prop · G60353 · 1982-12-31 00:00:00 — Ävenjag ansluler mig lill uppfattningen alt man f. n. inle bör genomföra någonändring av reslavgiflens konstruktion. En konstruklionsändring är docknödvändig om restavgiften skall kunna fungera som ell belalningsslimulerandepåtryckningsmedel också efter förfallodagen. Skalteindrivningsujlredningen bördärför i sill fortsatta arbete överväga hur etl nytt avgiftssystem börutformas. Del bör enligl min bedömning bli möjligl all ulan slörreadministrativa svårigheter hantera en differentierad avgift sedan allakronofogdemyndigheter knutits till kronofogdemyndigheternas datasystem (REX-systemel).Utbyggnaden av detta system skall vara genomförd /84. Bestämmelserna om restavgifientillkom när den allmänna räntenivån var väsentiigl lägre än vad som ärfallet. När den nuvarande restavgiften infördes var diskontot 3 %.Diskontot har därefter höjts successivt och uppgår f. n. lill . De allmännainlånings-och ullåningsräntorna har självfallet höjts i motsvarande takt. Även om man alltså på siktkan förutse ell bättre reslavgifissyslem än del nuvarande kan man med hänsyn lillrådande indrivningsbalans enligl min mening inle avslå från atl vidta deåtgärder inom ramen för nuvarande syslem som kan förbättra situationen. De flesta remissinslansernadelar utredningens uppfattning atl restavgiften nu bör höjas. Några av demföreslår alt höjningen begränsas lill medan några anser alt höjningen börvara slörre än vad utredningen har föreslagit. Det helt övervägande antalet anslulersig dock lill utredningens förslag om en höjning lill . 1982/83:53 14 Föregen del får jag i denna fråga anföra följande. Somjag nämnt har nuvarande procenttal för restavgifien gällt och detallmänna räntelägel höjts väsenlligl. Detta har naturligtvis medförten minskning av reslavgiflens effekt på belalningsbe-nägenhelen och jag bedömerdel som önskvärt all avgiften nu höjs i avvaktan på överväganden av eltkommande förslag till en mer genomgripande omkonstruktion. Ifråga om höjningens storlek står valet enligl min uppfattning mellan procentsatserna6 och . Vid delta val måste beaktas all avgiften inte är avdragsgill vidinkomsttaxeringen. Vid inle särskill långa dröjsmål med betalningen kommeravgiften att motsvara en hög ränta även om procentsatsen är relativt låg.Denna effekt kan lindras genom atl nedsätter avgiften i enlighetmed de föreskrifter som RSV har utfärdat med stöd av 58 § UBL. Del äremellertid tydligt atl framställningarna om befrielse från eller nedsättning avrestavgiften blir allt fler ju slörre avgiften är. Som RSV har framhållit i sittremissyttrande är det viktigt atl antalet ärenden av detta slag inle ökas hosmyndigheterna och domstolarna. Till della kommer att höjningen ocksä böravvägas med tanke på all nuvarande restavgift på ell smidigt sätt bör kunnaanknytas till ett kommande omkonstruerat och mer nyanserat avgiftssystem. Dehär redovisade omständigheierna talar enligl min mening för atl man inte nuvidtar en höjning som skulle innebära en fördubbling av avgiften. Man får enliglmin bedömning en från olika synpunkter tillfredsställande avvägning om avgiftenbestäms till . Jag föreslår atl restavgiften höjs till denna procentsals.Utredningen har inte föreslagit någon höjning av den procentsats somtilläggsavgiften beräknas efter och jag har inle heller för egen del ansett migböra lägga fram någol sådant förslag. Frågan om tilläggsavgiften bör lämpligeningå i de kommande övervägandena om en ändrad restavgiftskonslruktion. Utredningenhar också föreslagit en höjning av del minsta belopp som restavgiften skallutgå med. Förslagel i denna del har föranlett delade meningar bland remissinslanserna.De som avslyrker förslagel om en höjning från 10 lill . gör detta framförallt med hänvisning till all fordringarna inle sällan uppgår lill låga beloppoch all restavgiften i sådana fall kan komma att överstiga skatteskulden. Enhöjning av restavgiften till bör enligl min mening kombineras med en höjningav minimiavgiften. Jag har dock förståelse för de