prop · G603153 · 1982-12-31 00:00:00 — a. noteras att departementet icke kommenterat i fastighetsnämndsskrivelse till regeringen framförda synpunkter på kreditinstitutensroll i samband med beviljande av lån innan tillståndsfrågan prövats. Göteborgskommun (minoritet, vpk): Som vpk sagt i fastighetsnämnden, anser vi att de kravsom ställs av i i vitboken skall ligga till grund för ny lagstiftning. Kravenhandlar om bl. a. ägarformer, kommunens handläggning, kreditgivning ochfastighetsvärderingar samt om mäklarnas och polisens roll. Kraven ligger delvisutanför ramen för de direktiv som gavs av den dåvarande regeringen. framhåller är det den politiska viljan som avgör om man kanbekämpa ekonomisk brottslighet och svindel med 1982/83:153 160 fastigheter.Den nya majoriteten i kan ju inte känna sig bunden av en utredningsom tillsatts och genomförts under en borgerlig regering. Föreslåsatt kommunstyrelsen beslutar i enlighet med stadskontorets förslag med dettillägget att hyresgästföreningens vitbok om Finans bör ligga till grundför ny lagstiftning. Malmökomtnun: De föreslagna lagändringarna medför en nödvändig skärpning avbestämmelserna. För att uppnå praktiskt genomförbara resultat fordras dock atlkommunens påpekanden beaktas vid utformningen av en blivande proposition. Denomständigheten att alla tillståndspliktiga förvärv kommer att anmälas tillkommunen för ställningstagande kommer att innebära ett merarbete för kommunen.En sådan nackdel uppvägs emellertid mer än väl av de ökade möjligheter, somdärigenom erhålles att i kontrollerande syfte följa fastighetsmarknaden. Gävlekommun (=fastighetskontoret): Tillståndslagen har till stor del haft åsyftad effekt. Spekulativa och av annan anledning icke önskvärda förvärv har kunnat hindras. Dock har kritik framförts mot lagen, som ansetts ha vissa brister. a. har gjort en framställ ning till om ändringar i tillståndslagen. Framställ ningen grundar sig på en-utredning om fastighetshandeln i . Den s.k. Finansaffären i har också haft sin betydelse för de föreslagna skärpningarna av lagen. Förvisso har denna sin största funktion i storstadsområdena. Av redogörelsen om tillämpningen av lagen i framgår att endast ett förvärv - en i och för sig förhållandevis stor affär med åtta fastigheter inblandade - har stoppats med stöd av tillståndslagen. Därmed är inte sagt att lagen är betydelselös för en kommun av Gävles storlek. Lagen ger kommunen god inblick i hyreshusmarknaden och goda möjligheter att kontrollera handeln med hyreshus. Dessutom torde lagen förhoppningsvis ha en viss allmänpreventiv effekt, dvs lagens blotta exi stens medför att icke önskvärda fastighetsägare kan hållas borta från bostadsmarknaden.- Slutligenvill framhålla att fastighetsnämnden i skrivelsetill kommunförbundet framförde önskemål att lagen skulle göras tillämplig påförvärv av hyresfastigheter som innehåller enbart lokaler. Frågan omnämns idepartementspromemorian men man har inte funnit behov av lagstiftning påområdet, varför frågan inte har behandlats. Från sida harvi erfarit ett antal förvärv av denna typ av fastigheter där klart olämpligafastighetsägare framträtt utan möjligheter för kommunen att ingripa.Fastighetskontoret anser att behov av lagstiftning i denna fråga föreliggeroch uttrycker därför en förhoppning att frågan kommer att tas upp till förnyadprövning. : vill inledningsvis framhålla att detsjälvfallet är angeläget att det på ifrågavarande område finns en lagstiftningsom syftar till att motverka och förebygga spekulation i hyresfastigheter ochatt hindra att sådana fastigheter förvärvas av olämpliga personer. Enlagstiftning av detta slag får å andra sidan inte innebära en sådandetaljreglering och byråkratisering att den seriösa fastighetshandeln påverkasi negativ riktning. Det är därför betydelsefullt att det vid ändring avlagstiftningen på detta område görs en noggrann avvägning härvidlag och attresultatet inte blir till men för seriösa fastighetsförvärv. mening måste utgångspunkten vara att bestämmelser somökar