prop · G603131 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1982/83:131 om handlingsprogram i handikappfrågor; Regeringen bereder tillfälle atl ta del av vadsom har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokoll. På regeringens vägnar. 1 skrivelsen redovisas regeringens överväganden medanledning av betänkandet (SOU 1982:46) Handlingsprogram i handikappfrågor, somöverlämnats av beredningsgruppen (S 1979:10) för internationella handikappåret1981. 1 1982/83. Skr.1982/83:131 - : Närvarande: Statsministern , statsråden I. ,, , , , , , ,, , , , , , R. , ,, Thunborg Föredragande: statsrådet . Regeringensskrivelse om handlingsprogram i handikappfrågor Enligt regeringens beinyndigande tillkallades i december1979 beredningsgruppen (S 1979:10) för internationella meduppdrag alt svara för genomförande i . Gruppen harbestått av företrädare för de fem riksdagspartierna, vissa departement ochmyndigheter. , , arbetsmarknadensparter samt handikapprörelsen. Dåvarande statsråden och har varitberedningsgruppens ordförande. I samband med förberedelserna inför handikappåretuppmanade generalförsamling medlemsländerna att övervägaatt utarbeta nationella långsiktiga handlingsprogram på handikappområdet. Beredningsgruppen beslutade att utarbeta förslag till ettsådant program att överlämnas till regeringen. Som ett led i arbetet och föratt få underlag för en diskussion om handikappades situation lät gruppenstatistiska centralbyrån utarbeta rapporten . Delaktig och jämlik? (SCB:sserie Levnadsförhållanden nr 25). Den är en statistisk redovisning av handikappadeslevnadsförhållanden i jämförelse med situationen för hela befolkningen. Vidare publicerade beredningsgruppen i sammasyfte.rapporten (1981). I den redovisassamhällets insatser inom handikappområdet. Över rapporten inhämtadeberedningsgruppen yttranden från statliga myndigheter, landstingskommuner,primärkommuner, institutioner för forskning och utbildning samt frånorganisationer och företag. Sammanlagt kom det in drygt 110 yttranden. Gruppenhar sammanställt remissvaren i skriften Yltranden över rapporten . Rapporten fick etl positivt mottagande, och enligt Skr.1982/83:131 3 remissinstanserna är den en. värdefull beskrivning avutvecklingen och insatserna på handikappområdet. De tillstyrkteberedningsgruppens plan att utarbeta ett handlingsprogram för handikappområdet.Viss tveksamhet framfördes dock från och , vilka ifrågasatte värdet av elt sådant sektorsprogram. uttalade vidare bl. a., atthandikappolitiken måste utformas med hänsyn lill tillgängliga resurser.Förbundet framhöll, att riksdag och regering ytterst har ansvar förhandikappolitiken samt för att ramarna för samhällets social- ochvälfärdspolitik läggs fast. Primärkommunerna och landslingen har inom dessaramar huvudansvaret för förverkligandet av handikappolitiken. Beredningsgruppen tillsatte inom sig etl programutskottmed uppdrag att utarbeta förslag till handlingsprogram för handikappolitiken på1980-talet. Till ledamöter i utskottet utsågs företrädarna i gruppen för de femriksdagspartierna samt för () och (). Beredningsgruppenöverlämnade förslag till Handlingsprogram (SOU 1982:46) ihandikappfrågor. I beredningsgruppens förslag till handlingsprogram ihandikappfrågor har företrädarna för de fem riksdagspartierna ochhandikapprörelsen lagt fram en gemensam syn på handikappades situation. De harvidare samstämmigt uttalat sig om sin syn på de senaste årens handikappolitik ochom inriktningen av åtgärderna på handikappområdet för de närmaste åren.Härigenom är programmet elt unikt dokument. En delöverväganden i programmet avser bestämda avgränsade åtgärder. Andra gällerövergripande frågor om skeenden och strukturer i samhället och om betydelsen avutveckling i en viss riktning. I ett särskilt avsnitt behandlashandikappfrågorna inom biståndsverksamhet och internationellt samarbete.Beredningsgruppens internationella arbetsutskott har utvecklat sina synpunkterpå den internationelll inriktade verksamheten