prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — En del av vinst överförs vaije är dessutomtill . Utlåningen från fondernasker på mycket gynnsamma villkor. och lämnar utvecklingskrediter meden löptid tiU en administra-tionsavgifl på 0,. AsDFsutvecklingskrediter löper med en avgift av . äramorteringsfria i samtliga fonder. Tabell 4: Bidragen tillutvecklingsfonderna per Totala bidrag (milj dollar) samlade bidrag (milj dollar) bidrags- andel (procent) röst-andel (procent) Storleken av det tecknadekapitalet i respektive utvecklingsbank och av bidragen tiU respekfiveutvecklingsfond avspeglar deras utlä-ningskapacitet. Tabell 5:Utvecklingsbankernas och -fondernas utlåningsvolym Total utlåning per (milj dollar) Utlåning 1981 (milj dollar) 10330' 2686' ' Avser budgetåret1981/82. Fördelning av utlåningen på länder Även omutvecklingsbankerna och -fondema riktar sig till olika mottagarländer,beroende pä utvecklingsnivå och kreditvärdighet, strävar både bankerna ochfonderna efter att bistå de fattigare länderna. Säväl som harunder i ökande utsträckning förskjutit Prop.1982/83:100 Bilaga 5 165 utlåningen till länder med lägre BNI per capita. För deafrikanska och asiatiska regionalbankerna ledde det växande behovet av attbättre kunna bistå de fattigare länderna till bildandet av respektiveutvecklingsfond. I följande tabeU visas den långsiktiga förskjutningen ibankernas utlåning efter BNIper capita. Tabell 6: Den procentuella länderfördelningen avutvecklingsbankernas och -fondernasutlåning BNI/capita 1979 1968/69-1972/73 (procent) 1978/79-1982/83' (procent) -390 391-680 681- BNI/capita 1979 -400 401-700 701- BNI/capita 1979 -400 401-700 701- ' inkl planerad länderfördelning för /83 Fördelning av utlåningen på sektorer Utlåningen har intebara i ökad utsträckning gått lill de fattigare u-ländema. harutlåningen ocksä alltmer kommit de fattigare befolkningsgmppema tUl del (setabell 7). Detta framgår av att andelen projekt inom jordbmk ochlandsbygdsutveckling och social infrastruktur har ökat i jämförelse med andelenför industri och ekonomisk infrastmktur. TiU social infrastruktur hänförs iaUmänhet hälsovård, stadsutveckling, utbildning och vattenförsörjning. Med ekonomiskinfrastruktur menas energianläggningar,transport och kommunikafion. Bakom den ökadesatsningen på jordbmks- och landsbygdsutveckUng och på sociala projekt ligger denförändrade inställningen tiU dessa sektorers betydelse för utvecklingen. Denna förändrade syngmndar sig pä insikten att det inte föreligger något motsatsförhållande mellansatsningen på basbehov, som i hög grad fillfredsställs genom sociala projekt,och ekonomisk tUlväxt. Därtill kommer att de fattigaste befolkningsgmppema främst återfinns pä landsbygden. För en allsidigutveckling krävs emeUertid även fortsatt satsning på 12 1982/83. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 166 industri, energi, transport och kommunikation. Inte minstkommer ökade insatser för energiutvinning i de oljeimporterande attspela en viktig roll för att förbättra betalningsbalansen. Den i längdenofrånkomliga stmkturomvandUngen av de oljeimporterande u-ländernasekonomier kräver stora investeringar även inom andra sektorer änenergin. /beslöt därför att bistå deoljeimporterande även med s k stmkturanpass-ningslån, som inteär knutna till specifika projekt. Genom denna modifierade form av programlänhar rådgivningsfunktion ytterligare markerats. harspelat en central roll för att, i samråd med berörda , upprättabiständskoordinerande gmpper, s k konsortier och konsultativa grupper.Det finns f n ett tjugotal sädana grupper under ordförandeskap avVärldsbanken. är medlem i de gmpper som berör länder som mottar svensktbilateralt bistånd. leder också den kon-sullafiva gruppen förinternationell jordbmksforskning (CGIAR). Tabell 7: Den procentuella fördelningen avutvecklingsbankernas och -fondernas utlåningpå sektorer 1970/71-1972/73 1978/79-1980/81 Jordbruks- och landsbygdsutveckling Social infrastruktur Programlån och tekniskt bistånd