prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — frågorom sotningsfrisler, hur olika rengöringsmetoder för värmepannor kan utnyttjasav skorstensfejarpersonalen, vilka mätnings-, kontroll-, inställnings- ochjusteringsarbefen som del är lämpligt aft skorstensfejarna utfor, hur olikaeldningskombinationer påverkar pannverkningsgraden och hur skorslensfejarnasåtgärder påverkar fastighetsägarnas egna insatser för energisparande.Försöksverksamheten avses bli genomförd . För att kunnagenomföra försöksverksamheten har kommunförbundet funnit alt berörd personalbehöver genomgå en kompletterande utbildning. En sådan kompletterande kurs harhittills genomförts på försök. Medhänsyn till den kritik som har riktats mot arbetsgruppens förslag i denna delhar jag funnit det lämpligast atl i avvaktan på atl kommunförbundetsförsöksverksamhet utvärderas inte lägga fram något förslag till förändradutbildning för skorslensfejarpersonal. Sammanfattningsvisföreslår jag alliså att en ny utbildning i räddningstjänst nu genomförs enliglhuvudlinjerna i arbetsgruppens förslag medan däremot en revidering avutbildningen inom sotningsväsendet t. v. får anstå. kommer idel nya utbildningssystemet atl ha en betydelsefull roll genom del ansvar förvidareutbildning ocb fortbildning som läggs på nämnden. Enligl min mening bördel dessutom ankomma på brandnämnden såsom sakkunnig myndighet på området atlfölja uppläggningen av utbildningen över hela fältet. Det finns enligt minmening inte anledning att befara att en fördelning av ansvaret för räddningstjänslulbild-ningenpå olika huvudmän kommer att medföra bristande samordning avutbildningsresurserna. Genom del system för samråd med olika intressenter somtillämpas inom skolan och högskolan finns garantier för atl utbildningenutformas på etl ändamålsenligt sätt. IUkhet med arbetsgruppen anser jag det angeläget atl den nya utbildningen iräddningstjänst kan påbörjas . Efter det att harfattat beslut i frågan krävs innan den nya utbildningen kan börjafungera. skall läroplaner utarbetas för den gymnasialautbUdningen och utbildningen i komvux. Vidare skall utbildningsplaner ochkursplaner utarbetas vad gäller den föreslagna högskoleutbildningen. måste också utarbeta nya kursplaner. De författningar som berörs avden förändrade räddningstjänstutbildningen måste överarbetas. Jagräknar med att all ny utbildning skall kunna starta . kanäldre utbildning upphöra med undantag för brandmannaklassen hos statensbrandnämnd. Denna måste fortsätta till dess gymnasieulbil-dade brandmän finnsatl tillgå på arbetsmarknaden. Enligtmin mening bör underställas principerna för den nya utbildningen. Jaghar i detta ärende samrått med chefen för och medstatsrådet . I det följande behandlar jag de olika delarna avräddningsljänsiuibildningen. 1982/83:23 12 2.2.1Utbildning av heltidsanställda brandmän Heltidsanställdabrandmän får f. n. dels en introduktionsutbildning vid resp. brandförsvar isamband med anställningen, dels en traditionell skolutbildning ibrandmannaklassen vid statens brandnämnds utbildningsenhet. Brandmännen övasdessutom vid den egna enligt föreskrifter i kommunernasbrandordningar. Introduktionsutbildningen är beroende av de olikabrandförsvarens skiftande resurser. Utbildningens längd varierar från någonvecka till omkring i de tre största kommunerna. Efter minst tolvmånaders heltidsanställning i brandtjänst ges möjlighel alt genomgåbrandmannaklassen vid statens brandnämnds utbildningsenhet. omfattar , varav teoretisk och 1 veckapraktisk undervisning. Genomgången brandmanna-klass med godkända vitsord är ettkrav för behörighet atl vinna inträde i vidareutbildning vid statens brandnämndtill brandbefäl. Arbetsgruppenhar övervägt olika alternativ till utformning av gymnasieutbildningen avheltidsanställda brandmän. Arbetsgruppen föreslår att en ettårig högrespecialkurs anordnas i gymnasieskolan (=40 veckor). Utbildningen skall enliglförslagel vara utformad som en räddningstjänstulbildning i vidare bemärkelse.Arbetsgruppen föreslår att