prop · G60387 · 1982-12-31 00:00:00 — - En ytterstalidsgräns för beslutets giltighet bör tas in i 8§ (se nedan). Lagrådetförordar, atl 8 kap. 6§ får följande lydelse: "Kan det skäligenantas att vattenföroreningsavgift skall tas ut. får eller annanmyndighet som regeringen utser meddela de förbud eller föreläggandenbeträffande fartyget som är nödvändiga för alt säkra bevisning, såsom förbudmot fartygels avgång eller vidare resa eller föreläggande alt fartyget skallanlöpa en viss hamn. Finnsdet inte längre fog för åtgärd enligt första stycket skall åtgärden omedelbarthävas." Reglerom tvångsåtgärder lill säkerställande av statens betalningsanspråk kanlämpligen las in i 7 J. Liksom enligt del remitterade förslaget bör här sammatyper av åtgärder vara möjliga som när del gäller bevissäkring. a. kan härbli aktuellt med förbud eller föreläggande beträffande lasten. I sammanhangetfinns emellertid anledning att skilja mellan beslul som meddelas medalt vattenföroreningsavgift påförs och beslul på ett tidigare stadium. Näravgift påförs skall enligl del sagda tullmyndigheten häva ell beslut, somtidigare meddelats i bevissäkringssyfte. Fartyget kan då ome- 1982/83:87 56 delbartavgå om del inle kvarhålls på annan grund. Som redan framhållits förordarlagrådet atl avgiftsbeslul skall kunna verkställas genast om inte säkerhetställs för avgiftens fullgörande. Detta innebär all kronofogdemyndigheten, förden händelse säkerhet inle ställs, kan göra utmätning i fartygeller last, som tillhör den avgiflsskyldige. med påföljd att den utmättaegendomen skall las i förvar; kronofogdemyndigheten har också möjlighel altprovisoriskt ta egendomen i förvar om utmätning inle kan ske genast. Man måsteemellertid räkna med alt verkslällighelsålgärd i allmänhet inte kan ske iomedelbar anslutning till all avgiftsbeslutel fattas och all del kommer attdröja någon eller innan kronofogdemyndigheten hinner ingripa.Under tiden från det avgiftsbeslutel meddelats till dess verkställighet skerskulle etl fartyg då ha möjlighet alt lämna svenskt vatten, vilket särskill närdet gäller elt utländskt fartyg i praktiken skulle omöjliggöraverkställighet. I detta fall måste tullmyndigheten ha möjlighel all i sambandmed sitt avgiflsbeslut meddela sådant förbud eller föreläggande som erfordrasför all säkerställa atl fartyget eller lasten kan las i anspråk för betalningav vattenföroreningsavgiflen. Emellertid kan man vänta sig att i detta lägesäkerhet för fullgörande av statens betalningsanspräk regelmässigt ställs avden avgiftsskyldige och all det därför ofta saknas skäl all meddela förbudeller föreläggande, varom nu är fråga. - Såsom tidigare anförts bör enförutsättning för förbud eller föreläggande vara att vattenföroreningsavgiftenpåförts antingen ägaren av fartyget eller också ägaren av lasten, vilken kantänkas vara ansvarig i egenskap av redare eller brukare fast han inte ägerfartyget. 1 della senare fall bör etl förbud eller föreläggande endast avselasten och utformas så att det inte inskränker möjlighetema att snarastdisponera över fartyget. Under inga förhållanden finns del skäl alt låtabeslutet gälla längre än till dess verkställighet skett av avgiftsbeslutel.antingen del är den aktuella egendomen som utmätts eller beslutet verkställs inågon annan egendom som tillhör den avgiftspliklige. 1 och med allverkställighet sker, t. ex. atl fartyget utmäts, bör förbud eller föreläggandeenligt paragrafen således automatiskt upphöra alt gälla. Vidare står del klartatt beslutet genast bör hävas när säkerhet ställs för alt avgifispliklenfullgörs eller beslulel av annan anledning framstår som obefogat, t.ex. omavgiften redan erlagts. Även här bör gälla en längsta tid för fartygets kvarhållande(se nedan om 8 kap. 8§ i lagrådets förslag). Ocksåinnan avgiftsbeslutel fattals kan elt förbud eller föreläggande le sig påkallatför all säkerställa avgiflsbelalning. Man kan t. ex. tänka sig all någonbevisning inle behöver säkras beträffande fartyget, eftersom erforderligaundersökningar har gjorts och förhör har hållils. men att tullmyndigheten avannat skäl inte genast kan meddela avgiflsbeslut, exempelvis därför atl manväntar på analyser av oljeprov. som kan klargöra om oljan härrör från fartygeteller ej. eller därför all ärendet inle är färdigkommuni-ceral. I detta lägekan fartyget behöva kvarhållas . 