prop · G60319 · 1982-12-31 00:00:00 — Deallra flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget i promemorian eller lämnardet utan erinran. Ett flertal av dessa godtar förslaget utan närmaremotivering. Till dessa hör justitiekanslem, länsstyreben i ,i län, länsstyreben i , iSkaraborgs län, länsstyreben i , i , domkapitleti , stiftsnämnden i , stiftsnämnden i , Svenska kyrkansdiakoninämnd och för stiftstingen. Endastett fåtal remissinstanser framför en annan mening än den som kommer tilluttryck i promemorian. Tre remissinstanser, kammarrätten i Prop.1982/83:19 363 ,i (majoriteten) och ärkebbko-pen är positivatill en ändring av villkoren för valbarhet till kyrkvärdsuppdrag. Ändringenfår dock inte klippa av sambandet mellan kyrkvärdsuppdrag och uppdrag ikyrkorådet. Två remissinstanser, i och stiftsnämnden iUppsala, förordar att kyrkvärdar väljs i samband med valet av ledamöter ochsuppleanter i kyrkorådet. Hovrättensför yttrande över promemorian har avgetts i samband medhovrättens yttrande över betänkandet (SOU 1981:6) Översyn av lagen omförsamlingsstyrelse. Förslaget i promemorian kommenteras därvid inte särskilt. och avstår från att yttra sig överpromemorian. Enligt54 § lagen (1961:436) om församlingsstyrelse väljer kyrkorådet kyrkvärdar blandsina ledamöter och suppleanter. Iolika sammanhang har förts fram önskemål om att kretsen av valbara personerskall vidgas. I promemorian avvisas denna tanke, främst med hänsyn tillkyrkvärdamas medansvar för den kyrkliga egendomen och deras dämr härrörandeförtroendeställning i församlingen. Kammarrättenvill till en början konstatera att den åldriga kyrkvärdsinstitutionenfortfarande synes utgöra en levande realitet inom kyrkan. En del avförklaringen torde vara att institutionen har anpassats till utvecklingen bl.a. genom att kyrkvärdarna har anförtrotts vidgade praktiska uppgifter i sambandmed gudstjänsterna. Häri ligger - oavsett om fråga är om en"misstolkning" (PM s. 23) - ett värde. Kammarrätten har svårt attinse att några bärande principiella skäl talar emot en sådan ordning närförsamlingen finner den lämplig. Däremot står det naturligtvis den församlingfritt som så önskar att anförtro de aktuella uppgifterna åt andra personer. Obestridligen harkyrkvärdarna vissa legala åligganden även om dessa numera inte har sammapraktiska betydelse som . Enligt promemorian är den viktigaste funktionen idetta hänseende medansvaret för den kyrkliga egendomen vilket ger kyrkvärdarnaen särskild anknytning till de uppgifter som ankommer på kyrkorådet. Om man påkyrkligt håll anser att behov föreligger av att vidga kretsen av lämpligapersoner valbara till kyrkvärdsuppdrag sätter kammarrätten i fråga om inte denönskvärda kopplingen till kyrkorådet kan tillgodoses i erforderlig mån om detstadgas att kyrkvärd, som ej är ledamot eller suppleant i kyrkorådet, likvälhar rätt att i likhet med suppleant närvara vid rådets sammanträden och, området fattar beslut härom, även yttra sig där. Han skulle däremot inte ägarösträtt. Med en sådan konstmktion skulle kretsen av valbara kunna vidgas i denutsträckning som finns erforderlig. En nackdel med den skisserade lösningen kanvara att kyrkorådets funktionsduglighet minskas om många kyrkvärdar utsesutanför Prop.1982/83:19 364 ledamöternasoch suppleanternas krets och antalet deltagare på sammanträdena därför blirohanterligt stort. Ipromemorian har utredaren framlagt övertygande