prop · G603141 · 1982-12-31 00:00:00 — Dessa har bl.a. medfört svårigheter atllagfora vissa bakmän och andra som är delaktiga i en mer organiseradbrottslighet. I vissa fall är bestämmelserna vidare oklara, vilket iblandmedfört en vacklande praxis. Prop,1982/83:141 12 Ipromemorian föresläs därför en viss utvidgning av del straffbara området.Sålunda föresläs att främjande av handel med narkotika och förvärv av narkotikai överlålelsesyfte straffbeläggs och att vissa kvalificerade former avbefattning med narkotika görs till en särskild gärningsform. Vidarekriminaliseras enligt förslaget också oaktsamma förfaranden i betydandeutsträckning. Remissinstansernahar med endast något undanlag i allt väsentligt ställt sig bakom förslagen. Ävenjag har funnit att förslagen bör läggas till grund för lagstiftning. Eftersamråd med och statsrådet har jag vidare funnitalt detta kan ske utan att man avvaktar de förslag om ändringar i regleringensom kommissionen kan komma att lägga fram. Att jag nu avser anmäla vissaförslag fill ändringar i narkolikaslrafflagsliftning-en bör alltså inte tolkasså alt inte också andra ändringar av den straffrättsliga regleringen av denillegala narkotikahanteringen kan visa sig vara påkallade. Idelta hänseende bör särskilt nämnas atl det, som justitieulskollel har påpekati sitt av godkända belänkande JuU 1981/82:47, kan finnas skäl atlpröva om straffskalorna för de olika narkotikabrotten är ändamålsenligtutformade liksom alt belysa vilka effekter av bl.a. kriminalpolitisk ochsocial art som tiUämpningen av riksåklagarens senaste anvisningar om åtalsunderiåtelsevid innehav av mindre mängder narkofika har lett till. Dessa frågor tillhör demsom prövas inom ramen för narkotika-kommissionens arbete. Ävenandra frågor om narkotikastrafflagsliftningen kan aktualiseras genomkommissionens arbete. Etl särskilt spörsmål som har berörts i BRÅ-promemorianoch under remissbehandlingen av denna är huruvida själva missbmket av narkotikabör kriminaliseras. Så sent som är 1982 har visserligen avvisat dennatanke (se JuU 1981/82:47). Klart är också atl olika skäl av betydande styrkatalar mol en sådan kriminalisering. Bl.a. skulle en straffbeläggning kunna fäkonsekvenser för narkomanvården som är svåra att överblicka. Det är ju inteönskvärt att narkomaner undviker alt söka värd av rädsla för att de skallutsättas för polisingripanden i det sammanhanget. Problem skulle också kunnauppstå i förhållande till bmk och missbruk av narkotiska preparat somförskrivits inom ramen för den legala narkotikahanteringen. Dessa och andraskäl, som har utvecklats bl.a. i promemorian, utesluter självfallet inle atten kriminalisering ändå kan vara motiverad om väsentliga posifiva effekter kanuppnäs härigenom. Frågan får emellertid anses ha sådan principiell betydelseatt den inte lämpligen bör prövas i delta sammanhang. Enligt vad jag har inhämtatkommer kommissionen att ta upp också den frågan till behandling. Enannan fråga som berörts i promemorian från BRÅ och av vissa remissinstanser ärom en mer genomgripande omarbetning av narkotika- 1982/83:141 13 strafflagstiftningenbör genomföras och om de cenirala straffrättsliga bestämmelserna i sä faU börföras över till . Vad som förekommit i delta lagstiftningsärendeger knappast underlag för en bedömning i vad mån några väsentliga fördelarskulle kunna uppnås härigenom. Jag finner del emellertid naturligt att ocksåeventuella närmare överväganden om man bör genomföra en sädan mer genomgripandelagteknisk översyn sker inom ramen för kommissionens arbete. Somframgår av vad jag anförde finns det inle någon särskild straffbeläggningav gärningar som innefattar befattning med narkotika i den centralastrafflagen, . Sädana gärningar är i stället straffbelagda i densärskilda narkofikaslrafflagen. EnUgt denna finns f.n. fyra olikagärningsformer som utgör narkofikabrott. Dessa är tillverkning, saluhällande,överlåtelse och innehav av narkotika. Vidare är smuggUng av narkofika särskillstraffbelagd i