prop · G60361 · 1982-12-31 00:00:00 — Om delbeslutas alt allmän rättshjälp skall upphöra enligt första stycket, skall densom haft rättshjälp själv bära kostnaderna för denna. Det får dock beslutas altkostnaderna helt eller delvis skall betalas av staten, om del föreliggersärskilda skäl. Om delbeslutas atl allmän rättshjälp skall upphöra enligl andra stycket, skallkostnaderna för rättshjälpen betalas av staten. Det får dock beslutas allkostnaderna helt eller delvis skall bäras av den som haft rättshjälp, om delföreligger särskilda skäl. Beslul i fräga om upphörande av allmän rättshjälpmeddelas, om den rättsliga angelägenheten är anhängig vid domstol, av domstolenoch i annat fall av rältshjälpsnämnden. Sådant beslul får också meddelas isamband med prövning av besvär enligl 49 §. Annanrättshjälp åt misstänkt i brottmål än som avses i 35 § beviljas tilltalad, omhans beräknade årsinkomst ej överstiger ett gräns- Annanrättshjälp ål misslänkl i brottmål än som avses i 35 § beviljas tilltalad, omhans beräknade årsinkomst ej överstiger femtiotu- ' Senaste lydelse 1982:299. Prop.1982/83:61 12 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse belopp som motsvarar sen kronor, detbasbelopp som anges i 6 § första stycket. Vid prövning enligl första stycket äger 6 § andra ochtredje styckena motsvarande tillämpning. Är det uppenbart att sökanden själv kan svara för dekostnader som ersätts genom rättshjälpen, får dock rättshjälp ej beviljas. 47 §« Rådgivning sker mot en avgift Rådgivning sker mot en avgift av som motsvarar en halv procent av åttiofem kronor förvarje påböijad det basbelopp som anges i 6 §förs- lidsperiod om femtonminuter. Avta stycket för vatje påböijad tidspe- giften får sättas ned såatt den ej riod . Avgiften för överstiger det maximibelopp för rådgivningen jämnas lill närmast rällshjälpsavgiflen som skulle halägre liolal kronor. Avgiften får fastställts om allmän rättshjälpnedsättas så all den ej överstiger hade beviljats. För vad som har delmaximibelopp för rältshjälpsav- satts ned utgår ersättning av allgiftensom skulle ha fastställts om manna medel till den som har med-allmän rättshjälp hade beviljats. För vad som nedsattsulgår ersättning av allmänna medel till den som meddelat rådgivning. Den som har meddelat rådgivning har rätt till skäligersättning av allmänna medel för de kostnader för tolk och för översättningsom uppdraget har krävt. Ersättningen fastställs av rättshjälpsnämnd. Beviljas allmän rättshjälp efter rådgivning, skallkostnaden för rådgivningen anses som en kostnad för den allmänna rättshjälpen.Erläggande av rådgivningsavgifl skall anses som betalning på rättshjälpsavgift. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller alltjämt i rätlshjälpsärendendär allmän rättshjälp har sökts före lagens ikraftträdande. De nyabestämmelserna i 33 § skall dock tillämpas även i äldre ärenden, om beslut somavses i 31 § inte har meddelats i ärendet. ' Senaste lydelse 1981:5. Prop.1982/83:61 13 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs alt 31 kap. 1 § rättegångsbalkenskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Dömes i mål, vari åklagare för talan, den tilltalade förbrottet, skall han till statsverket återgälda vad enligt rättens beslut avallmänna medel utgått för hans inställelse vid rätten under förundersökningen,till vittne eller sakkunnig eller eljest för bevisning under förundersökningeneller i rättegången saml i ersättning till försvarare så ock statsverketskostnad för hans hämtande till rälien. Den tilltalade vare dock ejersättningsskyldig för kostnad, som icke skäligen varit påkallad förutredningen, eller för kostnad, som vållats genom vårdslöshet ellerförsummelse av annan än den tilltalade, hans ombud eller av honom utseddförsvarare. Han vare ej heller i annat fall än som sägs i 4 § första stycketskyldig all betala mera än som motsvarar del för honom gällande maximibeloppetför rällshjälpsavgift vid allmän rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972:429). Vad den tilltalade enligt första stycket skall återgäldafår jämkas eller eftergivas, om skäl härtill föreligger med hänsyn lill dentilltalades brottslighet eller hans personliga och ekonomiska förhållanden. Om det belopp som den tilltalade Om det belopp som den tilltalade skulle hava att ersätta ej överstiger skulle vara skyldig alt ersätta un- maximibetoppel enligl 12 § första dersliger en viss av regeringen fast stycket första meningen rätts- ställd gräns, skatt ersåtlningsskyl- hjätpslagen, skatt kostnaden stan- dighet inte åläggas, na å statsverket. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1979:242. 1982/83:61 14 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , S. , , ,, B. , , , , R. , Lagrådsremissom ändringar i rättshjälpslagen (1972:429) m.m. Rättshjälplämnas enligt rättshjälpslagen (1972:429, RHL) i fyra skilda former, nämligensom allmän rättshjälp, rättshjälp ål misstänkt i brottmål, rättshjälp genomoffentligt biträde samt rådgivning. Allmän rättshjälp lämnas iprincip i vatje rättslig angelägenhet där det föreligger behov av sådantbistånd, om inte rättshjälp skall lämnas i annan form. Därvid är det utanbetydelse om angelägenheten skall prövas av domstol eller av någon annanmyndighet eller om det är fråga om en angelägenhet som inle handläggs vid någonmyndighet. Huvudregeln har dock flera begränsningar. Bland dem märks främst allallmän rättshjälp inle får lämnas, om den rällssökandes beräknade årsinkomstöverstiger etl gränsbelopp som motsvarar åtta gånger basbeloppet för året innanrättshjälp begärs. , närrättshjälps-reformen trädde i kraft. Beloppetökas om den som söker rättshjälp har underhållsskyldighet mol nägon annan.Vidare tas hänsyn till förmögenhet, skulder och andra särskilda omständigheter.Den allmänna rättshjälpen innebär i princip att staten betalar kostnaden iärendet. Den rätlssökande skall dock efter förmåga själv bidra till kostnadernagenom atl betala en rällshjälpsavgift. Den viktigaste ersättningsgillakostnaden är kostnaden för biträde. Rättshjälpåt misstänkt i brottmål, som också betalas av allmänna medel, utgår dels som rätttill offentlig försvarare, dels som annan rättshjälp åt misstänkt i brottmål(bl.a. rätt till ersättning för kostnad för bevisning). I fråga om rätt tilloffentlig försvarare gäller bestämmelserna i rältegångsbal- 1982/83:61 15 ken(RB). Den misstänktes eller tilltalades ekonomi saknar betydelse för frågan omrätt till försvarare. Däremot kan annan rättshjälp åt misstänkt i brottmålförekomma bara för tilltalade som hör till de ekonomiskt sämre ställdainkomstgrupperna. Vid rättshjälp åt misstänkt i brottmål utgår inte någonrättshjälpsavgift. Däremot kan den tilltalade, om han fälls lill ansvar,förpliktas att betala tillbaka kostnaden för offentlig försvarare och annanrättshjälp, dock inle med högre belopp än som motsvarar maximibeloppet för denrättshjälpsavgift som skulle ha fastställts om allmän rättshjälp hade kunnatmeddelas i målet (31 kap. 1 § RB). Rättshjälpgenom offentligt burade kan vid behov lämnas i vissa, i lagen särskilt angivnamål och ärenden som rör den personliga rörelsefriheten eller den kroppsligaintegriteten. I huvudsak rör det sig om mäl och ärenden pä den socialavårdlagstiflningens och utlänningslagstiftningens områden. Den enskildesekonomi saknar betydelse för frägan om räll lill offentligt biträde.Ersättningen till offentliga biträden betalas av allmänna medel. Någonålerbelalningsskyldighet förekommer inle. Rättshjälpkan slutligen lämnas i form av rådgivning. Denna rättshjälps-form omfattarrådgivning och därmed jämförlig åtgärd i rättsliga angelägenheter under högsten limme. Rådgivning är öppen för alla oavsett inkomst och meddelas avadvokater eller biträdande jurister på advokatbyråer. Den sker mot en i lagenbestämd rådgivningsavgift. Denna är avsedd att läcka kostnaderna förrådgivningen men kan sållas ned eller efterges. Staten betalar kostnaderna förrådgivningen lill den del de inle läcks av avgifterna. SedanRHL irädde 1973 har kostnaderna för rättshjälpen ökat