1982/83:87 57 Förutsättningför tvångsåtgärd bör dock i delta fall vara all åtminstone sannolika skäl finnsför att fartygsägaren eller lastägaren är avgiflspliktig (jfr 15 kap. 1 §rättegångsbalken). Rörande objektet för åtgärden saml fömtsättningarna förbeslutets hävande kan hänvisas lill vad som sagts om förbud ellerföreläggande i samband med avgiftsbeslutel. Enligldel remitterade förslagel skall beslut om förbud eller föreläggande kunnafallas, förutom av , av annan myndighet som regeringen utser. Denåsyftade myndigheten är . Av departementspromemorian framgår allsjöfartsverkets möjlighel all ingripa är avsedd alt utnyttjas i brådskandesituationer och alt ell sådant beslut genast skall anmälas till tullverketskustbevakning, som därefter övertar handläggningen av ärendet. Sjöfartsverkelsbehörighet kan, såsom förslagel är utformat, omfatta ingripanden för all säkrasåväl bevisning som betalning. Lagrådet finner del för sin del välmotiverat allsjöfartsverket ges behörig-hel alt ingripa i brådskande lägen men sätter ifrågaom behörigheten bör omfalla annat ingripande än sådant som är påkallat för attsäkra bevisning. Alt skulle ges behörighet att besluta om förbudeller föreläggande enbart för all säkra betalning ler sig egendomligt molbakgrund av alt del ankommer på ensamt atl slutligt pröva om avgiftskall påföras; skulle ju då få bedöma om del föreliggersannolika skäl för att kommer att påföra avgift. Det torde inteheller föreligga någol påtagligt behov av ett sådant bemyndigande försjöfartsverket. I en situation då del kan anses angelägel med ell ingripandefrån torde etl behov all säkra bevisning oftast föreligga. Medhänsyn till vad sålunda anförts förordar lagrådet all beslul ellerföreläggande, som avses i 9 kap. 7§ av det remitterade förslagel, skall fåmeddelas av annan myndighet än endasi när sådant beslul har lillsyfte atl säkra bevisning. Ienlighet med det sagda har 8 kap. 7 § i lagrådets förslag avfattats på följandesäll: "Påförsnågon som är ägare av fartyget eller lasten vattenföroreningsavgift, fårtullverket besluta sådant förbud eller föreläggande beträffandeegendomen som anges i 6§ första stycket, om det behövs för atl säkerställastatens anspråk på avgiften. Beslutet gäller längst till dess verkställighetsker. Beslulenligt första stycket får meddelas även innan avgiftsärendet avgörs, om delfinns sannolika skäl all avgift kommer alt påföras någon som är ägare avfartyget eller lasten. Ställssäkerhet för avgifisskyldighetens fullgörande eller finns del annars inlelängre fog för beslul enligt första eller andra stycket, skal! beslutetomedelbart hävas." Delmå tilläggas alt prövningen av om ställd säkerhet kan godtas givetvis fårankomma på . Någon särskild bestämmelse härom torde inte erfordras. Prop.1982/83:87 58 \8§ bör las in en regel om begränsning av den lid varunderfartyget kan hållas kvar med slöd av reglerna i 6 och 7 §§. Del synes härändamålsenligt all ange en längsta tid varunder förbud eller föreläggande ärgiltigt, oavsett om elt eller flera beslut meddelats enligl 6 och 7§§ ochoavsett vad grunden varit för beslutet. En sammanlagd lid av Ijorton dagar lärhärvid vara tillräcklig för utredning i ärendet och eventuellt kvarhållande förverkställighet av avgiftsbeslutel. Tiden bör räknas från del första beslut sommed slöd av någon av de angivna paragraferna meddelats i anledning avutsläppet, vare sig fartyget då legat i hamn eller befälhavaren genom beslutetförelagts alt anlöpa viss hamn eller annan uppehållsplats. Sedan Qortondagarslidenutgält, skall alltså fartyget få avgå från den hamn eller den uppehållsplatsdär det befinner sig för all eventuellt lämna riket. Har ett föreläggande inlefullgjorts inom