synpunkter som anförts av deremissinstanser som inle ansett sig kunna tillstyrka en höjning till 100 kr.Jag föreslår all minimiavgiften bestäms till . Deföreslagna höjningarna beräknas komma atl medföra en inkomstökning förstatsverket i slorieksordningen 30-35 milj. kr. Deåtgärder som jag här förordar medför ändring i bl.a. 21 § tullagen (1973:670).Jag vill i sammanhanget la upp en annan fråga som rör denna 1982/83:53 15 bestämmelse.Paragrafens andra stycke innehåller regler om indrivning av tull m. m. Sålundastadgas här bl. a. all lill betalning förfallen tull och andra införselavgifterpå framställning av tullmyndighet skall indrivas av utmätningsman samt all 60§ 1-3 mom. UBL därvid äger motsvarande tillämpning. Sistnämnda bestämmelse,som bl. a. rör verkställighet av utmätning, har emellertid utmönstrats ur UBL isamband med ikrafllrädandel av den nya utsökningsbalken den . Frånnämnda tidpunkt skall också med utmätningsman avses kronofogdemyndighet. Visserligensägs i lagen (1981:775) om införande av utsökningsbalken dels all, om det i lageller annan författning förekommer hänvisning lill en föreskrift som ersattsgenom bestämmelse i utsökningsbalken eller i nyssnämnda lag, de nyabestämmelserna skall gälla, dels alt vad som i särskild lag eller annanförfattning sägs om utmätningsman i stället skall avse kronofogdemyndigheten.När nu ändock 21 § tullagen skall ändras bör däri direkt anges allkronofogdemyndigheten är den myndighet som handhar indrivning av tull och andrainförselavgifter saml all verkställigheten därvid skall äga rum enligl utsökningsbalken.Jag förordar således atl ändring vidtas i dessa hänseenden. De nya bestämmelserna börträda i kraft den och i princip lillämpas ifråga om skatter ochallmänna avgifter som förfaller lill betalning efter ikraftträdandet.Övergångsbestämmelserna i de olika lagförslagen har utformats i enlighet härmed. 3 Förbättrad uppbörd av B-skatt PreliminärB-skatl betalas huvudsakligen av skattskyldiga som driver rörelse. Till dennagrupp hör juridiska personer och fysiska personer som driver egen bokföringspliktigverksamhet. Även jordbrukarna hör dit. Skatten skall ulgå enligt en preliminärdebitering och avse inkomst från samtliga förvärvskällor. Skallen skall enliglhuvudregeln i 13 S UBL utgå med belopp som motsvarar den slutliga skall som harpåförts den skatlskyldige året före inkomståret. Vissa skatter och avgiftersom är mindre frekventa skall dock räknas bort från den slutliga skatten. Dennaschablonberäkning innebär all den preliminära B-skatten för det aktuellainkomståret blir lika slor som skatten för den inkomst som den skatlskyldigehaft tvä år tidigare. Delnuvarande systemet har visat sig medföra all den debiterade prelimi-närskaltenofta blir lägre än vad som motiveras av den skallskyldiges inkomslsituaiion. De skallskyldiga betalar betydande belopp efter in- 1982/83:53 16 komståreigenom fyllnadsinbetalning eller som kvarstående skatt. Fyllnadsinbetalningarnaavseende preliminär B-skatt uppgick för till . medanden debiterade preliminära B-skatten var . Endast70% av den debiterade kvarstående skatten inflyter under de uppbördsmånader dåbeloppen förfaller lill betalning. Del innebär alt stora belopp reslförs förall sedan lämnas lill indrivning. Med hänsyn lill preliminärskallesyslemetsgrundläggande syfte alt nå i möjligaste mån överensstämmelse med den slutligaskatten är nuvarande huvudregel för B-skalteutlag inle väl avvägd. Närdel gäller löntagarna är förhållandel ett annat. Systemet med preliminärA-skatt medför all löntagarna betalar en preliminär skatt som leder till en godöverensstämmelse med den slutliga skallen. Skillnadeni preliminärt skaneultag för dem som betalar A-skatt och dem som betalar B-skattinnebär en fördelningspolilisk orättvisa i den meningen all de senare får en skattekredilsom inte tillkommer lönlagarna. Dehär redovisade förhållandena framstår enligt min mening som otillfredsställande.Jag ser det därför som ytterligt angeläget alt nu fä lill stånd en sådanändring i UBL:s