantagen frånspridningsrätten i 23 och 25 §§, vilka som nämnts endast tar sikte på litteräraverk, musikaliska verk och konstverk. Även om den upphovsrätlsliga lagstiftningen inte utgörhinder mot uthyrning av fonogram, är det givetvis möjligt att hinder mot sådanuthyrning kan föreligga i del enskilda fallet på grund av avtal. I de kontraktsom kompositörernas organisationer (Föreningen , , och , NCB) upprättar med fonogramproducenterföreskrivs i regel all producenten är skyldig att på skivan ange: "Ulantillstånd är kopiering, uthyrning, utlåning, användning av denna grammofonskivatill offentligt framförande och radioutsändning förbjudet". En sådanavtalsbestämmelse binder självfallet avtalsparterna. Frågan om och i vad månden binder även andra, exempelvis uthyrare, regleras inte i URL och FotoL. 3 Framställning till upphovsrättsutredningen samt tidigareriksdagsbehandling av frågan I en skrivelse till upphovsrältsutredningen den 27 januari1982 hemställde Föreningen (), och den svenska gruppen av the (IFPl) att utredningen medförtur skulle la upp frågan om åtgärder mot uthyrning av fonogram.Framställningen är fogad som bilaga 1 till utredningens promemoria (se bilaga1 till protokollet). I januari1982 väcktes i två motioner i frågan. I den ena (1981/82:1237)hemställdes, atl hos regeringen skulle begära en utredning avverksamheten med uthyrning av grammofonskivor och behovet av ändrade regler iURL. I den andra (1981/82:1708) yrkades, atl hos regeringen skullebegära att upphovsrältsutredningen fick i uppdrag att lägga framförslag till lösning av de problem som en ökad uthyrning av grammofonskivor förmed sig. , som behandlade båda motionerna i sammabetänkande (LU 1981/82:21), anförde sammanfattningsvis bl.a. atluthyrningsverksamheten hade fått betydande negativa konsekvenser för rältighetsinnehavarnaoch kulturlivet i stort. Enligt utskottet fanns det därför anledning att igörligaste mån försöka motverka de skadliga effekterna av verksamheten.Utskottet 1982/83:40 7 ansåg, atl motionärernas önskemål hade tillgodosetts genomdet förslag som hade lagts fram i upphovsrältsutredningens promemoria den 2mars 1982. Utskottet underströk vidare betydelsen av att en proposition pågrundval av förslaget förelades . Med hänsyn till det anfördaborde motionerna enligt utskottet inte föranleda något initiativ frånriksdagens sida. Utskottets hemställan atl motionerna skulle avslås bifölls avriksdagen. 4 Sammanfattning av upphovsrättsutredningens promemoria I promemorian tar utredningen upp frågan om vilka åtgärdersom kan behöva vidtas med anledning av den ökande uthyrningsverksamheten medgrammofonskivor. Utredningen går igenom gällande rättslig reglering i frägaom uthyrning av exemplar av musikaliska verk. 1 sina allmänna övervägandenkonstaterar utredningen alt det upphovsrättsliga regelsystemet avser atl främjadel andliga skapandet i olika former.Detta sker genom att upphovsmännen i dennalagstiftning tillerkänns bl.a. en principiell ensamrätt att bestämma över allaekonomiskt betydelsefulla former av utnyltjanden av deras verk. I dennaensamrätt ingår rätten att bestämma över spridningen till allmänheten avexemplar av verk. Utredningen konstaterar atl man vid tillkomsten av 1960års upphovsrält-slagstiftning inte ansåg att spridningsrätten från praktisksynpunkt hade någon nämnvärd självständig ekonomisk betydelse för upphovsmännenoch alt man därför släppte spridningsrätten fri när det gäller huvuddelen av deverk som har skydd enligt den upphovsrättsliga lagstiftningen. Även i fråga ommusikaliska verk gäller därför enligt URL som en utgångspunkt att, när exemplarav sådana verk har getts ut, de utgivna exemplaren får fritt spridas vidare.Det enda undantaget är atl uthyrning till allmänheten av noter till musikaliskaverk förutsälter