prop · G60342 · 1982-12-31 00:00:00 — Om en advokat i disciplinnämnden bryter sin tystnadsplikt,anses däremot disciplinära åtgärder kunna vidtas mol honom enligl 8 kap. 7 § RB.Några sådana åtgärder kan däremot inle vidtas mot en offentlig representant sombryter sin tystnadsplikt. Enligt min mening är det otillfredsställande alttystnadsplikten enligl 47 S stadgarna är osanktionerad såvitt gäller deoffentliga representanterna. Jag förordar därför atl man nu inför regler somgör det möjligt all straffrättsligt ingripa mol en offentlig representant sombryter sin tystnadsplikt. Om en straffsanktion införs för de offentligarepresentanterna i disciplinnämnden, ligger det nära lill hands alt låta sammasanktion gälla för de advokater som deltar i handläggningen av disciplinärendenliksom för de personer i övrigt som omfattas av tystnadsplikten i 47 §stadgarna. Jag föreslår med andra ord alt den tystnadsplikt som gäller i samfundetstillsynsverksamhet skall slraffsanklioneras. När del gäller utformningen av en sådan straffsanktionvill jag erinra om all föreskriften i 34 § andra stycket i samfundets stadgar -alt en ledamot av samfundet är skyldig all, där god advokalsed fordrar del,förliga vad han har erfarit i sin yrkesutövning - inle var straffsanklioneradföre år 1981.1 samband med atl den nya sekretesslagen irädde i kraft den Ijanuari1981 infördes emellertid regler som innebär alt man siraffrältsligt kan ingripamol en advokat som inte iakttar den tystnadsplikt som följer av god advokalsed.Delta gjordes möjligt genom all man i tog in en bestämmelse omtystnadsplikt som motsvarar den i 34 § andra stycket i stadgarna (8 kap. 4 §första stycket RB). Broll mol bestämmelsen i kan till följdav reglerna i 20 kap. 3 § beivras i Prop.1982/83:42 12 Angående de närmare övervägandenahänvisas till propositionen med förslag lill sekretesslag (1979/80:2, Del A, s.394 ff). ' När del nu gäller att göra det möjligl alt slraffrällsliglingripa mol den som obehörigen röjer vad han har erfarit i ell tillsynsärendebör man enligl min mening gå lill väga pä motsvarande sätt. Jag föreslår därföralt man i tar in en bestämmelse som i huvudsak motsvarar 47 §i samfundels stadgar. Bestämmelsen bör lämpligen las in i 8 kap. 6 § RB som eltnytt tredje stycke. Del nya tredje stycket bör i enlighet med vad jag harsagt utformas sä all tystnadsplikten kommer atl gälla för alla som deltar isamfundets handläggning av tillsynsärenden. Del innebär alt tystnadspliktenkommer atl gälla dels för de advokater som är ledamöter eller suppleanter istyrelsen eller ledamöter i disciplinnämnden, dels för de offentligarepresentanterna i disciplinnämnden och dels för samfundetsgeneralsekreterare. Liksom enligt 47 § i stadgarna bör lystnadsplikten enligtden nya bestämmelsen omfatta uppgifter säväl om advokater som om derasklienter. 1 och för sig skulle man kunna överväga all begränsa föremålet förtystnadsplikten så all uppgifter om en advokats personliga förhållanden inleomfattas av tystnadsplikten (jfr 9 kap. 12 § sekretesslagen). En sådan begränsninganser jag emellertid inte påkallad. Den skulle för övrigt leda till bristandeöverensstämmelse mellan föreskriften i och dess motsvarighet istadgarna. Föreskriften om tystnadsplikt i bör - somär brukligt i fräga om tystnadsplikter för enskilda - begränsas genom ell obehörighels-rekvisil(jfr prop. 1979/80:80 s. 45). Jag vill i delta sammanhang erinra om all den förordadeföreskriften om tystnadsplikt inte hindrar samfundet från atl offentliggöradisciplinbeslut som har principiell betydelse eller som annars är av allmäntintresse. Etl sådant offentliggörande kan nämligen inte anses som obehörigt, ivarje fall inte om del sker med stöd av beslämmelser i