detaljregleringen och byråkratiseringen inte kan accepteras utan tungtvägande skäl. : Tillståndsärenden förekommer numera i Prop.1982/83:153 161 Förbundet har som underlag för detta yttrande inhämtat synpunkter ocherfarenheter från hyresgästföreningarna. Därav framgår så gott som enstämmigtatt de nuvarande bestämmelserna är otillräckliga för att upprätthålla lagenssyfte. Promemorian sförslag om skärpning av tillståndsprövningen i vissaavseenden ligger därför i linje med hyresgäströrelsens önskemål. Ändå måste vikonstatera att skärpningen får betydelse bara när kommunen påkallar prövning. Problemenmed den spekulativa fastighetshandeln med hyreshus är fortfarandekoncentrerade till , och , men finns också i andrakommuner. Alla hyresgästföreningar har därför till uppgift att följa vilkaförvärv som sker, samt att i förekommande fall undersöka vem förvärvaren är ochpå vad sätt han tidigare gjort sig känd som förvaltare av hyreshus. Särskiltomfattande är hyresgästföreningens arbete i med 501 ärendenunder och 450 ärenden som har handlagts . Detfinns mycket som tyder på att spekulativa intressen fortsätter att söka sigtill ägande och förvaltning av hyreshus. Ett inte ovanligt förhållande är atthyresfastigheten erbjuder goda avskrivningsmöjligheter för den som villundandraga andra inkomster från beskattning. Detta medverkar till att driva upppriserna på hyresfastigheter långt över avkastningsvärdet, med åtföljandesvårigheter att ekonomisera förvaltningen. Kommunernas uppmärksamhet ochbevakning av tillståndsärendena har stor betydelse för tillståndslagenseffektivitet. De stora kommunerna använder regelmässigt hyresgästföreningensom remissorgan för anmälda förvärv. Därigenom har kommunerna kunnat lämna detstora flertalet förvärv utan egen åtgärd, eftersom hyresgästföreningen inte hargjort några invändningar. I de fall hyresgästföreningen har riktat anmärkningoch ställt yrkande om tillståndsprövning, har kommunerna oftast, men långtifrån alltid, gått på samma linje och alltså påkallat prövning. prövning har det ändå kunnat inträffa att hyresgästföreningenensam har fått driva yrkande om att tillstånd skall vägras. Det nu anförda kansammanfattas på följande sätt: låter en från kommunen remitterad anmälan passera utaninvändning så blir det aldrig fråga om tillståndsprövning. begär tillståndsprövning, så avgör kommunerna huruvidaprövning skall påkallas och vilken ställning kommunen i så fall skall inta. Konsekvensenav denna ordning är att hyresgästföreningens bedömning får avgörande betydelse,när den inte går förvärvaren emot. I andra fall beror det på kommunens uppfattningom tillståndsprövning skall ske. Förbundethar tidigare påtalat behovet av att hyresgästföreningen får egen initiativrätti tillståndsärenden. Deerfarenheter som har vunnits under tillämpningen av nuvarande bestämmelserstöder förbundets krav. Som exempel har tidigare anförts iStor-Stockholm, vilken handlägger ett 500-tal till-ständsärenden per år.Hyresgästföreningen yrkar på tillståndsprövning i högst av alla dessaärenden. Det finns ingen anledning till antagande att den siffran skulle stigamycket om hyresgästföreningen själv kunde påkalla prövning i hyresnämnden.Däremot skulle sådana fall, där kommunen avstår från prövning, trotshyresgästföreningens begäran, försvinna helt. Detta skulle främja lagens syfte. Dennuvarande ordningen att förvärv skall anmälas till och prövning påkallas avkommunen infördes när tillståndslagen gjordes tillämplig i hela 11 1982/83. 