prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Statskontoret avstyrkerall förslagen i organisationsrapporten läggs till grund för beslul omförändringar i organisation och personaldimensionering, då rädetinte tillräckligt ingående har analyserat behovet av möjlighelerna fillförändringar i rådels uppgifter, organisation och beslutsformer med beaktandeav kraven på besparingar och administrativa rationaliseringar i verksamheten. begär atlnågon ytterligare minskning av rådets medel inte genomförs. Rådet föreslår istället att regeringen tillsammans med studerar möjligheter tillsystematiskt rationaliseringsarbele inom kulturadminislrationen. Fleraremissinslanser delar uppfattning, däribland RRV, RAÄ,museet. 1982/83:100 Bilaga 10 680 Statskontoret ser positivt på vad anför ombehovel av etl systematisktrationaliseringsarbele. Delta arbete bör innefatta en analys och diskussion kring ansvars- ochuppgiftsfördelningen mellan regeringen ochmyndigheterna på kulturområdet. Vidare anser statskontoret att det finns anledning att nu ånyo pröva ansvars- ochuppgiftsfördelningen mellan stal och kommun. Statskontoret förordar atlorgänisationsrapporlen och den särskildaskrivelsen jämte remissyttrandena över desamma läggs till grund för enöversynsutredning. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 681 Sammanfattning av förslagi promemorian (DsU 1981:21) Samhällets arkivproblem 1. att gällande regelsystem förarkivverksamheten pä ett tillfredsställandesätt beaktar de hänsyn som bör las lill offentlighetsprincipen, den enskildesrättssäkerhet samt forskningens intresse, 2. atl en ökad gallringkan ske utan väsentliga inskränkningar i ovan nämnda hänsyn, 3. atl en god ordningpå arkivsidan medför lägre kostnader och högre effektivitet i statsförvaltningen ochför övriga arkivbildare, 4. atl nuvarandeordning på arkivområdet fungerar ojämnt och i stort måste betecknas som otillfredsställande, 5. atl utvecklingengår i riktning mot ell växande gap mellan ambitionsnivå och uppnådd nivå på arkivområdet, 6. atl väsentligaförändringar måste komma till stånd pä arkivområdet, innebärande - ökadrestriktivitet i bevarandet av handlingar, - höjdkunskapsnivå och större disciplin hos arkivbildarna, - ökadeutbildningsinsatser inom arkivområdet, - en mer genomtänktordning i första hand vad gäller den arkivmässiga hanteringen av nyainformationsmedier saml - enmer medveten styrning och användning av tillgängliga resurser, 7. att fällarbetel/myndighelsservicen mästeges ännu högre prioritet än f. n. hosarkivmyndigheterna i syfte atl realisera de kostnadsvinster som en ökadgallring kan ge, 8. atlgallringsfristerna bör sättas så korta och enhetliga som möjligt, 9. all planverkets nyanormer för arkivlokaler bör utfärdas möjligt, 10. atl en minskadresurstilldelning lill arkivmyndigheterna kan få negativa ekonomiska konsekvenser tolall settför statsverket samt 11. attdel långsiktiga behovet av resurser för arkivändamål bör prövas även i etl forskningspolitiskt perspektiv. De konstateranden som arbetsgruppen har redovisat är iflertalet fall av stor vikt för möjlighelerna att få fill ståndförbättringar på arkivområdet. Det skulle därför vara lill slorl gagn om de i lämpligform föranleder principuttalandenfrån statsmakternas sida. Vissa frägor börenligl arbetsgruppens förslag bli föremål för fortsatt utredning eller översyn. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 682 1. en översyn av allmännagallringsförordningen (1953:716). Delta bör ankomma på ; 2. en genomgång avmöjlighelerna atl effektivisera eller förbilliga förva-ringsmedlen ochkonserveringsarbetel genom användning av ny teknik m. m. Detta bör ankomma påriksarkivet; 3. en översyn avskrivmalerielkungörelsen (1964: 504). Delta bör ske i form av ett uppdrag lillriksarkivet och utföras i samarbete med siatens provningsanslalt ochstatskontoret; 4. en utredning rörandemöjligheterna att avgiftsbelägga delar av de statliga arkivmyndigheternasservice lill kommuner och landstingskommuner. bör