prop · G603147 · 1982-12-31 00:00:00 — Verksamheten ärintäktsfinansierad och kostnaderna -exkl. kapital- och räntekostnader - täcks isin helhet enligt marinens kalkyleringsprinciper. För vatje budgetär fastställsvarvets omkostnader varefter omkostnadspålägget för varje direktproduktionstimme bestäms. Härutöver görs ett tillägg på ca ./tim. förtäckning av kostnaden för rörelsekapital. I övrigt ingår i Marinvarvetskostnader inte några kapital-eller räntekostnader. Likvida medel förverksamheten erhålls genom avrop från central myndighet. Marinvarvet har intemöjlighet alt balansera vinstmedel från verksamheten pä den statliga ochprivata sidan. Vid en jämförelse mellan varvet ochkonkurrenten konstateras alt vid avgivande av offertertill den civila marknaden och statliga myndigheter bör kapitalkostnadermedtagas beträffande Marinvarvet. Om kapitalkostnader inte medtages uppnåsinte jämförbara konkurrensvillkor med andra offertgivande varv. Staten subventionerari så fall Marinvarvet indirekt. Arbetsgruppen har noterat att en översyn pågårinom försvarsdepartementet avseende kalkyleringsprinciper för ränte- ochkapitalkostnader för bl. a. Marinvarvet. Prop.1982/83:147 72 Regeringen lämnade den 15 november1979 en skrivelse från den dåvarande kommissionen för de mindre och medelstoravarven beträffande reducering av borgensåtagandet utan åtgärd. som FKN ansåg den föreslagna reduceringen av borgensåtagandet till10% av vid vatje tillfälle utestående kreditgaranti som positiv förvarvsföretagen och FKN ansåg det vidare möjligt att genomföra en sådanförändring utan att statens riskposition på något avgörande sätt försämrades.Fullmäktige i menade dock att det var principiellt betänkligtatt på detta sätt förändra ett naturligt företagaransvar för varven som statensövertagande av en större eller mindre del av varvsföretagens kundrisk skulleinnebära. Infriande av samtliga borgensåtaganden med hänsyn till detenskilda företagets ekonomiska situation kan endast genomföras för någotenstaka varv. För många företag är de sammanlagda borgensåtagandena mycketstörre än det egna kapitalet inkl. obeskattade reserver. Ett infriande avsamtliga borgensåtaganden skulle sannolikt medföra att företagen måsteavvecklas. Ett fortsatt krävande av borgen i de flesta fall ger ej någonavgörande reell förbättring av statens risksituation. Arbetsgruppen delar demindre och medelstora varvens uppfattning att en reducering i kravet päborgensåtagande skulle ge flera positiva konsekvenser för företagen och bl. a.pä sikt medverka till ett mera korrekt uttryck för företagens ekonomiskasituation, vilket indirekt förbättrar statens risksituation. Det obligatoriska borgensåtagandetför de mindre och medelstora varven bör kunna begränsas. Följande alternativaförändringar föreslås. a) Reducering avborgensåtagandet till av utestående kredjtgaraniier.Reduceringen av borgensåtagandena bör avse hela garantiengagemanget, dvs. ävengarantier före förändringen. b) Reducering avborgensåtagandet till av utestående kreditgarantier.Borgensåtagandet säkerställer varvens affärsansvar. Reduceringen avborgensåtagandet bör avse endast framtida leveranser och inte garantierutfärdade före förändringen. Eventuellt bör omprövning kunna medges för gamlagarantier. Föreslagna alternativa förändringar avser detobligatoriska borgensåtagandet. Om skäl därtill flnns skall dock FKN/RGK kunnakräva obegränsad varvsborgen. Beträffande uppföljning och information om existeiandeborgensåtaganden bör hälla borgensmannen löpande informeradom åtagandets storlek samt vid förändring av villkor för garantin (säkerhetsförändring,amorteringsanstånd etc.) likaledes inhämta borgensmannens medgivande. Utöver nämnda insatser av generell natur hararbetsgrupjDen övervägt i vad mån det för vissa av varven behövs ytterligarestödinsatser från statsmakternas sida. Arbetsgruppen har bedömt att sådanainsatser i flertalet fall inte kan anses vara motiverade. I fråga omKarlskronavarvet har detta varv som tidigare nämnts behandlats separat. 