prop · G60391 · 1982-12-31 00:00:00 — om ändringar i utlämningslagstiftningen och den nordiskaverkställighetslagstiftningen ; Regeringen föreslär att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. I propositionen behandlas vissa frågor som röranvändningen av tvångsmedel enligt den nordiska verkslällighelslagstiftningenoch utlämningslagstiftningen samt en del andra utlämningsrältsliga frågor. Såvittgäller det nordiska verkställighetssamarbetet föresläs åtgärder för atl kommatill rätta med de problem som kan uppkomma om de dömda försöker undandra sigverkställighet genom att flytta mellan de berörda länderna. Det föreslås bl. a.att polismyndigheten, om myndighet i den stat där straffet skall verkställaseller om efterlysning utfärdats i den staten, skall ombesöija alt den dömdeförs lill denna stat för verkställighet av straffet. På utlämningsrättens område föreslås bl. a. alt institutettagande i förvar avskaffas och atl elt häktningsbeslut som har meddelats underärendets handläggning i stället skall gälla, inte som lill dess ärendetavgörs, utan till dess atl ufiämningen verkställs. Polismyndigheterna föreslåsockså få befogenhet att i anslutning till verkställighet av ett ullämningsbeslutunder omhänderta den som skall utlämnas. Beslut om utlämning till ett annat nordiskt land föresläsvidare i uppenbara fall bli decentraliserade frän regeringen tillriksåklagaren. Propositionen upptar slutligen ett förslag lill regleringav det fallet att en person som undergår straff i ett annat land skall begärastillfälligt utlämnad fill för att här lagforas för brolt. Författningsändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli1983. 1 1982/83. Prop.1982/83:91 2 Lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete medDanmark, , och angående verkställighet av straff m. m. Härigenomföreskrivs att 8, 9 och 33 §§ lagen (1963:193) om samarbete med ,, och angående verkställighet av straff m. m. skall hanedan angivna lydelse. Häri riket meddelad dom, varigenom dömts till fängelse, må verkställas i ,, eller , om den dömde när verkställighet skall ske ärmedborgare eller har hemvist i den andra staten. Uppehåller han sig i någon avnämnda stater, må även eljest domen verkställas där, om det med hänsyn tillomständigheterna finnes lämpligast. Skall dendömde överföras från till den andra staten, anses den tid, under vilkenhan för sagda ändamål varit omhändertagen av svensk myndighet, såsom strafftid. Bifallsen framställning om verkställighet av dotnen i den andra staten, skallkriminalvårdsstyrelsen vid behov ombesörja att den dömde överförs till denstaten. Styrelsen får därvid begära hjälp av polismyndigheten i den ort därden dömde uppehåller sig. Påträffasden dömde här i riket före frigivningen. får potisitiyndig-heten på begäran avmyndighet i den andra staten eller med anledning av där utfärdad efterlysningombesörja att han överjörs titt den Slaten för verkställighet av straffet. Skall den dömde enligt vad som har sagts överföras frånSverige till den andra staten, anses den tid, under vilken han för ändamålethar varit omhändertagen av svensk myndighet, säsom strafftid. Omnågon, som här i riket dömts till fängelse, skall för verkställighet av domenöverföras till , , eller , skola bestämmelserna i 7och 18 §§ lagen om utlämning för brolt lill , , och Norgeäga motsvarande tUlämptting. Om nägon,som här i riket dömts till fängelse, skall för verkställighet av domenöverföras till , , eller skaU bestämmelserna i 7 och18 §§ lagen (1959:254) om utlämning för brott lill , , ochNorge tUlämpas. ' Senaste lydelse 1964:548. - Senaste lydelse 1964:548. Vad nu sagts skall ej gälla, om den dömde enligt vad däromär stadgat skall förpassas, förvisas eller utvisas ur riket och mä befordras lillden andra staten. Vad nu sagts skall ej gälla, om den dömde enligt vad däromär föreskrivet skall utvisas ur riket och därvid får befordras till den andrastaten. 