1982/83:153 162 landet.Syftet var att begränsa tillströmningen av ärenden hos hyresnämnderna. Dettahar också blivit fallet i , och , där tillståndslagengällde redan förut. De uppgifter som lämnats av iStor-Stockholm visar att högst vart I0:e förvärv numera går till prövning.Minskningen är således avsevärd och det finns anledning till antagandet attytterligare några tillståndsprövningar skulle kunna accepteras som en följd avegen initiativrätt för hyresgästföreningen. Förbundet hemställer att den fråganprövas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. : anser det väsentligt att ickeseriösa företag och privatpersoner, som dock representerar en mycket liten delav den enskilda hyreshussektorn, helt utestängs från fastighetsmarknaden. Ilinje härmed har förbundet bl. a. initierat ett omfattande forskningsprojekt,som finansieras av , syftande till att kartlägga de ickeönskvärda fastighetsägarna. Uppenbarligenhar förekomsten av tillståndslagen hindrat olämpliga personer från attförvärva hyresfastigheter. Det torde dock vara omöjligt att helt stoppa sådanaförvärv genom att skärpa bestämmelserna i tillståndslagen utan att samtidigtåstadkomma en byråkrati som verkar förlamande på fastighetsmarknaden. Det kaninte ligga i samhällets intresse att lagstiftningen ställer upp sådana hinderatt personer med goda förutsättningar för och insikter i fastighetsförvaltningavskräcks att förvärva fastigheter. Härigenom försvåras på ett icke önskvärtsätt en naturlig förnyelse av fastighetsägarekåren. Förbundetvill framhålla, att departementet i sin promemoria tämligen okritiskt haranammat vad framhållit och därigenom i alltför hög gradcentrerat lagförslaget till vad som inträffat i . Härtill har manuppenbariigen tagit intryck av Göta-Finansaffären. Detär här fråga om en lagstiftning, som skall passa hela landet och inte inriktaspå ett fåtal avarter i och , som man bör kunna komma tillrätta med genom bättre kontroll från de kommunala myndigheternas sida. Rentallmänt anser förbundet att den avsedda effekten torde kunna uppnås bättregenom mer omsorgsfulla utredningar i förvärvsärendena i stället för attytterligare komplicera lagstiftningen. Omen ändring av tillståndslagen likväl skall göras, bör man enligt förbundetåterinföra möjligheten att i förväg få förvärvsfrågan prövad i hyresnämnd.Denna möjlighet fanns enligt 3 § vid lagens tillkomst men har sedermera ändratsoch omfattar nu endast de associationsrättsliga förvärven. Avden i promemorian refererade statistiken framgår, att av de till de tre störstakommunerna anmälda förvärven har begärts prövade. Dettavisar att kommunerna inte i någon större utsträckning anser det erforderligtatt begära prövning. Av de anmälda förvärven är sådana aktie-och andelsförvärv varöver kommunerna avgivit yttrande. Tillyttermera visso framgår av ärendestatistiken i hyresnämnderna, att inte ettenda ärende, där tillstånd givits, liar överklagats (varvid dock uppgifter avnågon icke angiven anledning saknas från ). Av aktie- ochandelsförvärvsärendena har det givits avslag i ett (1) ärende, men inte hellerhär har ett enda tillståndsärende överklagats. promemorian redovisade statistiken tyder sålunda inte på något behov avlagändringar. ek för, (HSB), som beretts tillfälle avge ytt- 1982/83:153 163 randeöver rubricerade departementspromemoria med förslag till ändringar i den s. k.tillståndslagen m. m., får efter förbundsstyrelsens behandling av remissenmeddela, att HSB tillstyrker de föreslagna lagändringarna. Ilagens 2 § undantas från förvärvstillstånd bl. "riksorganisation avbostadsrättsföreningar eller bostadsrättsförening ansluten till sådan organisation".Redan i samband med de förändringar av tillståndslagen, som genomfördes medverkan från och med den framställde HSB önskemål om att dennabestämmelse skulle utsträckas att gälla även regional bostadskooperativ organisation(). HSB-organisationenär uppbyggd i tre föreningsled. har enligt sina stadgar tilländamål att främja medlemmarnas, dvs HSB-föreningarnas, ekonomiska intressengenom att bl. a. biträda vid bildande av HSB-föreningar samt att tillhandahållaoch förmedla det tekniska, ekonomiska, juridiska och finansiella bistånd somerfordras för HSB-förening-arnas och bostadsrättsföreningarnas produktion ochförvaltning av bostäder. Inom landet finns 68 regionala HSB-föreningari vilka såväl enskilda personer som inom regionen verksammaHSB-bostadsrätts-föreningar är medlemmar. Även om bostadsproduktionen skergenom för ändamålet bildade bostadsrättsföreningar, är det under planerings-och