denna lid - fartyget har t.ex. inle anlöpt den hamn somföreläggandet angett - kan visserligen påföljd inträda i anledning avöverträdelsen, men föreläggandel gäller inle längre. Del bör ankomma pätullverket, eller efter överklagande på domstolen, all iaktta denna regel närbeslut meddelas enligl 6 eller 7 §. Beslutet bör alltså avfattas så, att dessbegränsade giltighet framgår. Atl märka är att i anledning av ett utsläpp förbud ellerföreläggande av samma slag kan meddelas på annan gmnd, nämligen enligl 7 kap. 5§; syflel är då all förebygga eller begi-änsa föroreningar. All elt beslul avdelta slag har förekommit bör inte påverka giltighetstiden för ett beslul somavser avgiftspliklen. Om ell fartyg kvarhålls med slöd av 7 kap. får delemellertid anses åligga all, om ett utsläpp har ägt rum, snarastgöra utredning och falla beslut i avgiftsfrågan. Självfallet bör inlebefogenheten enligl 7 kap, 5§ utnyttjas i en situation, där det avgörandeskälet för elt förbud eller föreläggande i själva verket är att förlänga denQortondagarsfrist som här föreslås. Vad som sagts om beslul beträffande fartyget bör ocksågälla beslul enligl 7§ om dess last. Fjortondagarsliden bör räknas enhetligtoavsett objektet för beslutet. Bestämmelsen i 8 kap. 8§, vilken saknar motsvarighet i detremitterade förslagel, föreslås sålunda få följande lydelse: "Beslul om förbud eller föreläggande enligl 6 eller7§ gäller inle i någol fall längre än efter del all med anledningav utsläppet sådant beslut först meddelades rörande fartyget eller desslast." Bestämmelsen i9§i lagrådets förslag motsvarar 9 kap. 7§andra stycket i del remitterade förslaget. I della lagrum hänvisas till vissaparagrafer i lagens 7 kap. Av dessa torde del främst vara 8 och 10 §§ som kanväntas komma ätt lillämpas i praktiken. Enligt 7 kap. 8§ får föreläggande ellerförbud vari vite satts ut allt efter omständigheterna riktas mot fartygelsbefälhavare, redare eller ägare. Med hänsyn till atl enligt 9 kap. 2§ i detremitterade förslaget avgiftsskyldighel kan åläggas även den som i redarensställe hade befallning med fartyget när överträdelsen begicks, bör 1982/83:87 59 hänvisningeni förevarande stycke kompletteras så, alt ell vilesbeslul också kan riktas moldenne. motsvarande tillägg bör göras beträffande hänvisningen lill 7 kap.9§. Som lagrådet anfört i detföregående bör föreläggande eller förbud som syftar till att säkerställauttagande av vallenföroreningsavgift kunna meddelas endasi om den som påförsavgiften är ägare av fartyget eller lasten eller del är sannolikt all avgiftkommer all tas ut av någon sådan person. Om lagrådels förslag i denna delgodtas, måste naturiigtvis motsvarande begränsning gälla vid tillämpning avhänvisningen lill 7 kap. 8§. Etl med vite förenat förbud mot fartygs avgång kant. ex. inle riktas mot en redare som inle tillika är ägare av fartyget, ommeningen med förbudet endast skulle vara att säkra betalning avvattenföroreningsavgift. Någon särskild bestämmelse härom synes inleerforderlig. Bestämmelsen i 8 kap. 9 §i lagrådels förslag har i enlighet med del sagda fått följande lydelse: "I fråga om förbudeller föreläggande enligl 6 eller 7§ gäller 7 kap. 7-10 §§ i tillämpliga delar.Därvid skall vad i 7 kap. 8 och 9§§ sägs om fartygels befälhavare, redare ellerägare gälla även den som i redarens ställe utövade det avgörande inflytandetöver fartygets drift." 8§ (saknar motsvarighet i lagrådets förslag) Lagrådet har tidigareförordat att kvarstad inle skall komma lill användning som elt självständigtinstitut medan avgiflsärendet är anhängigt hos . Bestämmelsen iförevarande paragraf bör således enligt lagrådels mening ulgå. Däremot kan deldiskuteras om inte en domstol, dit ell avgiftsärende förts efter överklagande,skall ges möjlighet att använda kvarstad i förekommande fall. Lagrådet kommeratl la upp denna fråga vid behandlingen av 10 kap. 7 § i del remitteradeförslaget. Lagrådethar tidigare förordat all fartygels befälhavare ges sådan behörighet för denavgifisskyldiges räkning all