Jordbruks- och landsbygdsutveckling Social infrastruktur Prop.1982/83:100 Bilaga 5 167 Jordbruks- och landsbygdsutveckling Social infrastruktur Internationella finansieringsbolaget (IFC) Intemationellafinansieringsbolaget som upprättades , är en del av Väridsbanksgruppen.Dess syfte är att främja ekonomisk utveckling i genom att, tiUsammans medprivat kapital, medverka lUI upprättandeoch expansion av privata företag i . För medlemskap i att man är medlem i . IFC har 122 medlemsländer,varav 101 . Guvernörs- och direktörsstyrelserna är desamma för IFC som förVärldsbanken och . chef fungerar som ordförande i . Rösträtten är liksom i vägd i förhållandetill andelen tecknat kapital. Verksamheten leds av en verkställandevice-president. Antalet anställdauppgår f n tUl drygt 400. IFCs tecknadekapital uppgick tUl 497 milj doUar. Sverigeskapitalandel uppgår fill . IFCs verksamhet finansieras även avackumulerade vinster och lån från . IFCs investeringarsker i allmänhet i form av en kombinafion av akfie-teckning ochlångfristiga lån. Investeringsobjekt skall enligt stadgan vara privata företag. Stafiigt delägandeutesluts inte men företaget skall ha "privat karaktär" och inle vararegeringskontrolleral. Vaije investering måste uppfylla tvä gmndläggande krav: 1) den måste bidra tUlutvecklingen av ekonomin i mottagariandet och 2) den mäste med högsannolikhet vara vinstgivande. IFCs investeringarunder /82 uppgick fill 612 milj doUar. Detta belopputgjorde emellertid endast ca en Qärdedel av de totala kostnadema för deinvesteringar, i vUka IFC deltog. Tre Qärdedelar kom från andra finansieringskäUor,i första hand privata banker. Antalet länder somfår IFC-stöd har stigit och en ökad satsning har skett i låginkomstländer.Hälften av antalet projekt under det senaste verksamhetsåret gick tiUländer, som 1980 hade en per-capitainkomst under 760 doUar. Dessa länder erhöllca av de totala investeringama. De största mottagama av IFC-medel i absoluta talär fortfarande de större och rikare u-ländema (t ex , , ,och ). IFC-medlen går i ökad utsträckning fill jordbmk ochenergi. går dockhälften tiU industriprojekt. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 168 Internationella jordbruksutvecklingsfonden () Den internationellajordbmksutvecklingsfonden () upprättades efter rekommendation fränväridslivsmedelskonferensen . IFADsuppgift är att stödja projekt och utvecklingsprogram för livsmedelsproduktion och livsmedelshantering i . Isynnerhet uppmärksammas defattigaste med livsmedelsbrist och med goda fömtsättningaratt öka livsmedelsprodukfionen. Särskild vikl skall läggas vid näringsstandard och livsvillkor för defattigaste befolkningsgrupperna. Under åren 1978-81bevUjade 89 lån fill 64 länder på sammanlagt ca . avlånen gavs pä synneriigen mjuka villkor fill de fattigaste . Räntan på dessalän är , amorteringstiden är ,varav de första tio är amorteringsfria. Av de lån som ges på de gynnsammaste vUlkoren går huvuddelen fill ländermed en per capita-inkomst på eller mindre. av de totalaresurserna har gått fill asiatiska , tUl afrikanska. Utöverlån förekommer även etl visst tekniskt bistånd. Knappt hälften av IFADs projekthar utarbetats av fonden, medan övrigagenomförts i samarbete med andra internationella utvecklingsorgan. IFADs medlemsländer- 136 - är indelade i tre kategorier: ,OPEC-länder och mottagarländer. SamUiga länder ingår i en styrande församling.Vaije kategori har 600 röster. Inom de bidragsgivande kategorierna fördelas rösträtteni stor utsträckning i relation fill bidragsandel. består av 18 medlemmar,sex frän varje kategori, och väljs för entreårsperiod. är ordinarie styrelsemedlem för denordiska länderna. Fonden hade för sinförsta verksamhetsperiod till sitt förfogande, varav57% kom från och frän OPEC-länderna. bidrag uppgick tillsammanlagt . Detta utgjorde 2,5%av den totala summan. En påfyllnad om för treårsperioden trädde i kraft först i juni1982. bidrag under påfyUnaden är ,OPEC-ländemas medan övriga svarade för 30 mUj dollar.Sverige bidrar med vUket är 3,av