ske i form av etluppdrag lill och ulföras i samråd med ; 5. en skyndsam prövning avmöjligheterna att inom den nya förvaltningslinjen i högskolan tillskapa ettutbildningsalternativ med inriktning på arkivkunskap m. m. bör ske genomell uppdrag ät universitets- och högskoleämbetet och ulföras i samarbete medriksarkivet; 6. en skyndsam översyn avlandsarkivorganisationen och därmed sammanhängande frågor. Detta bör ske genomuppdrag ät en särskild utredare eller en expertgrupp. I de fyra sistnämndafallen förutsätts således särskilda regeringsuppdrag. Arbetsgruppens övrigaförstag liU åtgärder som kräver statsmakternas medverkan är 1. att regeringen fattarprincipbeslut om införande av s.k. intensivda-laomräden och därvid anger vilkaförutsättningar som bör gälla, 2. all regeringen i bilaganför Gemensamma frågor budgetproposifion eller på annat lämpligtsäll erinrar statsmyndigheterna om deras ansvar för arkivvården och därvidsärskilt betonar atl en försumlig arkivvård förorsakar kostnader samt 3. alt medel för statsbidragtill arkiv med annan huvudman än staten anvisas i form av en enda resursraminom anslaget till och atl får till uppgift att fördeladessa medel. Arbetsgruppen anser / övrigt 1. atl de utredningar somf. n. behandlar frägor som berör arkivområdet bör beakta det synsätt och de rikfiinjer som arbetsgruppen förordar, 2. alt behovel prövas av enmotsvarande översyn av arkivfrågorna inom försvarsdepartementets område saml 3. att elt genomförande avförslagen bör ske sä snart som det är möjligt med hänsyn lillarkivmyndigheternas resursläge. 1982/83:100 Bilaga 10 683 Sammanställning avremissyttranden över promemorian (DsU 1981:21) Samhällets arkivproblem Remissinstansernaär allmänt positiva till utredningens beskrivning av arkivproblemen och de förslag lill åtgärder somhar lagts fram. Flera remissinstanserpåpekar att elt samordnat och effektivt arkivväsende för den offentliga sektorn innebär väsentligabesparingar för samhället i stort, samtbefrämjar offenllighetsintresset, den enskildes rättssäkerhet och forskningensbehov. I rapportenkonstateras att gällande regelsystem för arkivverksamheten pä elttillfredsställande sätt beaktar de hänsyn som bör tas lilloffentlighetsprincipen, den enskildes rättssäkerhet samt forskningens intresse och att enökad gallring kan ske utan väsentliga inskränkningar i dessa hänsyn. Idetta instämmer flertalet remissinstanser, bl. a. och statskontoretmedan tandsarkivet i anser atl regler som t. ex. den generella100-åriga leveransfrislen lill landsarkiven är förlegade. Frånvaron avsanktionsmöjligheter medför även atl respekten för reglerna är otillfredsställande. Remissinstanserna delar utredningensuppfattning alt en god ordning på arkivsidan medför lägre kostnader och högre effektivitet i statsförvaltningen. Någraremissinstanser, bl. a. fiera tandsarkiv instämmer däremot inle iarbetsgruppens bedömning alt nuvarande ordning inom arkivområdet ärofillfredsslällande. i och påpekar all arbetsuppgifternahar ökat för landsarkiven. Trots otillfredsställande resurser, har man ändåbedrivit ett aktivt fältarbete. i konstaterar dockatl ulan AMS-betalda arkivvårdare/assislenter hade situationen varit katastrofal. Remissinstanserna äreniga i sina bedömningar all en ökad gallring kan och bör ske i den offentliga sektorns arkiv saml atlallmänna gallringsförordningen (1953:716) bör ses över. Flera av dem, bl.a.tandsarkiven påpekar dock att tillfälliga ekonomiska problem inte i alltför höggrad får påverka gallringsprinciperna. Enligt riksarkivetmåste målet vara en gallring av arkivinformationen, som minskaromfånget men inte deformerar innehållet. framhåller dock att en måttlig gallring och enutökad rensning, bl.a. av dubbelarkiverat material, är atl föredra i avvaktan på nya tekniker somkan minska arkivvolymen. Utredningen föresläratl gallringsfrislerna skall sättas sä korta och enhetliga sommöjligl. Remissinstanserna är även här eniga i alt gallringsfris- Prop.1982/83:100 Bilaga 10 684 terna skall vara korta, medan