oavbrutet.Kostnaderna utgjorde /74 . och hade budgetåret1980/81 stigit till drygt 224 milj. kr. Det har mot bakgrund avkostnadsutvecklingen och det ekonomiska läge som landet befinner sig i ansettsnödvändigt atl pä olika sätt söka begränsa samhällels åtaganden pärätlshjälpsområdet. Sålunda höjdes nivån för rättshjälps- ochrådgivnings-avgifterna (prop. 1980/81:20, JuU 17, rskr 65, SFS1981:5). Därefter har ytteriigare höjningar genomförts samtmöjligheterna lill rättshjälp i vissa angelägenheter, bl.a. för upprättande aväktenskapsförord eller testamente, tagils bort (prop. 1981/82:28, JuU 19, rskr105, SFS 1981:1287). Slutiigen har möjligheten lill allmän ränshjälp innan s.k.pilotfall har avgjorts begränsats (se JuU 1981/82:52, rskr 320, SFS 1982:299). Isamband med ändringarna i RHL har det framstått som alltmer angeläget alt göraen mer omfattande översyn av lagen. Inte minsl den ekonomis- Prop.1982/83:61 16 ka utvecklingen har gjort en grundlig översyn nödvändig. Vidarehar det i tillämpningen av RHL framkommit vissa problem som så långt möjliglbör undanröjas. Av dessa skäl har en parlamentariskt sammansatt kommitté,rättshjälps-kommittén (Ju 1982:01, dir 1981:75), tillkallats för an se överränshjälps-syslemet. Kommittén har enligl direktiven frihet alt inom vissaramar överväga en total revidering av RHL. Kommittén skall bedriva sill arbeteskyndsamt. Trots de ändringar som gjorts i RHL ökade belastningen pårättshjälps-anslaget under /82. Självfallet får åtgärder för allminska utgifterna på detta område full effekt först efter en viss lid. En annanorsak till den ökade anslagsbelastningen är den höjning av ersättningen lillrätts-hjälpsbilrädena som har skett lill följd av den allmänna kostnadsstegringen.Det siatsfinansiella lägel är emellertid sådant all man ,således utan avvaktan på resultatet av kommittéarbetet, bör gå vidare och se ivad mån utgifterna kan begränsas ytterligare. Yllerligare höjningar avavgifterna för de sämst ställda kan därvid inte komma i fråga. Inriktningenmäste vara atl rältshjälpsförmånerna inle yllerligare försämras för dem somkan ha störst svårigheter atl la till vara sin räll. I övrigt måste manemellertid försöka åstadkomma utgiftsminskningar på varje område där det ärmöjligl. De förslag som läggs fram innebär ökad rättvisa irätlshjälpssystemel inom ramen för totalt sett lägre kostnader. I en departementspromemoria. Ds Ju 1982:2Rättshjälpskoslnaderna, har lagts fram förslag som syftar lill all minskabelastningen på rättshjälps-anslaget med ca 50 milj. kr. 1 1982 årsbudgetproposition har hänsyn tagits till de förväntade utgiftsminskningarna(prop. 1981/82:100 bil. 5 F, JuU 46, rskr 274). Även vissa ändringar som främstär avsedda all åstadkomma förenklingar ingår bland promemorieförslagen. Den ipromemorian föreslagna lagtexten bör fogas till protokollet i delta ärende sombilaga 1. Departementspromemorian har remissbehandlats. Enförteckning över remissinslanserna och en sammanslällning av remissvaren börfogas som bilaga 2 till detta protokoll. De förslag som jag nu lägger fram grundar sig påpromemorian. Jag har emellertid i betydande utsträckning beaktat denremisskritik som en del av promemorians ändringsförslag utsatts för. Även iövrigt har en del justeringar gjorts. Jag uppskattar utgiftsminskningen tillca 25 milj. kr. Rätlshjälpsanslaget torde således för innevarandebudgetår komma atl belastas med drygt 12 milj. kr. utöver vad som beräknats ibudgetpropositionen. Förslagen gäller följande frågor. Införande av en tilläggsavgift som en rörlig del av denrällssökandes bidrag till rätlshjälpskostnaderna Ökad progressivitel ifråga om rätlshjälpsavgifien och upphörande av denna avgifts anknytning till basbeloppet 1982/83:61 17 Sänkningav den högsta inkomstgränsen för rätt att erhålla rättshjälp Ändraderegler för rättshjälp vid bodelning Rättshjälpi angelägenheter som avser fastigheter m.m. Nyreglering för fastställande av den nedre gräns som i vissa fall gäller föråterbetalningsskyldighet lill staten Fördelningav ersätlning som