33 §'Regeringen äger förordna att befogenhet som enligt denna lag tillkommerkriminalvårdsstyrelsen må utövas av annan myndighet. Föranlederverkställighet enligt I § talan inför domstol här i riket, skall juslitiekanslernäga mottaga stämning saml i svenska statens namn själv eller genom ombud tala oclisvara, såsom om fråga vore om en kronans fordran. Föranlederverkställighet enligt 1 § talan inför domstol här i riket, skall / fråga ombehörighet atl ta emot stämning saml att tala och svara gälla samma regler somom det är fråga om en svenska statens fordran. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:668) omutlämning för brott dels atl 16, 20 och 22 §§ skall ha nedan angivna lydelse, detsalt i lagen skall införas en ny paragraf, 26 a §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse 16 §' Riksåklagaren skall till grund för sitt yttrandeverkställa erforderlig utredning enligt vad om fömndersökning i brottmål ärstadgat. Om tvångsmedel gäller vad som i allmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslut av rätten gäller fills vidare intill dess ärendet har avgjorts eller, otn utlämning beviljas, intill dess denna har verkställts. Finner högsta domstolen hinder mot utlämning möta enligt 1 10 §§. upphör dock beslutet genast att gäUa. Föreligger sådant hinder mot utlämning som avses i 11 § första stycket, gäller bestulet ej under tid då personen med anledning av Om tvångsmedel gäller vad som i allmänhet är föreskrivetför brottmål. Beslut av rätten gäller tills vi- dare intill dess ärendet har avgjorts eller högstadomstolen i fatt som avses i 15 § har funnit hinder möta mot utlämning. Talanmot rättens beslut förs genom besvär till högsta domstolen utan inskränkningtill viss fid. ' Senaste lydelse 1974:913. ' Senaste lydelse 1981: 1090. Den som häktats äger påfordra, att ny förhandling skalläga rum från det beslut senast meddelats. misstanke om brott som där avses är berövad friheten somanhållen eller häktad eller undergår fängelsestraff etter eljest är omhändertagenpå anstalt. Beslul om tvångsmedel kan meddelas även efter del altutlämning har beviljats. Talan mot rättens beslut i fråga om tvångsmedel förs genombesvär till högsta domstolen utan inskränkning till . Den som tiåtis häktad i ultäm-ningsärendet äger påfordra,att ny förhandling skall äga rum ipom från del beslut seriast meddelats. Sedan högsta domstolens beslut meddelats, anmäles ärendet för regeringen. Om högsta domstolen funnit hinder mot utlämning möta enligt 1-10 §§. må framställningen icke bifallas. Genom överenskommelse med främmande stat må dock bestämmas att, om hinder ansetts möta enligt 8 eller 9 §, frägan skall kunna hänskjutas till internationell skiljedom. Därest utlämning beviljas, skall utsättas tid. inom vilken den främmande staten skall hämta den som Tiden må icke utan synnerliga skäl överstiga enmånad från det nämnda stat erhållit del av beslutet. Regeringen äger förordna, att den, som enligt beslut skaUutlämnas, i avbidan på verkslälUgheten skall tagas iförvar eller släUas underuppsikt. 22 Regeringen äger, om skäl äro därtiU, tillerkännaoffentlig försvarare ersättning av aUmänna medel för arbete som han utförtefter det ärendet prövades av högsta domstolen. Senaste lydelse 1975:292. ' Senaste lydelse 1975:292. Om utlämning beviljas, skall utsättas tid, inom vilkenden främmande staten skall hämta den som litlämnas. Tiden får inte ulan synnerligaskäl överstiga en månad från det att nämnda stat har erhållit del av beslutet.Polismyndigheten i orten skatt biträda vid verkställigheten av uttömningen ochfår i anslutning härtitt. om den som skatt utlämnas är på fri fot. vid behovomhänderta honom, dock längst . Regeringen beslutar om ersättning av allmänna medel tittoffentlig försvarare för arbete hos regeringen. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har utlämning tUt ägl rum för rättegång här ilatidet på viUkor att den utlämnade senare överlämnas till myndighet i denfrämmande staten, ankommer det på polismyndigheten i den ort där rättegångenförs att ombesörja, alt sådant överlämnande sker. fåromhänderta den utlämnade i den utsträckning som behövs för atl överlämnandetskatt kunna genomföras. Denna lag träder i kraft den . För fall dä enframställning om utlämning har kommit in före ikraftträdandet tillämpas dock 16§ i sin äldre lydelse. Lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott tillDanmark, , och Härigenom föreskrivs i fräga om lagen (1959: 254) omutlämning för broll till , , och dels att 1, 12, 15och 16 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas trenya paragrafer, 20-22 §§, av nedan Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Den som i , , eller ärmisstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gärning och uppehåller sighär i riket, mä efter framställning utlämnas enligl vad i denna lag sägs. Skcdt en dom. som har meddelats i . Islandetter , enligt särskilt beslut verkställas i någon annan av dessa stater,anses domen vid tillämpning av denna lag vara meddelad i den sistnämnda staten. 12-§' Till främjande av utredningen och för atlsäkerställa utlämning må åklagaren, om den gärning för vilken utlämning begäreseller gärning av mot- ' Senaste lydelse 1981: 1091. svarandebeskaffenhet är i svensk lag belagd med straff, använda och hos rätten påkallaanvändandet av tvångsmedel enligt vad i allmänhet är föreskrivet för brottmål.Tvångsmedel må användas utan att särskild utredning, utöver vad avframställningen om utlämning framgår, förebragts till stöd för atl den somavses med framställningen begått det uppgivna brottet. Beslut avrätten om användande av tvångsmedel gäller tills vidare intill dess ärendetavgjorts eller högsta domstolen ifatt som avses i 15 a § funiul hinder motutlämning möta. Talan mot rättens beslut förs genom besvär till högstadomstolen ulan inskränkning lill . Den som häktats äger päfordra. att ny förhandling skalläga rum från det beslut senast meddelats. Beslulav rätten om användande av tvångsmedel gäller tills vidare intill dess ärendethar avgjorts eller, om utlämning beviljas, intill dess denna har verkställts.Finner högsta domstolen hinder mot utlämning möta enligt 1-5 §§. upphör dockbeslutet genast att gälla. Föreligger sådant hinder mot utlämning som avses i6 § första stycket, gäller beslutet ej under tid då personen med anledning avmisstanke om brott som där avses är berövad friheten som anhållen etter hciktadetter undergår fängel-sestraff etter eljest är omhändertagen på anstalt. Beslut om tvångsmedel kan meddelas även efter det all ittlämiunghar beviljats. Talan mot rättens beslut i fråga om tvångsmedel förs genombesvär lill högsta domstolen ulan inskränkning till . Den som håUs häktad i utläm-ningsärendet äger påfordra,att ny förhandling skall äga rum från det beslut senast meddelats. Har densom avses med framställningen enligt 10 § andra stycket samtyckt tillutlämning och är ej fall som avses i 4, 6 eller 8 § för handen, äger åklagaren,om han finner att hinder mot utlämning ej föreligger enligt denna lag eller attutlämning eljest icke bör vägras, meddela beslut om utlämning. Omåklagaren ej meddelar beslut om utlämning enligt vad i första stycket sägs,skola handlingarna i ärendet, sedan utredningen avslutats, skyndsamtöversändas till justiliedepartemenlet, varefter rege- Omåklagaren inte meddelar beslut om utlämning enligt första stycket, skallhandlingarna i ärendet, sedan utredningen avslutals. skyndsamt överlämnas tillriksåklagaren. Om det är uppenbart all - Senaste lydelse 1975:294. 