stadgarna. Enligl den avfullmäktige antagna nya lydelsen av 51 § stadgarna fär styrelsen eller, enliglstyrelsens anvisningar, disciplinnämnden bestämma att disciplinbeslut av delnyss angivna slaget skall helt eller delvis offentliggöras (se vidarebrottsförebyggande rådets PM 1979:8 Advokatverksamhel s. 81, jfr prop.1981/82:57 s. 13). Om man nu gör del möjligl all straffrättsligt ingripa motden som obehörigen röjer vad han har inhämtat i etl tillsynsärende, bör ellsådant ingripande vara det normala sättet all beivra en advokats broll mottystnadsplikt. Mot denna bakgrund saknas del anledning all, som är fallet dåen advokat bryter sin tystnadsplikt enligt 8 kap. 4 § första stycket tredjemeningen RB, tillägga JK exklusiv kompelens som åklagare i mäl av nu aktuelltslag Gfr 8 kap. 7 § sjätte stycket RB). En särskild fräga är huruvida de som dellar ihandläggningen av tillsynsärenden bör ha frihet all ulan hinder avtystnadsplikten lämna normall 1982/83:42 13 hemligauppgifter för publicering i tryckt skrift, radio eller TV. gäller sådan meddelarfrihel.Enligl min mening saknas del anledning all i della avseende ändra gällandeordning enbart därför all del införs en möjlighel atl ingripa medstraffsanktioner. Mot en ändring talar särskill det förhållandet att det härär fräga om myndighetsutövning och del allmänt sett är önskvärt alt det sålångt som möjligl föreligger meddelarfrihel i fräga om uppgifter som hänför sigtill myndighetsutövning. Jag vill ocksä erinra om att meddelarfrihel gäller försädana uppgifter om disciplinära åtgärder mol en advokat som är sekrelessbdagdaenligt 9 kap. 12 § sekretesslagen. Detskulle möjligen kunna övervägas alt begränsa medddarfrihelen i fråga om sådanauppgifter som rör en advokats klienter. Beträffande uppgifter om klienter harnämligen advokaterna själva inte nägon meddelarfrihel (se 16 kap. 1 § 6sekretesslagen). Jag vill emellertid erinra om all den nuvarande ordningen harfungerat ulan all, såvitt är känt, några olägenheter har uppkommit. Det skulledessutom skapa praktiska gränsdragningsproblem om uppgifter om klienter undantogsfrän medddarfrihelen men inte uppgifter om advokaterna själva. Vidare skulleregleringen bli onödigt invecklad. Pågrund av det anförda är jag inte beredd att föreslå någon begränsning i medddarfrihelenför dem som deltar i samfundels tillsynsverksamhet. Idelta sammanhang vill jag också ta upp frågan om en advokats skyldighet altlämna uppgifter lill disciplinnämnden. Som tidigare nämnts är en advokat tillföljd av bestämmelsen i 8 kap. 6 § första stycket andra meningen RB skyldigatt lämna styrelsen de uppgifter som behövs för all denna skall kunna utöva sintillsyn. Skyldigheten att lämna uppgifter till disciplinnämnden reglerasemellertid enbart genom bestämmelser i stadgarna. Övervägande skäl talar föratt även denna fräga regleras i . En bestämmelse i ämnet börlämpligen tas in i det föreslagna nya Qärde stycket lill 8 kap. 7 §. Jagförordar alt de föreslagna lagändringarna får träda i kraft den 1 januari 1983.Bestämmelserna om straffavgift bör dock inle få lillämpas i fråga omförhållanden som hänför sig till liden före ikraftträdandet. 1enlighet med vad jag har anfört har inom upprättatsförslag lill I. lag omändring i , t2 1982/83. Prop.1982/83:42 14 2. lag om ändring i kommunalskallelagen (1928:370).Förslagen bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2.' Jag hemställer alt lagrådets yttrande inhämtas överlagförslagen. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. ' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande meddem som är fogade lill propositionen. Prop.1982/83:42 15 , regeringsrådet , justilierådel . Enliglprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen pähemställan av statsrådet och chefen för beslutat inhämtalagrådets yllrande över förslag lill 1. lagom ändring i och 2. lagomändring i kommunalskatlelagen (1928:370). Förslagen har införlagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnarförslagen ulan erinran. Prop.1982/83:42 16 Närvarande: statsministern , ordförande, och statsrådenLundkvist. Feldl, , , , , , , , , Bodslröm, B. , , , , , Proposition om disciplinära verksamhet Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslag lill 1. lag om ändring i och 2. lag om ändring i kommunalskatlelagen (1928:370). Föredraganden upplyser alt lagrådet har lämnal förslagen ulan erinran och hemställer alt regeringen föreslår att anlaförslagen. Regeringen ansluler sig lill föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå alt anta de förslag somföredraganden har lagl fram. Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden 1982/83:42 17 tillsatte en kommitté med uppdrag attutreda samfundels disciplinförfarande och de disciplinära påföljderna.Kommittén antog arbetsnamnet disciplinkommillén. Resultatetav sitt arbete redovisade disciplinkommillén i ell belänkande som den 5 juni1981 överlämnades lill samfundsslyrelsen. Kopia av betänkandet bifogas dennaskrivelse (bilaga /)'. I betänkandet framförde kommittén ell antal förslag, avvilka flera förutsatte ändringar dels i 8 kap. , dels iadvokatsamfundets stadgar. Styrelsen beredde samfundels avdelningar tillfälle all pä avdelningsmölebehandla kommilténs förslag och avge yttrande däröver. Samtliga avdelningarinkom med yttrande. Avdelningarnas yttranden redovisades i skrivelse den 29januari 1982 frän styrelsen lill samfundels fullmäktige (bilaga 2f. Vidfullmäktiges ordinarie möte framlade styrelsen ell -delvisreviderat - förslag till åtgärder i ärendet, vilket återfinns som bilaga 3 lilldenna skrivelse. Förslagel berörde bl.a. följande frågor. 1likhet med kommittén förordade styrelsen införande av en straffavgift somförstärkning av disciplinpåföljden varning. föranledde förslag omändringar i 8 § 3 st., 14 § 2 och 3 st., 40 § I st., 43 § 4 st., 45 § I st. saml50 § I och 2 st. i samfundets stadgar men förutsatte även ändring i 8 kap. rättegångsbalken.Vidare biträdde styrelsen disciplinkommilléns förslag alt tvä avdisciplinnämndens nio ledamöter skall vara offentliga representanter utseddaav regeringen. I enlighet härmed föreslogs ändringar i 2 § 2 st., 12 § 2 och 3st., 13 § samt 15 § 3 st. i stadgarna. För att bereda disciplinnämnden möjlighelalt i disciplinärende förordna försvarare för den advokat, mot vilkenanmärkning framställts, föreslog styrelsen fullmäktige all besluta om tilläggi 43 § i stadgarna. Slutligen föreslog styrelsen ändring och tillägg i 43 § 5st. och 51 § stadgarna i syfte atl möjliggöra etl vidgat offentliggörande ivissa fall av disciplinnämndens avgöranden. Enligl52 § 3 st. i samfundets stadgar är beslut om stadgeändring inte giltigt medmindre antingen beslutet fattats pä ett ordinarie fullmäktigemöte och därvidbiträtts av minst tre fjärdedelar av fullmäktige eller allbeslutet fattats på tvä pä varandra följande ordinarie fullmäktigemöten och pädet möte, som sist hälls, biträtts av minsl tvä tredjedelar av de närvarandefullmäktige. 'Underbilagan omfattar här endast nu aktuella delar av betänkandet. Underbilaganomfattar här endast nu aktuella delar av skrivelsen. ' Underbilagan omfattar härendast nu aktuella delar av förslaget. 