produktionsstadiet som har det reella ansvaret för attverksamheten genomförs i enlighet med de kooperativa principer som styrHSB-rörelsen. Det är sålunda , som för de blivande bostadsrättsföreningarnasräkning förhandlar med berörda kommuner om marktilldelning eller gör sådanamarkförvärv som erfordras för den kooperativa bostadsproduktiohen. I sambandmed nyproduktion är det vanligaste förfarandet, att exploateringsavtal träffasmellan kommunen och , men att upplåtelsen av marken sker till deför ändamålet bildade bostadsrättsföreningarna. I samband med ombyggnad ochsanering har det däremot varit vanligast, att förvärvatden aktuella fastigheten eller fastigheterna för att när projekteringen ochfinansieringsfrågorna kommit så långt, att ombyggnaden kan påbörjas överlåtafastigheterna till för ändamålet bildade bostadsrättsföreningar. Enligt HSB:smening bör därför även regional bostadskooperativ organisation omfattas avundantaget i tillståndslagens 2 § punkt 2. Deförändringar i tillståndslagen, som i övrigt infördes med verkan från och medden , föreföll välavvägda och väl ägnade att tillgodose intresset avatt olämpliga personer utestängs från att förvärva hyresfastigheter. Senareerfarenheter och då särskilt den s. k. Finans-affären har dock visat, attlagen kan kringgås särskilt i de fall mindre nogräknade personer förvärvaraktier eller andelar i bolag som äger hyresfastigheter. Det är därför särskiltangeläget, att sådana förfoganden så långt möjligt motverkas av lagstiftningen. Motdenna bakgrund finns därför från HSB:s sida ingen invändning mot de föreslagnaändrade reglerna beträffande tillståndspliktiga aktie- och andelsförvärv. Detförefaller emellertid tveksamt om den föreslagna förvärvsavgiften vid sådanunderlåtenhet är tillräcklig. Här föreslås sålunda en avgift om endast 1procent av taxeringsvärdet för bolagets eller koncernens tillståndspliktigafasta egendom, om förvärvet avser samtliga aktier respektive de härproportionella belopp som motsvaras av antalet förvärvade aktier ellerandelar. EnligtHSB:s mening kan ifrågasättas, om en förvärvsavgift skulle ha förhindrat sådanaförfoganden som uppdagades i Finansaffären. Det visar sig dessutom attolämpliga förvärvare av nu omnämnt slag ofta är Prop:1982/83:153 164 svåraatt nå när väl saken uppenbaras eller att de därvid saknar utmätningsbaratillgångar. Mot denna bakgmnd kan hela institutet med förvärvsavgift bli ettslag i luften. Om det å andra sidan skall innebära något reellt avskräckandemoment mot denna typ av förfoganden bör övervägas om inte avgiften bör sättashögre än enligt förslaget i departementspromemorian. SABO:De i promemorian lämnade förslagen har samtliga karaktären av att sökaförhindra i praktiken konstaterade missbruk eller rättare sagt företeelser somstrider mot lagens syfte. är naturligtvis positiv till varje åtgärd sominnebär att osunda företeelser på fastighets- och bostadsmarknaden försvåras,men vill erinra om, att så länge fastighetsmarknaden erbjudermöjligheter till spekulativa inslag, kommer lagstiftaren att ständigt bedrivaen ojämn kamp i sina försök att motverka osunda företeelser på marknaden.Samhället kommer i dessa frågor ständigt att ställas inför valet mellan å enasidan kostsamma byråkratiska system, med risk för otillbörliga hinder för sundaoch seriösa fastighetsaffärer, eller å andra sidan oacceptabla förhållanden.Endast en marknad där möjligheter till spekulativt agerande saknas, elleråtminstone minimeras, är fri eller nästan fri från desamma. SABOanser därför att insatser på det bostads- och skattepolitiska fältet i avsiktatt skapa rättvisa i boendet utan vinstgenerering hos fastighetsägaren, pågrundval av eget och/eller andras boende, är det effektivaste sättet att kommatill rätta med de problem som behandlas i promemorian. Näringslivetsbyggnadsdelegation: Föreliggande förslag om ändring i lagen (1975:1132) omförvärv av hyresfastighet m. m. den s. k. tillståndslagen utgör den andrarevideringen av denna lagstiftning . De nu föreslagnaändringarna har