motpart eller annan förpliktats återbetala Retroaktiversättning lill skiftesmän I promemorian har även lagts fram förslag om ändringi reglerna om beslutsfördelningen mellan domstol, rällshjälpsnämnd och advokatnärdet gäller ansökningar om rättshjälp. I denna fråga har framför allt deremissinstanser som berörs av reglerna redovisat skilda uppfattningar omvilken lösning som är den lämpligaste. Med hänsyn lill atl frägan, som i förstahand är av teknisk natur, inte är mer angelägen än att den kan anstå i avvaktanpå ytterligare överväganden, avser jag inte att ta upp den i dellalagstiftningsärende. Det får i stället ankomma på rältshjälpskommittén all, ienlighet med sina direktiv (se dir 1981:75 s. 10), granska denna fråga ochföreslå lämpliga åtgärder. Densom beviljas allmän rättshjälp är som tidigare nämnts skyldig att efter förmågabidra till kostnaderna för rättshjälpen. Avgiftssystemet har konstruerats somett system med maximibelopp. Maximibeloppet är tänkt att motsvara denrällssökandes betalningsförmåga, dvs. vad han eller hon högsl kan betala. Omkostnaderna för rättshjälpen understiger eller blir lika höga sommaximibeloppet, skall den rätlssökande således själv betala de fullakostnaderna. När allmän rättshjälp beviljas, skall del samlidigt fastställasetl maximibelopp i den rättsliga angelägenheten (11-15 §§ RHL). Denlägsta rättshjälpsavgiften (grundavgiften) uppgår lill avbasbeloppet för året innan rättshjälp begärs', avrundad lill närmast lägreliolal kronor, eller f.n. . Grundavgiften skall betalas av den somhar en årsinkomst motsvarande högsl två basbelopp. Ärinkomsten högre än två basbelopp utgör maximibeloppet grundavgiften ökad medett tilläggsbelopp, som varierar beroende på inkomstens storlek.Tilläggsbeloppet tas ul i en progressiv skala. Det är en tjugofemte-del av dendel av den rättssökandes inkomst som överstiger tvä men ej tre gångerbasbeloppet, en tjugondel av den del av inkomsten som överstiger tre men intefyra gånger basbeloppet, en femlondd av den del av inkoms- 'gäller basbeloppet för . 2 1982/83. Prop.1982/83:61 18 len som överstiger fyra men inte fem gånger basbeloppet,en tiondel av den del av inkomsten som överstiger fem men inle sex gångerbasbeloppet, en femtedel av den del av inkomsten som överstiger sex men inlesju gånger basbeloppet och hälften av den inkomst som överstiger sju men inleåtta gånger basbeloppet. Inkomsten avrundas därvid till närmast lägre tusentalkronor och maximibeloppet till närmast lägre tiotal kronor (12 § RHL). Den somhar en inkomst som överstiger åtta gånger basbeloppet får inte aUmän rättshjälp(6 § RHL). Om den rättssökande i väsentlig omfattning bidrar lillnågon annans underhåll höjs beloppsgränserna med vad som motsvarar ell halvtbasbelopp för vaije underhållsberätligad. Förekomsten av större förmögenhelsinnehaveller tyngande skuldsättning skall beaktas när rällshjälpsavgiften beräknas (6och 13 §§ RHL). Grundavgiften kan sättas ned om det finns särskilda skälför del. Den får dock inle sällas lägre än en procent av basbeloppet (medavrundning till närmast lägre liolal kronor), om del inle är uppenbart atl denrättssökande saknar möjlighet att betala en så stor avgift (12 § första stycketRHL). Om biträde har förordnats i den rättsliga angelägenheten,ankommer det på biträdel atl avkräva den rätlssökande rällshjälpsavgiflen (27 §RHL). Skulle ersättningen till biträdet, när den slutligen fastställs, blilägre än den erlagda rällshjälpsavgiflen och har del uppstått andra kostnaderför rättshjälpen, svarar biträdet gentemot staten för mellanskillnaden (30 §andra stycket RHL). Har inga andra kostnader uppstått, skall mellanskillnaden istället betalas tillbaka till den rättssökande. Det är således biträdelsuppgift all se till atl den rättssökande erlägger tillräcklig betalning förkostnaderna för rättshjälpen intill det för den rätlssökande fastställdamaximibeloppet. Om det inte finns något biträde skall rätlshjälpsavgifienerläggas till staten (27 § RHL). Allmän rättshjälp skall upphöra, om den