beslämmelser all den preliminära B-skatten redan inför nästa årgenerellt kan debiteras enligt regler som leder till en bällre överensstämmelsemed den slutliga skatten än . Man kan som jag ser del nå detta syftehuvudsakligen på två sätt. En möjlighelär att i princip efteriikna de bestämmelser som enligt lagen (1959:552) omuppbörd av vissa avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter gäller fören uppräkning av avgiftsuttaget för de preliminära arbetsgivaravgifterna.Enligt dessa bestämmelser (20 §) får regeringen förordna om en höjning av denför utgiftsåret gällande preliminära avgiften om avgiftsunderlaget kan antaskomma att undergå en mer betydande ändring till följd av den allmännalöneutvecklingen. Löneutvecklingen har varit sådan atl beslul av delta slagregelmässigt har meddelats året före ulgiftsårel. Enannan möjlighel är all i UBL ange den procentsats med vilken ullaget av denpreliminära skallen skall räknas upp. Detta kan ske genom atl i 13 § UBL införasom huvudregel, all preliminär B-skatt skall utgå med elt belopp som motsvararvissa procent av den slutliga skatt som debiterades året före det aktuellainkomståret. Detuppräkningsförfarande som gäller i fräga om de preliminära arbetsgivaravgifternasynes inte med fördel kunna tillämpas på den preliminära B-skallen. Bland B-skallebetalarnaspelar de juridiska personerna den mest betydande rollen och den allmännalöneutvecklingen torde när del gäller dessa inle bli någon god mätare förbestämmandet av ett uppräkningslal. Man bör därför enligl min mening välja delandra alternativet och alltså i UBL ange med hur många procent av den slutliga skanensom B-skatten skall ulgå. Med tanke på att den slutliga skatt som det här ärfråga om avser inkomster som ligger före det aktuellainkomståret, anser 1982/83:53 17 jagdel vara en lämplig avvägning all låta B-skatten ulgå . Jag föreslåralt 13 § UBL ändras i enlighet härmed. Detsäger sig självt att en regel av delta slag i det särskilda fallet ibland kanmedföra att den skatlskyldige kommer atl uppfatta den preliminära skallen somför slor och all delta i sin tur leder till en ökning av jämkningsansökningarna.Den av mig föreslagna uppräkningen bör dock för del helt övervägande antaletskattskyldiga komma alt ganska väl svara mot in-komslulvecklingen och därföraccepteras. De ölägenheter som en ökning av jämkningsansökningarna eventuelltkan komma all innebära kommer enligt min mening atl mer än väl uppvägas av denförbättring av uppbörden som den föreslagna metoden kommer alt medföra. Denföreslagna ändringen kan beräknas medföra en tidigareläggning av skatteinbetalningari storleksordningen . Beräkningen är dock osäker. Idelta sammanhang vill jag också nämna atl regeringen avser all utfärda nyabestämmelser i upphandlingsförordningen (1973:600). Denna förordning reglerarden offentliga upphandlingen på den statliga sidan. De nya bestämmelsernasyftar lill atl öka samarbetet mellan skatlemyndighelerna och de myndighetersom gör upphandlingar och att förhindra atl förelag, som inte betalar skatteroch allmänna avgifter i föreskriven lid och ordning, anlitas som leverantörer tillslaten. Den upphandlande myndigheten åläggs all från skattemyndigheternainhämta uppgifter som har betydelse vid bedömningen av anbudsgivaren, om dettainte framstår som obehövligt. Denna kontroll är således inle ovillkorlig.Undantaget innebär bl. a. att företag som myndigheten har goda skäl atl bedömasom skötsamma, t. ex. stora och välkända företag, inle behöver kontrolleras.Den undersökning som myndigheten normalt skall göra är all kontrollera altanbudsgivaren i föreskriven ordning är registrerad för betalning avmervärdeskall, arbetsgivaravgifter och innehållen preliminär A-skall. Detskall också undersökas om anbudsgivaren har skalle- eller avgifisskulder.Anbud får inle antas om anbudsgivaren inle fullgjort sin registreringsskyldigheli fråga om mervärdeskatt, innehållen preliminär A-skall ocharbetsgivaravgifter. När del gäller anbudsgivarens bristande skötsamhel i frågaom redovisning och inbetalning av skatter och avgifter bör detta helt naturligtkomma in som elt negativt moment i den affärsmässiga bedömning som upphandlingsmyndighetenhar all göra. Om en leverantör som har skatte- eller avgiftsskulder anlitasskall kronofogdemyndigheten underrättas om detta. Begär kronofogdemyndighetendet skall uppgift också lämnas om ersättningen och dag för utbetalning avdenna. De här redovisade bestämmelserna gäller liksom upphandlingsförordningeni övrigt de statliga myndigheterna. 