utarbetats i efter framställning avStockholms kommun. Vissa brister i lagen har enligt departementspromemorianföranlett förslag till lagändring. a. har även den s. k.Göta-Finans-affären motiverat en översyn och riktat uppmärksamheten påkommunernas roll i förfarandet enligt lagen. Enligtgällande rätt var Göta-Finans transaktioner straffbara. NBD vill instämma i attsådana transaktioner som förekom i Göta-Finans-affären måste beivras. Eneffektiv lagstiftning är i den seriösa fastighetsförvaltningens intresse. NBDmenar emellertid att tillståndslagen även med nu föreslagna ändringar knappast är rätt metod att lösa dessa problem med. Tillståndslagen är ettalltför tmbbigt instrument som leder till krångel och byråkrati. Förfarandetinnebär en belastning såväl resursmässigt som ekonomiskt - förfastighetsägare och kommuner. Utgångspunktenför lagstiftningen måste i stället vara att stävja avarterna. Detta bör ske påsådant sätt att seriösa parter slipper obehag. I de fall då exempelvisfastighetsägare undandrar sig att fullgöra sina skyldigheter börlagstiftningen finnas som skydd för konsumenterna. Seriösa fastighetsägare böremellertid i så liten utsträckning som möjligt utsättas för betungande kontrolloch onödigt krångel. I ett öppet samhälle som vårt är det naturligtvis entillgång med enskild fastighetsförvaltning. Därmed följer även rätten attförvärva och avyttra fastigheter. Tillståndslagenuppfyller inte de rimliga krav man kan ställa på en effektiv lagstiftning.Dessvärre innebär föreliggande förslag till ändrade regler om förvärv avhyresfastigheter knappast någon förbättring i detta hänseende. NBD avstyrkersålunda framlagda förslag och. vill i stället föreslå en annan ordning för attkomma till rätta med de problem som tillståndslagen avser att lösa. Prop.1982/83:153 165 Etteffektivare medel att tillgripa - gentemot det fåtal mindre ansvars-kännandepersoner som det här är fråga om vore att i stället för nuvarandetillståndslag införa någon form av registrering av icke önskvärda fastighetsägare/förvaltare.Frågan om registrering har berörts såväl i (CU 1981/82:18),kommuns framställning, som i den remitterade promemorian. Enregistrering skulle med säkerhet inte bara på ett bättre sätt tjänatillståndslagens syften utan även vara långt mindre administrativt belastandeän nuvarande lagstiftning. Betydande kostnader för såväl enskilda som kommunerkan på så vis nedbringas. Av stor vikt är naturligtvis att en registrering intefår konsekvenser som direkt eller indirekt leder till ett system som liknarauktorisation. Mot en sådan ordning kan som civilutskottet anfört (CU1981/82:18) åtskilliga även principiella invändningMgjktas. Att försvaranäringsfriheten är betydelsefullt. Det är vicfllre avsärskild betydelse vilka uppgifter som ingår i ett registreringssystem.' Enomfattande upplysningsskyldighet av lagfarna ägare eller fysiska personer vilkaär huvudintressenter i de juridiska personer som kan stå om lagfarna ägare tillfastigheter skulle inte tjäna sitt syfte. Fömtom att vissa integritetsfrågorhär skulle göra sig gällande, skulle ett sådant registersystem medföra enadministrativ belastning - ett av NBDs huvudskäl för att slopa nuvarandetillståndslag och i stället förorda en annan ordning. NBD anser att ettregistersystem bör innehålla namn och adressuppgifter på den person som grovtåsidosatt vad som ålegat honom som fastighetsägare. De fastighetsägare somupprepade gånger erhållit beslut om tvångsförvaltning av fastigheter börexempelvis registreras. Person som införts i registret ska diskvalificeras frånförvärv av hyresfastigheter under . En enkel kontrollskulle kunna göras vid lagfartsprövningen. Stora krav måste naturligtvisställas på rättssäkerhet i samband med registrering varför domstolsprövning avfrågan vore nödvändig. delar departementets uppfattning att en översyn av lagstiftningenkan vara påkallad. Lagstiftningen har i många fall visat sig ineffektiv. Somexempel kan nämnas Finansfallet. Tillämpningen av lagen är dessutomkomplicerad. Det föreligger