utbildningen skall innehåUa ett stort inslag avutbildning i akutsjukvård och samordnas med utbildning av ambulanspersonal. Enligtarbetsgruppens förslag skall den som har genomgått utbildningen kunnatjänstgöra både som brandman och som ambulansman. Till stöd för sittställningstagande i della hänseende har arbetsgruppen framhåUit atlbrandförsvarets personal traditionellt utför etl stort antal ambulanstransporteroch att det kommer att finnas både ochlandstingskommunal ambulanspersonal. Enligt vad som framhålls i departementspromemorianger dessutom en sådan samordnad räddningstjänstulbildning elt störreelevunderlag. Utbildningen kan därigenom spridas till flera gymnasieorter ilaridet. Arbetsgruppenföreslår att räddningsljänsiuibildningen blir i hög grad praktiskt inriktad.EnUgt förslaget inleds utbildningen med en tre veckors praktisk tjänstgöringvid brandförsvar. Denna praktik syftar bl. a. till atl bedöma elevensfömtsättningar för arbete inom räddningstjänsten. Den fortsatta praktiskautbildningen skall enligt förslaget genomföras som s. k. inbyggd utbildning.Den inbyggda utbildningen i räddningstjänst föreslås bli förlagd tillbrandkårer på gymnasieorterna eller i deras närhet. personal avsesfungera som lärare och kårens materiel som undervisningsmateriel. Den inbyggdautbildningen i akutsjukvård kan enligt arbetsgruppens mening tillhandahållasav sjukvårdshuvudmännen. Arbetsgruppenförutsätter att en introduktionsutbildning liksom nu är nödvändig vidanställning inom brandförsvaret. 1982/83:23 13 ningenskall eleven få kännedom om de lokala förhållandena och den egna brandkårensmateriel. Vid remissbehandlingen hararbetsgruppens förslag i denna del fått ett blandat mottagande. De meraprincipiella invändningar som har framförts-under remissbehandlingen mot atlknyta den grundläggande utbildningen till gymnasieskolan har jag redan tidigareuttalat mig om (2.1.4). I del följande tar jag därför endast upp de synpunktersom har framkommit när det gäller utbildningens uppläggning och innehåll. Arbetsgruppensförslag att den grundläggande utbildningen för heltidsanställda brandmänanordnas som en ettårig högre specialkurs har under remissbehandUngen inte möttnågra invändningar. Förslaget har tillstyrkts av bl. a. skolöverstyrelsen.Flertalet remissinslanser framhåller del positiva i att brandmännen får engrundläggande utbildning i sjukvård. Förslaget atl låta utbildningen leda bådetill brandmanna- och ambulansyrket har däremot fått ett blandat mottagande.Skolöverstyrelsen är i princip positiv till förslagel. anserdäremot atl de brandmän som kommer atl genomgå den föreslagna utbildningen intekommer alt ha yrkeskompetens för alt kunna tjänstgöra som ambulanspersonal.Styrelsen hänvisar i delta sammanhang till styrelsens föreskrifter omsjukvårdsutbildning för ambulanspersonal och det förslag till utbildning somredovisas i rapporten . Tveksamma till ensamordning med ambulansutbildningen är också bl. a. samtUga landstingskommunersom har yttrat sig i frågan och . Förslagetatt den grundläggande utbildningen skall inledas med tre veckors praktisktjänstgöring vid brandförsvar har mött viss kritik från remissinstanserna. Bl.a. anser att den sökande bör ges möjlighet alt pröva sinaförutsättningar för arbete inom räddningstjänsten före antagning tillutbildningen. Liknande tankegång framförs även av . Någraav remissinslanserna har ansett alt brandmannautbildningen bör omfatta vissaspecialinriktade utbildningsområden. Sålunda har framhållitbehovet av att brandpersonal inom kommuner och hamnar har viss kunskap ombrandbekämpning på fartyg och de problem som är förbundna därmed. är det önskvärt atl man i brandmannautbildningen även behandlarämnet flygräddningstjänst. ser positivt på arbetsgruppensförslag att en utredning om samordning av utbildning mellan flygvapnet,generallullstyrelsen och marinen kommer till stånd. Statens strålskyddsinslilutmenar atl i utbildningen bör ingå även grundläggande undervisning om hur manskyddar sig mot joniserande strålning och hur man uppträder på skadeplats därradioaktiva ämnen eller andra strålkällor finns. Eftersamråd med statsrådet vill jag för egen del anföra följande. 