1982/83:147 73 1 Inledning........................................................ 75 1.1 Bakgrund ........ 75 1.2 Syfte....................................................... :.. 75 1.3 Genomförande............................................ 75 2 Nuvarandestödformer ...................................... 76 2.1 Allmänna förutsättningar................................ 76 2.2 Senaste riksdagsbeslut omstatligt stöd till svensk varvsindustri 77 2.3 Kreditgaranti................................................ 78 2.3.1 Förordningar m.m.................................... 78 2.3.2 Syfte................................................... .. 78 2.3.3 Omfattning............................................ .. 78 2.3.4 Beslutsordning ..................................... .. 78 2.3.5 Utnyttjande........................................... .. 79 2.3.6 Erfarenheter ......................................... 79 2.4.1 Förordningar m.m................................... 79 2.4.2 Syfte................................................... .. 80 2.4.3 Omfattning............................................ . .80 2.4.4 Beslutsordning ...................................... .. 80 2.4.5 Utnyttjande.......................................... .. 81 2.4.6 Erfarenheter ......................................... 81 2.5.1......................................................... Inhemskabeställare 81 2.5.1.1 Förordningar m.m.......................... 81 2.5.1.2 Syfte......................... ............. 81 2.5.1.3 Omfattning.................................. 82 2.5.1.4 Beslutsordning ........................ _ 82 2.5.1.5 Utnyttjande................................. 83 2.5.1.6 Erfarenheter ............................... 83 2.5.2...................................................... Ufländskabeställare 83 2.6 Stödtill exportfrämjande åtgärder................... 85 2.6.1 Förordningar m.m.................................. .. 85 2.6.2 Syfte.................................................. 85 2.6.3 Omfattning........... ................ ........ 86 2.6.4 Beslutsordning ..................................... 86 2.6.5 Utnyttjande......................................... 86 2.6.6 Erfarenheter ........................................ 86 2.7 Bidragvid fartygsexport till .............. 86 2.7.1 Förordningar m.m.................................. 86 2.7.2 Syfte.................................................. 86 2.7.3 Omfattning........................................... 86 2.7.4 Beslutsordning ..................................... 87 2.7.5 Utnyttjande......................................... 87 2.7.6 Erfarenheter .............. ...................... 87 1982/83:147 74 2.8 Statens säkerheter ifartygskreditgarantisystemet 87 2.9 Alternativ produktion.................................... 89 2.10 .................................. .. 90 2.11 Andra varvsanslag ..................................... .. 90 3 Stödformeri andra länder.................................... .. 91 3.1 Allmänt...................................................... .. 91 3.2 Subventioneringsgrad i olikaländer ............... 92 4 Förslagtill nytt stödprogram ............................... .. 93 4.1 Kriterier för och synpunkter påstatligt stöd ..... .. 93 4.2 Förslag .................................................... .. 94 5 Sammanfattning............................................... 95 Stödformer i andra länder................... 