prop · G6032 · 1982-12-31 00:00:00 — Närdet gäUer den interna syon anser CSN det posifivl atl man i förslaget poängterar,atl syon skall bedrivas integrerad med övrig pedagogisk verksamhet. Som ettled i integrafionen meUan syo och undervisning bör det 1982/83:2 53 ocksåvara möjligt att inom komvux kombinera syo-tjänsten med en undervisningsdel. CSNpåpekar dessutom att syon inte som nämns i förslagel skall ha karaktären avrådgivning. En syo-funktionärs uppgift måste vara att ge vägledning lUl destuderande så att de själva med hänsyn till den information de fått kan ta stäUningoch fatta beslut. SACOISRmenar att den syo som riktar sig mot de studerande inom komvux har en starkareinriktning mol vägledning och stöd både enskilt och i grapp än syon iungdomsskolan. Anledningen är dels atl antalet undervisningsfimmar i varje ämneinom komvux är litet i jämförelse med ungdomsskolan, varför samma utrymme för syo-integrationinte står tillbuds, dels att vuxenstuderande, särskilt de prioriterade grappema,har ett stort behov av stöd och vägledning. Syoninom komvux bör enligt /SR huvudsakligen läggas utanför de lärarledda lekfionemai de olika ämneskursema. Del finns annars en betydande risk för att målen iämnesutbildningen inle kan uppnås på den knappt tillmätta tiden. SärskUd tidbör i stället sältas av för den intema syon. Detta bör ge möjlighet tiU en reeUmåluppfyllelse av syon för vuxna då man genom dylika arrangemang bättre kan få tiUstånd en fungerande samverkan mellan elever, lärare, syo-funktionärer ochskolkuratorer. Jämställdhetskommitténtillstyrker komvux-utredningens förslag i mål och riktUnjer för syo att komvuxskall verka för jämställdhet. anser emeUertid alt delär nödvändigt atl i högre grad än vad komvux-utredningen gör utveckla jämställdhelsmålen.De vuxnas behov av syo avviker visserligen i många avseenden från ungdomamas,men situationen är när del gäller de könsbundna valen av utbildning och yrkemycket lika. beslut med anledning av propositionen om syo (1981/82:15)betonar nödvändigheten av särskilda insatser för flickoma bl. a. med hänvisningtiU proposifionen om arbetsmarknadspolitiken. Sådana åtgärder kommer,anser jämställdhetskommittén, att få avgörande betydelse för utbUdningens rollsom förändringsinstmment. föreslår därför atl åtgärderi linje med dem som gäller för flickornas syo i ungdomsskolan förs in i syo förkomvux. Vidare föreslår jämstäUdhelskommittén att studiebesök och praktisk arbelslivsorienteringplaneras så att män får inblick i kvinnodominerade yrken och kvinnor i mansdominerade. Jämställdhetskommitténuttalar att en första fömtsältning för jämslälld-hetsarbetet i skolan är attall skolpersonal får utbildning i jämställdhetsfrågor. Gymnasieskolkurseroch särskilda yrkesinriktade kurser Komvux-utredningensförslag till mål och rikfiinjer för gymnasieskolkurser och särskildayrkesinriktade kurser kommenteras bl. a. av CSN. Enligt CSN:s uppfattning är deten stor och allmän efterfrågan på särskilda 1982/83:2 54 CSN ser det därför positivt att ett ökat samråd meUan berörda parterkommer tiU stånd och eventuellt medför en utbyggd UtbUdning. LOerinrar om att komvux-utredningen bl. a. föreslår att yrkesinriktade kurser kananordnas på initiativ av "utvecklingsfonder, branschorganisationer,myndigheter och enskilda företag". LO understryker komvux-utredningensuppfattning att kursema inle ges en alltför smal och företagsinriktad prägel.LO ställer krav på att varje sådan kurs måste garanteras en sådan bredd och ettsådant innehåll att den stärker arbetslagarnas möjligheter att ta tiUvara ochhävda sina intressen gentemot arbetsgivarna. SOSVUXanser att det är viktigt atl komvux också fortsättningsvis kommer att varauppbyggt som ett ämneskurssystem. Då ges möjlighet alt läsa det som behövs ochpå det sätt, tid och omfattning, som passar de vuxenstuderande bäst. Vidaresäger att vad det gäUer yrkesinriktade gymnasieskolkurser verkarsystemet med delmoment- och modulkurser fungera bra. Belräff'ande den mertekniskt inriktade