rättssökande inleerlägger rättshjälpsavgiften (34 § första stycket 1 RHL). L)epartementsförslaget: På den del av rällshjälpskoslnadensom utgör ersätlning lill biträdet för arbete betalas en tilläggsavgift på tioprocent. Denna avgift börjar löpa när biträdets arbetsersättning har uppgåttlill . och beräknas på del överskjutande beloppet. Biträdel lar inavgiften från den rättssökande. Avgiften är i vatje enskilt fall maximerad tillelt belopp som uppgår till fem gånger den rättssökandes maximibelopp. Om enrätlssökande visar alt han eller hon saknar ekonomiska möjligheter all betalatilläggsavgiften får den myndighet som fastställer biträdesersätl-ningen'sättaned avgiften eller helt befria från den. Promemorieförslagel: Överensstämmer i huvudsak meddepartements-förslaget, dock all tilläggsavgiften där kallades självrisk ochberäknades på 1982/83:61 19 helaersättningen till biträdet. I promemorian föreslogs inle nägot tak försjälvrisken och heller ingen möjlighet till nedsättning eller befrielse (sepromemorian s. 5-8). Remissinstanserna: Remissinstansernasuppfattningar varierar starkt. Vissa godtar förslaget ihedan andra avslyrkerhelt eller delvis. Åtskilliga remissinstanser förordar all självrisken intetillåts stiga över en viss gräns samt alt i första hand indispositiva målundantas från självrisk (se bil. 2 avsnitt 2.1). Ennackdel med nuvarande rällshjålpssystem är atl en rättssökande, som harbeviljats rättshjälp, inte behöver göra några processekonomiska övervägandenefter det att kostnaderna för angelägenheten har nått upp tillrällshjälpsavgiften. När rättshjälpskoslnaderna har passerat gränsen för vadsom skall betalas i avgift kan den rättssökande tillåla kostnaderna alt stigatill vilken nivå som helst ulan atl han eller hon själv behöver betala någondel av del belopp som överstiger rätlshjälpsavgifien. Inomförsäkringssektorn försöker man motverka liknande problem som kan uppkommabeträffande rättsskyddsförsäkringar genom en självrisk. Denna består av ettfast gmndbelopp och ovanpå detta ell tilläggsbelopp som utgör en andel avrättegångskostnaderna. Denna andel är ofta . Detär enligl min mening angelägel alt höja kostnadsmedvelandet hos dem sombeviljas allmän rättshjälp. För det ändamålet synes del lämpligl atl nu införaen särskild avgift i rätlshjälpssystemel, motsvarande självrisken påförsäkringsområdet. Den nya avgiften bör lämpligen betecknas tilläggsavgift.Utgångspunkten bör därvid vara atl tilläggsavgiften inte skall medföra någonnämnvärd avgiftshöjning i rättsliga angelägenheter av mer normal omfattning.Syslemel bör utformas så att det framför allt motverkar uppkomsten av stora ochför samhället dyrbara tvister. Givetvis är delta sårskilt angelägel omivisleföremålels värde är lågt jämfört med kostnaderna för tvisten. Det ärockså viktigt atl systemet får en kostnads-hämmande verkan ulan all leda tillonödigt krångel vid hanteringen. Somjag har framhållit bör tilläggsavgiften inle innebära någon egentligfördyring av rättshjälpskoslnaderna i angelägenheter som kan sägas vara avnormal omfattning. Självfallet varierar de genomsniltiigarättshjälpskoslnaderna något mellan skilda ärendelyper, men alt försökakartlägga dessa variationer är knappast meningsfullt. Del synes i ställetrimligl atl utgå från den tillgängliga statistiken över storleken hosbiträdes-ersättningar i ärenden om allmän rättshjälp. Denna visar all denersatta tiden genomsnittligt understiger tio timmars arbete. Med nuvarandeersättningsnivå motsvarar tio timmars arbete . Dennedre gränsen för tilläggsavgiften bör lämpligen sällas vid detta belopp. Ellsystem med dels en inkomstprövad rättshjälpsavgifl och dels en 1982/83:61 ,20 tilläggsavgiftleder i mera omfallande angelägenheter sammantaget lill högre avgifter än vadden rätlssökande anses ha förmåga atl betala när den inledanderällshjälpsavgiften fastställs. Från del all behandlingen av den rättsligaangelägenheten inleds och därvid rällshjälpsavgiften betalas till biträdet ochlill dess alt tilläggsavgiften böljar löpa kommer emellertid normall en visstid atl förflyta. Som jag skall beröra i det följande är det naturligt alttilläggsavgiften krävs in i omgångar med mindre belopp. Den rättssökande kommersåledes all ha en viss lid på sig från det alt ärendet påbörjas till dess altyllerligare avgifter behöver betalas. Man får anla att den rällssökandesekonomi då i allmänhet ger utrymme för ytterligare avgifter. Som jag straxskall återkomma lill bör del emellertid finnas ett tak för tilläggsavgiften ochäven en möjlighet till befrielse från denna. 