det totala päfyllnadsbeloppel Prop.1982/83:100 Bilaga 5 169 FNs/FAOs världslivsmedelsprogram (WFP) Under 1950-taletanvände vissa länder, främst , sina stora spannmålsöverskott för bilaterallivsmedelshjälp. Efterhand växte krav fram pä ett internationelll komplementtill den bilaterala hjälpen. inrättades WFP som en multUateral kanal för livsmedelshjälp,underställd FN och FAO. WFP lämnar bistånd iform av livsmedel främst till jordbmksutveck-lingsprojekt, där matransoner delas uttill de anställda vid anläggningsarbeten, s k food-for-work. WFP ger ocksä hjälp lill urnäringssynpunkl särskilt behövande gmpper, t ex kvinnor och småbarn, skolbarn,flyktingar etc. av WFPs totala resurser används för katastrofbistånd. En medvetensatsning sker pä de fattigare , som mottar ca tre Qärdedelar av WFPs utvecklingshjälp. WFPs styrande organär (), som består av 30 medlemsländer, varavhälften . Genom återinträde i CFA för perioden kommer att företrädasav tre länder eftersom också och då är med i CFA. Kommitténsammanträder i , där WFP har sitt högkvarter. CFA skall, utöver sinstyrelsefunktion för WFP, vara etl forum fördebatt och ge rekommendationer om biständsmetoder och biståndspolitikpå livsmedelsområdet. WFP finansieras medfrivilliga bidrag, dels i form av livsmedel, dels i form av kontanterför att betala administration, frakt, försäkringar etc. Bidragen liU WFP harökat från till ca800 milj dollar 1981-82. Eftersom priserna både pä livsmedel ochfrakter har gått upp kraftigt har ökningen inte räckt till mer än att bibehållaungefär samma volym livsmedelsbistånd. Att WFP ändå kunnat öka sina leveranserberor pä de tillskoll man fått genom konvention om livsmedelshjälp (FAC)och del internafionella beredskapslagret av Uvsmedel för katastrofinsatser (lEFR). WFPskompetens vad gäller upphandling, transporter och distribution har kommit attutnyttjas allt flitigare även i bilaterala sammanhang och i samband medinternationella hjälpaktioner. levererade WFP sammanlagt 1,5 miljton livsmedel. 1982/83:100 Bilaga 5 170 harWFP haft svårt att uppnå de fastställda bidragsmålen. Dessa var 950resp I 000 mUj dollar för perioderna 1979-80 och 1981-82, medan bidragen ibägge faUen stannade vid ca 800 milj doUar. Målet för perioden pä1 2(X) milj dollar antogs med stor tvekan hos flera givarländer. HittUls uppgårutfästelserna till strax . Dominerandebidragsgivare är och . Den svenska andelen av de reguljära WFP-medlenuppgick till ca 3,. För vardera 1983 och1984 har utfäst ett bidrag pä . Det svenska bidraget ärtill tvä tredjedelar bundet tUl upphandling i . Bland erbjudna svenskaUvsmedel har WFP uteslutande vall vegetabilisk olja. Dämtöver harSverige under /83 ställt till WFPs förfogande för att täcka vissakostnader för kompletterande utmstning i samband med WFP-projekt. Nästan hela dettabidrag förväntas användas för upphandling av transportmedel i . 1980års konvention om livsmedelshjälp (FAC) Konventionen omlivsmedelshjälp (FAC) är en del av det gällande internationellaveleavlalet. Tanken var att komplettera detta avtal med ett bidrag tillu-ländemas livsmedelstrygghet genom att i en bistånds-konvenfion göraåtaganden om årliga spannmålsleveranser. konvention har förlängts med tre ärtill . Syftet medkonventionen är att bidra till att nå det mål på spannmålsbislånd perär, som uppställdes av 1974 ärs världslivsmedels-konferens. De tolvmedlemsländerna har åtagit sig att leverera sammanlagt minst 7,6 milj ton per är.De största andelarna faller på (), EG (),(), () och (). åriiga bidrag är40000 ton. Bidragen utgår i form av spannmål, inklusive ris, eUerkontantbidrag, omräknade enligt världsmarknadspris. Leveranserna sker som gåva eller som förmånligkredit, bilateralt eller multilateralt enligt givarens bestämmande. Av de totalaåtagandena går genom WFP. Det svenska bidraget kanaliseras i sinhelhet genom WFP, som även får elt fraklbidrag. De totala svenska kostnadernaberäknas lill för /83. Del sekretariat och en under konventionen upprättad kommitté för livsmedelshjälp() är