inom handikappområdet i ensärskild skrivelse. Beredningsgruppens handlingsprogram avser helahandikappområdet. Det berör såväl staten, landstingskommunerna ochprimärkommunerna som organisationer, företag och enskilda. För egen del konstaterar jag, att utvecklingen under1960-talet och innebar snabba framsteg i hela samhället.Sverige hade en stabil ekonomisk tillväxt. Både den privata och den offentligakonsumtionen ökade betydligt. Under dessa år beslöt regering och riksdag en radåtgärder, som ökade jämlikheten mellan människorna och gav dem större trygghetoch rättvisa. Behovet av goda bostäder tillgodosågs genom all en miljon nyabosläder byggdes. Skolväsendel reformerades, infördes, och Skr.1982/83:131 4 den högre utbildningen byggdes ut. Den allmänna Ulläggspensioneringeninfördes. Den ekonomiska tryggheten vid sjukdom, arbetslöshet och i samband medbarns födelse förstärktes. Hälso-och sjukvårdenbyggdes ut. Detta är några exempel, som belyser trygghetsutvecklingen underdenna period. förändrades situationen för handikappade påett omvälvande sätt. Handikappade trädde fram och in i samhället. Tidigarebetraktades de ofta som en belastning, inte som en resurs. De omhändertogs,vårdades och särbehandlades. växte etl nytt synsätt fram, somutgår från alt handikappade är människor med samma rättigheter och skyldighetersom andra. Enligt denna syn är handikappade med sina kunskaper och erfarenheteren tillgång för samhället. De skall därför della i samhällsgemenskapen. Handikapp är enligl modern uppfattning inte något fel hosindividen utan bristfalligheter i samhället, som leder fill att människor med funktionsnedsättningarinte kan delta i samhällslivet. Samtidigl med framväxten av denna syn påhandikapp utvecklade sig handikapporganisationerna från kamratföreningar tillmoderna intresseorganisationer. Handikapprörelsen har vuxit i storlek ochstyrka och är en aktiv och rikt förgrenad folkrörelse med ett handikappolitisktbudskap. Handlingsprogrammet understryker dessa synpunkter.Beredningsgruppen uttalar vidare, att en del av problemen på handikappområdethänger samman med en felaktig och trång uppfattning om handikappade, negativaattityder samt bristande kunskaper och insikter. Jag delar beredningsgruppensuppfattning. Den allmänna reformpolitiken under 1960- och 1970-talenhade stor betydelse för förbättringen av handikappades levnadsförhållanden.Därutöver genomfördes en rad reformer som mera direkt riktade sig tillhandikappade. Omsorgslagen, som är ett viktigt exempel härpå, innebar enkraftig förstärkning för psykiskt utvecklingsstörda. Tillkomsten av statenshandikappråd, länshandikappråd och kommunala handikappråd gav handikapprörelsenoch samhällsorganen former för samråd och samarbete. Integrationen på skolansområde har nått långt. Vanföreanstallerna avvecklades, vårdartjänst infördes,och det pedagogiska stödet till integrerade elever byggdes ul. Färdtjänst, tolkljänstoch fria hjälpmedel infördes. 1 förändrades politiken i vårt landpå ett genomgripande sätt. De dåvarande regeringarna försökte förgäves bemästrade ekonomiska svårigheterna med besparingar och restriktioner. Det äranmärkningsvärt att de besparingar och nedskärningar som genomfördes fick avsesamhällsfunktioner med vital betydelse för handikappade. Det är nämligen välkänt, att handikappade i praktiskt taget alla avseenden generellt sett harsämre levnadsförhållanden än befolkningen i sin helhet. Handikappade har sämrehälsa och är större konsumenter av sjukvård. De är oftare arbetslösa, har lägreutbildning, sämre ekonomi, är mindre aktiva i 1982/83:131 5 kultur- och nöjesliv och är oftare socialt isolerade. Denpolitik som fördes och medfördeytterligare svårigheter för handikappade och ökade klyftorna i samhället.Handikapprörelsen protesterade mot försämringarna och tillsammans med andrafolkrörelser fördömde de den förda polifiken. Det kommeralltid att behöva göras avvägningar mellan angelägna behov och tillgängligaresurser. Detta gäller också de