motiveringar såväl föruppfattningen att ett uppdrag som gudstjänst-, distriktskyiko- eller kapell-värdinte förutsätter någon anknytning till församlingens legala organ som för sittförslag att den nuvarande bestämmelsen om valbarhet till kyrkvärdsuppdragskall behållas oförändrad. Kammarkollegietbiträder på i promemorian angivna skäl förslaget att den nuvarande bestämmelseni 54 § LFS om valbarhet till kyrkvärdsuppdrag behålls oförändrad. Enhgtlänsstyrelsens mening är det väsentligt att intresserade församlingsmedlemmarbereds tillfälle att delta i gudstjänstlivet i de funktioner som normalt bmkarupprätthållas av kyrkvärdarna. vill därför förorda ett system därminst en av kyrkvärdama utses bland kyrkorådets ledamöter och suppleanter ochövriga bland därtill lämpade församlingsmedlemmar. Enledamot och föredraganden: Deti skilda sammanhang framförda önskemålet om att också personer utanförkyrkorådets krets skall kunna väljas till kyrkvärdar har i och för sig godaskäl för sig. Kyrkvärdamas ansvar för kyrkans inventarier står emellertid i ettnära samband med kyrkorådets uppgifter enligt församlingsstyrelselagen. Dettaansvar bör fortfarande upprätthållas. Kyrkvärdamas övriga uppgifter, de s. k.liturgiska funktionerna vid gudstjänsterna, såsom att ta emot församlingen, ansvaraför kollekten, biträda med textläsning etc., bör anförtros gudstjänstvärdar.Sådana uppdrag kan utan lagändring lämnas åt envar intresseradfullmäktigeledamot eller församhngsmedlem. Genom en sådan ordning haråtskilliga småförsamlingar i länet enligt vad erfarit löstifrågavarande problem med kyrkvärdamas närvaro vid gudstjänstema. Motbakgmnd härav finner skäl saknas att utöka valbarheten tillkyrkvärdsuppdrag. Länsstyrelsendelar uppfattningen att kravet på en breddning av rekryteringsunderlaget förkyrkvärdsuppdraget i allmänhet bottnar i en oklarhet om uppdragets innebörd. Enligtlänsstyrelsens mening bör man försöka komma till rätta med problemet genom att församlingamatill att ombesörja de icke egentliga Prop.1982/83:19 365 kyrkvärdsuppgifternautser personer utanför kyrkorådet. Omständigheterna talar för att det finns ettbehov av att man från centralt kyrkligt håll, t. ex. svenska , informerar församlingarna om denmöjligheten. Kyrkofullmäktige iJönköpings kyrkliga samfällighet har i ett yttrande över betänkandet Översyn avlagen om församlingsstyrelse berört frågan om att valet är begränsat tillkyrkorådsledamöter från en speciell utgångspunkt. Fullmäktige har framhållitföljande. Nuvarande ordning att kyrkvärd väljs bland kyrkorådsledamötema kan ivissa situationer vara otillfredsställande. Partisystemet spelar en avgöranderoll. För att bli kyrkorådsledamot måste man i regel företräda ett parti. Dettabegränsar starkt möjligheten att rekrytera lämpliga kyrkvärdar. Många lämpligapersoner vill av olika anledningar inte offentligt företräda något politisktparti. Fullmäktigessynpunkter åskådliggör de politiska partiemas stora ansvar -särskilt med hänsyntill kyrkvärdarnas liturgiska uppgifter - för att till kyrkorådets ledamöteroch suppleanter väljs personer som har ett levande intresse även föf kyrkansandliga verksamhet. är övertygad om att det finns sådanaintresserade bland politiskt aktiva personer. Länsstyrelsenförordar sålunda, i enlighet med den av kommundepartementet upprättadepromemorian, att någon förändring i lagen om församlingsstyrelse inte vidtas f.n. promemorian behandlade frågan