1982/83:91 7 Nuvarande lydelse Förestagen lydelse ringen skall giva sitt beslut över framstäUningen börbifallas och framställningen. denna inte rör en svensk medborga- re eller faller under 4 etter 8 §, får riksåklagarenbevilja utlämning. I annat fall skatt riksåklagaren ined eget yttrande anmälaärendet hos , varefter regeringen meddelar beslul iärendet. Vid beviljande av utlämning må förordnas, att föremål somtagils i beslag skall överlämnas fill den främmande staten; och mä därvidstadgas de förbehåll som av hänsyn till enskild rätt eller ur allmän synpunktfinnas påkallade. Beslut om utlämning skall verk- Beslul om utlämning skall verk- ställasså snart ske kan. Vid bevil- ställas så snart det kan ske. Potis- jande av uttämiting må förordnas myndigheten i orten skall biträda alt den, som enligt bestulet skatt vid verkstäUigheten och får i an- utlämnas, i avbidan på verkstäl- slutning härtiU, om den som skatt ligheten skall lagas i förvar etter utlämnas är på fri fot, vid behov ställas under uppsikt. omhänderta honom, dock längst under tjugofyra limmar. Fråga om ersättning av allmänna medel titt offentligförsvarare prövas, för arbete hos regeringen av denna och för arbete hos riksåklagarenav denne. Beslul av riksåklagaren enligl 15 § andra stycket eller 20§jår inte överklagas. Har utlämning till från någon av de i 1 § nämndastaterna ägl rum för rättegång här i landet på vUlkor att den utlämnade senareöverlämnas tiU myndighet i den andra staten, ankommer det på polismyndigheteni den ort där rättegången förs atl ombesörja, att sådant överlämnande sker.Polismyndigheten får omhänderta den utlämnade i den utsträckning som behövsför atl överlämnandet skall kunna genomföras. Denna lag träder i kraft den . För fall då en ullämningsfram-ställninghar kommit in före ikraftträdandet tillämpas dock 12 och 15 S§ i deras äldrelydelse. - Förutvarande 20 § upphävd 1975: 294. 1982/83:91 8 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,. Åsling, Söder, , , , , , Elmstedl,Ahriand, Lagrådsremissmed förslag till ändringar i utlämningslagstiftningen och den nordiskaverkställighetslagstiftningen inom upprättad promemoria (dnr 1057-82) behandlasvissa frågor som gäller användande av tvångsmedel enligt den nordiska verkställighetslagstifiningenoch utlämningslagstiftningen och en del andra utlämningsrältsliga frågor.Promemorian innehåller förslag till ändringar i lagen (1963: 193) om samarbetemed , , och angående verkställighet av straff m. (nordiska verkställighetslagen), lagen (1957:668) om utlämning förbrott(allmänna ufiämningslagen) och lagen (1959: 254) om utlämning för brott tillDanmark, , och (nordiska utlämningslagen). Den bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. En inom justiliedeparlementet upprättad sammanställningöver remissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 2. Detnordiska samarbetet rörande verkställighet av brotlmålsdomar regleras genomenhetlig lagstiftning i de olika nordiska länderna. För del finnsbestämmelser om dessa frågor i den nordiska verkställighetslagen (NVL) och ikungörelsen (1963:194) med vissa föreskrifter rörande tilllämpningen av nämndalag (NVK). a. verkställighet av ordinärt frihetsstraff, dvs. för svensk delfängelse. På begäran av domslandet kan verkställigheten av 1982/83:91 9 etlsädanl straff flyttas över tili det land där den dömde är medborgare eller harsitt hemvist eller, om det med hänsyn till omständigheterna bedöms lämpligast, tilldel land där han uppehåller sig (jfr 5 § och 8 § första stycket NVL). Beslämmelser om vad somgäller i fråga om utlämning för brott från är samlade i tvåförfattningar - den allmänna utlämningslagen och den nordiska utlämningslagen.Enligt båda dessa lagar kan tvångsmedel, bl.a. frihetsberövandesäkerhetsåtgärder, användas för att säkerställa verkställigheten av ett ullämningsbeslut. I den inledningsvis nämndapromemorian behandlas vissa frågor om ändringar i den nordiskaverkställighetslagen och utlämningslagarna som har aktualiserats under senareår. Frågorna kan sägas vara av begränsad karaklär men har visat sig ha enåterkommande praktisk betydelse. Såvitt gäller det noridskaverkställighelssamarbelet har bl. justitieombudsmannen ) i ett beslutden fäst uppmärksamheten pä atl de dömda stundom kanundandra sig straff genom att, efter det att beslul om överflyttning avverkställigheten har meddelats, återvända till domslandet eller genom att flyttamellan de nordiska länderna. Att sä kan ske beror