ansvari- Prop.1982/83:100 Bilaga 5 171 ga för konvenfionens tUlämpning. Alla tolv medlemsländemaingår i kommittén. Internationellaberedskapslagret av livsmedel för katastroflnsatser (lEFR) FNsgeneralförsamUngs sjunde extra möte antog en resolution, vari medlemsländernauppmanas att stäUa pengar eller livsmedel lill WFPs förfogande förkatastrofinsatser i . Målet saltes vid en reserv på minst 500 000 tonspannmål. Det internationella beredskapslagret (lEFR) upprättades . Sedan1978 har beredskapslagret en mera permanent karaktär med årliga påfyllnader. Utfästelserna filllEFR är friviUiga. Enskilda länder åtar sig att häUa en viss kvantitetlivsmedel i lager som med kort varsel kan sättas in i katastroflägen.Bidragen har vuxit snabbt. uppnåddes och överträffades måletför första gången genom bidrag pä ca varav kanaliserades genom WFP. Bidragsgivare tUl lEFR är i stort sett samma länder somtill FAC. Diskussioner har förts om hur lEFR skall kunnaförstärkas. En överenskommelsehar träffats i WFP/CFA om att separata utfästelser tUl lEFR skaU göras i samband med WFPs ordinariebidragskonferens. Sverigevar en av initialivtagama tUl lEFR och har stött lagret tillkomst. Del svenska bidraget består av 40000 lon svenskt vete, ca 1 250 lon matolja samt ett kontant bidrag för atttäcka fraktkostnaderna. Dessutom kanSverige i män av behov och resurser bidra med andra livsmedelsprodukter. bidrag ställs ihuvudsak tiU WFPs förfogande.Kostnaden beräknas för /83 uppgå till . Prop.1982/83:100 Bilaga 5 172 FNs flyktingkommissarie () FNsflyktingkommissarie började sin verksamhet 1951. UNHCRs uppgift är att gerättsligt skydd och bistånd åt flyktingar och åt människor som befinner sig i enmotsvarande situation. En stor del av UNHCRs arbete är inriktat pä alt iinternationella överenskommelser och nafionell lagstiftning främja flyktingarsrättigheter, och se till att dessa tUlämpas av de enskilda staterna. Pä grund avkraftigt ökade flyktingströmmar väriden runt harUNHCRs verksamhet fält en myckel snabb tUlväxt och kommit alt domineras av storabiståndsprogram. I en akutflykfingsituafion söker UNHCR i första hand fillhandahåUa hjälp för överlevnadi form av livsmedel, tält och filtar. Hjälpen kan vid behov utvidgas fillatt omfatta bostäder, vattenförsörjning, hälsovård, utbildning, utmstning för visssjälvförsörjning etc. Redan på ett tidigt stadiumsöker UNHCR finna varaktiga lösningar för flykfingarna. FrivUlig repatriering anses vara den bästa lösningen.Alternativt kan lokal integrationoch omplacering i tredje land komma ifråga. har flyktingläger tenderat att permanentas och därmed ta ianspråk en stor del av UNHCRs resurser för bistånd under en följd av år. Fömtom sittreguljära program bland flykfingar bistår UNHCR på generalförsamlingensuppdrag flyktingar efter del atl de återvänt fill hemlandet eller hjälpermänniskor som lever som flyktingar i sitt eget land. UNHCRs verksamhetgranskas av en rådgivande kommitté, den s k exekufivkommillén. Kommittén har 41medlemmar. är medlem sedan1958. Kommitténsammanträder en gäng per är i . Dämtöver äger informella möten mmett par gånger per är. Detta sker för att bidragslän-dema löpande skaU kunnafä insyn i UNHCRs verksamhet. Flyktingkommissariensverksamhet finansieras genom frivilliga bidrag medan kostnaderna för sekretariatet iGeneve inklusive fältkontoren, för närvarandeca 1 600 personer, fill en dryg fjärdedel bestrids via FNs ordinarie budget. UNHCRs verksamhet växte explosionsartatunder senare delen av 1970-talel. 