1982/83:53 18 Jagräknar med att kommer att ändra sinanormalreglementen på samma sätt som sker med den statliga upphandlingsförordningenså att också de kommunala upphandlingsmyndigheterna kommer att göra sammakontroll som de statliga myndigheterna på detta sätt åläggs. Medhänvisning lill vad jag har anfört hemställer jag atl regeringen dels föreslärriksdagen all anla inom budgetdepartementel upprättade förslag lill 1. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272) 2. lag om ändring i stämpelskaltelagen(1964: 308) 3. lag om ändring i lagen(1968:430) om mervärdeskatt 4. lag om ändring i kupongskaltelagen(1970:624) 5. lag om ändring i lullagen(1973: 670) dels bereder riksdagentillfälle alt avge yttrande över vad jag har anfört om den offentligaupphandlingen. Ärendet bör behandlas av under innevarande år. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all dels genom proposilionföreslå alt anta de förslag som föredraganden har lagl fram delslämna tillfälle att avge yttrande i de hänseenden som anges iföredragandens hemställan. Prop.1982/83:53 19 Sammanfattning av betänkandet Restavgift på skatt m. (Ds B 1981:12) har lill uppgift all se överbestämmelserna om indrivning av skatter och avgifter m. m. Reslförda belopp harunder senare år ökat kraftigt. Mot den bakgrunden skall utredningen enligtdirektiven skyndsamt överväga åtgärder för all förenkla och stärka samhällelsindrivning av skaller och avgifter. I enlighet med direktiven har utredningeninlett sitt arbete med en översyn av restavgiflssystemel. Reslavgiflssyslemelomfattar i slorl selt samtliga skatter och avgifter. Restavgift uttas iallmänhet när skatt eller avgift inle betalas inom föreskriven lid. Avgiftenskonstruktion och storlek är densamma oavsett medelslag. Avgiften är fast ochutgår av del obetalda beloppet, dock minsl med . Den påverkassåledes inte av den tid som hinner förflyta mellan förfallodagen ochbetalningsdagen. Under vissa förulsällningar kan den betalningsskyldige helteller delvis befrias från sin skyldighet alt betala restavgift. Arbetsgivaresom inte betalat innehållen skall inom föreskriven tid kan förutom restavgiftbli skyldig att betala en tilläggsavgift. Den är också av obetalt belopp ochkan las ul för högst tre sexmånadersperioder. Nuvarande bestämmelser om restavgift infördes år 1943.Bortsett från en höjning av minsta beloppet till . har varken avgiftensutformning eller storlek ändrats . Omfattningen av inlevererade reslavgiflerhar däremot ökat. inlevererades rest- och tilläggsavgifter lill ettsammanlagt belopp av 87 milj. kr. Utredningen konstaterar atl restavgiften har olikafunktioner an fylla, nämligen att - tillgodoseintresset av att betalning sker vid uppbördslillfällel, - verka för snabbbetalning även efter förfallodagen och därigenom bidra till all indrivningeneffektiviseras, - ge staten enrimlig ersättning för indrivningskostnaderna, samt - täcka statensränteförlust och samlidigt utgöra en affärsmässig kostnad för en faktiskutnyttjad skattekredit. Utredningenanser all del nuvarande reslavgiflssyslemel har väsentliga brister och behöverreformeras för att de angivna funktionerna skall fyllas. Särskilt gäller alt enfast avgift såsom den nuvarande visseriigen tillgodoser intresset av allbetalning sker vid uppbördslillfällel, men den verkar inte betalningsfrämjandeunder indrivningssladiel. Då är dess funktion närmast den motsatta. En fast restavgiftinnebär ju atl kredilkoslnaden minskar med kredittidens längd. Häri ligger denkanske allvarligaste