vamsmuggUngslagen. Ipromemorian föresläs alt den nuvarande systemaliken med en särskild narkotikastrafflagbibehålls liksom atl smuggling av narkotika även fortsältningsvis regleras ivarusmugglingslagen. De förändringar som föreslås inskränker sig i princip tilljusteringar och kompletteringar av de olika gärningsformema inarkotikastrafflagen. Av de nuvarande gärningsformerna bibehålls de ipraktiken helt dominerande överlåtelse- och innehavsbrotten i principoförändrade. Tillverkningsbrottet föreslås också bibehållet med en mindrejustering, medan däremot saluhållande föreslås utgå som självständiggärningsform. Remissinstansernahar i allmänhet godtagit promemorians förslag i dessa delar. Vissaremissinstanser har emellertid som nämnts förordat att straffbestämmelserna omnarkotika åtminstone förs över till . Det har också vidremissbehandlingen framförts den synpunkten att smuggling av narkotika bordebehandlas gemensamt med övriga narkotikabrott. Också för egen del kan jaggodta den lösning i fråga om den systematiska uppbyggnaden som föreslagits ipromemorian. Som redan har framgått är jag inte beredd alt i detta sammanhangta upp frägan om att föra över narkotikastrafflagsliftningen tiU brottsbalken.Att låta narkotikastrafflagen omfatta även smuggling av narkofika skullenaturligtvis i och för sig vara länkbart. Enligt min mening har emeUertid ingaskäl av sä avgörande betydelse för en sädan åtgärd framförts i dettalagstiftningsärende att de kan väga upp de nackdelar som det kan medföra att idetta hänseende gå ifrån en väl inarbetad och fungerande ordning. Promemoriansförslag att den särskilda straffbeläggningen av saluhållande skall upphävashar inte mött några invändningar vid remissbehandUngen. Ocksä jag kan biträdadetta förslag. I allt väsentligt är saluhållande Prop.1982/83:141 14 straffbartredan som försök, förberedelse eller stämpling till överlåtelse. De mycket specieUaundantagsfall där kriminaliseringen av saluhåUande f n. kan fylla ensjälvständig funkfion (jfr promemorian s. 97 ff) läcks vidare i princip av denkriminalisering av vissa former av främjande av narkotikahandel som jag ihuvudsaklig överensstämmelse med promemorieförslaget avser alt förorda i detföljande. Den tekniska lösningen harvalts i promemorian, att den centrala 1 § i narkotikastrafflagen delas upp ipunkter, varigenom det blir möjligt att bygga ut och precisera gämingsinnehälletutan atl förluster görs i fråga om överskådlighel och lättlästhet. Jag anslulermig liksom remissinstanserna till denna lösning och avser alt i det följandeförst gå igenom de olika gärningsformer som enligt vad jag förordar skallomfattas av den inledande paragrafen i lagen. Därefter tar jag upp frågor om oaktsammaförfaranden (3 a § enligt mitt förslag), försök, förberedelse och stämpUng (4 §)saml vissa andra frågor där jag föreslår ändringar i förhållande till vad somnu gäller enligt narkotikastrafflagen. 2.3Överlåtelse av narkotika (1 § 1) Överlåtelseav narkotika är en av de gärningsformer som redan nu är straffbelagda inarkotikastrafflagen. Överlåtelsebrottetintar en central ställning i fråga om den grövre narkotikabrottsligheten. Degrova brolt som inle avser överlåtelse är regelmässigt av den karaktären altöverlåtelsesyfte förelegat. Begreppetöverlåtelse i narkotikastrafflagen anses ha samma innebörd som i civilrättsligasammanhang. Med överlåtelse förslås alltså försäljning, byte, gåva eller annatförfarande varigenom äganderätten till narkotika överförs till någon annan.