utbUdningen, verkstadsindustri m. m. har dock komvux vissarent prakfiska problem att ordna utbildning. SOSVUX föreslår därför ett bättresamarbete med AMU så att komvux t.ex. kan "köpa" platser av AMU. Utbildningamainom AMU är så bra kvalitets-, lokal- och utmslningsmässigt att de borde varatillgängliga även för dem som har behov av yrkesutbildning men inte ärberättigade tiU arbetsmarknadsutbildning. AMSframhåller att undervisningen i grandvux skall inriktas mot och förbereda förarbete altemalivt fortsatt utbildning. Studiebesök och yrkes-och arbetslivsförberedandemoment är viktiga som en integrerad del i UtbUdningen. SACOISRstöder kommitténs förslag fill mål och riktlinjer för gmndvux men saknaruttryck för det stora behovet av särskilt utbildad kurativ personal. Enavsevärd del av de elever som studerar inom grandvux är i stort behov av kurativainsatser. SOSVUXtiUstyrker förslaget men menar alt många som går i grundvux har problem inteenbart med sin läs- och skrivkunnighet. Det är därför viktigt att man underinskolningsperioden inte bara diagnostiserar deltagamas kunskaper ochfärdigheter utan att man också försöker skapa sig en helhetsbild av deltagamassituation så atl alla verkligen kan få den hjälp och det stöd de behöver. Härkrävs etl bra fungerande samarbete inom utbildningen men också med andramyndigheter och organisationer. Av samma anledning är också samhälls- och näturorienteringeni undervisningen viktig. Informationen utåt och den uppsökande verksamheten ärockså något, vars betydelse aldrig kan överdrivas. SOSVUX delar kommitténsmening att grundvux-studierna bör bedrivas på deltid i början. Prop.1982/83:2 55 EnligtSOSVUX är det nödvändigt att lärama som skall undervisa i gmndvux dels får en gmndläggandeutbUdning för detta, dels får möjlighet tiU fortbUdning. Det är nämligen trevitt skUda saker atl undervisa bam, vuxna svenskar och invandrare även om målenför utbildningen är desamma. SÖansluter sig fill att gmndläggande läs-, skriv- och räkneundervisning bör gespå hemspråk (den grandläggande nivån). Detta är emellertid inte allfid möjligt.Syftet med grandvux är att förmedla kunskaper och färdigheter som äroundgängliga för den enskilde i samhället. Det innebär bl. a. vissa kunskaper isvenska. För invandrare som inle kan få sin grandläggande undervisning påhemspråket krävs, att kursdeltagaren redan inledningsvis lär så mycket svenskaatt denne kan kommunicera med sin svensktalande lärare. Kommittén föreslår attsvenska som främmande språk införs i grandvux, men har inte klargjort likheteroch olikheter visavi svenska för invandrare (sfi). SÖ erinrar om att SFI-kommilténhar föreslagit ätt invandrare, som deltagit i grandvux, inte skall ha rätt tUlsvenska för invandrare. I avvaktan på ändrad utformning av sfi bör dock de somgenomgått grandvux ha rätt att delta i sfi liksom hittiUs. SÖ finner attbesluten om ändring av grandvux för invandrare och svenska för invandrare börsamordnas. Däremot tUlstyrker SÖ förslagel vad gäller svenskar i grandvux. Ävenmed i stort sett oförändrad straktur bör emeUertid undervisningensuppläggning, formema för studiernas planering, metoder och arbetsformer samtutvärdering följa föreliggande förslag, vilka väl överensstämmer med och aUmänna råd. Ytterligarenågra remissinslanser har framfört synpunkter på vilka som skaU ha rätt attdelta i grandvux. AMSerinrar om förslag om atl svenskundervisning för flyktingar, somär omhändertagna av i förläggning eUer i enskildinkvartering, skall överföras till den nya sfi-utbildningen med kommunen somhuvudman, dels att invandrare, som har behov av grandvux, skall få sin sfi-utbUdninginom denna. Om dessa förslag realiseras måste flyktingar iarbetsmarknadsstyrelsens flyktingförläggningar bli berättigade tiU grandutbUdninginom kommunen. AMSpåpekar också att det i förslaget anges att merparten av de svensktalande sällanhelt saknar läs-, skriv- och räknefärdigheter och därför inte behöver delta iden mest elementära delen av grandvux. Det är oklart menar AMS om det mot den bakgmndenär komvux-utredningens mening att svensktalande vuxna med 6-årig skolgång skallkunna antas till grandutbildning. EnligtSOSVUX måste det åtgärdas alt man tydligen inte får börja i grandvux om man harkunskaper motsvarande årskurs 5 som man ju då naturligtvis inte kan liUräckligtför att man skall klara studierna på grandskolenivå i komvux. Anfingen måste även dessa få fillträde tiU grandvux eller också får manordna en överbryggande kurs i komvux. 