bristen med reslavgiflens nuvarande utformning. En annan brist gäller avgiftens storlek. Med hänsyn till bl.a.del all- Prop.1982/83:53 20 mannaränteläget anser utredningen atl en restavgift om kan ansesutgöra en tillräckligt kraftigt påtryckningsmedel. Den ger inte staten tillräckligersättning för indrivningskostnaden och för den ränteförlust som görs. Restavgiftentillgodoser inte heller intresset av alt utgöra en affärsmässig kostnad förkrediten. Vid sina överväganden omändringar i reslavgiflssyslemel har utredningen haft vissa särskildautgångspunkter. Den viktigaste är all de flesta av landetskronofogdemyndigheter fortfarande arbetar utan datorstöd. pågårviss försöksverksamhet med etl ADB-baseral redovisningssystem inomexekutionsväsendet, det s. k. REX-systemet. Regeringen har uppdragit ål ensärskild utredare all pröva frågan om hur datorstödet för exekutionsväsendetslutligen bör utformas. Enligt vad som under hand inhämtats kommer utredarenvid all föreslå ell genomförande av del nuvarande REX-systemetöver hela landet. Elt sådant genomförande kan dock tidigast vara avslutatunder . Del innebär atl restavgiften under alla förhållanden ävenunder skall administreras i ett manuellt redovisningssystemvid etl stort anlal kronofogdemyndigheter. Enligt utredningen måste restavgiflssystemelgöras till föremål för genomgripande konstruktionsändringar om avgiften skallfylla de uppställda funktionskraven. Det följer främst av kravet på att restavgiftenskall verka för snabb betalning även efter uppbördslillfällel. För allåstadkomma ell tryck på gäldenären atl betala under indrivningsskedel måste restavgiftenöka som förflyter mellan förfallodagen och den dag då betalningsker. Den nuvarande restavgiften, som är fast, bör därför kompletteras med enrörlig del. En rörlig restavgiftmedför emellertid betydande adminislrativa problem. Den rörliga delen måsteräknas ut under indriv-ningsarbetel. Sådana uträkningar ärtidsödande om de skall göras manuellt. Ett annat problem är alt en röriigavgift försvårar de omräkningar av skulden och restavgiften som måste göras närskatte- eller avgiftsbeloppet nedsätts vid t. ex. ändringar i taxeringen. Utredningen anser att deadministrativa problemen med en rörlig restavgift kan medföra en alltförkraftig arbetsbelastning för de kronofogdemyndigheter som saknar datorstöd. Avden anledningen är del inle möjligl alt övergå till ell sådantsyslem. Vidare överväganden i ämnel måste grundas på den slutliga utformningenav etl datorstöd lill kronofogdemyndigheterna. I avvaktan på en lösning avdenna fråga begränsar sig utredningen därför lill alt föreslå en uppräkning av restavgiften.I den mån förutsättningar därför uppslår under utredningens fortsatta arbete ärutredningen beredd alt återkomma till frågan om en rörlig restavgift. Delär möjligl att differentiera restavgiften i samband med en uppräkning.Avgiften skulle således kunna ulgå med olika procentsatser beroende påstorleken av den reslförda skulden. Med en sådan ordning kan reslav- Prop.1982/83:53 21 giftensfunktion som påtryckningsmedel förstärkas när del gäller slörre belopp. Även omen differentierad restavgift endast ulgår enligt två nivåer uppkommeremellertid administrativa svårigheter, som bl.a. hänger samman med atlavgiften ibland måste räknas om frän den högre lill den lägre nivån.Utredningen anser inle att den ökade effektivitet som eventuellt skulle uppnåsgenom en differentiering är tillräcklig för atl nu motivera en sådankonstruktion. Utredningen stannar därför vid atl endasi föreslå en höjning avden procentsats efter vilken nuvarande restavgift beräknas. Procentsatsen för restavgiftenbör avvägas med utgångspunkt frän de funktioner som avgiften skall fylla. Om restavgiftenskall vara ett effektivt påtryckningsmedel vid uppbördstillfället måste enkostnadsjämförelse visa atl dröjsmål med betalning av skatter och avgifter ären oförmånlig kredit-form i förhållande till ett vanligt lån. Eftersom restavgiftenär fast måste procentsatsen således bestämmas med