har varit föremål för ett flertal utredningar.Därvid har entydigt framkommit att problemen kan lösas utan ändring av nugällande ordning. Med hänsyn härtill och till att den förankring som kyrkvärdennu har i kyrkorådet uppenbart är av värde bör ingen ändring göras. Länsstyrelsenansluter sig alltså till promemorians förslag. Beträffandefrågan om vidgad valbarhet till kyrkvärdsuppdrag kan konstateras att ämnetvarit föremål för åtskilliga motioner och yrkanden . senast anförda motionen, vilken föranlett den nu framlagda utredningen,anförs svårigheter att inom den begränsade krets som kyrkorådet utgör engagerapersoner som är villiga att åta sig uppdrag som kyrkvärdar. Utredningenanser att de påtalade svårigheterna bottnar i oklarheter och misstolkningar avinnebörden i begreppet kyrkvärd. Omså är fallet har inte något att erinra mot att nuvarandevalbarhetsregel behålls oförändrad. Måhända kan ett klarläggande uttalande fråndepartementshåll vara tillräckligt för att avhjälpa svårigheterna. Prop.1982/83:19 366 Enligtdomkapitlets uppfattning ligger tyngdpunkten i kyrkvärdsuppdraget på ansvaretför vården och förvaltningen av kyrkans egendom även om kyrkvärdarna sedvanemässigtockså fullgör vissa liturgiska uppgifter. Kyrkvärdamas ekonomiska ansvarmotiverar ett bevarande av sambandet mellan kyrkvärdar och kyrkoråd och talarsåledes mot en utvidgning av kretsen för till kyrkvärdsuppdraget valbarapersoner. Ett bevarande av den nuvarande ordningen motverkar också enligtdomkapitlets uppfattning att kyrkvärdskapet uppfattas som enbart enservicefunktion i samband med gudstjänster och förrättningar. Detfaktum att frågan upprepade gånger aktualiserats,främst genom riksdagsmotioner, tyder dock på att församlingama har haftsvårigheter att rekrytera kyrkvärdar från den begränsade krets som kyrkorådetsledamöter och suppleanter dock utgör. Denna svårighet kan kanske i viss månhänga samman med att valet av kyrkvärdar har kommit att bli något av ensekundär fråga i skymundan av valet till ledamöter i kyrkorådet. Om val avkyrkvärdar i stället företogs av kyrkofullmäktige redan vid valet av ledamöter ochsuppleanter i kyrkorådet skulle frågan aktualiseras på ett tidigare stadium dåmöjlighet fortfarande finns att parera de påtalade svårigheterna. Kyrkvärdarutsedda av fullmäktige skulle i så fall utses som övrigakyrkorådsledamöter och ingå i kyrkorådet. Beträffande valbarheten i detta fallskulle gälla samma regel som för ledamot och suppleant i kyrkorådet. Utövermöjligheten att utöka kyrkorådet med för kyrkvärdsuppdraget lämpliga och föruppgifter tillräckligt många personer vill också peka påmöjligheten att utse särskilda gudstjänstvärdar, vilka utan att ingå ikyrkorådet kan fullgöra de rent "liturgiska" uppgifter som sedvanemässigthar åvilat kyrkvärdama. Sammanfattningsvisavstyrker en ändring varigenom kyrkvärdama skulle komma att ståutanför kyrkoråden, men förordar en ändring av nuvarande ordning genominförande av regeln att val av kyrkvärdar skall företas av kyrkofullmäktige påsätt ovan sagts. Ilikhet med promemorian anser att gmnden för det bevarade sambandetmellan kyrkvärdsuppdraget och kyrkorådet är det gemensamma ansvaret för vårdenoch förvaltningen av kyrkans inventarier, som framgår av 43 § lagen (1961:436)om församlingsstyrelse (LFS) och att ett upphävande av detta samband skulle påett negativt sätt förändra kyrkvärdens förtroendeställning i församlingen.Kyrkvärdens