1982/83:23 14 Som jag i det föregående har nämnt släller brandmannayrketnumera stora krav på personalen. Brandmannen skall kunna bemästra de mestskiftande situationer. Han befinner sig själv ofta i direkt fara. kanhans insatser ha avgörande betydelse för all rädda människor och för alt hindraeller begränsa egendomsskador eller skador i miljön. De krav som ställs påbrandmannen bör naturligtvis tjäna som utgångspunkt när en ny räddningstjänstulbildningskall utformas. Gentemot arbetsgruppens förslag alt den grundläggandeutbildningen för heltidsanstäUda brandmän skall organiseras som en ettårighögre specialkurs har inga invändningar gjorts. Att anordnaräddningsljänsiuibildningen på detta sätt ligger i linje med de skolpoliliskasträvandena. I budgetpropositionen 1981 (1980/81:100 Bil. 12 s. 233) anfördenämligen föredraganden all det kan bli svårl atl erbjuda högskoleutbildning ålalla elever som önskar det. För att möjliggöra för dessa elever alt komma in påarbetsmarknaden fordrades enligt föredraganden - ulan en ökning avdimensioneringen totalt selt - en omfördelning inom gymnasieskolan till förmånför kortare yrkesinriktade högre specialkurser. Del var enligt föredragandenangeläget att elt läroplansarbete för sådana kurser inleddes. Dessauttalanden föranledde inte någon erinran från sida (UbU 1980/81:22,rskr 1980/81:283). Gymnasieulredningen har i.december 1981 avgell belänkandet(SOU 1981:96) En reformerad gymnasieskola. Förslagel remissbehandlas f. n. Ilikhet med arbetsgruppen och en i slort selt enig remissopinion har jag funnitatl del i avvaktan på statsmakternas ställningstagande till gymnasieulredningensarbete är lämpligast atl inordna utbildningen av heltidsanställda brandmän igymnasieskolan genom atl anordna utbildningen i form av en ettårig högrespecialkurs. En ettårig högre specialkurs förutsätter att eleven hargenomgått lägst tvåårig utbildning i gymnasieskolan. Om den högre specialkursenges en tillräckligt praktisk inriktning kan man, såsom jag harpåpekat, dessutom räkna med atl elever som har genomgått någon avgymnasieskolans yrkesinriktade linjer söker sig dit. Genom all ge sådanasökande företräde vid intagningen till specialkursen tillgodoser man brandförsvarensönskemål om att kunna rekrytera personal med praktisk läggning och erfarenhet. beslutar vilka specialkurser, grenareller varianter av sådana kurser, som får finnas i gymnasieskolan förutbildning inom området industri och hantverk och därmed till sin artjämförligt område samt inom områdena jordbruk, skogsbruk, trädgårdsnäring,vårdyrken, husligt arbete, handels- och kontorsyrken, fritidshem ochlekplatser. Specialkurser för annan utbildning får finnas efter medgivande avregeringen. Det ankommer således på regeringen atl besluta om att denföreslagna specialkursen får anordnas. I fråga om behörighet alt intas som elev iräddningsljänsiuibildningen bör 1982/83:23 15 skolöverstyrelsenefter samråd med berörda parter utfärda beslämmelser. Särskilda behörighetskravbör därvid gälla. Arbetsgruppenhar i några hänseenden gått in på utbildningens innehåll. Slällningstagandenafrån arbetsgruppens sida har föranlett kommentarer av remissinslanserna. Liksomarbetsgruppen och flertalet remissinstanser, anser jag alt brandmannautbildningenmåste innehålla ett stort inslag av akutsjukvård. Personalen anlitas nämligenofta i ambulanstjänsl. Dessutom är omhändertagandet av skadade personer på enolycksplats en primär arbetsuppgift för all räddningspersonal. Likaså bör enviss grundläggande utbildning i fråga om civilförsvarels ledning och metoderingå i räddningsljänstutbildningen. Enligt min mening ligger detta i linje medsträvandena all samordna den fredstida och den krigslida räddningstjänsten. Frånnågra remissinstanser har framförts önskemål om alt utbildningen bör täckavissa specialområden. Sålunda har , luftfartsverket och