Överlåtelse föreligger också när man bjuder nägon pä narkotika för omedelbarkonsumtion oberoende av hur ringa mängden är. Även "utlåning" avnarkotika är att anse som överlåtelse, om inte samma parti förutsätts bliåterlämnat. För att någon skall ansesha överlåtit narkotika krävs inte atl han tagit fysisk befattning medöverlämnandet av narkotikan till ny ägare eller över huvud taget alt han harhaft någon mer omedelbar rådighet över narkotikan. Normall fullbordas elt överlålelsebrottgenom atl narkotikan överlämnas till den nye ägaren eUer en representant fördenne. Den som har svarat för överlämnandet kan därvid beroende på omsländighetemavara att anse som gärningsman eller som medhjälpare till överlåtelsen. Varjeöverlämnande lill annan person innefattar emellertid inte en överlåtelse. Ärmottagaren rätt ägare eller en representant för denne kan de inblandade endastgöras ansvariga för innehav av narkotikan. Ipromemorian föreslås inle nägon ändring beträffande straffbeläggningen av överiätelseav narkotika. Själv finner jag det uppenbart att överlåtelsefallet, såsom detcentrala brottet på området, bör bUda en inledande 1982/83:141 15 punkti 1 § narkotikastrafflagen vid den revidering av lagrummet som jag härförordar. 2.4Framställning av narkotika (1 § 2) Enligt1 § narkofikaslrafflagen är det straffbart att olovligen tillverka narkotika.Vad som skall förslås med tillverkning av narkotika är emellertid nägotoklart. Ifråga om den legala narkotikahanteringen finns en legaldefinilion i socialstyrelsensnarkotikakungörelse, av vUken framgår atl, vid sidan av framställning avnarkotiskt ämne ur råvaror som förekommer i naturen eller på syntetisk väg,även bl.a. avvägning och ompackning är att anse som tillverkning. I fråga omden illegala narkotikahanteringen synes dock åtgärder av det senare slagetregelmässigt inte i sig bedömas som tillverkning utan i stället medföra ansvarför innehav av narkotikan eller medverkan fiU annans narkofikabrott. Detta kanmedföra problem genom att medverkan tiU innehav, Uksom försök, förberedelse ochstämpling lUl sädanl broll, inle har straffbelagts. Inle heUer odling avnarkotiska växter anses utgöra tillverkning, utan den som framställer narkotikapä detta sätt blir i stället ansvarig för innehav av den framställdanarkotikan. Också här kan problem av samma slag uppkomma genom att deosjälvständiga brotts-formerna inte är straffbelagda vid innehavsbrolt. Ipromemorian föreslås atl straffansvaret i narkotikastrafflagen skall anges avseframställning av narkotika i stället för tiUverkning. Härigenom skuUe markerasatt ansvaret för denna gärningsform, i anslutning till allmänt språkbmk ochvad som synes vara etablerad praxis i fråga om den illegalanarkotikahanteringen, inte omfattar ålgärder som avvägning och ompackning. .\tgärderav sistnämnda slag föreläs i stället kunna medföra ansvar enligt en särskildpunkt, och den föreslagna konstmktionen innebär alt de osjälvständigabrottsformerna skuUe bU tUlämpliga pä förfaranden av detta slag. Somframställning bör enligt förslaget ocksä räknas odling av narkotikaväxter. Ävenför sådana gärningar skuUe därmed de osjälvständiga brotlsformerna blitillämpliga. EnUgtpromemorian bör dock straffansvaret begränsas fill sådana fall där narkotikanär avsedd för missbruk. Härigenom skulle undvikas att exempelvis handel med hampfrösom fågelfoder mer generellt skulle falla under straffansvar. Om narkotikaninte är avsedd för missbruk skulle, liksom enligl gällande rätt, ansvar inträdaförsl i och med atl förutsättningar för innehavsbrolt föreligger. Avremissinslanserna har endast elt fåtal särskilt kommenterat dessa förslag. Avdessa tiUstyrker alla förslagen utom som menar alt allframställning av narkotika bör vara straffbelagd, om inte tillstånd ivederbörlig ordning finns. Föregen del instämmer jag till en början i promemorieförslaget i vad del 1982/83:141 16 innebäratt den nu aktuella straffbestämmelsen bör la sikte på framställning i ställetför tillverkning. Förfaranden som bearbetning och förpackning, som inom den Ulegalanarkotikahanteringen ofta sker i senare led än producentledet, bör inle ansesfalla under den aktuella gärningsformen. Sädana förfaranden bör, som jagåterkommer till, i stället straffbeläggas särskilt. Ilikhet med vad som sägs i promemorian anser även jag atl odling av narkolikaväxterbör anses som framställning av narkotika. Såväl i som i andra länderhar sådan odling, främst av cannabisväxter, blivit ett allt vanligare inslaginom den illegala