liturgiska uppgifter kan fullgöras av andra personer liksom denfrivilliga delen av det s. k. värdskapet i församUngen. Bildandet av kyrkliga samfälligheterhar fått till följd att kyrkvärdama i de församlingar som ingår i samfällighetenkommit att Prop.1982/83:19 367 avskärmasfrån den insyn de tidigare erhållit som ledamot eller suppleant i kyrkorådet.Utvecklingen av nya tätorter med småkyrkor har medfört att församlingarnaönskar utse kyrkvärdar bland församlingsmedlemmama i de nya tätorterna. Dessaförsamlingsmedlemmars möjlighet att bli representerade i kyrkorådet motverkasbl. a. av att man av effektivitetsskäl inte vill utöka antalet ledamöter ikyrkorådet. Allt detta bör lösas genom att särskild hänsyn tas till församlingsmedlemmamai församlingar, som ingår i kyrkliga samfälligheter eller i tätorter medsmåkyrkor vid utseende av representanter i kyrkorådet. Därmed skulle möjlighetberedas för dessa församlingsmedlemmar att få bli representerade i kyrkorådetoch därmed berättigade att väljas till kyrkvärdsuppdraget, vilket är möjligtenligt nuvarande lagstiftning, då lag om församlingsstyrelse ökadekretsen av valbara till kyrkvärdsuppdraget till att även avse suppleanter ikyrkorådet. På gmnd av vad som ovananförts instämmer i promemorian Ds Kn 1981:9 att nuvarandebestämmelser i lagen om församlingsstyrelse i den del lagen avser valbarhet tillkyrkvärdsuppdrag bör kvarstå i oförändrat skick. Promemorianinnehåller en utförlig redogörelse för de särskilda uppgifter som ankommer på kyrkvärdama.Flertalet uppgifter kan numera fullgöras även av andra personer. Allmänt anses dockdessa uppgifter av tradition ankomma i första hand på kyrkvärdama. Exempel påsådana uppgifter är upptagande av församlingskollekt, frambärande avnattvardskärlen och medverkan vid kyrkoherdeinstallationer och invigningsakter.Såväl i gudstjänsten som i andra sammanhang fungerar kyrkvärdama somförsamlingens främsta representanter. Allmänt sett är det derepresentativa uppgifterna som främst förknippas med kyrkvärdsfunktionen.Som framhålls i promemorian har uppgiften att representera församlingen endjupare och mer betydelsefull innebörd än att ta emot kyrkbesökarna vid kyrkdörren.Deltagandet i gudstjänsten innebär att kyrkvärdama som församlingens främstaförtroendemän genom sin närvaro ger uttryck för sitt ansvar för gudstjänsten. Kyrkvärdamas egentligauppgift får ändå anses vara uppgiften att ta vård om församlingens kyrka ochdess övriga egendom. Detta framgår av motiven till församlingsstyrelselagen1961:70 s. 178. "Det är uppenbart, att kyrkvärdar endast skall väljas ide fall praktiskt behov därav föreligger, dvs. i allmänhet då rådet har atttaga vård om en kyrka." Även denna uppgift åvilar således kyrkorådet idess helhet men kyrkvärdama har här ett särskilt ansvar. Enligt förordningen(1942:929) om vården av vissa kyrkliga inventarier skall kyrkoherden och kyrkvärdamatillse att egendomen väl vårdas. Ettav skälen som framförts för en utvidgning av kretsen valbara personer är attdet i församlingar med flera kyrkor kan vara svårt att inom kyrkorådet Prop.1982/83:19 368 finnatillräckligt antal personer som är beredda åta sig uppdrag som kyrkvärd.Lagändringen 1961, då kretsen valbara personer utvidgades till att avse ävenkyrkorådets suppleanter, tillkom just med tanke på dessa församlingar. Om detredan vid valet av kyrkorådsledamöter och suppleanter beaktas att kyrkvärdarnaskall utses