prop · G60319 · 1982-12-31 00:00:00 — Det innehåller inte någonföreskrift om att de personer som enligt 2 kap. 14 § andra stycket i förslagethar rätt att delta i fullmäktiges överläggningar skall underrättas omsammanträde och de ärenden som skall förekomma på detta. Prop.1982/83:19 301 tordede normalt få vetskap i aktueUt hänseende. Det lär dock ha förekommit attsammanträde har hållits utan att kyrkoherden vetat om det. Med hänsyn till dencentrala roll i församlingsarbetet som ankommer på denne föreslår kammarrättenatt det åtminstone beträffande honom uttryckligen stadgas att han skall underrättasom sammanträdet genom en kopia av kallelsen. I första hand förordas dock attalla de som anges i 2 kap. 14 § andra stycket tillställs kallelse för kännedom.I detta hänseende kan som exempel pekas på det uppenbara intresset av att densom är revisor hos församlingen underrättas om tidpunkten då behandling skallske av revisionsberättelse för den verksamhet som hans uppdrag avser. 10§ andra stycket har en bestämmelse om att kungörelsen om fullmäktigesammanträdetskall sändas med posten till varje ledamot och suppleant i kyrkofullmäktige.Något förslag om att övriga sammanträdeshandlingar skulle tillställasledamötema med posten finns inte. Ingen sådan regel har föreslagits förkyrkorådet. Förbundsstyrelsen föreslår därför att sista delen av paragrafensandra stycke ges följande lydelse:... "och tillställesvarje ledamot och suppleant i fullmäktige". I2 kap. 10 § andra stycket föreskrivs bl. a. att kungörelsen omfullmäktigesammanträdet skall sändas med posten till varje ledamot ochsuppleant i kyrkofullmäkfige. Motsvarande regel gäller också för kommunfullmäktige.De reformer inom postväsendet som genomförts har emeUertid haft tilleffekt att kostnaderna för expedieringen av kungörelsen fördyrats somtidsåtgången för utsändning med posten blivit längre. Till bilden hör att någotkrav att övriga sammanträdeshandlingar skall tillställas ledamöterna med posteninte finns i kommunallagen. Inte heller finns sådana regler förkommunstyrelsen. I kommunförbundets förslag till reglemente för kommunstyrelsenhar efter ändringar 1979 kallelseförfarandet inte bundits till anlitande avposten. I stället har valfrihet getts i fråga om formema för utsändningen. Motbakgmnden av det nu sagda föreslår styrelsen att kravet på att kungörelsenskall sändas med posten stryks i kommunallagen och att samma ändringargenomförs i församUngsstyrelselagen. 10 § andra stycket föreskrivs bl. a. att kungörelse om sammanträde skallsändas med posten tiU varje ledamot och suppleant i fullmäktige. Föreningenfinner det mindre tillfredsställande att anlitandet av postverket skall varaobligatoriskt vid distribution av kungörelsen. Församlingama är ofta småenheter. Postgången är stundom långsam och ganska kostsam. Det bördärför stå kyrkokommunen fritt att anlita annat distributionssätt än medposten. Prop.1982/83:19 302 Beslutet om sättet för kungörande av fullmäktigessammanträden kan avse hela mandatperioden (jfr. val av ordförande 8§). I 11 § regleras suppleants tjänstgöring. I fråga om kyrkofullmäktige gäller även enligtutredningens reviderade förslag att suppleantsystemet är fakultativt. Dettaförhållande bör därför även rent språkligt avspeglas i inledningen till 11 §,förslagsvis: "Om suppleanter för ledamöterna i kyrkofullmäktige harutsetts och ledamot är hindrad att inställa sig" etc. Beträffande lagrummets sakliga innehåU kan man somutredningen själv gör diskutera lämpligheten av så detaljerad reglering av ettförhållande som är fakultativt. Men praktiska skäl talar för den föreslagnaregleringen, liksom för att bestämmelser om det praktiska förfarandet, närförhinder skall anmälas och suppleant kallas in, inte som får sin plats ilagen utan får ingå i en arbetsordning. I paragrafen finns bestämmelser om beslutförhet. Eftersom förespråkar ett obligatorisktsuppleantsystem måste för beslutförhet krävas att minst två tredjedelar avfullmäktiges ledamöter är närvarande. I denna paragraf regleras röstvärdet påkyrkofullmäkfigsammanträdet. Dessutom finns bestämmelser om rätten att deUa ikyrkofullmäkfiges överläggningar. 