narkotikahanteringen. Nya frösorter som är mer ägnade förodling i missbmkssyfte har ocksä tillkommit, och på olika sätt sprids utmstningoch handledningar om hur effektiv hemma-odling bör ske. Det är därför angelägetatl möjligheter skapas att beivra medverkan, liksom försök och förberedelse, tiUodling av narkotika. Iöverensstämmelse med vad som föreslås i promemorian anser jag dock attstraffansvaret för dessa fall bör inskränkas fill framställning av narkotikasom är avsedd för missbmk. Om fråga är om annans eller eget missbruk bördäremot inte tillmätas någon belydelse i delta hänseende. En sådanstraffbeläggning är fullt tillräcklig för att alla i praktiken slraffvärda fallskall täckas, när det gäller de osjälvständiga brotlsformerna. Det bör härframhållas att, även om det inte kan visas atl viss odling har varU avsedd förmissbruk, ansvar för innehav av narkotika ändå kan komma i fräga. En längregående kriminalisering är enligt min mening inle motiverad. Vadgäller annan framställning än odling torde ett motsvarande praktiskt behov altbegränsa straffansvarets omfattning saknas. Å andra sidan synes en sådan begränsninginle heller medföra några praktiska olägenheter. I de sällsynta undantagsfallnär en icke tillåten framställning av narkotika inle kan visas ha varit avseddför missbmk lär del regelmässigt vara tillräckligt atl.ansvar kan inträda förinnehav av narkotikan. Ienlighet med det anförda föreslär jag alt det i en särskild punkt av 1 §narkotikastrafflagen straffbeläggs alt nägon framställer narkotika som är avseddför missbruk. 2.5Förvärv av narkotika (1 § 3) F.n.är förvärv av narkotika inle särskilt straffbelagt. I princip kan den somförvärvar narkotika därför straffas först sedan han fält narkotikan i sin besittningoch då för innehav av narkotika. Detta medför vidare att medverkan lillförvärv, liksom försök, förberedelse och stämpling till sådan gärning, inle ärförenat med straffansvar. Ipromemorian föresläs att förvärv av narkotika i överlålelsesyfte skall utgöraen särskild gärningsform. Medverkan, försök, förberedelse och stämpling tillsådant brott skaU enligt förslagel också kunna medföra ansvar. 1982/83:141 17 Remissinstansernahar genomgående ställt sig positiva till att förvärv av narkotika straffbeläggssärskilt. Ett par remissinstanser har dock ifrågasatt om ansvaret bör begränsastill förvärv som sker i överlålelsesyfte. Andra remissinstanser har pekat påatt anskaffande av narkotika för annan persons räkning inte omfattas avkriminaliseringen om denne inte avser att överlåta narkotikan. Någonremissinstans har vidare, med hänvisning lill att den juridiska innebörden avtermen förvärv skulle vara mindre klar, efterlyst ett klarläggande av vadbegreppet skall anses omfatta. Också jag instämmer ipromemorians förslag att förvärv av narkotika straffbeläggs särskiU och även attdärtill anknutna osjälvständiga brotts-former skaU kunna medföra ansvar. Redandel förhållandel alt en förvärvare som för en illegal narkotikaaffärsgenomförande använder sig av mellanhänder kan undgå ansvar även omaffären slutförts motiverar enligt min mening ett sådant straffansvar. Härtillkommer atl det framstår som uppenbart att också medverkan, liksom försök,förberedelse och stämpling, fill sådana gärningar bör kunna medföra ansvar. Medförvärv av narkotika bör i överensstämmelse med vederlagen terminologi iprincip avses ålgärder varigenom någon fär äganderätt till narkotikan. Sompåpekats vid remissbehandlingen kan viss tvekan föreligga om vid vUken fidpunktett förvärv skall anses vara fullbordat. I allmänhet lär förvärvet vara atlanse som fullbordat i och med atl del överlåtna överlämnats lill förvärvareneller en representant för denne. För frågan om ansvar blir emellertid fuUbordanspunktenav mindre intresse genom alt också försök, förberedelse och stämpling tillförvärv kommer att kunna bestraffas. Jagdelar också den uppfattning som framförts i promemorian att straffansvaret förförvärv bör inskränkas till sådana fall dä