till en del på att man haransett alt det inle finns någon svensk myndighet som i dessa situationer ärbehörig att ingripa för att med tvång ombesörja att straffet verkställs.Kriminalvårdsstyrelsens befattning med verkställigheten har nämligen i principupphört, sedan en framställning om överflyttning av straffverkställigheten tillannat nordiskt land har bifallits och styrelsen i förekommande fall harombesörjt överföring av den dömde till det andra landet. Skulle styrelsen fåkännedom om atl den dömde återvänt till efter beslutet om verkställighetensöverflyttning, anses styrelsen inte ha befogenhet att påkalla polisens biträdeför att fä den dömde överlämnad till det andra landet. Styrelsen har inte hellerpraktiska möjligheter att fatta sådana beslut. Även en svensk polismyndighetsaknar befogenhet att självständigt ingripa och föra den dömde lillverkställighetslandet, om han av dess myndigheter skulle vara efterlyst pågrund av att han avvikit. Det är därför motiverat att vidta åtgärder i syfteatt göra samarbetet mera effektivt för fall av denna typ. Tagande iförvar är ensäkerhetsåtgärd som tillämpas i ullämningsären-den. Den innebär frihetsberövandeoch syftar till att säkerställa verkställigheten av ett ullämningsbeslut.Åtgärden beslutas av regeringen eller, i vissa fall enligt den nordiska utlämningslagen,av åklagare. Lagarna om utlämning för brott innehåller emellertid inte någrabestämmelser om fullföljd av talan mot eller överprövning i annan ordning avbeslut om förvarstagande. Utlämningslagstiftningen kan därför i det avseendetsägas stå i mindre god överensstämmelse med den nya regeringsformen (RF) somger alla som vistas här i landet en grundlagsfäst rätt att få till stånd en domstolsprövningav etl administrafivt frihetsberövande (2 kap. 9 och 20§§). Även om denkompletterande bestämmelsen i 2 kap. 9§ tredje 1982/83:91 10 stycketRF innebär att den berörde alltid kan vända sig till allmän domstol, om denaktuella författningen inte innehåller några regler om behörig domstolsprövning,är det ändå påkallat att ändra tvångsmedelsregleringen i utlämningslagstiftningenså att man uppnår full överensstämmelse med grundlagens föreskrifter. Dethar vidare visat sig att en utlämning stundom kan vara svär att verkställa, närden som skall utlämnas är på fri fot. Den eftersökte kan nämligen i sådana fallsabotera utlämningen genom atl underiåta att infinna sig hos polisen på utsatttid eller annars hålla sig undan. Detta medför självfallet ölägenheter, bl.a.med hänsyn till att polismän från den främmande staten som har rest hit iärendet då får återvända hem med oförrättat ärende. För att man skall komma fillrätta med problem av detta slag har här ocksä tagits upp frågan om att gepolismyndighet befogenhet att omhänderta den som skallutlämnas. Sedanflera år tillbaka pågår en systemafisk strävan att decentralisera ärenden frånregeringen. Som ett led i denna strävan har tagits upp frågan om att tillriksåklagaren överlämna beslutanderätten i sådana nordiska utlämningsärendendär det är uppenbart att utlämningsframställningen skall bifallas och som mednuvarande ordning prövas av regeringen. Frånåklagarhåll har påpekats att del finns elt behov av atlkunna begära tillfäUig utlämning lill av personer som undergårfrihetsstraff utomlands och som här i landet är misstänkta för brott. Andrastater har i motsvarande situation möjlighet att begära ufiämning för att kunnagenomföra en rättegäng och därefter återlämna personen fill den stat varifrånhan har utlämnats för atl han skall avtjäna återstoden av det där ådömdafrihetsstraffet. För svensk del anses emellertid möjlighet saknas att pä deltasätt begära tillfällig utlämning. Man har med hänvisning härtill pekat på att isynnerhet när det gäller rättegångar med många tilltalade och vittnen problemuppkommer, om rättegången i helt eller delvis måste anstå fill dess attden misstänkte har avtjänat sitt straff i ett annat land. 2.2Tvångsåtgärder vid överförande av verkställighet