99 Prop.1982/83:147 75 Statligt stöd har spelat enframträdande roll i den internationella varvskonkurrensen. Dessa stöd harframtvingat uppbyggnaden av ett svenskt stödsystem. Nuvarande stödsystem förden svenska varvsindustrin beslöts av för perioden1980-1983 och omfattar stödformerna kreditgarantier, län, räntestöd, stöd tillexportfrämjande åtgärder och bidrag vid fartygsexport till utvecklingsländer. Arbetsgruppen för Stöd syftar bl. a. till att tagafram underlagsmaterial omfattande dels en genomgäng av nuvarande stödformer,dels en genomgång av vilka stödformer som finns i andra viktiga konkurrerandevarvsländer och mot bakgrund av detta lämna förslag till statliga stödformerför den svenska varvsindustrin . I arbetsgruppen för Stöd har ingått representanterför industridepartementet och (). FKN har i skrivelse överlämnat enredovisning av gällande, stödformer till industri- ochkommunikationsdepartementen. Detta material har kompletterats medredovisningar från AB () över räntestöd vidfartygsexport enligt det s. k. SEK-systemet och från överbolagets hittillsvarande verksamhet och framtida bedömning. Vidare lämnas enredovisning över stöd som gått till s. k. alternativ produktion och engenomgång av andra varvsanslag - t. ex. för sysselsättningsskapande åtgärder som indirekt omfattas av det svenska stödsystemet. Underlaget till redovisningen av stödformer i andraviktiga varvsländer har baserats på tillgängligt material inomindustridepartementet och samt och Utveckling () och . Uppgifterna har kompletterats och kontrollerats vidpersonliga samtal med representanter för de olika varvsländerna. Vidberäkningen av angivna subventionsgrader i olika länder har använts en avÖhrlings utarbetad datamodell för detta ändamål. 1982/83:147 76 För att meningsfullt kunna diskutera frågan omstatligt stöd till varvsindustrin - oavsett om det gäller kreditgarantiereller direkta subventioner - måsteden omvärld i vilken stödet skall fungera närmare belysas. Vidare måste för alla statliga branschstöd finnas fastlagda mål som önskas uppnäs med stödinsatsen såsom viss volym, förbättrad konkurrensförmåga etc. Av den anledningen måste det internationella konjunkturläget och mark nadssituationen för svensk varvsindustri och sjöfartsnäring kortfattat re dovisas för att slödel till de svenska varven skall kunna bedömas. Sedan förordningen (1980: 561) om statligt stödtill varvsföretag trädde i kraft har utvecklingen pä varvs- ochsjöfartsområdena varit utomordentligt negativ. Här kan noteras att periodenkaraktäriseras av minskade transportvolymer, sjunkande fraktsatser och kraftigtökande uppläggning av tonnage. Detta har i sin tur lett till ett mycketbegränsat intresse för nybeställningar och följaktligen en låg orderingång vidvarven. Situationenhösten 1982 kan sammanfattas enligt följande. - fraktsatsernahar i stort sett halverats /81, - outnyttjat tonnage uppgick tillomkring 90 milj. ton dödvikt mot endast drygt 20 milj. tondödvikt , - andrahandspriserna pä fartygvar lägre än de var för ett och ett halvt är sedan, - varvens orderstockar varextremt låga och till låga priser. Orsakerna till denna kraftiga nedgång förvarv och rederier världen över ärgivetvis flera och sambanden komplicerade, men i stor utsträckning torde dekunna återföras på utvecklingen i världskonjunkturen och världshandeln samtproduktions- och konsumtionsmönstrens förändring. Vad avser måstesålunda slutsatsen bli att orsakerna är internationellt betingade. Till detta får läggas att den lågatransporlefterfrågan i kombination med leveranser från varven av tidigarebeställningar som gjorts under gynnsammare utsikter för sjöfarten har bidragittill kraftiga tonnageöverskott inom praktiskt taget alla viktigaresjöfartsomräden. För kan mot ovanstående bakgrundkonstateras att konjunkturutvecklingen för varv och rederier efter tidpunktenför senaste riksdagsbeslut om statligt stöd till varvsindustrin våren 1980blivit mycket sämre än väntal, vilket bl. a. sannolikt kommer att leda till attde nu gällande stöden för svenska varv och rederier inte kommer att ha nåttavsedd effekt vid stödperiodens utgång vid slutet av då nuvarandestödformer upphör att gälla. Det innebär också att likviditeten ochsoliditeten i svensk varvsindustri och rederiverksamhet kommer att vara sämrevid utgången av än vad som antogs när fattade sitt senaste beslutom varvsfrågorna. 