förvärvet har skelt i överlålelsesyfte.Det bör härvid noteras att det är tiUräckligt för ansvar atl en viss del av denförvärvade narkofikan är avsedd att överlåtas. Överlålelsesyfte får ju ansesföreligga oberoende av i vUken mängd eUer i vilka former överlåtelse är avseddalt ske. Ansvar kan därför komma i fråga redan om någon förvärvar narkofika somär avsedd att förbmkas av en mindre grupp personer vid ett enstaka tillfälle.Det blu" i sammanhanget utan betydelse för ansvarsfrågan om de som intehar deltagit vid förvärvet fömtsätts erlägga någon ersättning eller inte. Defall där ansvar för förvärv inte skulle komma i fråga är alltså i första handsådana där förvärvet endast gäUer narkotika som är avsedd för eget bmk. I dessafall skulle, liksom enligl gällande ordning, ansvar inträda först i och med altett innehavsbrolt föreligger. Sompåpekats vid remissbehandlingen kan emeUertid den sUuationen föreligga attnågon för annans räkning anskaffar narkotika som är avsedd att användasuteslutande tUl privat bmk. Då nägot överlåtelsesyfte inte föreligger i sådant faUkan ansvar för förvärv inte komma i fråga. För förvärvaren skulle därmedstraffansvar bli aktuellt först när han får narko-2 1982/83. 1982/83:141 18 likani sin besUtning. I likhet med de remissinstanser som tagit upp frågan anser jagatt det i de aktuella fallen bör finnas möjlighet alt ingripa på ett tidigareskede än vid själva innehavet. Detta bör dock inte ske genom att kravet på överlålelsesyfteuppges vid förvärv av narkotika, utan förfaranden av aktuellt slag börhänföras under en annan punkt. Jag ålerkommer fill frågan i det följande(avsnitt 2.6). Jagföreslår aUtså alt en särskild punkt av 1 § narkotikastrafflagen får omfattadet faUet atl nägon förvärvar narkotika i överlålelsesyfte. 2.6Vissa speciella kvalificerade fall av befattning med narkotika (1 § 4) Densärskilda gämingsformen innehav av narkotika omfaltar f.n. förutom innehav föreget bruk också andra mer kvalificerade förfaranden som inte faller under någonav de övriga gärningsformerna. Detta innebär atl medverkan och övrigaosjälvständiga brottsformer inte medför ansvar i dessa faU. I praktiken har dellalett till atl vissa klart straffvärda förfaranden inle har varit möjliga attbeivra. Ipromemorian föreslås alt vissa kvalificerade former av befattning med narkotika,som endast är att bedöma som innehav, straffbeläggs som en särskildgärningsform. Som straffbara förfaranden anges enligt förslagel bearbetning, förpackning,transport, döljande, förvaring eller annan sådan befattning med narkotika.Straffansvaret föresläs vidare begränsat till de faU då narkotikan kan antasvara avsedd för överlåtelse. Den väsentliga skillnaden i förhållande fill nugällande rätt är alt medverkan, liksom försök, förberedelse och stämpling, tillsådana befattningar som gämingsformen omfaltar skulle bli straffbara. Endastett par remissinstanser har närmare kommenterat förslagel. Föregen del instämmer jag i princip i promemorians förslag. Jag anser dock alt etlpar mindre justeringar är påkallade. Jag har i föregåendeavsnitt berört den situationen att nägon för annans räkning anskaffar narkotikasom är avsedd för dennes privata bmk. Som där påpekades kommer i dessa fall någolansvar för förvärv av narkotika inte alt kunna bli aktueUt, eftersomöverlåtelsesyfte inle föreligger. Såsom promemorians förslag är utformat skulleinte heller ansvar för kvalificerad befattning med narkotikan kunna komma ifråga då narkotikan inle varit avsedd för överlåtelse. Detsamma gäller ocksåfall där någon har åtagit sig att exempelvis transportera eller förvaranarkotika under motsvarande omständigheter. För egen del anser jag atl ansvarför kvalificerad befattning med narkotika bör kunna aktualiseras inte endastom narkotikan kan antas vara avsedd för vidare överlåtelse ulan även i andrafall när narkotikan inte är avsedd för eget bruk. Om någon exempelvis åtar sigatt smuggla in narkotika lUl en kriminalvårdsanstall, bör han kunna fäUas fillansvar