1982/83:42 18 Antaletfullmäktige uppgår för liden den - till 56. Fullmäktige beslöt vidordinarie möte atl 2, 8, 12-15, 40, 43, 45 och 50-51 §§ iadvokatsamfundets stadgar skulle ha den ändrade lydelse, som styrelsen vidmötet föreslagit och som framgår av bilaga 3 härtill. Fullmäktige beslutadeäven om övergångsbestämmelser. Fullmäktiges beslul var såvitt avser ändring i§ 8 i stadgarna enhälligt. Beslulel om ändring av 12 § i stadgarna biträddes av43 fullmäktige. Beträffande fullmäktiges övriga beslut i ärendet antecknadesalt även dessa biträddes av mer än tre Qärdedelar av fullmäktige. Fullmäktige behandladevidare den av styrelsen väckta frågan om tillägg och ändringar i 8 kap.rättegångsbalken och beslutade även i denna fråga i enlighet med styrelsensförslag, nämligen atl samfundet hos regeringen skulle hemställa om de tilläggoch ändringar i 8 kap. 7 § som föreslagils av disciplinkommillén;se dess belänkande s. 78. Med hänvisning lill 52 § 4st. i samfundets härvid bUagda stadgar (bilaga 1.4)* fär samfundet härmedhemställa all regeringen fastställer de av fullmäktige beslutade, ovan angivnaändringarna i samfundets stadgar. Vidare hemställer samfundet om de tillägg ochändringar i 8 kap. 7 § som behandlats ovan. Prop.1982/83:42 19 Utdrag ur disciplinkommitténs betänkande Advokatsamfundetsdisciplinära verksamhet Styrelsen beslöt alt tillsatta en kommittémed uppdrag alt utreda samfundels disciplinförfarande och de disciplinärapåföljderna. Till ledamöter av kommillén utsåg styrelsen den 2 juni 1976advokaterna , ordförande, , , PerHåkan och . Sedan Reulerwall avsagt sig uppdraget somledamot av kommittén har styrelsen lill ledamot i hans ställeutsett advokaten . Kommittén har antagit arbetsnamnet disciplinkommillén. Anledningen lill alt kommittén tillsattes var alt juslitiekanslerni beslul ullalal, att han ansäg atl borde taupp lill övervägande frägan om ändring av handläggningsordningen i disciplinärendenrörande advokat, som ställs under åtal för gärning av beskaffenhet all kunnaleda lill uteslutning men som förnekar gärningen. Del uppdrag som styrelsengivit kommillén sträcker sig emellertid längre. Kommillén har därför gjort engenomgång av gällande ordning för disciplinära verksamhet ochde därvid tillämpade påföljderna saml gjort vissa frågor lill föremål förnärmare utredning och övervägande. Bland dessa har kommillén främstuppmärksammat behovel av all införa ytterligare en disciplinär påföljd saml eltförslag om representanter för del allmänna i disciplinnämnden. Tvä frågor medanknytning till del disciplinära förfarandet har övervägts närmare, nämligensamfundets utredningsresurser och möjligheten alt förordna försvarare föradvokat som är föremål för disciplinärt förfarande. Därutöver har kommillén lillbehandling upptagit frågorna om offentliggörande och information beträffandebeslut i disciplinärenden, om myndigheters underrättelser lilladvokatsamfundet samt om del dubbla disciplinära ansvaret för advokat som äranställd vid allmän advokatbyrå. Sedan kommillén nu slutfört sill uppdrag fär kommillénhärmed redovisa resultatet av sitt arbete. Sammanfattningsvis föreslär kommittén följande. skall i disciplinärende mol åtaladadvokat, som förnekar brottslig gärning av beskaffenhet all kunna leda lilluteslutning, ha möjlighel alt pröva frågan om uteslutning sä snart tingsrättsdom föreligger. Hittillsvarande praxis har i sädana ärenden, där advokatenförnekat gärningen, inneburit atl lagakraftägande dom avvaktas innan styrelsen hänskjulerärendet till disciplinnämnden. Uteslutning redan efter dom i Prop.1982/83:42 20 tingsrätten bör dock endasi komma i fräga i fall därdisciplinnämnden finner rättens bedömning övertygande. - Som en särskilddisciplinpåföljd, avsedd all förstärka varningspåföljden, föreslås enstraffavgift av lägst 1000 och högst , som tillfaller samfundelsersättningsfond. Styrelsen bör tillerkännas möjlighel att helt eller delvisefterge straffavgift, om särskilda skäl är för handen. - Två avdisciplinnämndens ledamöter skall utses