1982/83:147 77 2.2Senaste riksdagsbeslut om statligt stöd till svensk varvsindustri beslöt (prop.1979/80:165, NU 69, rskr 405) om fortsatt stöd till svensk varvsindustriomfattande perioden 31 december 1983. Enligt propositionenskulle stödet till varven dels täcka skillnaden mellan de svenska varvenssjälvkostnader och bedömt världsmarknadspris, dels ge de svenska varven likartadefinansieringsförutsättningar som kom deras konkurrenter till del. Priserna på nybyggnadstonnage steg kraftigt underår 1979. Beträffande standardtonnage erbjöd priser som vanligen låg ca15-20% under den västeuropeiska nivån. För fartygstyper som krävdenykonstruktion låg de japanska priserna oftast under denvästeuropeiska. var sannolikt skillnaden mellan svenskoch japansk självkostnad som störst. Mot bakgrund av bl. a. ändrat värde förden japanska valutan och ökade kostnader för material och löner minskade dennaskillnad fram till riksdagsbeslutet . De bedömningar som låg till grund för riksdagenssenaste beslut pekade alltså pä att skillnaden mellanvärldsmarknadspriset för olika fartygstyper och de svenska självkostnadernahade minskat och att de statliga subventionerna i flertaletkonkurrerande varvsländer skulle avvecklas. En ytterligare förbättring avmarknadsläget och en kraftfull satsning från varvens sida för att minska sinaproduktionskostnader var dock nödvändig för att varven skulle kunna konkurreraom order av egen kraft. ansåg därför att det behövdes statligt stödytterligare för att varvens omställning skulle ha förutsättningar attlyckas. På , förslag av regeringen ansåg dock att tiden då var mogenatt sätta en slutpunkt för det statliga stödet till varvsindustrin i de falldetta avsäg direkta subventioner. Motiven till detta var sålunda enligtriksdagen dels en bedömning att de statliga subventionerna utomlands skulleavvecklas, dels en bedömning ätt marknadspriserna skulle förbättras. Riksdagenbeslöt därför att direkta statliga subventioner till svensk varvsindustriskall upphöra i och med utgången av . Utvecklingen har dock ibetydande utsträckning avvikit frän de bedömningar gjorde våren1980. Detta gäller såväl pris- som marknadsutveckling. F.n. råder en storskillnad mellan tillgänglig varvskapacitet och efterfrågan på olika typer avfartyg. Den internationella varvskonjunkturen torde befinna sig på sammalåga nivå som . Mot denna bakgrund förefaller därför deolika varvsländernas benägenhet öka att införa och bibehålla statliga stödformerför varvsindustrin i syfte att erhålla tillgängliga order: 1982/83:147 78 Formerna och villkoren för stafliga kreditgarantierregleras i kap. 1 förordningen (1980:561) om statligt stöd till varvsföretag m.m. har t. o. m. utgången av är 1983 ett bemyndigande attikläda staten garantier till svensk varvsindustri intill ett vid vatje tidpunktsammanlagt belopp av högst 23665 milj. kr. Det statliga fartygskreditgaranfisystemet infördesursprungligen . Syftet var att genom statlig medverkan få till stånd ettfungerande finansieringssystem för varv och beställare. De traditionellalångivarna såsom banker m. fl. kunde inte förväntas ikläda sig detförhållandevis höga risktagande som det skulle innebära att lämna lån pä uppfill av ett fartygsvärde mot pant i fartyget som enda säkerhet.Fartygskreditgarantisystemet har därför byggts upp så att statliga kreditgarantierkan lämnas upp till i regel av fartygets pris, mot vilka varvet ellerbeställaren kan uppta lån hos banker eller andra finansieringsinstitut. Statentar i sin tur pant i fartyget som säkerhet för de utställda garantierna.Kreditgaran-fierna innebär inte någon subvention eller bidrag och orsakar intenågon kostnad för staten så länge som låntagaren infriar sina förpliktelser.Upphör låntagarna med sina förpliktelser riskerar staten att fä infriagarantin. Om ur den uttagna panten - eller med hjälp av eventuellaregressrätter -inte till full täckning kan utvinnas uppstår bristen som enkostnad i kredit-garanlisystemet. 