tillstånd från upphovsmannen. Utredningenuttalar därefter atl, åtminstone när det gäller musikaliska verk, deförutsättningar på vilka ställningstagande att frige spridningsrättenvilade numera har rubbals i väsentlig mån. Man utgick från attuthyrning av grammofonskivor skulle förbli tämligen ovanlig och i vart fallinte ske i en sådan omfattning att rättighetshavarna skulle lida någon skada.Utredningen anser del inte möjligl att närmare mäta den skada som rältighetshavarnakan lida genom den uthyrningsverksamhet som äger rum beträffandegrammofonskivor. Enligl utredningen är det dock klart atl de skäl som år 1960åberopades som grund för all frige spridningsrätten inte längre föreligger. Mol bakgrund härav kommer utredningen till slutsatsen atlrätten till fri uthyrning av exemplar av musikaliska verk bör inskränkas ijämförelse med vad som gäller. bör enligt utredningen ske i enlighetmed vad som redan gäller enligt norsk lag och med vad som var under övervägandei Prop.1982/83:40 8 redan vid tillkomsten av upphovsrättslagen,nämligen i den formen att upphovsmannens ensamrätt anges omfatta uthyrning tillallmänheten av exemplar av musikaliska verk. Ensamrätten till uthyrning kommerdå att omfatta även exempelvis inspelningar av musik på grammofonskivor ellerkassetter och inte bara som f.n. noter till musikaliska verk. Med uthyrning börenligt utredningen jämställas vissa rättshandlingar som till sina verkningarär jämförliga med uthyrning. En grundläggande utgångspunkt i den upphovsrättsligalagstiftningen är att upphovsmännen skall ha ensamrätt lill alla former avekonomiskt viktiga utnyltjanden av sina verk. Detta är nödvändigt för att ettav syftena med upphovsrätten skall kunna uppfyllas, nämligen att geupphovsmännen möjlighet att leva av sitt skapande. Det är också viktigt atlupphovsrättslagstiftningen ges en sådan utformning all den ger skydd för deofta omfattande investeringar som producenter av olika slag måste göra för altkunna ge ut exempelvis böcker och musikupplagningar. Upphovsmännens ensamrätt att bestämma över hur deras verkskall få utnyttjas är dock inte oinskränkt. Av hänsyn till olika motståendeintressen har föreskrivits vissa undantag från denna ensamrätt. Som exempel kannämnas reglerna om rätt att utan upphovsmannens medgivande.framställa enstakaexemplar för enskilt bruk. En betydelsefull del av ensamrätten ligger i den rätt somupphovsmannen har att bestämma över spridningen till allmänheten av exemplar avhans verk. Inte heller denna rätt är utan inskränkningar. När exemplar avlitterära och musikaliska verk har getts ul, får de utgivna exemplaren frittspridas vidare till allmänheten. Från denna regel gäller dock det undantagetatt noter till musikaliska verk inte får hyras ut till allmänheten utanupphovsmannens tillstånd. Som upphovsrättsutredningen har anfört har den tekniskautvecklingen, inte minst på reproduktionsteknikens område, haft en djupgåendeinverkan både på upphovsmännens och andra rättighetshavares situation och påsituationen för olika kategorier av producenter av upphovsrättsligt skyddatmaterial. Utvecklingen pä reproduktionsteknikens område har varitsärskilt snabb när det gäller möjligheterna atl spela in musik och andra typerav ljud. Ljudinspelningstekniken gör det möjligl för etl stort antalpersoner att lätt och snabbt själva framställa exemplar av god kvalitet av musikaUskaverk, och detta lill förhållandevis låga kostnader. Elt sådant förfarande ärunder vissa förutsättningar tillåtet enligl URL till följd av reglerna om rätttill kopiering för enskilt bruk. De följder som den tekniska utvecklingensålunda har för upphovsmäns och andra rättighetshavares situation utgör en delav Prop.1982/83:40 9 bakgrunden till den pågående revisionen av de nordiskaländernas