av regeringen. Nämndens övrigaledamöter, bland dem dess ordförande och vice ordförande, utses ävenfortsättningsvis av fullmäktige. Vid utredning i disciplinärenden bör man i slörreutsträckning än sker dels låta kansliet införskaffa upplysningarav betydelse för sakens bedömning, dels förelägga vederbörande advokat attförete sin akt i ärendet och dels utse åklagare i disciplinärendet jämlikt 40 §i samfundets stadgar. - Disciplinnämndenbör ges möjlighet att utse försvarare i disciplinärende i fall dä behov däravföreligger och advokaten i fråga inte själv anlitar sådant biträde. - Ökadinformation bör ges om disciplinära verksamhel, ochstadgarna bör ändras sä alt disciplinbeslul som har principiell betydelse ellereljest är av allmänt intresse fär offentliggöras. - Advokatsamfundetsstyrelse bör hos regeringen begära att sädana lagbestämmelser införes atlsamfundet erhåller underrättelse så snart nägon av dess ledamöter förklarasomyndig eller fär god man förordnad för sig jämlikt 18 kap. 3 § föräldrabalkenliksom i de fall där ledamot försätts i konkurs eller blir föremål för åtal. - För att manskall komma frän det dubbla disciplinära ansvar, som gäller föradvokat vid allmän advokatbyrå, bör styrelse hos regeringengöra framställning om lagändring innebärande alt sädan advokat tillförs den undanlagskrelssom anges i 10 kap. 4 § lagen om offentlig anställning. Som bakgrund lill kommitténs redovisning av sinaöverväganden lämnas i bilaga härtill en översikt över gällande former församfundets disciplinära förfarande. Denna är hämtad ur promemoria Advokatverksamhel (PM 1979:8). Redogörelsen har justerats på nägrapunkter och kompletterats med aktuella sifferuppgifter. 2 INFÖRANDE AV YTTERLIGARE EN DISCIPLINÄR PÅFÖLJD Behovel av ytterligare en disciplinär påföljd har vidflera tillfällen varit under behandling inom . 1 en motion lillsamfundels årsmöte föreslogs sålunda införande av en ny disciplinpåföljd,som skulle ligga mellan uteslutning och varning. Frägan behandlades närmare av1959 års sladgekommitté, som konstaterade atl svalget mellan uteslutning ochvarning var sä stort att det måste allvarligt undersökas om det inte varmöjligt atl finna en påföljd som är lindrigare än uteslutning men strängare änvarning. 1 sill avgivna betänkande föreslog sladge-kommitlén införandeav påföljden disciplinböler som tillägg lill varning. Stadgekommitlénsbelänkande behandlades av samfundets avdelningar som med undantag av Mellerstaavdelningen samtliga tillstyrkte förslaget om införande av disciplinböter.Sedan stadgekommitléns förslag i denna del godkänts av 1962 ärs årsmöte, gjordestyrelsen framställning till Kungl Maj:t i frägan. Trots att flera remissinslanser,bland dem riksåklagaren och juslitiekanslern, understrukit behovel av enpåföljd mellan uteslutning och varning, ledde samfundets framställning i dennadel inle lill nägon ändring av ditiillsvarande beslämmelser. Sedan kommittén inlett sill arbete, har frågan om dedisciplinära påföljderna upptagits till behandling i en riksdagsmotion(1977/78:1462). 1 denna påtalades att det rådde en stor spännvidd mellan deolika åtgärder som kunde komma i fråga vid disciplinärt ingripande mol advokat.Mol denna bakgmnd efterlystes i motionen möjlighel alt meddela påföljd som varmer ingripande än erinran och varning men inte sä allvarlig som uteslutning, t.ex.suspension eller disciplinbot. Efter att ha inhämtat yttranden över motionenkonstaterade juslitieutskott atl det påtalade behovel av enkompletterande disciplinär påföljd redan tidigare understrukits av samfundet, samlall frägan var under utredning där. Med hänsyn till det översynsarbete somredan initierats saknades del enligl utskottets mening anledning för riksdagenall vidta någon åtgärd i denna fråga. biträdde utskottets förslag atlavstyrka bifall till motionen. 