några däremot,bl.a. JK, forskningsrådsnämnden och forskningsråden starkt understryker att deinte kan vara enhetliga, eftersom vissa handlingar, som socialakter ochpatientjournaler, kräver långa gallringsfrisler. Korta enhetligagallringsfrisler överensstämmer med datainspektionens principiella inställningatt personuppgifter inte skall bevaras längre än vad som är nödvändigt medhänsyn till personregistrets ändamål. Flertalet remissinslanser instämmer iutredningens bedömning atl utbildningsinsatsernamåste öka inom arkivområdet. , postverket m.fl. påpekar vikten avatt de arkivbildande myndigheternas personal utbildas. I detta instämmer ävenlandsarkiven i . och , vilka påpekar atl en ökad utbildningmedför mindre behov av kontroll och service från landsarkiven. Nägraremissinslanser bl.a. postverket konstaterar dessutom all informafionsbehovelinom ADB-området är slorl. Remissinstanserna är tillövervägande delen positiva till arbetsgruppens förslag att inom den rtyaförvaltningslinjen i högskolan inrätta elt utbildningsalternativmed inriktning pä arkivkunskap. stöderarbetsgruppens förslag och tillägger atl arkivoriente-rande avsnitt bordeinarbetas i all utbildning som syftar lill verksamhel inom den offentligasektorn, som juridik, leologi etc. TCO och anför atl folkrörelserna bör medverka i det fortsattautredningsarbetet, eftersom de kommer alt ha ell fortsatt behov atl anlitadenna utbildning. Liknande åsikter framförs även av LO och arbetarrörelsensarkiv. Några remissinstanser ärdock tveksamma lill den föreslagna utbildningen. Hovrätten för samhällels behov av delta utbildningsalternativ medan iMalmöhus län anför att en sådan kurs lätt kan uppfattas som mindre meningsfullpå ell så tidigt stadium, och i stället därför bör ges i samband medtjänstgöring. i påpekar atl om utbildningen läggs på förvaltningslinjenär risken slor atl man utbildar gallringsexperter med begränsad kunskap omforskningens intressen. Åven andra utbildningsalternativ bör därför prövas, t.ex. kulturvelariinjen. Etl ljugotalremissinstanser bl.a. riksdagensombudsmän, statens vägverk och i instämmer iutredningens förslag atlfältarbetel/myndighetsservicenskall prioriteras. Arkivmyndigheterna måstehjälpa myndigheterna mer med ADB-tek-niker anser SCB och påpekar vidare atlarkivmyndigheterna mäste förmå myndigheterna att själva ta ansvaret för sinaarkivfrågor. anser detsjälvklart att man bör fortsätta med prioriteringen av fältarbetet. Det finnsdock mycket begränsade resurser alt genomföra en omprioritering utan att detfär allvarliga konsekvenser för arkivmyndighetens övriga verksamhet.Depåarbelel fär inle åsidosättas. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 685 åsikter framförs även av krigsarkivet,landsarkivet i , i och /SR. i anser inte attlandsarkiven kan prioritera fältarbetet ytterligare och påpekar att arkivenenligt grundlagen har kravet att hälla allmänna handlingar tillgängliga förallmänheten. Därför får man ej försumma ordnandet och förtecknandet av debestånd som redan levererats lill arkiven. Liknande åsikter förs fram även avtandsarkiven i , , och samt stadsarkiv. och för arkivverksammainom statUga sektorn föreslär att de kontrollerande och utredande uppgifternat.ex. kunde utföras av särskilda länsarkivarier, medan landsarkiven kundesvara för forskning och depäarbelen. På del cenirala planet kunde uppdelningenpä samma sätt göras mellan statskontoret och . Utredningen framhålleratt planverkets nya normer bör utfärdas möjligt. Idella instämmer i , Föreningen arkivm.fl. medan landsarkivet i anser att en väsentligt bättre version avdessa anvisningar bör utarbetas. , ,forskningsrådsnämnden, Ruotsinsuoma-laisten arkisto m.fl. anser att arkiven kanses som en basresurs för forskningen och alt del långsiktiga behovel av medelför arkivändamål bör prövas i ett forskningspolitisktperspektiv. En stor del avforskningen sker i arkivhandlingar som forifarande förvaras hos arkivbildaren,påpekar statens, vägverk. Arkivmyndigheterna borde åläggas