upphovs-rällslagar. Utredningen har föreslagit en ändring i 23 § URL avinnebörd att upphovsmännens ensamrätt utvidgas till atl omfatta uthyrning tillallmänheten av alla typer av exemplar av musikaliska verk. Som jag nämndeomfattar denna ensamrätt f.n. endasi uthyrning av noter. Samtliga remissinstanserutom har tillstyrkt utredningens förslag eller lämnat det utanerinran. har anfört all konsumenten har elt beaktansvärtintresse av alt få hyra inspelade musikverk, alt verket inte har uppmärksammatnågra särskilda konsumentproblem i samband med uthyrning av grammofonskivor sommotiverar ell förbud mot sådan uthyrning och att verket därför inte finner skälatl tillstyrka utredningens förslag. Enligt bör frågan omförbud mol uthyrning av grammofonskivor prövas inom ramen för den övergripandeöversynen av upphovsrältsla-gen. Jag vill för egen del först anföra, atl jag ansluter migtill utredningens uppfattning att del är i högsta grad angeläget alt upphovsmänoch andra rättighetshavare enligt den upphovsrättsliga lagstiftningen så långtdel är möjligt tillförsäkras de ekonomiskt vikliga befogenheterna när detgäller utnyttjandet av deras verk och prestationer. Vid tillkomsten av lagsiiftning torde en avutgångspunkterna ha varit att rätlen att bestämma över spridning av exemplar avverk inte hade någon nämnvärd självständig ekonomisk betydelse förupphovsmännen. Detta framgår av olika uttalanden i lagstiftningsärendet (prop.1960:17 s. 160 och 404). Uppfattningen synes ha varit all uthyrning avgrammofonskivor skulle förbli tämligen ovanlig och i vart fall inte ske i sådanomfattning eller under sådana former att rättighetshavarna enligl URL skullelida någon skada. Utvecklingen har medfört atlspridningsrätten har fått en större betydelse för upphovsmännen. Det ärvisserligen knappast möjligt all närmare mäta den skada som rättighetshavarnapå olika områden lider genom den uthyrningsverksamhet som äger rumbeträffande grammofonskivor. Jag anser emellertid alt erfarenheterna av dennuvarande uthyrningsverksamheten visar att de skäl som åberopades förall spridningsrätten beträffande sådana alster skulle vara fri inte längreföreligger. Det finns enligt min mening risk för att rätten att utan samtyckeav upphovsmannen hyra ut musikupplagningar medför påtagliga skadeverkningarför rättighetshavarna och därigenom för kulturområdet i vid mening. Med anledning av uttalanden vill jaganföra, alt jag kan ha en viss förståelse för alt utredningens förslag kanväcka en del betänkligheter från den enskilde konsumentens synpunkt. Dentekniska utveckling som har skelt inte bara på reproduktionsteknikens fält ulanpå 1982/83:40 10 mediaområdet i stort har självfallet betydande fördelar förde enskilda konsumenterna. Dessa fördelar måste emellertid vägas mol upphovsmännensintresse av atl få ell ekonomiskt rimligt utbyte av det utnyttjande som sker avderas verk, något som i allmänhet är en förulsällning för att de skall kunnafortsätta sin skapande verksamhet. Av hänsyn till vikliga samhälleliga ochandra skäl måste givetvis vissa inskränkningar göras i de ensamrättigheter somupphovsmännen tillerkänns. Upphovsrättslagstiftningen måste utformas så att denskapar en rimlig balans mellan olika berörda intressen. Vid den intresseavvägning som måste göras i förevarandelagstiftningsärende anser jag atl man i första hand måste beaktaupphovsrättens primära funktion, nämligen atl stimulera det andliga skapandetgenom att ge upphovsmannen ensamrätt att bestämma över alla ekonomisktbetydelsefulla former av utnyltjanden av hans verk. Mot bakgrund av denutveckling som har ägt rum måste rätten att bestämma över uthyrning av exemplarav musikaliska verk anses vara en sådan ekonomiskt betydelsefull befogenhet. Dellatalar för atl denna uthyrning - såsom utredningen har föreslagit - skallomfattas av upphovsmannens ensamrätt. I diskussionen har ibland anförts alt uthyrningen bordevara fri men förenad med en ersättningsrätt för upphovsmannen. Enligt minuppfattning skulle man emellertid inte härigenom uppnå syftet att upphovsmannengenom avtal skall kunna bestämma över delta ekonomiskt viktiga utnyttjande avhans verk. Möjligheten för upphovsmannen alt sluta sådana avtal kan varabetydelsefull bl.a. med hänsyn lill hur avtalen om produktion avgrammofonskivor och andra musikupptagningar är utformade. Uthyrning av exemplarav musikaliska verk i alla former, dvs. även i annan form än noter, regleras iendast ett nordiskt land, , direkt i samband med undantagen frånspridningsrätten. Där har man inte valt en ordning med fri uthyrning förenadmed ersättning utan i stället en ensamrätt. Även hänsynen lill den nordiskarättslikheten talar alltså för att lagregleringen utformas så som utredningenhar föreslagit. Av de grupper som omfattas av den upphovsrättsligalagstiftningen har som förut nämnts endasi de egentliga upphovsmännen engrundläggande spridningsrätt. Någon sådan rätt tillkommer inte utövandekonstnärer, fonogramframställare eller andra innehavare av s.k. närståenderättigheter. Genom del undanlag från den fria spridningsrätten som utredningenföreslår kommer enligl utredningen emellertid även dessa grupper att indirektfå ett skydd mot de skadeverkningar som en okontrollerad uthyrningsverksamhethar eller kan få för dem. Riksåklagaren, som i och för sig har lämnat förslagelutan erinran i sak, har i sitt remissyttrande tagit upp detta förhållande ochhar påpekat atl del indirekta skyddet är beroende av atl den egentliga upphovsrättenfortfarande gäller. Han har ifrågasatt, om förslaget är ägnat atl ge elttillfredsställande skydd i ekonomiskt hänseende för de parter som berörs avuthyrningsverksamheten. Överåklagaren i har framfört 1982/83:40 11 Enligt hans mening talar starka skälför att även de. upphovsrätten närstående rättigheterna får ell självständigtskydd mot uthyrning. Jag har förståelse för de synpunkter som riksåklagaren ochöveråklagaren i har fört fram. Jag har emellertid från utredningenunder hand inhämtat att den f.n. i samarbete med utredningarna i de övriganordiska länderna överväger hela frågan om de närstående rättigheterna ochskyddet för dem. Under dessa förhållanden anser jag det inte lämpligt att idetta sammanhang gå närmare in på hur frågan om uthyrning bör lösas iförhållande till de närstående rättigheterna. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört ansluler jag migtill utredningens förslag till ändring av 23 § URL. Upphovsmännens ensamrättbör sålunda utvidgas till atl omfatta uthyrning till allmänheten av alla typerav exemplar av musikaliska verk. Utredningen har i sin promemoria (avsnitt 2.2) ocksåberört frågan om kopieringen av uthyrda grammofonskivor och andramusikinspelningar. Det har nämligen gjorts gällande, att den övervägande delenav den uthyrning av grammofonskivor som sker äger rum för att ge den somhyr skivan möjlighel att spela av musiken på kassett. Som jag harnämnt är det enligt URL tillåtet för envar alt för enskilt bruk framställaenstaka exemplar av offentliggjorda verk. Utredningen har inle lagl fram någotförslag till lagändring i denna del. Jag har inhämtat att utredningen f.n.överväger olika frågor i samband med rätlen till mångfaldigande av upphovsrättsligtskyddat material, bl.a. när det gäller kopiering för enskilt bruk. Jag gårdärför inte i detta sammanhang in på de problem som hänger samman med mångfaldigandeav material som är föremål för uthyrningsverksamhet. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1960:729)om upphovsrätt lill litterära och konstnärliga verk. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 3-.