1975uppgick totala budgeten fill och 1980 till . Därefter har verksamheten reduceratsnägot och budgeten är beräknad till ca . Prop.1982/83:100 Bilaga 5 173 De slörslabidragsgivama är , , och . reguljära bidrag uppgick till . Dämtöver ges omfattande extrabidrag från bl a kataslrofanslaget fill UNHCRs särskilda program. harmerparten av dessa program förts in under den reguljära budgeten med påföljdatt medelsbehovet ökar för denna. Liksom de flestaandra organisationer inom FN-systemet har UNHCR svårt att nå de fastställdabidragsmålen. räknar man dock med att budgeten kommer att balanseras. Ettannat problem är den ökade specialdestineringen av bidrag vilket minskarflyktingkommissariens möjligheter att pä ett rättvist sätt fördela resursernameUan de olika flykfing-gruppema. FNshjälpprogram för Palestina-flyktingar (UNRWA) FNs hjälpprogramför Palestinaflyktingar började sin verksamhet 1950. UNRWA bistår deflyktingar som lämnade Palesfina vid fillkomst samt desom blev flyktingar efter junikriget 1967.1 dag är ca 1,8 milj palestinierregistrerade som hemlösa eller flyktingar hos UNRWA. Ungefär en tredjedelav dessa befinner sig i läger i , , samt Gaza-remsan och påVästbanken. Programmet förPalesfinaflykfingar omfattar utbildning, Uvsmedelshjälp och hälsovård. Genomutbildningsprogrammet vilket omfattar över halva budgeten, utbildas ca 330 000palesfinska barn i 635 skolor. UNRWAs chef, medtitel generalkommissarie, rapporterar fill generalförsamlingenom organisationens verksamhet. En rådgivande kommitté deltar i planeringen av organisafionensverksamhet. UNRWAs budgetomfattade 1982 ca 250 milj doUar. De största bidragsgivarna är , ,och . Det svenska bidraget uppgår tUl . VidIsraels invasion i förstördes bl a flera flykfingläger och UNRWA gick ut meden extra appell om för katastrofhjälp. Som svar härpå lämnade ettextra bidrag fill UNRWA på samt ytterligare i augusti 1982.1oktober beviljades ytterligare för en insats av fem tekniker urspecialenheten för katastrofhjälp för att bistå UNRWA med röjning av förstörda flyktingläger. 1982/83:100 Bilaga 5 174 Organisationen harunder haft finansiella svårigheter, vilka ytterligareförvärtades . Svårigheterna beror bl a pä att kostnadernaför programmet automatiskt ökar genom sfigande matpriser och lönermen framför allt genom att antalet barn i skolålder ständigt ökar. Bidragen tillprogrammet ökar däremot inte i samma takt. Hotet om atl tvingas skära nedutbildningsprogrammet eller t o m stänga samtliga skolor vUar ständigtöver organisationen och har undanvärjts endast genom betydande extra bidrag isista stund. InternationeUa federationen för familjeplanering (IPPF) IPPF, som gmndades1952, hade till en början endast åtta medlemsorganisationer, (). IPPF har idagmedlemsorganisationer i ett hundratal länder, och är den största enskilda intemationellaorganisationen efter Röda Korset. Målet förverksamheten är att främja familjeplanering och ansvarigt föräldraskap, dvsmänniskors rätt atl själva besluta om hur många barn de vill ha och hur tält deska komma. Federationen verkar för att öka medvetenheten om befolkningsfrågansbetydelse och för atl den beaktas i nationella och internationellautvecklingsplaner. Vidare satsar man pä att utveckla och förbättra tillgångenpå familjeplaneringsservice. Särskilda ansträngningargörs för att förändra attityderna hos männen. Genom att vidga samarbetet med andra organisationer, enskilda såväl som olikaFN-organ, söker man skapa en bredare förankring för sin verksamhet. Federationen har etl nära samarbete med WHO ifrågor som rör sexualundervisning, nutrition och familjeplaneringsservice inomramen för mödra-och bamvård. Representanter församtliga medlemsorganisationer sammankallas vart tredje är tUl den s kmedlemsförsamUngen. Då fastställs en arbetsplan framåt. Ansvaret förverksamheten i övrigt ligger pä styrelsen, som har 48 medlemmar från olikamedlemsorganisationer, valda på regional basis. Arbetet leds avfederationens generalsekreterare, som är svensken . medicinsk panel under ledning av professor vidKarolinska Institutet fungerar som rådgivare tUl och tiUmedlemsorganisationerna bl a i frågor som rör preventivmedel. Federationenshuvudkontor är beläget i och har drygt 2{X) anstäUda. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 175 IPPFs verksamhetfinansieras genom frivilliga bidrag från regeringar, organisafioner och privatabidragsgivare. Därtill kommer inkomster från medlemsorganisationerna i form avmedlemsavgifter, inkomster frän försäljning av prevenfivmedel, lokala bidrag m m. Desammanlagda inkomsterna beräknas att komma att uppgå tiU drygt 80milj dollar varav 46 milj i form av statliga bidrag. , , ,och är de största bidragsgivarna. För treårsperioden1981/82-1983/84 har utfäst bidrag på sammanlagt . Det svenskabidraget är 50 miljkr. Dengemensamma fonden för råvaror Avtalet om dengemensamma fonden för rävaror slöts . Avtalet träder i kraftnär det har ratificerats eller godkänts av 90 stater, representerande 2/3 avkapitalet. Tiden för ratificering har förlängts till . hade ca 90 stater undertecknat men bara30 har ratificerat avtalet. har undertecknat men ej ratificerat. Om USAinte ratificerar avtaletväntas en rad andra länder heller inte göra det. I så fall är det myckel osäkert om avtalet alls kommer att träda ikraft. Fondens syfte är atlunderlätta tiUkomsten av och verksamheten inom intemationeUa rävamavtal, bl a genomåtgärder som kan bidra till att stabiliserarävampriserna. Fonden ska arbeta med tvä konton. ' Det första kontot ska bidra till finansieringen avinternationella buffertlager och internationeUt kontrollerade nationella lagerav rävaror. I princip ska fonden fungera som en bank för de olikaråvamorganisationerna. Det andra kontot ska finansiera andra åtgärder för attförbättra marknadsbetingelserna för enskilda råvaror. Det kan gälla forskning för attfå fram nya användningsområden för en råvara, handelsfrämjande åtgärder, nya och bättreutsäden eUer försöksanläggningar för vidareförädling av råvaror i u-ländema.Det andra kontot skall i huvudsak finansiera åtgärder som berör flerau-länder. Särskild uppmärksamhet skall ägnas ät råvaror, som är av betydelseför de minst utvecklade länderna. Bidragen frånmedlemsländerna väntas uppgå till ca , uppdelat på 470 milji tiUskjutel kapital och 280 milj i frivilliga bidrag till det andra kontot.Sveriges andel är ca samt en utfästelse pä i friviUigt bidrag till det andrakontot. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 176 Fonden skall ledasav ett räd omfattande samtliga medlemsstater, en styrelse med 28 medlemmar samt enverkstäUande direktör. AUa viktigare beslut i räd och styrelse kommer att kräva kvalificeradmajoritet, 2/3 av rösterna, eller högt kvalificerad majoritet, 3/4 av de totala rösterna. /GATTs internationella handelscentrum (ITC) /GATTsinternationella handelscentmm (ITC) bildades . Dess syfte är att främjau-ländernas export genom marknadsundersökningar, utveckling av nya produkter,marknadsföring samt medverkan till uppbyggnad av nya institutioner för export.I enlighet med nordiska rekommendationer har ITC i ökande grad uppmärksammat deminst utvecklade ländemasbehov. Riktlinjema förITCs verksamhet fastställs av de beslutande organen i och pågmndval av rekommentafioner från en rådgivande gmpp (on ITC),i vilken representanter för alla medlemsländer deltar. En teknisk kommitté granskar ITCsarbetsprogram. Förden löpande verksamheten svarar ett sekretariat i med ca 230 anställda, vartill kommer ca 500 pä fältet.Sedan maj 1981 är svensken chef för sekretariatet. De sammanlagdabidragen lill ITC för är . ärden störste enskilde bidragsgivaren. Det svenska bidraget /83 till . Dessutom samarbetar med ITC inomramen för del bilaterala utvecklingssamarbetet. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 Det bilateralautvecklingssamarbetet BISTÅNDET TILL ENSKILDA PROGRAMLÄNDER VX Uige \,. '''"i urimo t y'' Lobitq/' _Jr------------------------ W:/"- Benguei3/;T;;~r;2jk........... y v:............................ ''/" jHuambo Mocamedes Är;::-**' p / \' 7_.i. "cAPRJ.j "* Befolkning BefolkningstiU växt/år BNI/invånare 7 milj inv (1980) 2,(1975-80) (1980) Offentligt nettobistånd/person -totalt (exkl östländer) (1979) -(1981/82) Prop.1982/83:100 Bilaga 5 178 Ekonomisk och social utveckling ekonomiskaoch polifiska situafion fortsätter att präglas av det krig som föregicksjälvständigheten och av de aUtmer omfattande sydafrikanskaattackerna. ockuperar sydafrikanska tmpper stora områdeni södra . Invasionen har orsakat omfattande materiella skador ochmänskligt lidande.