i denna krets, torde det i allmänhet inte bereda kyrkorådetsvårigheter att utse kyrkvärdar. Möjlighet finns också att genom utökning avantalet ledamöter och suppleanter i kyrkorådet vidga kretsen valbara personer. Förslagettill ny församlingsstyrelselag (SOU 1981:6) innehåller bestämmelse om rätttill ledighet från anställning för kyrkliga förtroendemän. Denna bestämmelsekan antas medföra förbättrade möjligheter för kyrkorådsledamöter inkl.kyrkvärdar att utöva sina uppdrag. Därmed torde även rekryteringen av personerför dessa uppdrag underlättas. Domkapitletanser med hänsyn till vad ovan anförts att kyrkvärdsuppdraget är näraförbundet med uppdraget som ledamot eller suppleant i kyrkorådet. Att brytadetta band av den anledningen att svårigheter ibland kan föreligga att utsekyrkvärdar finner inte befogat. De uppgifter som kyrkvärdama utföri samband med den söndagliga gudstjänsten kan som tidigare framhållits utan hinderav bestämmelsen i församlingsstyrelselagen fullgöras även av annan person.Domkapitlet vill slutligen peka på möjUgheten att i församling med annan kyrkautöver församlingskyrkan för sådana uppgifter utse personer utanför kyrkorådettill "biträdande kyrkvärdar" eller "gudstjänstvärdar". Domkapitletstöder utredningens förslag att bestämmelsen i 54 § församlingsstyrelselagenbehålls oförändrad. Domkapitletdelar de i promemorian gjorda övervägandena angående sambandet meUan kyrkvärdaroch kyrkoråd i det gemensamma ansvaret för vård och förvaltning av kyrkan ochdess egendom. Påpekandet att yrkandena om en breddning avrekryteringsunderlaget för kyrkvärdsuppdraget synes bottna i en oklarhet omuppdragets innebörd vill instämma i. Uppgifterna som gudstjänstvärdm. m. torde det stå envar församling fritt att lösa efter de lokala fömtsättningama. Domkapitlettillstyrker att nuvarande bestämnnelse behålls oförändrad i församlingsstyrelselagen. Bakgmndentill promemorians tillkomst är bl. a. en riksdagsmotion, där frågan om vidgadvalbarhet till kyrkvärdskap förts fram. Promemorian utmynnar i att någonändring icke bör ske av gällande regler. kan icke finna att den redogörelsesom Ugger till grand för stäUningstagandet på någon punkt är oriktig. Attdet aktuella förslaget - och flera liknande under de Prop.1982/83:19 369 senasteårtiondena - lagts fram torde bero på en felaktig uppfattning i fråga omkyrkvärdamas lagreglerade uppgifter. Att deras uppgifter dämtöver vidgats genomolika sedvänjor är en annan sak. I själva verket förhåUer det sig ju så att maninte behöver vara vald till kyrkvärd för att kunna fungera som "värd"vid gudstjänsten. Undantag gäller vid nattvardsgudstjänsten -att bära framoblat och vin till altaret. Vad beträffar denna uppgift kan givetvis för enstörre församling, som har kyrkor eller kapell i flera stadsdelar, svårigheteruppstå att få kyrkvärdar till alla lokaler, särskilt om det är nattvardsgångsamma dag. Detta förhållande måste dock beaktas när kyrkorådsledamöter skallutses. menar att man bör se till att det finns en kyrkorådsledamot eUersuppleant från varje stadsdel med egen kyrkolokal, som är beredd att fungerasom kyrkvärd. Med tanke på att fullmäktige kan bestå av 5-6 partigmpperingar,som också har andra hänsyn att ta då kyrkoråd skall väljas, kan ändocksvårigheter uppstå att få kyrkvärdar som kan betjäna varje gudstjänstlokal vidnattvardsgudstjänst. ifrågasätter, om det verkligen skuUe behövasen formell ändring av kyrkolagen