härför även om han ännu inte kommit i besittning av narkotikan och dennainte kan antas vara avsedd för vidare överiätelse. Prop.1982/83:141 19 Meden gränsdragning av det slag jag nu har förordat blir det vidare klart att densom för annans räkning och privata bruk anskaffar narkotika regelmässigt ärförfallen till ansvar enligt den nu aktuella gärningsformen. Detta följer redanav att del i handlingsplanen normalt ingår alt den som anskaffat narkotikanockså skall transportera eller förvara den. Men också anskaffandet i sig förutsälteretl sådant aktivt förhällande till narkotikan alt den befattning gämingsmannenhärigenom får måste anses vara en sådan kvaUficerad befattning alt den bör kunnamedföra ansvar enligt den aktuella punkten. För atl undanröja varje tvekan i dellahänseende bör anskaffande uttryckligen nämnas som exempel pä befattning som kanmedföra ansvar. Jagföreslär med hänvisning tiU det anförda att det i en särskild punkt av 1 §narkotikastrafflagen föreskrivs straffansvar för den som anskaffar, bearbetar,förpackar, transporterar, förvarar eller tar annan sådan befattning mednarkotika som inte är avsedd för eget bruk. 2.7Förfaranden som är ägnade att främja narkotikahandel (1 § 5) Enligtpromemorian har det vid den organiserade narkotikahandeln blivit alltvanligare alt fristående personer pä olika sätt främjar verksamheten ulan attsjälva ta befattning med narkotikan eller ha närmare kunskaper om de olikakonkreta transaktionerna. Detta kan ske t.ex. genom att kontakt etableras meUanköpare och säljare, genom alt medel fillhandahålls för finansiering av transakfionereller genom alt tips lämnas om lämpliga kurirer, förvaringsplatser eller återförsäljare. Inteendast bevissvårigheter gör atl medverkansansvar inle alltid kan ådömas isituationer av det nu angivna slaget. Ansvar för medverkan kräver i princip alten preciserad medverkanshandling kan visas ha bidragit till en konkret gärningsom objektivt sett ulgör broll. Om elt förfarande som är ägnat atl främjanarkotikahandel inte på detta sätt kan visas ha samband med ett bestämt brott,är det inte möjligt att döma för medverkan. Ipromemorian föreslås med hänvisning tiU överväganden av detta slag att vissaförfaranden som är ägnade alt främja handel med narkotika straffbeläggssärskilt. Som exempel på sådana förfaranden anges enligt förslaget atl någonbjuder ul narkotika till försäljning eller förmedlar kontakter mellan säljareoch köpare. Det framhålls ipromemorian att en fara med atl använda ett allmänt främjanderekvisit är atl avgränsningenav det straffbara området oundvikligen blir oklar somtillämpningsområdet lätt kan bU mer vidsträckt än vad som påkallas avkriminalpolitiska behov. Med hänsyn härtiU bör enligt promemorian inte varjeåtgärd som kan främja överlåtelse av narkotika straffbeläggas utan främjandetskall avse handel med narkotika. Härmed förstås enligt promemorieförslaget iförsta hand mer vanemässig Prop.1982/83:141 20 verksamhelmen också mer omfattande enstaka överlåtelser. Å andra sidan skall enligtförslaget straffansvaret inte begränsas till faU där handel med narkofikaverkligen främjats. Det skall vara lillräckligt att förfarandet varit ägnat attfrämja handel med narkotika. En klar majoritet avremissinstanserna fillstyrker förslaget alt särskill straffbelägga främjande avhandel med narkotika. ÅlskilUga gör dock olika påpekanden i detaljer. De flestaav dessa innebär alt det straffbara området enligt förslaget avgränsats aUlförsnävt genom användande av begreppet handel. Man har ansett att även åtgärdersom är ägnade att främja överlåtelser som inle kan betecknas som handel börföras in under del straffbara området. RÅ som sin uppfattningframfört alt varje befattning med pengar eller annat vederlag för narkotikauttryckligen bör krimi-naUseras och alt ansvar i dessa fall bör inträda oavsettom vederlaget avser levererad narkotika eller kommande leveranser. Vissa remissinstanserställer sig avvisande eller tveksamma till promemorians förslag.