hänsyn lill den kredittid somi allmänhet uppkommer genom betalningsdröjsmålel. bör procentsatsen avvägas sä att restavgiften effektivttillgodoser funktionskraven vid dröjsmål med betalning på omkring 6-8 månaderfrån förfallodagen. Denna bedömning grundar sig på uppgifter om den lid somnormalt förflyter från förfallodagen lill dess kronofogdemyndigheten erhållerindrivningsuppdrag. Den grundar sig vidare på vissa statistiska uppgifter omhur betalningar i allmänhet fördelar sig över indrivningstiden. Åtskilliga gäldenärerskaffar sig eller får visserligen längre kreditlider än . Skulle restavgiftenavvägas med slörre hänsyn till dessa indrivningsfall blir den emellertidalltför kraftig vid korta belalningsdröjsmål. Nuvaranderestavgift om innebär en årsränta på endasi vid betalning inom 6-8månader från förfallodagen. Enligl utredningens uppfattning bör restavgiftenhöjas till en nivå som innebär en bättre anpassning till ränteläget.Utredningen föreslår att avgiften skall beräknas efter . Förslagel skall sesmot bakgrund av atl restavgiften - lill skillnad från vanlig ränla - inte äravdragsgill vid inkomsttaxeringen. Vidkorta belalningsdröjsmål kan etl restavgiftsuttag om ibland framstå som enalltför kraftig sanktion. Av den anledningen bör vissa av riksskatteverketutfärdade föreskrifter om befrielse från restavgift ses över. Syftet med ensådan översyn bör vara att vidga möjligheterna för andra än näringsidkare atlhelt eller delvis erhålla befrielse från restavgiften vid kortabetalningsdröjsmål. Beträffande näringsidkare synes de nu gällandeföreskrifterna i stort sett ge tillräckliga möjligheter till befrielse. Omrestavgifien höjs lill föreslagna anser utredningen att del sammanlagdaavgiftsuttaget vid försenad betalning av innehållen skatt är tillräckligt.Någon ändring av procentsatsen för tilläggsavgiften förslås därför inle. Utredningenföreslår en höjning av del minsta belopp som las ul i restavgift. Hänsyn hardärvid tagits till tidigare undersökningar om stats- Prop.1982/83:53 22 verketskostnader för handläggningen av mål hos kronofogdemyndigheterna. Statsverketssammanlagda kostnader på grund av betalningsdröjsmål torde motivera en minsta avgiftsom överstiger . Utredningen anser emellertid alt höjningen bör begränsaslill nämnda belopp med hänsyn lill alt reslavgiflsullagel annars kunde framståsom stötande när det gäller små indrivningsbelopp. Utredningen beräknar atlden föreslagna höjningen av restavgiften kommer all innebära en inkomstökningför statsverket i slorieksordningen 60 65 milj. kr. De ändradebestämmelserna föreslås träda i kraft den Ijanuari 1982. 1982/83:53 23 Efter remiss har yttranden över betänkandet avgelts avriksförsäkringsverket (RFV), statskontoret, (), (), statens jordbruksnämnd, generaltullstyrelsen, kammarrätten i ,länsstyrelserna i , , , ,, , lokala skattemyndigheterna i ,, och Östersiinds fögderier, kronofogdemyndigheterna i ,, , och , utredningen (Fi 1973:01) omsäkerhetsåtgärder m. m. i skatleprocessen (USS), ,(), hantverks- och industriorganisation -Familjeföretagen (SHIO), (), . Centralorganisationen /SR, (),(), , , (), , Föreningen . Yllrande har avgelts gemensamt av SIF och SAF. LRF haråberopat elt yllrande som avgetts av Lantbrukarnas skatledelegation. Samtliga remissinstanser vitsordar behovet av attreformera reglerna om restavgift. De flesta anser att restavgiften på ell ellerannat sätt bör sättas i relation till dröjsmålet med betalningen. Det heltövervägande antalet remissinstanser accepterar också utredningens bedömning atlen ändring av reslavgiflens konstruktion förutsätter ell datorstöd förkronofogdemyndigheterna. Några remissinstanser har dock en annan uppfattning.LRF. LO och SFR framhåller all en rörlig restavgift bör införas ulan atlavvakta ADB-slöd. Föreningen anser atl elt syslemmed en rörlig restavgift bör införas med en höjning av den fastaavgiften och ulan all avvakta ADB-slöd. Höjning av procentsatsen för restavgiften Några remissinslanser anser alt en höjning av avgiften inlebör göras f. n.