på denna punkt, för att andra änkyrkorådsledamöter skall kunna utföra en kyrkvärds uppdrag vid nattvardsgångar. Somframgår av ovanstående är berett att instämma i det principiellauttalandet i promemorian om vikten av att kyrkvärdama, med de lagregleradeuppgifter de nu har, väljs just inom den begränsade krets, som harhuvudansvaret för församlingsverksamheten nämhgen kyrkorådet med suppleanter.Det är mycket väsentUgt att bibehålla den personalunion mellan den gudstjänstfirandeförsamlingen och kyrkorådet, som kyrkvärdama representerar. En lagändring avdet slag som i oUka sammanhang påyrkats skulle leda tiU den djupt olyckUgauppfattningen att kyrkvärdama var de som hade ansvaret i gudstjänstsammanhang,medan kyrkorådet hade andra uppgifter.' Somomnämns i promemorian är kyrkovärdsämbetet historiskt sett det fömämsta avkyrkans lekmannaämbeten. Redan i Östgötalagens kyrkobalk omnämns kyrkovärdamasom företrädare för sockenmenigheten och som företrädare för kyrkans egendom.De har även, vid sidan om prästen, getts ett delansvar för den kyrkUgaverksamheten. Promemorian har på ett utmärkt sätt redogjort för derasförtroendeställning och anknytning till kyrkorådet samt den misstolkning avderas uppdrag, som ordet "kyrkvärd" hos allmänheten gett anledningtill. I promemorian föreslås också åtgärder för att befria kyrkovärdama frånvissa tjänande uppgifter eUer allmänna värdskap i kyrkan. Man konstaterar, attdet står församUngen fritt, att bland kyrkans frivilligga medhjälpare utse s.k. gudstjänstvärdar, som skaU visa kyrkobesökare till rätta och i övrigt svaraför ordningen och de praktiska arrangemangen kring gudstjänstema. Ävenupptagande av kollekt sägs kunna överlåtas på personer utanför kyrkovärdamaskrets. Domkapitletanser, att den ursprungliga benämningen "kyrkovärd" bör användas i ställetför det språkligt mindre vackra förkortade ordet "kyrkvärd". Mananvänder ju alltjämt ordformer som kyrkoråd, kyrkofullmäktige, kyrkostämma,kyrkoadjunkt, kyrkomusiker, kyrkosångare m. m. Medkyrkovärd eller ursprungligen kyrkovärjare avsågs den som värjde eUerförsvarade kyrkan och dess egendom. Detta urspmng, som ger ordet dess rättainnebörd, är okänt för de flesta. Helt naturligt intolkas allmänt i ordet kyrkovärdett värdskap, en servicefunktion i kyrkan vid dess gudstjänster. Användningenav kyrkovärdarna blir vid en sådan uppfattning naturUgtvis både vidsträckt ochbetungande, i synnerhet i kyrkor med hög besöksfrekvens. Det är därföringalunda förvånande, att det allt oftare ropas efter ökat antal kyrkovärdaroch om möjUghet att utse kyrkovärdar även utanför kyrkorådens krets. Denihärdighet, varmed begäran om sådan möjlighet återkommer, visar tydligt, attblott allmänna uttalanden om kyrkovärdsbegreppets rätta innebörd och om möjlighetemaatt skaffa andra medhjälpare, exempelvis gudstjänstvärdar, inte räcker. Kyrkovärdsbegreppetmåste klart beskrivas. Vidare bör begreppet "gudstjänstvärdar"införas att avse medarbetare, som församlingen fritt äger utse för att bistå kyrkobesökamavid gudstjänsterna. Domkapitletfår härmed föreslå, att ordet "kyrkvärd" ändras till det urspmngliga "kyrkovärd",att kyrkovärdarna av kyrkorådet väljs bland ledamöter och suppleanter i rådet,att kyrkovärdsbegreppet klart anges i församlingsstyrelselagen eller ikommentaren till lagen samt att ett nytt begrepp "gudstjänstvärdar"införs med den innebörd som ovan och i promemorian beskrivits. Utredningenbehandlar