1flertalet mål och ärenden där rättshjälp förekommer utgör biträdesersättningenden helt dominerande delen av kostnaderna för rättshjälpen. Detta talar för atltilläggsavgiften bör beräknas på denna del av kostnaderna. Om även andrarättshjälpskoslnader räknades in i underlaget skulle det krävas ell alltförkomplicerat förfarande för beräkning och uppbörd av tilläggsavgiften. Vidarebör endasi den del av bilrädesersättningen som utgör ersättning för arbeteligga lill grund för beräkningen. All även räkna in ersätlning för tidsspillanoch resor skulle i likartade fall ofta ge skilda resultat beroende päskillnader i fråga om avstånd i olika delar av landet, tillgång på biträdenm.m. Enliglpromemorieförslaget borde vad som sägs om självrisk på biträdesersättninggälla även beträffande ersättning till skiftesmän och medlare. Alt införa entilläggsavgift även på dessa ersättningar medför emellertid administrativasvårigheter av sådan omfattning all jag anser att ersättningarna inle böromfattas av den nya avgiften. Somjag redan har antytt måste ell syslem med en tilläggsavgift vara enkelt alltillämpa. Av den anledningen bör en enhetlig procentsats gälla trots atl del ioch för sig finns skäl.som talar för en skala som är progressiv i takt med denrällssökandes inkomst och med kostnaderna i den rättsliga angelägenheten. Denfördelningseffekt som della medför kan kompenseras genom justeringar avrättshjälpsavgiflerna i högre inkomstlagen. Jag bedömer atl är enlämplig nivå för tilläggsavgiften. Denna bör alltså uppgå till avden del av biträdels ersätlning för arbete som överstiger . Sammaprocentsals lillämpas vanligen när del gäller rättsskyddsförsäkringarna, dockmed en någol annorlunda konstruktion bl.a. vad gäller grundbeloppet. Entilläggsavgift på av den del av biträdels arbetsersättning somöverstiger . fär bedömas som en förhållandevis låg riskandel. 1982/83:61 21 Detkan emellertid förekomma fall när även en så försiktigt tilltagen avgift ledertill en alltför hög sammanlagd kostnad för den enskilde. Jag tänker bl.a. påvissa skadeståndsmål av pilotfallskaraklär som kan medföra myckel högarättegångskostnader. Tilläggsavgiften får naturligtvis inte medföra atträttshjälpskoslnaderna i sådana och liknande fall blir så höga alt kostnadernai praktiken gör det omöjligt även för den som har beviljats rättshjälp althävda sin rätt. Av detta skäl bör del införas elt röriigl tak för avgiften,dvs. en gräns i vatje enskilt fall över vilken den inle får stiga. En sådangräns bör vara anpassad till den rällssökandes ekonomiska förhållanden. Ettlämpligl sätt atl åstadkomma en sådan anpassning är all den nya avgiftenbegränsas i förhållande lill den rättssökandes maximibelopp för rättshjälpen.En rimlig avvägning är alt tilläggsavgiften högst får uppgå lill fem gånger delmaximibelopp som har fastställts för den rätlssökande. Som exempel pä hur ensädan regel verkar kan nämnas att för den som har atl betala endasigrundavgiften, som för föreslås bli , skulle tilläggsavgiftenbli högsl , medan tilläggsavgiften för den som har ett maximibelopp på2 . högst skulle bli . Tilläggsavgiftför rätlssökande med låga inkomster Närdet gäller rättssökande med sä svag ekonomi att grundavgiften har salts nedenligl 12 § RHL, bör man skilja mellan dem för vilka avgiften endast harreducerats och dem för vilka den har éftergells helt och hållet. För de rättssökandesom har fått grundavgiften reducerad, vilket i allmänhet sker till hälften,bör huvudregeln om tilläggsavgift normall gälla.