la emot betydligtyngre handlingar och de samlade resurserna för forskarservice bör helt liggahos arkivinstitutionerna. i Göteborgkonstaterar alt genom den ökade släkt- och hembygdsforskningen har en breddningoch demokratisering av forskningen ägt rum, vilket är en angelägen uppgift förlandsarkiven atl stödja. och kammarrätten i Slockholmdelar inte utredningens uppfattning att bindningsfrågornafält en för stor uppmärksamhet. Inbindningen av arkivhandlingar uppgår lillstora belopp varje budgetär och de stora banden är olympliga atl hantera. Detär därför angelägel alt utvecklar förenklade och billigarebindningsmeloder. Liknande åsikter framförs även av länsstyrelserna i Malmöhusoch . Kostnaderna för val av olika arkivmedier t.ex. microfilm,bör utredas, framhåller RRV. krigsarkivet, och statens provningsanstalt anser delangelägel alt skrivmalerielkungörelsen (1964:504)ses över av i samarbete med statens provningsanslalt ochstatskontoret. och är positiva fill förslaget att låtautreda möjligheterna att avgiftsbelägga delarav arkivmyndigheternas service till kommuner och landsfing. RRVinstämmer också i förslaget och är beredd atl dellaga i Prop.1982/83:100 Bilaga 10 686 Etl knappt liolal remissinslanserär dock tveksamma lill förslagel, däribland flera landsarkiv, vilka framförfarhågor all kommunerna dä inle anser sig ha råd alt prioritera denna uppgift,med en försummad arkivvård som följd. Utredningen föreslår en skyndsam översyn av landsarkivorganisationen.De remissinstanser som yttrat sig i frågan, bl.a. och flertaletlandsarkiv, instämmer i utredningens förslag. m.fl. delar ocksåutredningens ståndpunkt atl man inle kan förorda en i grunden ändradorganisation. Flera landsarkiv ärpositiva till en ökad samordning och bättre planering mellan landsarkiven menframhåller alt en centraldirigering knappast leder lill positiva resullal. I arbetsgruppens rapportdiskuteras bl.a. del frän forskarsamhället framförda ändringsmälel ominrättande av s.k. inlensivdalaområ-den.Arbetsgruppen har - lill skillnad frän tidigare framförda förslag -förutsattalt del ökade bevarandet i intensivdalaområdena skall vägas upp av en minskadbevarandeambilion i landet i övrigt. Geologiska urvalskriterier bör endasttillämpas på stora serier material, som har forskningsvärde men är av sädanomfattning atl de av kostnadsskäl endast kan bevaras i urval, anserriksarkivet. Flera remissinstanser, bl.a. från forskningssidan och de fackligaorganisationerna, 'år slarki krhiska lill de förutsättningar som arbetsgruppenhar uppställt för inrättande av intensiv-dataområden. SCB,m.fl. framhåller faran av atl låta kortsik-ligaekonomiska intressen styra sä att en pä lång sikt olycklig gallring igångsätts,vilket omöjliggör vikliga forskningsinsatser. Det är nödvändigt atl även andraurvalskriterier får komplettera intensivdataområden, som t.ex. individbaseradelongitudinella register. Statsbidrag titt icke-statliga arkiv Det råder delademeningar bland de remissinstanser som yttrat sig om förslagel alt statsbidrag till arkiv med annan huvudmanän staten anvisas i form av en endaresursram inom anslaget lill och all skall fördeladessa medel. Flera remissinstanser bl.a. /?/?V"förordar förslaget medan LOoch TCO tillstyrker endasi under förulsällning alt resursramen bestäms medbibehållande av målsättningarna i 1972 ärs riksdagsbeslut i anledning avutredningen rörande folkrörelsearkivens slällning och framlida organisation.Riksarkivet, några tandsarkiv samt de enskUda arkiv som kommenterat frågan ärtveksamma till förslaget och förordar den nuvarande ordningen. och RRVanser inle alt det finns något behov av en särskild översyn av arkivfrågorna inom försvarsdepartementets område.Ell ökal samarbete med beträffande gallringsarbetet är i ställetatt föredra. 