kommunikation enligt 15 § förvaltningslagen kanske med befälhavaren och att denne får avge yllrande enligl samma paragraf.Enligl lagrådels förslag skall befälhavaren vidare ges motsvarande behörighetnär det gäller atl ta emot underrättelse om beslul enligl 18 § nämnda lag ochall anföra besvär över sådant beslul. Reglerna härom bör lämpligen införas iförevarande kapitel och där bilda 10 §. Lagtexten föreslås få följande lydelse: "I avgifisärende hostullverket är fartygels befälhavare behörig att på partens vägnar mottagaunderrättelse enligt 15 § förvaltningslagen (1971:290) och avge yttrande somavses i samma lagmm. Han är pä motsvarande sätt behörig alt mottagaunderrättelse om beslul enligl 18 § nämnda lag och att anförabesvär över beslutet." Medden föreslagna utformningen av lagtexten omfattar befälhavarens behörighet ävenförbud eller föreläggande enligl 9 kap. 7 § i remissförsla- 1982/83:87 60 get.När del gäller beslut av sådant slag torde dock befälhavaren ofta själv varapart. Det må vidare påpekas atl beslut om förbud eller föreläggande i allmänhettorde kunna fallas ulan föregående kommunikation med hänsyn lillundantagsreglerna i 15 § förvaltningslagen. 4§ (9 kap. I och 4§§ enligl lagrådets förslag) Förstastycket enligl det remitterade förslaget motsvaras av första stycket förstameningen i nuvarande 8 kap. 1 §. Det föreslagna nya andra stycket är föranlettav all avses bli bemyndigat alt falla beslul om förbud ellerföreläggande enligt 9 kap; 7§ i remissförslaget. Vid nämnda paragraf harlagrådet förordat en begränsning av behörighet i dettahänseende. Biträds delta kan bestämmelserna i första och andra styckena -lämpligen sammanförda lill ell stycke - ges följande avfattning. "Harbeslul enligl 7 kap. 4§ första stycket, 5§ eller 6§ meddelats av annanmyndighet än , skall del genast underställas verkel. Har beslulenligl 8 kap. 6§ meddelats av annan myndighet än , skall del genastunderställas della verk." Tredjestycket i remissförslaget är identiskt med bestämmelsen i nuvarande 8 kap. I §andra meningen. Beträffande del föreslagna stycket anförs i motiveringen all iförordningen (1980:789) om åtgärder mol vattenförorening från fartyg skall lasin beslämmelser om underställning i sådana fall då beslut enligl 9 kap. 7 § meddelatsinom av någon annan än gränschefen. Meningen synes vara all även försådana beslul skall gälla bestämmelsen all beslul som skall underställas intefår överklagas. Ensådan ordning bör i och för sig kunna godtas. De nya bestämmelserna iförevarande paragraf lar emellertid sikte endasi på fall då beslut meddelatsav annan myndighet än ; frågor om den interna kompetensfördelningeninom verkel regleras naturligt nog ej alls i lagförslaget. Med den utformninglagtexten fått i remissförslagels 10 kap. 6§ torde del inte vara möjligt all iadministrativ ordning föreskriva, all elt av tullmyndighet meddelat beslul inlekan överklagas. 1 lagen bör därför las upp en bestämmelse varigenom slöderhålls för den avsedda ordningen alt talan får föras först sedan ärendet efterunderställning behandlats av högre instans inom verkel. Bestämmelsen bör avseäven underställning inom och ges en så allmän formulering altden ej onödigtvis binder de organisatoriska förhållandena inom respektivemyndighet. En sådan bestämmelse kan lämpligen utformas som ell tillägg tillöverklagningsförbudel i tredje stycket. Detta stadgande, som av laglekniskaskäl bör las upp i en särskild paragraf, placerad efter besvärsreglerna och ilagrådets omredigerade förslag betecknad 9 kap. 4§, föreslås få följandelydelse: "Beslulsom skall underställas enligl denna lag får ej överklagas. Detsamma gällerbeslut som meddelats inom sjöfartsverkel.dler och som, enligl vadregeringen förordnar, skall underställas inom verkel." Prop.1982/83:87 61 5 § (9 kap. 2 § enligt lagrådets förslag) Dennaparagraf i det remitterade förslaget är identisk med 8 kap. 2 § i lagensnuvarande lydelse. Med hänsyn lill bl.a. atl de nya materiella bestämmelsernaom vattenföroreningsavgift avses bli placerade före nu ifrågavarande paragraferfordras en redaktionell jämkning av andra stycket i lagmmmel, innebärande attorden "Beslut i andra frågor som avses i denna lag överklagas genombesvär" ersätts med orden "Beslut i andra frågor som avses i 1-7 kap.