12 kap. 14 § regleras bl. a. yttranderätten för vissaandra förtroendevalda än dem som är ledamöter i kyrkofullmäktige. a. harordförande i nämnd eller beredning yttranderätt vid besvarande avinterpellation även om ordföranden inle är ledamot i kyrkofullmäktige.Motsvarande gäller på den primärkommunala sidan. kommunallag hargenom bestämmelsen i 2 kap. 24 § möjlighet getts att införa ett system medenkla frågor. Någon däremot korresponderande yttranderätt vid besvarande avenkel fråga för ordförande i nämnd eller beredning som inte är fullmäktigeledamotfinns inte. Detta har på sina håll vållat praktiska problem. Mot den bakgrundenföreslår styrelsen att yttrandeTätten i 2 kap. 14 § kommu- nallagen utsträcks till att gälla besvarande av enkelfråga och att motsvarande regler tas in i församlingsstyrelselagen. Denna paragraf reglerar i vilka ärenden kyrkofullmäktigeskall fatta beslut. Enligt 2 kap. 15 § tredje punkten i lagförslaget skaUkyrkofullmäktige besluta i ärende, som har väckts av bl. a. ellerdomkapitlet. är inte omnämnd. I kommentaren nedtill på s. 105uttalas, att kyrkofullmäktige inte bör få pröva ärende, som anhängiggjorts påannat sätt än som anges i paragrafen. Detta skulle innebära, att fullmäktigeinte skulle få fatta beslut i ärende, som anhängiggjorts av stiftsnämnden. utelämnats i sammanhanget torde bero på ett förbiseende. I motsvarandebestämmelse i den nuvarande lagen talas det om "högre myndighet".Stiftsnämnderna väcker ofta frågor om markförsäljningar, som rör stora belopp,ibland miljonvärden. En korrigering av nämnda paragraf i förslaget bör alltsåske. utgår dock ifrån att bestämmelsen inte skall tolkas så, attalla frågor, som remitterats från t. ex. och stiftsnämnden, måsteföras upp i fullmäktige. Liksom bör remiss givetvis kunna ske tillkyrkorådet i ärende, som faller inom ramen för dess förvaltningsbefogenheter. 115 § är upptagen en förteckning över myndigheter som kanväcka frågor i fullmäktige. Denna förteckning bör kompletteras medstiftsnämnden. Paragrafen innehåller bestämmelser om kyrkofullmäktigesrätt att företa opinionsundersökningar bland röstberättigade i församlingen. Enligt förslaget skall kyrkofullmäktige efter mönster frånKL som ett led i beredningen av ett ärende kunna inhämta synpunkter från röstberättigadei församlingen, t. ex. genom opinionsundersökningar. Kollegiet tillstyrkerförslaget härom och vill understryka att sådana undersökningar ofta kan vara avvärde i indelningsärenden. I anslutning härtill och till vad utredningen anförtpå s. 110 vill kollegiet emellertid redan här uttala att man bör gå ett steglängre då det gäller institutets tillämplighet på församlingar med kyrkostämmasom beslutande organ och som ingår i kyrklig samfällighet. I frågor som berörsådan församling bör enUgt utredningen opinionsundersökning få anordnas menbeslutet härom skall alltid fattas av samfällighetens Prop.1982/83:19 304 fullmäktige resp. församlingsdelegerade. Enligt kollegietsuppfattning bör den berörda församlingen själv få bestämma om en speciell opinionsundersökningskall företas och genomföra den. I ett sådant fall kan nämligen församlingenoch samfälligheten ha mot varandra stridande intressen, i exempelvis enindelningsfråga. Visserligen finns den i indelningslagen (1979:411) reglerademöjligheten att den statliga utredningsmyndigheten (kammarkollegiet ellerlänsstyrelsen) kan besluta om särskild undersökning av befolkningensinställning. Men den naturligaste vägen i detta sammanhang är att församlingensjälv under beredningen av ett indelningsärende låter utröna folkopinionen. -Lagtekniskt hör den nu av kollegiet skisserade bestämmelsen hemma i 3'kap. 5 §första stycket. Förslaget om rådgivande folkomröstning m. m. enligtförslagets 18 § tillstyrks varmt, då det är ett uttryck för vilja tillfördjupning av den kyrkokommunala demokratin och därjämte kan skapafömtsättningar för ett