handikappolitiska insatserna. Just därför ärdel viktigt att politiken har som mål alt skapa jämlikhet, rättvisa ochtrygghet och att den bygger på solidaritetens grund. Dessa utgångspunktermöjliggjorde utvecklingen och . Uppfattningenom människors lika värde är den grundläggande utgångspunkten för hur samhälletskall utformas. Alla människor har kunskaper, erfarenheter och förmåga, som ärvikliga för samhället. Det är en gemensam angelägenhet för hela befolkningenatt samhället utvecklas på ett sådant sätt atl orättvisor undanröjs, attmänniskor får jämlika levnadsförhållanden och att alla kan medverka iutvecklingen och nå delaktighet i samhällsgemenskapen. För attdessa mål skall förverkligas måste arbetet inom alla samhällsområden ta hänsyntill handikappades situation, problem och behov. Arbetet måste utgå ifrån atthandikapp är brister i miljö och verksamhet. Handikappolitiken är inte skildfrån annan politik utan gäller ålgärder inom olika samhällsområden för att deallmänpolitiska målen skall kunna förverkligas för människor med funktionsnedsättningar. Praktiskttaget varje fråga har en handikappaspekt. Konstaterandet är viktigt, för detmarkerar att alla har ansvar för handikappålgärderna. Staten,landstingskommunerna och primärkommunerna har ett självklart ansvar förhandikappades levnadsförhållanden. Full delaktighet och jämlikhet förhandikappade innebär emellertid också stora anspråk på den privata sektorn ochpå enskilda människor. Alla måste ta sitt ansvar för att samhället skall bli engemenskap som omfattar alla. Jag villför min del konstatera, atl det framlagda handlingsprogrammets riktlinjeröverensstämmer med den regeringsförklaring som avgavs . De avriksdagen antagna regeringsförslagen om återställande av värdesäkringen avpensionerna, avskaffande av karensdagar och återställande av ersättningsnivåninom sjukförsäkringen samt återställandet av statsbidraget till barnomsorgen (prop.1982/83:55, SfU 13, rskr 101) innebär ell genomförande av vallöften somansluter sig till handlingsprogrammets riktlinjer. Detsamma gäller deekonomisk-politiska åtgärder mot bl. a. arbetslösheten som på regeringensförslag aniogs av kort efter regeringsskiftet (prop. 1982/83:50, AU13, rskr 103). Satsningarna inom handikappområdet fortsätter i 1983 årsbudgetproposition. Jag vill här erinra om några åtgärder, som har särskildbetydelse och som ansluter till riktlinjerna i handlingsprogrammet. Skr.1982/83:131 6 Inom område har regeringen föreslagiten betydande ökning av statens bidrag till handikapporganisationernas allmännaverksamhet. Socialberedningen och äldreberedningen har rekonstruerats. Båda haruppdrag av hög angelägenhetsgrad för handikappade. Socialberedningen skall bl.a. belysa vilka effekter en fortsatt avveckling av institutionerna inom denpsykiatriska vården får för och andra öppna vårdformer.Äldreberedningen medverkar i arbetet på en översyn av statsbidraget för socialhemhjälp i syfte att fortsätta utvecklingen mot öppna vårdformer och få tillstånd en ökad samverkan mellan landstingskommunerna och primärkommunerna inomdetta område. Även inom handikappberedning, som inrättadesår 1980, har arbetet upptagits på nytt i samband med atl också denna beredninghar rekonstruerats. Dess uppgifter är att analysera insatserna inomhandikappområdet och samordna arbete inom området. Jag villäven nämna, att omsorgskommitléns belänkande (SOU 1981:26) Omsorger om vissahandikappade är remissbehandlat och f. n. bereds i . Från ansvarsområde vill jagpåminna om att regeringen i budgetpropositionen föreslagit att försöket medriksfärdtjänst skall förlängas ytterligare för att ge etl bällreunderlag för en utvärdering av verksamheten. Samtidigl fortsätter arbetet medhandikappanpassning av de allmänna färdmedlen. Satsningen på forsknings- och utvecklingsarbete medförintensivare insatser också inom handikappforskningen och därmed möjligheter lillförstärkta åtgärder. Det har därvid stor betydelse, att delegationen för socialforskning i samråd