1982/83:100 Bilaga 10 samlFolkrörelsernas arkivförbund anser att utredningen inle tillräckligt beaktatde kommunala, landstingskommunalaoch enskilda arkivproblemen. Den arkivbildningen är lika viktig för samhälletsom den statliga sektorns. menar atl de föreslagna åtgärdernaär otillräckliga speciellt med tanke på ADB-området. För övrigt anser nägraremissinstanser, bl.a. landsarkivet i all varje myndighetstyp skall ha enarbetsgrupp i arkivfrågor och att det borde vara självklart atl alla kommuneroch landsting har tillgång lill utbildade arkivljänstemän. 1982/83:100 Bilaga 10 688 Sammanfattning avpromemorian (Ds U 1982:1) Föremålssamlingarnas tillväxt någrasynpunkter och förslag rörande urvalsbegränsning och gallring Inom harutarbetats en promemoria (DsU 1982: 1)Föremålssamlingarnas tillväxl - nägra synpunkter och förslag rörandeurvalsbegränsning och gallring. Syftet med denframlagda promemorian har varit atl ge synpunkter på möjligheterna altbegränsa samlingarna i de statliga och statsunderstödda museerna. Tyngdpunkten har lagts pägallringsfrägan. I promemorian har inledningsvisdefinierats begreppen vid insamling och gallring.Urval har använts för den sovringsom sker vid insamling ellermottagande av gåva och deposition, och gallring för borttagande av föremål ur redan befintliga föremålsbestånd. Gallring hos museernakan resultera i atl föremål förstörs (kassation) eller byts, skänks borteller försäljs. Alternativ till gallring ärdeposition hos eller långlån lill annan institution eller placering på billigaste sätt, t.ex. i mindre kostnadskrävande magasin("Ijärrdepå"). Strävandena alt reducera samlingarna kanske på företrädesvis fyra plan: genom avstatsmakterna fastställd ansvarsfördelning mellan vissa cenlralmuseer, genomansvarsfördelning mellan centralmuseer och regionala museer, miljömuseer och specialmuseer, genom ett strängare urvalav museernas egen insamling samtgenom ulgallring av föremål i redan befintliga samlingar. föresläs få i uppdrag att i samråd medmuseichefskollegiet se över bestämmelserna i ämbetsskrivelsen den 15 mars 1946om fördelningen av insamlingsansvaret mellan vissa avcen-Iralmuseerna. I promemorianföreslås atl den efterlysta preciseringen av ansvarsområdena för säväl de offentligt stödda museerna med geografisktbegränsat insamlingsområde som de mänga specialmuseerna ochspecialsamlingarna bör tas upp till förnyad prövning. Detta för attdubbelarbete skall undvikas och genom en uppdelning av insamlingsansvaret fåresurserna alt räcka till. Detta gäller inle bara samlidsdokumenta-tionen, utan ävenfrägan om specialmuseer av typen keramik- eller glasmuseum bör beaktas isammanhanget. Den här avsedda diskussionen föresläs skall föras i kulturrådelsregi. bör som stödjas, liksom arbete med registrering av olikamuseikategorier. Genom samdokregistreringen bör onödig dubbelinsamlingkunna motverkas. Del framhålls i promemorian vikten av att varje museumnoga betänker 1982/83:100 Bilaga 10 689 vad det skall samla, vad del saknar och vad deleventuellt kan sortera ut ur sina samlingar. Varje museum bör ha en aktuellplan för sin insamlingsplanering. Klar målsättning, genomtänkta urvalsprinciper(prioriterings-principer)bör finnas. Ett passivt mottagande av depositioner och gävor bör undvikas. Del understryks, atl den effektivaste begränsningenav tillflödet av föremål lill museel skergenom etl restriktivt, noga genomtänkt urval vid del enskilda museels insamling.Etl sädanl urval är en vida viktigare faktor vid försöken atl begränsa mängdenav föremål än gallring i redan befintliga samlingar. Urvalet är en frågaför fackmannen. accessioner diskuteras men nägra förslag framförsinte. Museel bör självt pröva om nägon begränsning av insamlingen är möjlig. och statens historiska museer (RAÄ och SHMM) framhållsönskvärdheten av all myndigheten redan nu tar upp mängdproblemel vidstadsgrävningarna till prövning. Bättre bearbetning pä grävningsplatsenskulle kunna ge bättre underlag förbedömningar i fräga om insamling och konservering. En del vore måhända atl vinna om grävningsledare ochmuseiexperl efter leveransen lillmuseet kunde gä igenom det insamlade materialet, t.ex. keramiken. Elt sådant arbete medför dockkostnader, varför problemet är en