2.3.3 Omfattning Kreditgarantier får beviljas för 1. lån som svenska varvsföretagtar upp för att finansiera krediter till beställare av fartyg(refinansieringslån, max. 2. lån som beställare tar upp föratt betala fartyg under byggnad eller för levererade fartyg (beställares län,max. 3. lån som svenska varvsföretagtar upp för att finansiera beställda fartyg underbyggnad eller större ombyggnad(fartygsbyggnadslån, max. av priset). Frågor rörande kreditgaranti handläggs av nämndenför fartygskreditgarantier (FKN) som också fattar beslut om utfästelse avkreditgaranti. fattar beslut om utfärdandet av självagarantierjia. FKN prövar allsidigt riskerna i garantisystemet. Vidare prövarFKN varvets och beställarnas ekonomiska kapacitet och möjlighet att fullgörakontraktsvillkoren samt bedömer det tilltänkta fartygets långsiktiga värde.FKN god- Prop.1982/83:147 79 kännerpå statens vägnar det tilltänkta fartygsprojektet från kreditgarantisynpunktoch anvisar utrymme på garantiramen. FKN föreskriver också säkerheter.Riksgäldskontoret administrerar garantisystemet och svarar för statensborgensåtagande. kan även kräva tilläggssäkerheter. Vidareinfriar riksgäldskonloret garantier. Av kreditgaranfiramen på 23665 milj. kr. hade den31 22019 milj. kr. ianspråktagits i form av utestående garantier.Av de utestående garantierna på 22019 milj. kr. avsåg 11433 milj. kr.kreditgarantier för refinansieringslån till och 283 milj. kr.övriga privata varv samt 10303 milj. kr. i kreditgarantier för beställares lånoch statligt beställarstöd. Av de totala utestående garantierna på 22019 milj.kr. avser inhemska leveranser och exportleveranser. av utestående garantier avser lån i US-dollar.Genom den kraftiga kursuppgången för denna valuta -och bl. a. på grund av devalveringen av den svenska kronan i böljan av oktober1982 - kommer sannolikt det återstående utrymmet i garantierna att snart varautnyttjat. Det statliga kreditgarantisystemet har hittillsvisat sig fungera tillfredsställande. De förluster staten fått vidkänna isamband med utfärdade garantier har uppstått med anledning av konkurserna vidKalmar och AB Varv. Den totala förlusten i dessa två falltorde för varvsenheterna i dessa företag uppgå till storleksordningen 180 milj.kr. Därtill kommer vissa förluster i rederidelarna i dessa företag. Nämnden förfartygskreditgarantier har i sin löpande handläggning av kreditgarantier funnitatt ett förhållandevis högt, temporärt statligt risktagande är förenat medfinansieringen av ett fartyg. Orsaken till detta är främstatt panträtten i ett ej färdigt fartygsnybygge är svår att realisera på ett positivtsätt. Ytterligheterna vid en uppkommen krissituation i det pågående nybygget ärdå antingen skrotning med risk för att nedlagda kostnader inte kan täckas ellerfärdigställande med risk all merkostnader uppkommer. Nämnden menar att kreditgarantierna spelar enavgörande roll för varven i syfte att finna fungerande finansieringssystem förbeställda fartyg. Formerna och villkoren för avskrivningslån reglerasi kap. 2 förordningen (1980:561) om stafligt stöd till varvsföretag m.m.Riksdagen anslog Prop.1982/83:147 80 genom beslut (prop. 1979/80: 165, NU 69, rskr405) 1055 milj. kr. i avskrivningslån till svenska varvsföretag under åren1981-1983. Stödformen upphör att gälla i och med utgången av . Systemet med avskrivningslånavlöste är 1981 det s.k. beställarstödet, som gav möjlighet till lån intill ettbelopp som svarar mot högst (ursprungligen ) av priset för fartygeteller ombyggnaden av fartyget i fråga (SFS 1978: 395). Avskrivningslånen har till syfteatt stärka de svenska varvens konkurrensförmåga gentemot utländskakonkurrenter. Lånen ges i form av stöd per direkt produktionstimme förnybyggnad och större ombyggnad av fartyg enligt följande: /tim. Systemet beräknades ge ett stegvisminskande stöd frän till av självkostnaden. Följande huvudprinciper gälleravseende avskrivningslånens omfattning: - Län skall utgåenbart för fartygsproduktion (inte reparationsverksamhet). - Lånen skallinte syfta till en ökning av varvsföretagets kapacitet. Som referenskapacitetbör 1979/kapacitetsnivå gälla för de mindre och medelstora varven samtför storvarven inom riksdagsbeslutet avseendeSvenska Varvs strukturplan. - För att lånskall utgå måste en godkänd