statensslrålskyddsinstitut framhållit behovet av specialinriktade inslag iutbildningen som är anpassade lill resp. myndighels verksamhetsområde. Sedanstatsmakterna i princip har tagit ställning till den framtida utbildningen fårdet ankomma på all beakta dessa frågor i samband med attkursernas närmare innehåll bestäms. Arbetsgruppensförslag att en kortare tids praktik hos brandkår läggs in i början av läsårethar mötts av viss kritik från . Enligt min mening börstyrelsens förslag att sökande till brandmannautbildningen bör ges möjlighelalt pröva sina förutsättningar för arbete inom räddningstjänsten föreantagning till utbildningen övervägas. Denna ordning skulle enligl min meningmedföra dels att kursen kan starta med homogena elevgrupper, dels att sökandesom inle blir antagna har möjlighet atl gå in i annan utbildning. Därigenom fåreleverna på ett tidigt stadium möjlighet att pröva om de passar för yrket. Vadgäller innehållet i övrigt i den ettåriga högre specialkursen finner jag ilikhet med arbetsgruppen inte anledning att mera i detalj gå in på denna fråga.Betänkandet Brandförsvarsulbildningen innehåller i denna del detaljeradeförslag som i allt väsentligt har godtagits av de remissinslanser som uttaladesig över utredningsförslaget. Del bör ankomma på att motbakgrund härav utarbeta läroplan för specialkursen. ' Arbetsgruppens förslagatt den grundläggande brandmannautbildningen skall samordnas medambulansförarutbildningen har rönt kritik från en del remissinstanser. Vadgäller denna fråga vill jag till en början erinra om att ambulanspersonal f. n.genomgår en sju veckors grundutbildning i form av en specialkurs igymnasieskolan. Utöver denna utbildning har regeringen den 1 april 1982beslutat atl en kompletteringskurs för vårdare i ambulans fåranordnas försöksvis i gymnasieskolan under /83. Ett förslag till nygrundutbildning för ambulanspersonal har utarbetats avskolöverstyrelsen på regeringens uppdrag. 1982/83:23 16 Jaganser att en utbUdning av det slag som brandmannen får även kan vara av värdeför ambulansmannen. Det gäUer bl. a. ulryckningsförarutbildning ochsambandstjänst. Ambulansmannen kan dessutom ha behov av kunskaper iräddningstjänst för att kunna göra insatser i det inledande skedet på enolycksplats och för att kunna samverka med brandmännen vid olika typer avnödlägen. Det är enligt min mening viktigt att olika delar av samhälletsräddningstjänst kan samordnas på ett smidigt sätt vilket också räddningstjänstkommittén(Kn 1979:01) har framhållit i sitt betänkande (SOU 1981:82) . Arbetsgruppenhar framhållit atl en samordning av utbildningen för brand- ochambulanspersonal medför att utbildningen får en större total volym. Den störrevolymen ger bättre förutsättningar för att sprida utbildningen till fleragymnasieorter i landet än vad som skulle bli fallet om vardera utbildningenordnades för sig. Denna decentraliseringseffekt är enligt arbetsgruppen likabetydelsefull för båda yrkesområdena. En annan trolig effekt för bådayrkesområdena är en ökad jämställdhet mellan män och kvinnor. Förden allmänna räddningstjänstens vidkommande ser jag positivt på arbetsgruppensförslag. Vad avser utbildningen av ambulanspersonal har arbetsgmppen inte gjortnågon närmare analys av de krav som bör ställas på utbildningen av sådanpersonal. I första hand bör därför den försöksverksamhet som pågårutvärderas. Det förslag till ny gmndutbildning för ambulanspersonal som hartagits fram av kan också ha betydelse i sammanhanget. Fråganom utbUdning av' ambulanspersonal kommer således att övervägas ytteriigare inomregeringskansliet. Jag har i denna fråga samrått med statsrådet . Medhänvisning till vad jag nu har anfört är jag f. n. inte beredd att förorda ettgenomförande av förslagel till samordnad utbildning i räddningstjänst m. m. förbrandmän och ambulanspersonal. Jag anser däremot att arbetsgruppens förslagkan ligga till grund för en reformerad utbildning för heltidsanställdabrandmän. Det bör ankomma på att närmare fastställa tim- ochkursplaner för specialkursen. 