flera fall där pågående tillståndsprövningavbrutits som överspelad på gmnd av att inskrivningsmyndighet av förbiseendemeddelat lagfart för köparen. I extremfall kan förallmänheten helt obegripliga situationer uppstå. Om hyresgästerna i enhyresfastighet bildar en bostadsrättsförening och vill utöva förköp vid ägarensförsäljning av fastigheten kan hyresnämnd besluta att förköp skall äga mm.Därefter skall bostadsrättsföreningen om den inte är ansluten tillriksorganisation anrhäla sitt förvärv till kommunen. Detta kan medföratillståndsprövning där hyresnämnden är oförhindrad att vägra förvärvstillstånd.En sådan situation skulle förhindras om tillståndsprövningen förlades tillförköpsstadiet, dvs. en samordning av lagstiftningarna. Lagstiftningen omförvärvstillstånd och förköp i olika situationer (hyresfastigheter,jordbmksfästigheter, bolags och uflänningars förvärv etc.) har nått detstadium där inte bara den rättssökande allmänheten utan även myndigheterna harsvårigheter överblicka regelsystemen. ställer sig därförmycket tveksamt till att ändringar vidtas och ytterliga;;e komplicerade reglerinförs. Tiden synes istället mogen för en översyn och samordning avregelsystemen. Det vore önskvärt att säljare Prop.1982/83:153 166 och köpare kunde fullgöra sina skyldigheter genom anmälantill en enda myndighet. Ett auktorisationssystem kan innebära oönskade svårigheterför långsiktiga, seriösa kapitalplaceringar i hyresfastigheter. Det syns interimligt att hindra förvärv enbart på den gmnden, att köparen själv inte skallförvalta fastigheten utan har ordnat förvaltningen på annat, godtagbart sätt(genom fastighetsägarförening, välkänt förvaltningsbolag etc). Den föreslagnaauktorisationsmodellen kan leda till att endast allmännyttiga bostadsföretagoch stöire, redan existerande fastighetsförvaltare kommer att ägabostadsfastigheter. Detta kan inte anses acceptabelt. Auktoriserade fastighetsmäklares riksförbund: medlemmar, samtliga auktoriserade fastighetsmäklare, sker f.n. överhälften av den värdemässiga frivilliga omsättningen av hyresfastigheter ilandet. Förbundet har därför genom sina medlemmar god inblick i de praktiskafrågeställningarna på hyreshusmarknaden. Förbundetvill inledningsvis framföra, att den ur allmän synpunkt oönskadefastighetsspekulationen i det närmaste upphört. De oseriösa hyresvärdarna, somopererade på hyreshusmarknaden , harrensats bort. Genom att banker och kreditinstitut ökat sitt kunskapsförråd omhyreshusmarknaden och därmed i högre mått kunnat ta sitt samhällsansvar vid bl.a. kreditbedömningar av lånesökande i samband med förvärv av hyreshus, har pådenna marknad en betydande sanering ägt rum. Tillkomsten av lagen om förvärv avhyresfastigheter m.fl. lagregler, som berör hyreshusmarknaden har ocksåbidragit till denna positiva utveckling. Förbundet delar således ej de synpunkter, som kommer tilluttryck i den av åberopade utredningen omfastighetsspekulationer i , utförd av . a. peka på det förhållande, att utredningen/-arna delvis baseras påinsamlat material från tiden före skärpningen av tillståndslagen (). Förbundet vill instämma i att sådana transaktioner, somförekom i Finans-affären skaH beivras. Förbundet anser dock ej, att enenstaka redan i sig straffbar affärstransaktion bör motivera en sådanomfattande reglering av fastighetsmarknaden som föreslås. Förbundet anser j stället att lagstiftningens utgångspunktbör vara att stävja avarterna när de uppstått och skydda boendekonsumenterna påden försumlige hyresvärdens bekostnad. SBC: Flertalet av de i betänkandet framlagda förslagenberör inte de till SBC anslutna föreningarna. Enligt 2 §, mom. 2 erfordrasförvärvstillstånd ej, då bostadsrättsförening ansluten till SBC eller annankooperativ riksorganisation förvärvar en fastighet. Förslaget att avskaffa mom. 6 i lagens § 2 beröremellertid en mindre grupp SBC-medlemmar, nämligen de s. k. bostadsaktiebolag,vilka taxeras såsom äkta bostadsföretag (dvs. skattemässigt likabehandlas medbostadsföreningar och bostadsrättsföreningar).