överklagas genom besvär." 6§ (9 kap. 3§ enligl lagrådets förslag) Paragrafenreglerar besvär över avgiftsbeslul och beslut om säkerhetsåtgärder.Eftersom beslul som skall underställas högre instans inom verkel inte fåröverklagas (jfr 10 kap. 4§ i del remitterade förslagel och 9 kap. 4 § ilagrådels förslag) kommer besvären i sådant fall alt avse beslutet av denöverprövande tjänstemannen; fomm för besvären bestäms av della beslut. Iförsta stycket talas om sjörällsdomslol i "den ort där beslutet harmeddelats". Med hänsyn lill atl den beslutande tjänstemannen kan länkas hameddelat beslulel på annan plats än där han är stationenad, t.ex. i samband medegna undersökningar av förhållandena på platsen, bör de citerade ordenlämpligen bytas ul mol "orten där den tullmyndighet som meddelade detöverklagade beslulel har sitt säte". - Godtas den omdisponering avlagtexten som lagrådet föreslår, bör hänvisningarna i paragrafen jämkas ienlighet härmed. Lagrådetförordar alt paragrafen får följande lydelse: "Tullverkelsbeslut om vallenföroreningsavgift och om förbud eller föreläggande enligl 8kap. 6 eller 7§ får överklagas genom besvär hos den tingsrätt som ärsjörältsdomstol i orten där den tullmyndighet som meddelade det överklagadebeslutet har sill säte. Besvärshandlingen skall ha kommil in lill domstoleninom från den dag klaganden fick del av beslulel." 7 § (9 kap. 5 § enligl lagrådets förslag) Idenna paragraf föreslås bestämmelserom handläggningen vid domstol av besväröver beslut om påförande av vattenföroreningsavgift och om förbud ellerföreläggande enligl 9 kap. 7§ i del remitterade förslagel (8 kap. 6 och 7§§enligl lagrådets disposition). Första stycket hänvisar i delta hänseende lillbestämmelserna i om åtal för brolt, på vilket inle kan följasvårare straffan böter. Ivad förslagel avser sådana mål vid domstol som gäller påförande avvallenföroreningsavgift föreligger enligl lagrådels mening goda skål förförslaget. Bestämmelsen innebär bl.a. all målet vid tingsrätten kan handläggasi enklare sammansättning än annars (1 kap. 3 § ) och atl måletkan avgöras utan personlig inställelse av den enskilde (21 Prop.1982/83:87 62 kap. 2§ och 46 kap. 15 § samma balk). Bestämmelsen harmotsvarighet i reglerna om avgifter enligl lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m.m., och samma bestämmelse har föreslagils ipropositionen 1981/82:146 om ändring i utlänningslagen (1980: 376), m. m. i vadangår avgift för den som olovligen har utlänning i sin tjänst. I fråga omtalan mol förbud eller föreläggande som avses i 9 kap. 7 § i del remitteradeförslagel synes emellertid en enklare ordning vara behövlig. Del ligger isakens nalur alt besvär över sådana beslut måste handläggas med störstaskyndsamhel om besvärsprövningen skall få någon reell mening. Del måste därförgodtas atl rättegången i dessa fall sker i mera summariska former än som gällerför bölesmäl i allmänhet. Exempelvis måste handläggningen kunna ske utan allhuvudförhandling hålls. I systematiskt hänseende företer besvär varom här ärfråga slor likhet med talan, som en misstänkt enligt 27 kap. rättegångsbalkenför vid tingsrätt om prövning av beslag, som gjorts av åklagaren ellerundersökningsledaren. Det skulle i och för sig vara möjligt atl utarbetauttryckliga beslämmelser om handläggningen i överensstämmelse med vad somgäller sådan talan enligt 27 kap. , men de skulle bli tämligenvidlyftiga och därmed komma all utgöra ell tyngande inslag i laglexlen. Ennärmare liggande lösning synes vara att ge en regel efter förebild av 59 kap.6§ , som handlar om besvär hos allmän underrätt över straffföreläggande.En sådan regel skulle i princip innebära alt man låter de beslämmelser, somgäller besvär i hovrätt över beslut av tingsrätt, få motsvarande