bredare intresse från allmänhetens sida för de kyrkligafrågoma. I denna paragraf finns bestämmelser om fortsattsammanträde med kyrkofullmäktige. Mot det föreslagna stadgandet om fortsatt sammanträde -vilket har samma lydelse som motsvarande bestämmelse i KL - kan riktas visskritik från språklig synpunkt. Kollegiet vill därför föreslå en något ändradinledning, exempelvis: "Om ett sammanträde med kyrkofullmäktige inte kanslutföras före på den utsatta dagen får det fortsätta genast ellervid senare tidpunkt." Paragrafen innehåller bestämmelser om interpellationer ochenkla frågor. Hovrätten har inte något att erinra mot förslaget... erinra om att kommunaldemokratiska kommittén väntas föreslåändringar i kommunallagen beträffande interpellation och fråga samt omersättning till kommunala förtroendemän. Om de väntade förslagen blir godtagnakommer de att få betydelse för slutbehandlingen av det remitteradelagförslaget. Prop.1982/83:19 305 124 § finns en bestämmelse om möjlighet att införa ettsystem med enkla frågor i fullmäktige. Däremot finns ingen yttranderätt vidbesvarande av enkel fråga för ordförande i nämnd eller beredning som inte ärfullmäktigeledamot. Det vore därför naturligt att yttranderätten utsträcks attgälla även besvarande av enkel fråga. 27 § Paragrafen handlar om vården av kyrkofullmäktigeshandlingar. Beträffande 27 § viU styrelsen framföra uppfattningen, attkyrkofullmäktige bör besluta hur protokollen skall förvaras. Eftersom frågan inteendast berör denna lagstiftning anser styrelsen att hela frågan bör göras tillföremål för en särskild utredning. I paragrafen regleras frågor om ersättning till ledamötemaoch suppleanterna i kyrkofullmäktige eller beredning. Hovrätten har inte något att erinra mot förslaget... menvUl erinra om att kommunaldemokratiska kommittén väntas föreslåändringar i kommunallagen beträffande interpellation och fråga samt omersättning till kommunala förtroendemän. Om de väntade förslagen blir godtagnakommer de att få betydelse för slutbehandlingen av det remitteradelagförslaget. I överensstämmelse med 2 kap. 29 § KL föreslås här dennyheten att pension skall kunna tillerkännas ledamot och suppleant ikyrkofullmäktige. Motsvarande skall enligt 3 kap. 6 §, 5 kap. 21 § och 7 kap. 1§ sista stycket gälla beträffande ledamöter och suppleanter i kyrkostämma ochberedning till denna samt i kyrkoråd eller annan nämnd likaväl som revisor ochrevisorssuppleant. Kammarrätten finner denna reglering principieUt tvivelaktigoch anser att den aktuella verksamheten i de kyrkliga sammanhangen får ansesvara så pass ideellt inriktad att redan möjligheten till pension på gmnd avuppdraget ter sig främmande. I fråga om flera uppdrag torde också finnas ettintresse av viss rörlighet i fråga om förtroendemän, något som kan motverkas ommöjlighet till pension efter viss tidrymd införs. 20 1982/83. 1982/83:19 306 Domkapitletanser att det är rimligt att de kyrkliga förtroendemännen erhåller skäligersättning för sina uppdrag i form av arvoden. En utveckling som skulle ledatUl en utbyggnad av administrationen så att "kyrkligakommunalrådsbefattningar" inrättas är inte önskvärd. Förslaget att församlingarnaskall kunna bevilja pension åt förtroendemännen avstyrks. Förslagetatt utöver traktamente, arvode och andra med uppdraget förenade kostnader, ävenkunna besluta om pension och andra ekonomiska förmåner kan av främst ekonomiskaskäl ifrågasättas. Domkapitletställer sig... tvekande till förslaget att de kyrkokommunala förtroendemännenskall kunna tillförsäkras pensionsförmåner. förslag får kyrkofullmäktige eller kyrkostämma rätt att besluta ompension åt förtroendevalda ledamöter och suppleanter. ställer sigtveksamt härtill inte minst med hänsyn tUl. att verksamheten i de kyrkligakommunerna i allmänhet är tämligen begränsad. Vidare kan en önskvärdcirkulation på sådana poster motverkas. centralråd för evangelisation och församlingsarbete: Enligt2 kap. 29 §, 3 kap. 6 §, 5 kap. 21 § samt 7 kap. 1 § i förslaget fårkyrkofullmäktige eller