m. m. Departementsförslagetinnebär att den som påträffas i efter att ha avvikit från ettfängelsestraff som skall verkställas i ett nordiskt grannland på grund av ensvensk dom får återföras till verkställighetslandet genom polismyndighetsförsorg. Med sikte på fall dä en person, efter att ha dömts till fängelse i ennordisk stat och fått verkställigheten överflyttad till en annan nordisk stat,tar sin tillflykt till en tredje sådan stat föreslås vidare en ändring av 1 §nordiska utlämningslagen med innebörd att domen i sådana situationer skallanses vara meddelad i verkställighetslandet. Promemorieförslagelöverensstämmer med departementsförslaget. Remissinstansernahar i samtliga fall tillstyrkt promemorieförslagel eller Prop.1982/83:91 11 lämnaldel utan erinran. har ifrågasatt om det inte som ettalternativ lill de föreslagna ändringarna även bör skapas en uttryckligmöjlighet att flytta tillbaka verkställigheten till domslandet, om den dömdefinns där (se bilaga 2 avsnitt 2.2). Jagansluler mig, liksom alla remissinstanser, i allt väsentligt till vad som idenna anförs i promemorian till grund för de föreslagna ändringarna i de nordiskaverkställighets- och utlämningslagarna och hänvisar därför fill den där lämnadeframställningen (avsnitt 2.3). hari sitt remissyttrande ifrågasatt om man inte vid sidan av promemorieförslagetsreglering även bör införa en uttrycklig regel som gör det möjligl att flyttatillbaka verkställigheten lill domslandet, om den dömde finns där. Styrelsenhar påpekat att detta resultat i praktiken har uppnåtts på det sättet att manfrån domslandets sida hemställt att verkstäUighetslandets beslut om övertagandeav verkställigheten upphävs, som överflytlningsframställningenåterkallas. Medanledning av vad har anfört bör först konstateras atldet i rättsfillämpningen har antagits att den omständigheten attverkställigheten av ett i ådömt fängelsestraff har överflyttats till enannan nordisk stat inte utgör något hinder mot att straffet verkställs här i landet.Frän den dömdes synpunkt kan ju delta ibland vara en fördel. Om han t.ex häktashär i landet för ett nytt brott, kan nämligen i så fall verkställighet av dentidigare domen påbörjas, se 9§ lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m.Underrättelse bör naturligtvis i denna situation lämnas den främmande statensmyndigheter, som kan förutsättas sakna anledning till erinran mot förfarandet.När ell brådskande fall av detta slag inte föreligger, synes det rikligast allförfarandet i fall av den typ som åsyftar följernuvarande praxis. En överflyttning av straffverkställighet kan ju i enlighetmed vad som påpekas i promemorian sägas utgöra ett slags folkrättsligöverenskommelse och en återflyttning synes därför i möjligaste män böra föregäsav samråd med den andra staten. Några uttryckliga regler härom synes intebehövas. Rikspolisstyrelsenhar för sin del påpekat alt polismyndigheterna, när det gäller det praktiskagenomförandet av de förpassningar som här blir aktuella, i stor utsträckningtorde komma att utnyttja kriminalvärdens transportcentraler. Till detta villjag endasi säga alt de nu föreslagna åtgärderna inle avses innebära någraändringar i samarbetet mellan polismyndigheterna och kriminalvårdenstransportcentraler. Jagförordar med åberopande av det anförda alt 8 och 9§§ nordiska verkställighetslagenoch I § nordiska utlämningslagen ändras i enlighet med promemorieförslagel.dock med någon redaktionell justering i förhållande till detta. 1982/83:91 12 2.3Förvarstagande i utlämningsärenden m. m. Departementsförslagetinnebär att institutet tagande i förvar i utlämningsärenden avskaffas. Istället föresläs att ett häktningsbeslut som har meddelats under ärendetshandläggning skall gälla, inte som lill dess ärendet avgörs utan till dessatt utlämningen verkställs. Häktning föreslås vidare kunna ske även om detföreligger ett tillfälligt hinder mot utlämning. Motsvarande ordning föreslåsgälla beträffande andra tvångsmedel i utlämningsärenden.