tillämpning pähandläggningen i tingsrält av de där anförda besvären. Härav följer bl.a. atträttegången som regel är skriftlig, dock med möjlighet all höra part ellerannan muntligen om det behövs. Lagrådet föreslår alt den nu redovisadelösningen väljs. Även i dessa mål kommer omröstningsreglerna i brottmål atlgälla. Rättens avgörande sker här genom beslul och rättsmedlet föröverklagande blir följaktligen besvär. Lagrådethar tidigare förordat (jfr vid 9 kap. 8 § i del remitterade förslaget) allkvarstad inte skall användas som ett självständigt institut när avgiflsärendetär anhängigt hos . Den möjlighet har all meddela förbudeller föreläggande i belalningssäkringssyfle enligl 9 kap. 7§ i remissförslagethar bedömts i huvudsak fylla samma ändamål. Emellertid kan del i vissasituationer tänkas uppkomma behov att senare, sedan avgiftsfrågan förts vidarelill domstol, kunna säkra betalning för avgift, som kan komma alt dömas ut.Särskill synes delta kunna bli aktuellt om tingsrätten upphäver tullverketsbeslul atl påföra avgift men åklagaren för målet vidare lill hovrätt. Dåföreligger inte möjlighet för kronofogdemyndigheten all ingripa medsäkringsätgärd eftersom exekutionstiteln har upphävts. För sådana och liknandefall kan del vara lämpligl alt domstol har möjlighel alt säkra betalning genomkvarstad. Lagrådet föreslår atl en bestämmelse härom införs. Denna bör lämpligenutformas som en föreskrift att bestämmelserna om kvarstad i brottmål skallgälla i tillämpliga delar. 1982/83:87 63 Beträffandebestämmelsen i andra stycket förordar lagrådet en redaktionell jämkning isyfte atl det klart skall framgå av laglexlen alt allmän åklagare inle har rättalt anföra besvär till tingsrätt över tullverkels beslut i ell avgifisärende. Med hänsyn till detanförda föreslår lagrådet all paragrafen får följande lydelse: "Beträffande talanvid domstol rörande beslul om påförande av vallenföroreningsavgift gäller itillämpliga delar bestämmelserna i om åtal för broll, påvilket inle kan följa svårare straffan böter. Första stycket lillämpasäven beträffande talan vid domstol angående förbud eller föreläggande enligt 8kap. 6 eller 7 §. I fråga om handläggningen vid tingsräll gäller dockbestämmelserna i 52 kap. 2, 3 och 5-12§§ i tillämpliga delar.Bestämmelse som avser hovrätt gäller därvid i stället tingsrätten. Bestämmelsernai om kvarstad i brottmål gäller i lilllämpliga delar i mål,som avses i första stycket. Allmänåklagare företräder staten i mål vid domstol rörande beslut av , somhar överklagats enligl 3 §." 8§ (9 kap. 6§ enligl lagrådets förslag) Enligl paragrafen skall, iöverensstämmelse med 8 kap. 3§ i nuvarande lag, beslul i frågor som avser annatän vallenföroreningsavgift gälla om inte annat föreskrivs ibeslutet. Såvitt angår ärende om sädan avgift är meningen atl beslul om säkerhetsåtgärder(9 kap. 7§ i del remitterade förslaget) skall gälla genast, medan tullverketsavgiftsbeslul och, om avgiftsbeslutel överklagats, domstols dom skallverkställas enligt utsök-ningsbalkens regler om allmänt mål. Eftersom lageninte ger någon sådan föreskrift om omedelbar verkställighet som avses i 3 kap.23 § samma balk, innebär det att beslut eller domar av della slag fårverkställas först sedan de vunnit laga kraft. (Jfr 9 kap. 6§ i del remitteradeförslagel och motiveringen till den paragrafen.) Som utvecklats iinledningen blir lagstiftningen både enklare och effektivare, omverkställighet av beslul och domar om avgiftsskyldighel får ske genast, såvidainte säkerhet ställs för avgifisskyldighetens fullgörande. (Jfr lagen 1978:882om säkerhet för skallefordringar m. En regel härom bör las in som ellförsta stycke i den förevarande paragrafen. Av rättssäkerhetsskäl böremellertid utmätt egendom - i allmänhet fartyget - inte få försäljas utangäldenärens samtycke innan exekutionstiteln har vunnit laga kraft. (Jfr 8 kap.4 § första stycket utsökningsbalken, vilket stadgande med hänsyn tillföreskrifterna i 3 kap. 23 § första stycket ej gäller i allmänt mål, samt 8kap. 19§ samma balk.)