kyrkostämma rätt att besluta om pension åt förtroendevaldaledamöter och suppleanter samt revisorer och revisorssuppleanter. Sådan rättföreligger inte enligt nuvarande lagstiftning, som dock ger möjlighet förförsamlingar och samfälligheter att besluta om arvode åt förtroendevalda. Ävenom redan denna möjlighet har vållat invändningar ur ideologisksynpunkt, så tillkommer rent praktiska skäl, som talar mot möjligheten att gepension: en önskvärd cirkulation på dessa poster motverkas. I en församlingär det angeläget att många medlemmar får möjlighet att ta ansvar i beslutandeoch förvaltande organ. En cirkulation på dessa poster behövs därför. Eljestriskerar man att det blir en särskild grupp, som sköter dessa uppgifter, och enhelt annan gmpp, som arbetar med församlingens praktiska uppgifter såsom barn-och ungdomsledare, studieledare, hembesökare m. m. Styrelsenföreslår därför att ordet "pension"utgår ur de ovan angivnalagrummen. 1982/83:19 307 Denanpassning till den borgerligt kommunala ordningen som ersättningsbestämmelsernai 29 § utgör synes mig åter icke helt kompUkationsfri. Jag instämmer i principi utredningens överväganden beträffande kyrkokommuns möjligheter att erbjudasina förtroendevalda med den borgerliga kommunen Ukvärdiga förmåner, men vUlerinra om riskerna för en sådan "kommunalisering" avförsamlingsarbetet, att det stora värde som representeras av enpersonligt ideellt präglad syn på kyrkoengagemanget går förlorad, och i ställetersätts av en starkare partipolitisk profilering. Samma invändning gäller 3kap. 6 § och 5 kap. 21 §. I 29§ finns en bestämmelse om pension för bl. a. ledamöter och suppleanter ifullmäktige. Styrelsen har uppfattningen att det troligen aldrig kommer sådanaförutsättningar på den kyrkokommunala sidan att beviljande av pension bliraktuellt. Detta synes helt uppenbart då det gäller kyrkostämma (3kap. 6 §). EhumSKPF väl känner de skäl som anförts för föreslagna arvoden m.fl. ekonomiskaförmåner åt förtroendevalda ställer sig SKPF tveksamt till en alltmer vidgadomfattning av sådana förmåner. Förtroendeuppdrag i kyrkoförsamlingarna bör intekunna göras tiU en lönsam bisyssla, i mindre församlingar kan det bli nog såkännbart, kanske t. o. m. till förfång för den egentliga kyrkliga uppgiften omanpassning sker till kommunernas praxis. I en kyrkoförsamling kan ett sakligtoch ideellt engagemang ej undvaras och bör det ej heller kunna undanträngas avekonomiska förmåner. SKPF finner inte skäl för att pensioner skall kunna utgå.Åt prästerliga ledamöter, som inte sällan får göra ett omfattande arbete, kansådana inte utgå. Idenna paragraf finns bestämmelser om arbetsordning för kyrkofullmäktige. Denarbetsordning, som behandlas i 2 kap. 30 §, bör även obligatoriskt innehållabestämmelse om när revisionsberättelse skall vara avlämnad. Risk föreliggerannars, att avlämnandet av sådan berättelse på många håll kan onödigtfördröjas. Bestämmelsen i 7 kap. 7 § är knappast tillfyllest. Styrelsenhar noterat att utredningen fömtsatt att förbundet utarbetarnormalarbetsordning. Givetvis kommer förbundet att tillse att sådanarbetsordning upprättas. Paragrafenreglerar hur ledamöterna i kyrkofullmäkfige i kyrklig samfäl-Ughet utses. Bestämmelsersaknas om besvär över beslut rörande antalet fullmäkfigledamöteri varje församling inom kyrklig samfällighet... Sådana bestämmelser börinföras. 31 § regleras förfarandet vid uträkningen av det antal fullmäktige somvarje församUng skall utse i kyrklig samfällighet. Motsvarandebestämmelser i fråga om valkretsindelade kommuner har numera överförts tillvallagstiftningen; 2 kap. 10 § vallagen. Oavsett var bestämmelserna placerasanser emellertid att ordalydelsen i vallagen är meralättförståeUg. Den bör därför, med de modifieringar som betingas av att varje isamfällighet ingående församUng tillförsäkras minst en fullmäktig, kunnaanvändas även i fråga om kyrkUga samfälligheter. Dessutom bör föreskrivas attlänsstyrelsen - liksom på den kommunala sidan - före april månads utgångvalåret skall bestämma antalet fullmäktige för varje församling isamfälligheten. Idenna paragraf regleras suppleantsystemet i kyrkliga samfälligheter. Härtorde i andra stycket föreUgga ett smäne tryckfel. Står:... 