2.2.2Utbildning av deltidsanställda brandmän Deltidsbrandmännenutgör av landets brandmannakår. De skall i princip kunna bemästra sammaslags nödlägen som den heltidsanställda personalen. Utbildningenav deltidsanställda brandmän är f. n. inte systematiserad. I förekommande fallinleds den med att den deltidsanställde brandmannen i samband med anställningengenomgår en introduktionsutbildning, vars omfattning kan variera från någradagar till . Utbildningen genomföres antingen lokall med resp. kommunsom huvudman eller regionalt, vanligtvis i Svenska kommunförbundetslänsavdelningars regi. 1982/83:23 17 Förutomdenna introduktionsutbildning dellar de deltidsanställda brandmännen i denövningsverksamhet vid det egna brandförsvaret, som fastställts i kommunensbrandordning. Dessa övningar omfattar normalt minst ca och ärav högst skiftande kvalitet. Något krav på kompetensutbildning vid statensbrandnämnds utbildningsenhet föreligger ej föi innehav av tjänst somdeltidsanstäUd brandman. Detstora utbildningsbehovet för de deltidsanställda brandmännen har starktunderstrukits , inte minst från de anställdas egna organisationer.Den deltidsanställde brandmannen borde, för att kunna fullgöra likartadearbetsuppgifter som den heltidsanställde brandmannen ha en lika omfattandeutbildning som denne. Såväl av hänsyn till den deltidsanställdeshuvudarbetsgivare som till ekonomiska skäl har det dock ansetts inte varapraktiskt möjligt att genomföra en heU jämförbar utbildning för dessa bådakategorier. Arbetsgruppenhar kommit fram till en lösning som innebär att utbildningen inleds med enkortare introduktionsutbildning som genomförs vid resp. brandförsvar ellerregionall i regi av kommunförbundets länsavdelningar. Enligt arbetsgruppensförslag skall denna grundläggande utbildning kunna kompletteras med utbildninginom den kommunala vuxenutbildningens (komvux) ram. Arbetsgruppenföreslår att utbildningen bedrivs på så många platser som möjligt med hänsyntiU utbildningsbehov och utbildningsresurser. Den sammanlagda utbildningstideni komvux bör enligt förslaget inte understiga . Sågott som samtliga remissinstanser framhåller atl förslaget att genomföra engrundutbildning för de deltidsanställda brandmännen är en sedan längeefterlängtad reform. Flera remissinstanser, bl. ,understryker de svårigheter som f. n. föreligger för de deltidsanställda atterhålla en tillfredsställande utbildning med hänsyn tagen till derashuvudsakliga verksamhet. Mot denna bakgrund delar dessa remissinstanserarbetsgruppens uppfattning att utbildning genom komvux kan vara en lösning pådetta problem. För att ytterUgare underlätta ett genomförande av dennautbildning föreslås från några håll att den tänkta treveckorsutbild-ningengenomförs etappvis. Någraremissinstanser, däribland statens brandnämnd, pekar på att lokal utbildningtorde vara svårgenomförbar särskilt i glesbygdskommuner med hänsyn till denrelativt låga personalomsättningen. Detta förhållande kan enligt brandnämndenkomma att medföra krav på ökad regional utbildning med åtföljande ökadekommunala kostnader för resor, traktamenten etc. Betydelsen avövergångsbestämmelser för brandmän, som är anställda och intekommer alt genomgå den nya utbUdningen framhålls från några håll. I likhet medarbetsgruppen och remissinstanserna vill jag understryka det storautbildningsbehovet för de deltidsanställda brandmännen. Att av 2 Riksdagen1982/83. 1982/83:23 18 landetsbrandpersonal endast får en introduktionsutbildning, som omfattar högst femdagar är ett förhållande som jag såväl från effektivitets- som arbetarskyddssynpunktbetraktar som djupt otillfredsställande. Mot bakgrund av de hänsyn sorh måstetas till den deltidsanställdes huvudarbetsgivare delar jag arbetsgruppensuppfattning alt en utbildning organiserad inom komvux kan vara en lösning pådetta problem. Komvuxfinns nu i alla kommuner i landet utom en och är organisatoriskt knutet tillskolenhet med gymnasieskola. I kommuner som saknar gymnasieskola är komvuxknutet till . I ett 70-tal kommuner