med och forskningsrädsnämnden avser atttillkalla en särskild initiafivgrupp för forskning och utveckling inomhandikappområdet. Inom område har regeringen vidarei budgetpropositionen föreslagit resursförstärkningar inom specialskolan samtför pedagogiska hjälpmedel till handikappade. I pågårvidare beredningen av integrationsutredningens slutbetänkande (SOU 1982:19)Handikappade elever inom det allmänna skolväsendet. dövas riksförbunderhåller vidare enligt regeringens förslag väsentligt förhöjt statsbidrag tillsin verksamhet med videogram på teckenspråk. Utredning kommer atl genomföras omdenna verksamhet saml om nyhetsförmedling för psykiskt utvecklingsstörda. Taltidningskommitténfortsätter sitt arbete med frågor om dagstidningar för synskadade. Under har handikappkommittén(A 1982:02) fått tilläggsdirektiv att föreslå åtgärder för att hejdaförtidspensioneringen av unga handikappade och för att samordna och effektiviserainsatserna för yrkesinriklad rehabililering. Inom pågårarbetet med en proposition om ny plan- och bygglag saml med ett program förreparation, ombyggnad och tillbyggnad. Vidare har en bostadspolitisk kommittétillkallats. Handikapprörelsen dellar i arbetet genom en referensgrupp somknutits till kommittén. Skr.1982/83:131 7 har aktivt deltagit i utarbetandet av FN:svärldsaktionsprogram i handikappfrågor. Aktionsprogrammet antogs av FN:sgeneralförsamling . engagerar sig i uppföljningsarbetet medprogrammet i olika FN-organ och har aktualiserat dessa frågor i för sociala frågor. Regeringen har anslagit 1 milj. kr. till DisabledPeople's International. Utbildning i handikappfrågor har påbörjats för SIDA:spersonal för att göra det möjligt för den att aktualisera handikappfrågorna ibilaterala förhandlingar med mottagarländerna för svenskt bistånd. Jag avseratt i samråd med chefen för ta upp frågan om hurhandikappfrågorna inom svenskt bistånd och internationellt samarbete bäst kanföras vidare. Sammanfattningsvisgäller att arbetet med att förbättra handikappades levnadsvillkor åter harkommit i gång efter regeringsskiftet. Mycket återstår att göra för alt utjämnaklyftorna mellan handikappade och andra. Det är självklart, atl det fortsattaarbetet måste ske inom ramen för tillgängliga medel. För egen del anser jag,att del framlagda handlingsprogrammet kommer att vara av stort värde i arbetetatt fillgodose angelägna behov inom handikappområdet. Programmet bör ingå i regeringens bedömningsunderlag förkommande ställningstaganden. Jag utgår härvid också från att landstingskommunerna och primärkommunerna kan använda det på motsvarande sätt. Programmet bör vidare få betydelse för de statliga myndigheterna i deras planering och verksamhel alt inom givna resurser fullfölja arbetet inom området. Det är min övertygelse, att handlingsprogrammet även bör spela en viktig roll för den privata sektorn, när det gäller att utforma miljö och verksamhet, så atl de blir tillgängliga för alla. I detta sammanhang vill jag erinra om att fullföljer vissa uppgifter, som tidigare ankom på berednings gruppen för internationella . ' Kostnadskrävande reformer måste anstå, till dess ekonomiskaförutsättningar har skapats för atl genomföra dem. Handikappfrågorna får dock ienlighet med regeringsförklaringen hög prioritet också i det fortsattaarbetet. Det är särskill viktigt i ekonomiskt kärva tider atl genomfördelningspolitiska åtgärder och genom effektivt utnyttjande av tillgängligaresurser minska klyftorna mellan handikappade och andra. Utrednings-,forsknings- och utvecklingsarbete kan ge ökade kunskaper om handikappadesproblem och behov och därigenom skapa beredskap atl handla när samhällsekonominförbättrats. Med handlingsprogrammet som riktlinje för arbetet får regeringenspolitik på handikappområdet enligt min mening en aktiv prägel. Jag hemställer att regeringen bereder tillfälleatt ta del av vad jag har anfört. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar i enlighet meddennes hemställan. minab/gotab 1983 74501