1982/83:2 56 SOSVUXtar också upp lokalfrågan och menar att del är bra för rekryteringen och förtryggheten om undervisningen sker i egna lokaler ute i bostadsområden etc.Kanske vore det bra att i slörre utsträckning förlägga undervisningen påfortsättningsnivån till själva komvux-enheten. Det skulle ge ett bättresamarbete mellan grandvux och komvux. Detta skulle också kunna bidra till fick bort del sociala glapp som på många håll råder mellan gmndvux och komvux.I gmndvux får elevema elt helt annat socialt stöd än vad man får som elev i komvux.Övergången blir därför svår för många. TCOföreslår att texten ändras i komvux-utredningens förslag till mål ochriktlinjer bl. a. så atl man beträffande undervisningen i svenska för dem somhar annat modersmål än svenska konsekvent använder begreppet svenska somfrämmande språk. CSN,SÖ, TCO och SOSVUX fillstyrker förslaget att gymnasieskolkurserna skall vara etappindeladei huvudsak enligt den straktur som prövats i försöksverksamheten. EnligtCSN är det angeläget atl elappsyslemet införs eftersom det på etl bättre sättkan ta tillvara den enskilde studerandes tidigare studieerfarenheter ochnuvarande studiebehov. Det blir lättare för utbildningsanord-nama alt placerain eleverna på rätt nivå och på detta sätt undvika onödig omgång för berördaelever. I den mån förslagen påverkar studiestödssysle-met är CSN beredd attgöra erforderiiga justeringar. EnUgtSACO/SR:s uppfattning har någon egentlig utvärdering av försöksverksamheten ejskett. Del föreUgger alltså inga svar på de väsentliga frågorna om systemetunderlättar att studier och arbete varvas, om återvändsgränder eUmineras samtom systemet innebär alt de vuxnas behov och intressen kan tillvaratas bättre iundervisningen. Del är /SR:s uppfattning att den nuvarande linjespliltringenhar betydande nackdelar. Ett mer enhetligt kursutbud bör eftersträvas. Engenomförd etappindelning kräver en förändring mot nya undervisningsmetoder. Ensådan förändring föratsälter att lärarna bereds tUlfälle lill fortbildning. SOSVUXframhåller att etappindelningen gör att det blir lättare att åtemppta studierefter eventuella avbrott. Systemet gör också att man kan läsa många ämnen tiUsammansoavsett inriktning på studierna, dvs. man slipper den traditionellauppdelningen tvåårigt/treårigt och naturvetare/humanister etc. SOSVUX trorockså att det är lättare atl få korttidsutbildade att verkligen börja studeraom man slipper dagens krångliga linjesystem. SOSVUXföreslår en sänkning av delningstalet fill åtminstone 30 deltagare. I och med eiappindelningenkommer förmodligen klasserna i de vanligaste ämnena att bli större än vad de äri dag. är grappema i t. ex. storstäderna fyUda fill delningstalet36. Då det i komvux 1982/83:2 57 ärrelativt få lärarledda timmar kan det i så här stora gmpper nästan verkaomöjligt att uppnå de mål om deltagaranpassning och medinflytande/an-svar somden nya läroplanen talar om. De stora klasserna leder lill all man får mindrekontakt med läraren och atl gemenskapen i klassen blir klart sämre. Detta ökaravbrotten och det är de med sämst föratsättningar som först ger upp. Ensänkning av delningstalet skulle minska avbrotten och ge ett bättre utnyttjandeav undervisningen och på så sätt förmodligen inte bli någon förlust även om detskulle kosta några kronor. SACOISR,TCO, och SOSVUX tillstyrker förslaget all etapperna 2-4 skaU betraktas som enenda kurs. SOSVUX framhåller att del är viktigt att inte de studerandeplötsligt står där med en halv utbildning och dryga studieskulder och inte kanfullfölja sin utbUdning därför atl de "högre" etapperna inte kananordnas. SACOISR framhåller att det också är väsentligt att kursdeltagamablir garanterade alt kunna slutföra en kurs utan alt ett minskat elevantalmedför en minskning av antalet undervisningstimmar. SÖförordar att de olika etappema även betraktas som separata kurser sålänge resurserna till komvux är otiUräckliga i förhållande till efterfrågan. förslag på denna punkt skulle genomföras anser SÖ att detbör gälla även för yrkesinriktade utbUdningar. I nuvarande läge med stark begränsningav resursema lill komvux är del nödvändigt atl kunna genomföra en så långt möjliglrationell kursplanering. Eftersom närheten tiU utbUdningen ofta är avgörandeför om avståndskänsliga vuxna skaU våga påbörja studier, är det viktigt atl deinledande etapperna 1 och 2 åtminstone i de obligatoriska ämnena svenska,engelska, matematik och samhällskunskap/arbetslivsorientering samt en radyrkesinriktade utbildningar anordnas på så många platser som möjligt. Däremotbör senare etapper saml yrkesinriktade påbyggnadskurser kunna koncentrerasmera. Deltagama i dessa har större studievana varför längre avstånd tillutbildningen inte torde avskräcka från avslutande studier. Uppdelningi grunddel och fördjupningsdel /SRanser att timfördelningen mellan gmnd- och fördjupningsdel inte får låsas genomcentrala bestämmmdser. Sådana bestämmelser kan motverka en nödvändig individualiseringdå elevemas förkunskaper ofta är varierande. Fördelningen av undervisningstidenbör vara en gemensam fråga för skolledning, lärare och elever. 1982/83:2 58 SÖkonstaterar att komvux-utredningens förslag tiU mål och riktlinjer för gymnasieskolkurseroch särskilda yrkesinriktade kurser omfattar en uppräkning av de allmännaämnen som bör få anordnas i komvux. Vissa ämnen anordnas trots att de inteutgör krav för högre studier. I en del fall krävs SÖ:s medgivande. Med hänsyn tUlde begränsade resurser som står tUl komvux förfogande, finner SÖ alt de ämnensom inte krävs för allmän eller särskild behörighet,bör få anordnas endastefter SÖ:s medgivande. För många deltagare i dessa ämnen torde deltagande istudiecirklar kunna fillgodose utbildningsbehovet. EnligtLO:s uppfattning bör arbetslivsorientering bibehållas som separal ämne eftersomdet rätt utformat har betydelse för individens framtida yrkesval, men också förden aktiva roU som löntagarna förväntas spela i utformningen av det framfidaarbetslivet. Även pedagogiska motiv talar för ämnets självständighet. Genom atlta fillvara de vuxna elevemas arbetslivserfarenhet redan tidigt iundervisningen ges eleven en möjlighet alt bidra med värdefuU kunskap. Omsambandet mellan tidigare yrkeserfarenhet och den planerade yrkesinriktningen blu"ordentligt belyst kan de övriga ämnena framstå i sitt sammanhang. Motivationenkan därmed ökas för de fortsatta studierna. Medden tradition som samhällskunskapen har och den låga status arbetslivsorienteringenfått riskeras alt arbetslivsorienteringen blir ytlig och abstrakt och därförinte ges den funktionella kunskap som krävs för de framtida uppgiftema somlöntagare. LO menar därför att arbetslivsorienteringen skaU ges status avsjälvständigt ämne och ges samma vikt som andra ämnen när det gäller krav påstudieprestationer. SÖinstämmer i förslaget att de timplaner som använts i försöket med etappindeladekurser i princip bör gälla. SÖ utgår ifrån alt vissa, begränsade förskjutningarmellan etappema 2 och 3/4 kan visa sig ändamålsenliga i några ämnen. /SRpåpekar att om ämnet arbetslivsorientering skall upphöra som separat ämne ochintegreras med ämnet samhällskunskap, föratsälter delta ett ökat limtal för samhäUskunskapen. SOSVUXhoppas att SÖ vid utarbetandet och faslställandef av de slutgiltigakursplanerna tar hänsyn fill de studerandes behov, intressen och synpunkter. 