1 kap. 7 §... SkaUvara... 1 kap. 9§... Iparagrafen finns särskilda bestämmelser som gäller för kyrkliga samfälUgheter. I33 § vill styrelsen påpeka att punkt f i nuvarande 33 § ej återfinns i förslagetsmotsvarande paragraf, vilket måste vara ett förbiseende. Bestämmelsen äfviktig för församling ingående i samfällighet. Prop.1982/83:19 309 Förslagen i 3 kap. godtas i stort sett avremissinstanserna. Två remissinstanser motsätter sig förslaget att slopaskyldigheten att underrätta om val av ordförande och viceordförande i kyrkostämman. Vidare ställer sig ett flertal remissinstansertveksamma fill eller avstyrker förslaget om möjlighet att bevilja pension åt vissaförtroendevalda. 2§ Denna paragraf behandlar val av kyrkostämmanspresidium. Förslaget att kyrkofullmäktige skall bestämmamandatperiodens längd för ordföranden och vice ordförande godtas. harde utsetts i sänder. Motsvarande ändring föreslås inte beträffandekyrkostämman, vars presidium enligt förslaget skall väljas . Sommotivering anförs att mandatperioden för och de beslutande kommunalaförsamlingarna är . Denna jämförelse anser inteadekvat eftersom det är fråga om mandattiden på presidieposterna. Domkapitletfinner inte skäl göra åtskillnad för presidieposterna ikyrkofuUmäktige och kyrkostämma och föreslår att samma regel om valfrihet rörandemandattidens längd skall gälla. Skyldigheten att underrätta om val avordförande och vice ordförande i de beslutande organen bör behållas. Fördomkapitlet är detta en fråga av praktisk betydelse. Tämligen ofta hardomkapitlet och biskopen anledning att ta kontakt med ordföranden förförsamlingarnas beslutande organ t. ex. inför förestående visitationer och iärenden om kyrklig indelning. Antalet församlingar i stiftet är stort och detunderlättar kontakterna med församlingarna att ha dessa uppgifter tillgängliga. Uppgift om ordförande och vice ordförande bör meddelasdomkapitlet. Paragrafen reglerar rätt till ledighet från anställningför ordföranden och vice ordförande i kyrkostämman samt för ledamot ochsuppleant i beredning. anser det riktigt att rätt till ledighet frånansläUning för fullgörande av kyrkokommunala uppdrag införs. Därigenom ges likamöjlighet för alla att åta sig kyrkokommunalt uppdrag. Eftersom det i princip 1982/83:19 310 ären skyldighet att åta sig sådant uppdrag är det naturligt att denna skyldighetmotsvaras av full möjUghet för alla att fullgöra uppdraget. Idenna paragraf finns särskilda bestämmelser för kyrkostämman. Kollegiethänvisar till vad ovan anförts under 2 kap. 18 § och föreslår att en föreskriftinförs att 2 kap. 18 § skall gälla kyrkostämma i församling som ingår i kyrkligsamfällighet. Här föreslårkollegiet ett språkligt förtydligande: ordet "även" bör inskjutas föratt markera att det är fråga om extra kyrkostämma. I fråga om det sakligainnehållet föreslår kollegiet att även rätt att påkallakyrkostämma får bestå. Kollegiet hänvisar i tillämpliga delar till sittuttalande ovan under 2 kap. 9§. Intresset av att få fram ett beslut om yttrandei exempelvis ett indelningsärende eller ett kyrkligt ärende bör enligtkoUegiets mening väga tyngre än synpunkten att rätten för statliga myndigheteratt begära kyrkostämma resp. fullmäktigsammanträde kunde uppfattas som ettingrepp i den kommunala självbestämmanderätten. Vidare kan det vid nybildningav församling vara nödvändigt att eUer äger rätt attpåkalla kyrkostämma. Så är exempelvis fallet då en nybildad församling skall ingåi en kyrklig samfällighet och har befriats från skyldighet att hakyrkofullmäktige och föreskrift om indelningsdelegerade inte har meddelats(bestämmelserna härom är fakultativa). Den nuvarande indelningslagen (1979:411)saknar bestämmelser om vem som i sådant fall skall sammankalla kyrkostämma föratt välja kyrkoråd för den nybildade församlingen. (Sådana