frågan om kyrkvärdarna skall kunna utses bland andra än ledamötemaoch suppleantema i kyrkorådet, vilket skulle medföra en ändring av 54 § församUngsstyrelselagen.Problemet är aktuellt i första hand hos församlingar med två eller flerakyrkor. Inormalfallet utses två kyrkvärdar för varje kyrka. Med hänsyn till att det isynnerhet inom storstadsförsamlingama icke sällan finns både tre och flerakyrkor i en och samma församling tas med nuvarande bestämmelser en god del avkyrkorådets ledamöter och suppleanter i anspråk för uppdragen att varakyrkvärdar. Kretsen begränsas ytterUgare av det förhåUandet, att en delkyrkorådsledamöter av personliga skäl inte har möjlighet åta sig uppdraget varakyrkvärd. Medhänsyn härtill skulle det i och för sig finnas fog till en sådan ändring av bestämmelsema,att någon eller några av kyrkvärdama i vissa fall finge utses bland församlingsmedlemmamautanför kyrkorådet. EmeUertid måste också vissa andra faktorer beaktas. Prop.1982/83:19 371 Mednu gällande bestämmelser kan kyrkvärdarnas erfarenhet från sin verksamhet tillgodoföraskyrkorådet. Detta är viktigt bl. a. ur den synpunkten, att kyrkvärdarnadärigenom kommer att utgöra ytterUgare en förbindelselänk mellan kyrkorådetoch det levande församlingslivet. skulle också ihändelse av förfall för kyrkvärd kunna kompletteras med särskilda gudstjänstvärdar,vilka borde kunna hämtas utanför kyrkorådets krets. Härigenom skulle detidigare angivna olägenheterna kunna uppvägas. Pånämnda skäl avstyrker i likhet med utredningen en ändring av 54 § församlingsstyrelselagen. Domkapitleti Karbtad: _ Domkapitletdelar den uppfattning, som kommer tiU uttryck i promemorian. Enligtdomkapitlets mening är det angeläget, att den nuvarande bestämmelsen i ämnetbibehålls oförändrad. Grundenför sambandet mellan kyrkvärdar och kyrkoråd är det gemensamma ansvaret förvården och förvaltningen av kyrkans egendom. Isitt yttrande framställning från församlings-och pastoratsförbund anslöt sig till den uppfattning som framförtsav bland andra Lunds domkapitel: "Det ansvar för församlingslivet och dessutveckling och för förvaltningen av kyrkans och församlingens egendom - ditäven vård och omsorg om kyrkorurnmet och dess inventarier hör - som 43 § LFSlägger på kyrkorådet gör det ytterst svårt att tänka sig att kyrkvärdar skullekunna fullgöra de funktioner som av ålder åvilat dem utan att ha säteoch stämma i kyrkorådet. Kyrkvärdinstitutionen är enligt mening aUtförväsentlig för att tömmas på sitt reella innehåU." Domkapitletanser att detta uttalande alltjämt är giltigt och instämmer i promemoriansförslag att den nuvarande bestämmelsen i LFS behålls oförändrad. Iföreliggande promemoria behandlas frågan humvida den krets av personer som f. n.enligt 54 § lagen (1961:436) om församlingsstyrelse kan utses till kyrkvärdarbör utvidgas. Angivna frågeställning har varit uppe till behandling i skildaorgan vid ett flertal tillfällen . Så anhöU t. ex.styrelsen för i skrivelsetill Kungl. Maj:t om sådan ändring av 54 § LFS atl kyrkvärdar skullekunna väljas inom en vidare personkrets än vad som är möjligt . Överansökningen yttrade sig bl. a. samtUga domkapitel. Flertalet remissinstanserställde sig då principiellt avvisande till den begärda lagändringen.Domkapitlet i framhöll i sitt yttrande Prop.1982/83:19 372 1972önskvärdheten av att förbindelsen mellan kyrkvärdskap och ledamotskap eller suppleantskapi kyrkoråd bevarades.