1982/83:2 59 Komvux-utredningenföreslår att samma betygsystem bör gälla i komvux som i gymnasieskolan. TCOdelar uppfattningen att betygsättningen i gymnasieskolkurser inom komvux nu ochi framfiden skaU följa samma principer som gäller för betygsältningen igymnasieskolan. Det förändrade betygsystem som kan komma att beslutas förgymnasieskolan bör därför också införas i komvux. och tUlstyrker samma belygsy-stem. Landstingsförbundetföreslår alt benämningen "Deltagit" utgår och ersätts med sammautformning av betygen som finns i motsvarande gymna-sieutbUdning. Förklaringenalt man med "deltagit" menar godtagbart yrkeskunnande har haft likasvårt att få genomslag vid ansökan om yrkesarbete som vid ansökan tUl vissastudier, särskilt lill högskoleutbildning. SACOISR anför att de längehar krävt en förändring av det relativa betygsystemet. /SR avser i dettaavseende att återkomma i samband med sitt yttrande över gymnasieutredningensbetänkande. LO förordar att elevernasprestationer skall belysas genom samtal och informellabedömningar och om acceptabla resultat uppnås skaU elt godkännande tilldelaseleverna. För utövande av vissa yrken som så kräver skaU certifikai eller annanform av legifimation kunna utfördas för atl visa att innehavaren har endefinierad minimikunskap inom ett visst område. Inte heller SOSVUX delarkommitténs mening när det gäller betygsältningen. Utbildningen inom komvux börha ett betygsystem med godkänd/ deltagit där alla ges verklig möjlighet attuppnå godkänd. Den främsta anledningen fill att SOSVUX inte vill ha någon 5-gradigbetygskala i komvux är att betygen försämrar utbildningen och lägger hinder ivägen när det gäller atl nä både målen för vuxenutbildningen och de mål som finnsi den nya läroplanen. På många håll är betygsjakten i komvux långt värre än it. Genom alt i stället ha ett system med godkänd skuUe komvuxfortfarande vara en "sista chans" men det skulle vara utbUdningensom var möjligheten, inle betyget. Skall man ha en komvux som anpassas tiU kortfidsulbildade,socialt, utbildningsmässigt, arbetsmarknadsmässigt och ekonomiskt utsatta gmppergår det inte att ha ett betygsystem som endast de välmotiverade, målinriktadeelever som redan har viss studiebakgrand klarar av. SÖanser att deltagama i komvux bör utgöra en egen referensgrapp.Kursplanerna i komvux kommer inte alt överensstämma med ungdomsskolans. Underförsöksverksamheten har just anknytningen fill gymnasieskolans linjesysteminneburit stora problem vid betygsältningen. Prop.1982/83:2 60 Omelappsyslemet införs blir del nödvändigt att utforma avgångsbetygen på annatsätt än i gymnasieskolan. SÖkonstaterar att vuxenutbildningen skall vara överbryggande och svara mot devuxnas behov. Det innebär att många vuxna inte har behov av eller önskan om enutbildning som motsvarar hela grandskolan eUer en hel linje eller specialkurs igymnasieskolan. Framför allt har de ofta behov av att kombinera ämnen på olikanivåer och av olika slag. Emellertid kan de behöva etl samlat belygsdokumenlsom motsvarar elt avgångsbetyg från gymnasieskolan. SÖ finner att kommitténsförslag tUl avgångsbetyg 2 är väl anpassat till vuxnas behov. Dock bör ävenetapp 1 i franska och tyska kunna ingå. Viss tvekan kan råda till behov av ettavgångsbetyg 3. Den som har behov av studier i ämnen utöver dem som ryms iavgångsbetyg 2 kan genomföra dem utan att erhålla ytterligare eltavgångsbetyg. Om ett avgångsbetyg 3 skaU finnas bör dock enligt SÖ:suppfattning även yrkesinriktade ämnen av påbyggnadskaraktär kunna ingå. SÖframhåller vikten av att man klart markerar innebörden av ett avgångsbetygfrån komvux. SÖ ansluter sig fill kommitténs förslag atl avgångsbetyg skall geallmän behörighet. Dämtöver kan den som har behov därav studera ytterUgareämnen antingen för atl kunna uppfylla särskilda behörighetskrav eUer för atluppfylla de krav på "godtagbart yrkeskunnande" som kan finnas. SOSVUXanser alt det är en självklarhet att etl belygsdokumenl skall innehåUa alla dekurser man läst, oavsett inriktning. SOSVUX tillstyrker de föreslagnaavgångsbetygen. Kommittén har lyckats kombinera behovet av grandläggandekunskaper och speciella sektorskunskaper väl med vuxnas egna behov av attkunna anpassa sin utbildning fill just del yrke eUer den vidare utbildning dekanske