kapacitetsplan.för varvet i fråga finnas. - Län skall inteutgå för genom beställarstöd subventionerad fartygsproduktion eller förstatliga fartygsbeställningar.. - Län fårbeviljas för högst och anstånd med återbetalning får medges underlängst . Lånen är räntefria och särskild säkerhet behöverinte ställas. - Län kan varjeär efterges med ett belopp som svarar mot vad varvet har investerat irationaliseringshöjande syfte eller i marknads- och utvecklingsarbete. - Lån fåranvändas för att täcka förluster vid varven efter regeringens medgivande. Beslutsinstans rörande varvenskapacitetsplaner som ligger till grund för lånets storiek och utbetalning avavskrivningslän från kammarkollegiet är FKN. Utbetalning av lån frånkammarkollegiet sker i efterskott. Övriga frågor om län och eftergift prövasäven av FKN. Användande av lån för föriusttäckning beslutas av regeringen. Prop.1982/83:147 81 Av det sammanlagda beloppet 1 055milj. i avskrivningslån avser 725 milj. kr. (varav 125milj. egentligen var avsedda för ) och 230 milj. kr. avserövriga privata mindre och medelstora varv. Av resterande 100 milj. kr. inlevererats och 15 milj. kr. använts för andra ändamål. Av lånemedelhar 800 milj. kr. Resterande del kommer halvårsvis attbetalas ut fram /84 dä praktiskt taget hela medelsramen ärförbrukad. Sedan avskrivningslånen infördeshar det visat sig råda viss oklarhet beträffande hur gränsen förstödberättigade företag skall dras. Genom beslut av FKN och regeringen harföljande varv erhållit stöd: , AB Åsiverken, , , , Varv ochVerkstads AB och AB Nya Varv. Den egentliga effekten för varvenhitintills av avskrivningslånen är svär att precisera. Klart är dock, attstödet väsentligt medverkat till att de svenska varven bättre kunnat möta denutländska, ofta i betydande omfattning subventionerade konkurrensen, genom enviss anpassning nedåt av sina priser. Detta är också huvudsyftet med stödet. Formerna och villkoren förräntestöd regleras i kap. 3 förordningen (1980:561) om statligt stöd tillvarvsföretag m. m. Stödet upphör att gälla vid utgången av . Efterberäkningar av tas vatje år ibudgetpropositionen upp ett förslagsanslag för täckande av kostnader som haruppkommit i samband med beviljat räntestöd. Statliga räntestöd vid export finnsi alla varvsländer sedan ett flertal är tillbaka, vilket för svensktvidkommande bl. a. inneburit en möjlighet att erbjuda den lägsta tillåtna räntasom den exportkreditöverenskommelse, som biträtt inom ramen för OECDmedgivit. Detta innebar tidigare att utländska beställare vid svenska varvkunde via det svenska exportkreditsystemet erbjudas räntesubventioneradfinansiering, medan svenska beställare inte kunde erbjudas samma förmån av ettsvenskt varv - men väl av ett utländskt. För att utjämna denna skillnad ikonkurrensvillkor mellan svenska och utländska varvsföretag, när det gällerränta i samband med kredit, infördes därför genom riksdagsbeslut våren 1980möjligheter till 6 1982/83. 1982/83:147 82 räntestödför svensk beställare av nybyggnad eller ombyggnad av fartyg vid svenskt varv.Detta innebär att såväl svensk som utländsk beställare numera kan fäsubventionerad ränta vid beställning vid svenskt varv. Räntestöd till svensk beställare lämnas i form aven utfästelse om finansiering till fast räntesats för viss kredit och kan avsenybyggnad eller större ombyggnad. Räntesatsen fastställs av FKN och beräknas påsä sätt att likställighet med avseende pä subventioneringsgraden ifinansieringsvillkoren skall erhållas mellan svenska och utländska beställarevid svenska varv. Detaljvillkoren avviker dock vanligen något vid tillämpningenpå en svensk beställare i förhällande till en utländsk. En svensk beställarevid svenskt varv kan f. n. erhålla 9,ränta, löptid och kreditvolym,medan motsvarande villkor för en exportkredit enligt gällandeOECD-överenskommelse är 8,ränta, 8.5 års löptid och kreditvolym. Denhögre räntesatsen för svenska beställare beror på en längre kredittid och enhögre kreditandel. Räntesatsen för offshore-produkter uppgår till .