avvägningsfråga,som bör diskuteras. Det osteologiska materialet special-behandlas. Nägraförslag beträffande urvalet vid insamling föreslås inte, däremot i fråga omgallring. Brislen på expertis för atl eventuellt reducera insamlingensomfattning understryks. Den inom Tekniska museel i Slockholm fördadiskussionen om hur många föremål som behöver bevaras för att dokumentera enutveckling bör fortsätta och breddas. Detbör ibland räcka med att bevara "milstolparna" iutvecklingen, t.ex. i fråga om radioapparater, skrivmaskiner, cyklar etc. Sistnämnda frågor bör diskuteras istatens kulturråds regi. I promemorianframhålls atl statens konstråds inköp för myndigheters, ambassaders m.fl. räkning är omfattande.Ansvaret för dessa faller på statenskonstmuseer. Om inte ell urval sker kan främst stora konserveringsbehov uppstå. Del föresläs alt en nämndinrättas med rätt all träffa urvalför fortsatt förvaring. Denna fräga bör diskuteras inom statens konstmuseer. Museerna har, trotsall kostnaderna för att bygga magasin och för konservering stigit, inte behövt gallra i nämnvärdutsträckning. Det framhålls i promemorian atl de ökade magasins- ochkonserveringskoslna-derna kräver ökad uppmärksamhet pä föremålstillväxten ochgallringsfrägan. Om magasinen fylls och nya inle kan anskaffas, förhindras nya accessioner,vilket kan leda lill lika stor skada som felaktig gallring. Prioritering blir omöjlig. Flera statligamuseer har yrkat på en utredning om rätten atl gallra. Del konstateras atl destatliga museernas rätt alt ur sina egna samlingar 44 1982/83 1samt. 1982/83:100 Bilaga 10 690 gallra ut och kassera eller gallra ut och sedan byta,skänka eller försälja föremål är oreglerad. Instruktionernas föreskrifter omvård och förvaring talar mot fri räll till en sådan gallring. Av vad som framgår avpromemorian behövs en reglering. I promemorian lämnas förslag lill en förordning atlutfärdas av regeringen om gallring av föremål i statlig museisamling.Förslagel ger statlig myndighet, som har lill uppgift all bevara och värda enmuseisamling, rätt all eftereget bedömande gallra ul och förstöra material, som saknar musealt värde eller forskningsvärde. Likaså börsädan statlig myndighet fä rätt atlgallra ut och lill annan statlig, eller enskild statsunderstödd museiinslilulion i överlåta genombyte, gåva eller försäljning - föremål, som bedöms böra sorteras ulfrån samling. För ovannämnda åtgärder skallkrävas beslut av institutionens styrelse (eller motsvarande). Åtgärden fär givetvis inle strida motriksdagsbeslut eller mol avtal eller donationsbestämmelser. Av promemorian framgår alt avhändande lill annan enskildän enskild statsunderstödd museiinslilulion eller till utlandet bör krävaregeringsbeslut. Särskild försiktighet rekommenderas beträffande föremål,som mottagits som gåva, och alternativa åtgärder diskuteras i promemorian.Gallring ideposition, där äganderätten kvarligger hos deponenten, fär inle ske utan tillstånd frän denne. Även här framförsalternativa åtgärder. Promemorian ger sex exempel på gallringskriterier: Föremålet ärfrämmande för museets insamlingsområde. Föremålelslillständ är sådant alt konservering inte är möjlig (krossat, vittrat,sönderrostat o. dyl.) och föremålet bedöms även i övrigt vara oanvändbart (entrasig stol kan ha intresse vid sludiel av slolens sammansällning). Föremålets tillståndär sådant att varken rekonstruktion eller identifiering är möjliga. Föremålet ärlösryckt ur sitt sammanhang (t.ex. en detalj sparad av elt större föremål och därmed saknandekulturhistoriskt värde). Föremålet saknardokumentation och har förioral sitt kulturhistoriska värde. Det finns i vissa fall ofta en mängd föremål, där deindividuella variationerna är smä eller obefintliga. Gallringförutsätter, atl tillräcklig dokumentation om det utgallrade föremålet görs upp ochsparas. En framtida forskare bör kunna se vad som utgallrats. I etl särskillavsnitt tas frägan upp om behandling av utgallrat material. I avsnittet diskuteras gåva, byte, försäljning ochkassation.