siktar på. Systemet gör att del blir enklare att komplettera upp entvåårig utbildning lill en treårig, att ändra inriktningen på studiema och attfå allmän behörighet fill högskolan även om man läst i huvudsak yrkesinriktadeämnen. UHÅpåpekar alt del är av största vikl att betygen utformas så att det klartframgår vad betygsdokumenlet avser. Sökande har ibland dokumenterat sinbehörighet inte med avgångsbetyg från komvux utan med en mängd utdrag ur liggare,kopior av elevkort osv. har det låfit sig göras att kontrollera omsådana sökande varit berättigade lill avgångsbetyg. I fortsättningen kommerdenna kontroll ej att kunna göras av antagningspersonalen, varförhögskoleförordningen bör ändras så alt endast fullständiga avgångsbetyg gerbehörighet i grappema I och 2. EnligtSACO/SR:s mening är det bra att komvux-utredningens förslag tillvuxengymnasiekompetenser ger de studerande en ökad frihet alt välja ämnen.Emellertid borde man kunna gå ännu något längre. Förslaget till kurssyslem ger möjUghelatt sätta samman mycket gedigna och omfattande vuxenanpassade studieprogram somdock inte ger avgångsbetyg enligt de föreslagna reglerna. 1982/83:2 61 SÖpåpekar att den frihet i fråga om avgångsbetygets utformning som kommitténföreslår kan skapa svårigheter då det gäller att vid meritvärdering jämföragymnasieskolans och komvux elever. Möjligheter för den enskilde kursdeltagarenatt själv avgöra vUka betyg som skall införas i dokumentet saknar motsvarigheti gymnasieskolan. SÖ anser därför alt UHÄ bör överväga behovet av en särskUd kvotgrappeller undergrapp för elever från komvux. ÄvenSACO/SR betonar vikten av uppmärksamhet åt de viktiga princi-pieUa problem somuppstår vid en jämförelse mellan dels gymnasieskolan och komvux vad gällerkursinnehåll och kvalitetsaspekter och dels betygsystemet och högskolansantagningssystem. UHÅ menar emeUertid attdet förhållandet att komvux-eleverna utgör en egen referensgrapp inte behöverinnebära att nya kvotgrapper skall inrättas för sådana elever. TUl kvotgrappema1 och 2 hänförs redan nu inte enbart personer med avgångsbetyg från tre- ochtvååriga linjer i gymnasieskolan utan också sådana som har likvärdiga utbUdningar,ofta äldre, där kursinnehåUel inte är identiskt med gymnasieskolans och därprinciperna för betygsättning också varit andra än i gymnasieskolan. Antaletelever med fullständiga avgångsbetyg från komvux, vilka sökt tillutbildningslinjer inom den statUga högskolan, har varit förhållandevis litet.Detta skuUe kunna innebära att kvotgmpperna blev så små att de vid proportionellkvotering ej erhöll någon utbUdningsplats. Omen förändring skulle inträffa, så att antalet elever med avgångsbetyg från komvuxskulle öka drasfisk, kan enligt UHÄ den shuationen uppstå att dessa eleverkommer att erhålla en orimligt stor andel av platsema i kvotgmpperna 1 och 2 pågrand av atl avgångsbetyg från komvux ofta är högre än i gymnasieskolan. Detförhållande att komvux-elevema i fortsättningen skulle få stor frihet atlsjälva bestämma vilka ämnen de viU studera och få införda i sitt avgångsbetygskulle förmodligen ytterligare markera denna skillnad. Detta skäl kan möjligentala för ett införande av egna kvotgrapper för komvux-elevema. Då man ännu intevet om antalet elever med fuUständiga avgångsbetyg från komvux kommer atl ökaeller ej torde det dock vara lämpligt att avvakta med ett eventuellt införandeav egna kvotgrapper för dessa elever. Komvux-utredningenföreslår att samtliga föreslagna förändringar skall gälla fr. o. m. 1983/84. Medhänsyn liU 1981 fattade beslut finner SÖ det mest ändamålsenligt attfölja kommitténs förslag beträffande tidpunkten. SÖ understryker vikten av attresurser för betydande informationsinsatser och personalfortbildning ierforderlig omfattning verkligen ställs till förfogande. 1982/83:2 62 ÄvenSOSVUX tUlstyrker att dessa kompletteringar skaU genomföras /84, såatt de elever som påbörjar sin grandskoleutbUdning inom etappsystemet nu tiUhösten har möjlighet att fortsätta inom samma system också på gymnasiet.