bestämmelser fanns iden äldre indelningslagen [1919:293] i 41 § andra stycket. )Församlingsstyrelselagen bör därför innehålla bestämmelser som täcker sådanafaU, dvs. en motsvarighet till nuvarande 3 kap. 37 § b LFS. 5 §punkten 2 innehåller bestämmelse om rätt för visitationsförrättare ochdomkapitel att påkalla sammanträde med stämman. Detta bör i analogi med vad somgäller för fullmäktige utgå. Hänvisningtill 30 § om kyrkofullmäktige bör utgå. Nödvändiga bestämmelser om ordförandeoch omröstningsförfarande bör intas i paragrafen, varvid särskild arbetsordningbUr överflödig. Orden"och visitationsförrättare" bör utgå (jfr 2 kap. 9 §). Prop.1982/83:19 311 6§ I paragrafen behandlas olika former av ersättning tillförtroendemän. Hovrätten har inte något att erinra mot förslaget. . . erinra om att kommunaldemokratiska kommittén väntas föreslåändringar i kommunallagen beträffande interpellation och fråga samt omersättning till kommunala förtroendemän. Om de väntade förslagen blir godtagnakommer de att få betydelse för slutbehandlingen av det remitteradelagförslaget. Kammarrätten hänvisar till vad som har anförts ovan under2 kap. 29 §. anser att det är rimligt att de kyrkligaförtroendemännen erhåller skälig ersättning för sina uppdrag i form av arvoden.En utveckling som skulle leda till en utbyggnad av administrationen så att"kyrkliga kommunalrådsbefattningar" inrättas är inte önskvärd.Förslaget att församlingarna skall kunna bevilja pension åt förtroendemännenavstyrks. Förslaget om "pension och andra ekonomiskaförmåner" är tveksamt. . . tvekande till förslaget, attde kyrkokommunala förtroendemännen skall kunna tillförsäkras pensionsförmåner. Enligt utredningens förslag får kyrkofullmäktige ellerkyrkostämma rätt att besluta om pension åt förtroendevalda ledamöter ochsuppleanter. Domkapifiet ställer sig tveksamt härfill inte minst med hänsyn tiUatt verksamheten i de kyrkUga kommunerna i allmänhet är tämUgen begränsad.Vidare kan en önskvärd cirkulation på sådana poster motverkas. Slutligen ställer sig stiftsnämnden mycket tveksam tilltanken på att införa möjlighet till pension för kyrkliga förtroendemän. Nämndenfinner inte detta motiverat, i all synnerhet inte i de små församlingar, somalltjämt skall ha kyrkostämma (3 kap. 6 § i lagförslaget). kyrkokamerala förening anser att ordet"pension" bör utgå ur paragrafen. Prop.1982/83:19 312 Förslageni 4 kap. godtas i stort sett av remissinstanserna. Invändningar riktas främstmot förslaget om möjlighet att bevilja pension åt vissa förtroendevalda. Idessa paragrafer finns bestämmelser om antalet ledamöter i församlingsdelegeradei kyrkliga samfälligheter. Idenna del hänvisas till vad som har anförts ovan under 2 kap. 1 §. Med hänsyntill att bestämmelserna här är uppdelade i två lagmm, förordar kammarrätten att1 § inleds t. ex. enligt följande. "Om annat ej följer av 2 §, skaU..." Bestämmelsersaknas om besvär över beslut rörande antalet fullmäktigledamöteri varje församling inom kyrklig samfällighet och antalet ledamöter iförsamlingsdelegerade i varje församling, 2 kap. 31 § fjärde stycket, resp. 4kap. 1 § fjärde stycket. Sådana bestämmelser bör införas. Domkapitleti anser att antalet ledamöter i 1 § bör maximeras av ekonomiska skäl. Dåstyrelsen erfarenhetsmässigt känner till att 2 § andra stycket i gällande lagmisstolkas finner styrelsen att andra stycket skall inledas sålunda: Förledamöter i församlingsdelegerade i . . . 7§I 7 § finns särskilda bestämmelser för församUngsdelegerade. Jfr2 kap. 8 § beträffande underrättelse till om val av ordförande ochvice ordförande. DomkapitletStäUer sig .. . tvekande tiU förslaget, att de kyrkokommunala förtroendemännenskall kunna tillförsäkras pensionsförmåner. Sluthgenställer sig stiflsnämnden mycket tveksam tiU tanken på att införa möjUghet tillpension för kyrkliga förtroendemän. Nämnden finner inte detta 1982/83:19 313 motiverat,i all synnerhet inte i de små församUngar, som alltjämt skall ha kyrkostämma (3kap. 6 § i lagförslaget). och övriga nämnder m. m.