finns särskilda skolenheter förvuxenutbildning med egen skolledning och administration. Inom komvux anordnasutbildning som motsvarar gymnasieskolans linjer och specialkurser. Varje ämneutgör en kurs. De stora yrkestekniska ämnena delas dock upp i flera kurser somkan läsas separat. Vidare finns inom komvux särskild yrkesinriktad utbildning.Den saknar motsvarighet i gymnasieskolan. fastställerläroplaner för komvux. Beträffande yrkesinriktad utbildning sker det eftersamråd med arbetsmarknadens parter. Vilken utbildning som skall erbjudasbeslutas av skolstyrelsen i kommunen. Även härvid äger samråd rum medarbetsmarknadens parter. Komvuxanvänder i regel ungdomsskolans lokaler och utrustning. I utbildning fördeltidsanställd brandpersonal kan enUgt min mening med fördel undervisningentill viss del meddelas av brandpersonal inom en större brandkårs lokaler.Personalen anställs då som timlärare i komvux och utrustning kanutnyttjas i demonslralionssyfte. Utbildningeni komvux kan organiseras som heltids-, deltids- eller fritidsstudier. Den kangenomföras eller och den kan sträckas ut i tiden eUerkoncentreras till kortare perioder. Utbildningen kan alltså - som någraremissinstanser har uttryckt önskemål om - delas upp på flera kortare perioder.Den kan därigenom anpassas efter elevernas möjligheter att delta. Föratt komvux skall få starta kurser måste de omfatta varaktigt lägst tolvdeltagare, i glesbygd lägst åtta. Från flera håll har uttryckts farhågor föratl den låga personalomsättningen skulle medföra svårigheter för mindrekommuner att erhålla tillräckligt elevunderlag för atl kunna starta enutbildning i komvux regi. Enligt min mening borde en utökad regional samverkaninom komvux dock kunna uppfylla kravet på tillräckligt stort deltagarantal. Denav några remissinstanser väckta frågan om övergångsbestämmelser fördeltidsanställda brandmän som vid reformens genomförande redan är anställdaålerkommer jag lill vid behandling av utryckningsledarutbildningen. Jag delar sålundaarbetsgruppens uppfattning att bör få i uppdrag att eftersamråd med statens brandnämnd och arbetsmarknadens 1982/83:23 19 parterfastställa läroplan för utbildning inom komvux av deltidsanställda brandmän.Enligt vad jag erfarit avser chefen för att återkommatill regeringen i denna fråga. 2.3Vidareutbildning och fortbildning inom räddningstjänsten Denvidareutbildning inom räddningstjänslområdet som krävs för att vissa formellakompetenskrav skall uppfyllas har hitintills tillhandahållits av statensbrandnämnd. bedriver denna utbildning dels i brandförmansklassen,som omfattar 12 veckors utbildning vid utbildningsenheten, dels ibrandmästarklassen som omfattar . Undervisningen meddelashuvudsakligen i form av lektioner och föreläsningar. Dessutom bedrivs ibegränsad omfattning praktiska tillämpningsövningar på brandnämndensövningsfält i . I statens brandnämnds vidareutbildning har också iviss utsträckning ingått vad som kan betecknas som fortbildning. Kommunerna hardessutom själva ombesörjt fortbildning, ofta med stöd av länsavdelningar. Arbetsgruppenanser atl räddningstjänslulbildningen i enlighet med moderna utbildningsprinciperoch så långt resurserna medger bör erbjuda kurser, både för att uppnå en högrebehörighet (vidareutbildning) och för att bibehålla och fördjupa förvärvadekunskaper (fortbildning). Enligt förslaget bör staten även fortsättningsvisställa utbildnings- och samordningsresurser lill förfogande för dennautbildning. Arbetsgruppenföreslår att vidareutbildningen och fortbildningen skall stå öppen för såvälheltids- som deltidsarbetande brandpersonal. Befälsutbildningen bör i principvara densamma för både heltidsanställda och deltidsanställda.Vidareutbildningen och fortbildningen bör ocksä pä ett så naturligt sätt sommöjligt komplettera varandra. Däremot anser arbetsgruppen att den allmännautbildning i arbetsledning, personaladministration och redo-göraransvar som gespersonal i förmans- och andra arbetsledande befattningar inte skall ingå i denstatiiga utbildningen.