1 de yttranden som justilieutskoltel inhämtat övernyssnämnda motion uttalade sig högsta domstolen, domareförbundet ochriksåklagaren positivt betr. införandel av en påföljd mellan varning ochuteslutning. Även juslitiekanslern anslöt sig till uppfattningen om behovel aven översyn av de disciplinära påföljderna. De skäl som tidigare framförts för införande av enytterligare disciplinpåföljd har enligt kommitténs uppfattning forifarandegiltighet. Det föreligger sålunda i vissa disciplinärenden behov av alltillämpa en mer ingripande påföljd än varning utan atl för den skulluteslutning skall behöva komma Prop.1982/83:42 22 Denna situation kan exempelvis föreligga när enadvokat tilldelats varning för en förseelse men trots detta upprepat sammaförfarande. Vidare kan nämnas det fallet atl en advokat visar påtaglig ovilja atlefterkomma förelägganden från styrelse eller disciplinnämnd. Då det gäller att ta ställning till frågan vilken påföljdsom skulle kunna vara lämplig, har kommittén funnit all det som närmast skullekunna komma i fråga är suspension, offentlig varning eller pénningpäföljd i kombinationmed varning. Dessa alternativ beröres var för sig nedan. 2i5.1 förslag om penningpåföljd föreslog införande av en bölespåföljd som,när särskilda skäl föranledde därtill, skulle utgå som en lilläggspäföljd lillvarning. Sanktionen benämndes disciplinböter. Maximum föreslogs lill 5000 kronor.Disciplinböterna skulle tillfalla kronan och indrivas genom de exekutivamyndigheterna pä samma säll som av domstol utdömda böter. Förvandling av oguldnaböter lill frihetsstraff skulle dock inle få äga rum. Advokat som ädömdesvarning, med eller ulan kombination med disciplinböter, skulle äga rätt attöverklaga beslutet till högsta domstolen. Vid remissbehandlingen inom samfundet tillstyrktes stadgekommitlénsförslag av samtliga avdelningar utom Mellersta avdelningen. Frägan debatteradesdärefter ingående vid 1962 ärs årsmöte. Efter företagen omröstning godkändes stadgekommitlénsförslag med 155 röster mol 75. Det är avintresse att undersöka, av vilken anledning kommitténs förslag avstyrktes avMellersta avdelningen och rönte motstånd av en ej Obetydlig minoritet vidomröstningen på årsmötet . Anledningen var den, all enligl stadgekommitlénsförslag böterna skulle tillfalla kronan och indrivas av de exekutivamyndigheterna, i sista hand alltså genom konkursförfarande. Bölesbeslutelskulle på detta sätt, menade förslagels kritiker, komma alt inflyta i saköreslängdenoch därmed komma till allmänhetens kännedom. Genom all utebliven betalningkunde resultera i konkurs med påföljande automatisk uteslutning genomstyrelsens försorg kunde på en omväg ell bölesbeslut medföra samma verkan som elli disciplinär ordning faltal beslul om uteslutning, någol som man med deföreslagna nya reglerna avsett att motverka. En opponent på årsmötet föreslog,alt i stället för disciplinböter vite av renl privalrätlslig karaklär skullekunna ådömas. Sedan stadgekommitléns förslag godkänts av årsmötetsmajoritet underställdes det Kungl Maj:ls prövning. Därvid blev emellertidförslaget i denna del inte föremål för någon prövning i sak. sammanhängdemed alt förslaget utöver införandel av disciplinböter innefattade mycket vittgåendeändringar i 8 kap. . Departementschefen uttalade i proposilion1963:156 atl tvekan kunde råda om liden ännu var mogen för 1982/83:42 23 enmera viltgående revision av lagbestämmelserna rörande advokatväsendel och altdetta inle minsl berodde därpå, all vissa av de frågor som därvid tarvade sinlösning utgjorde delar av ett större frågekomplex, som var eller inom inlealltför avlägsen framtid kunde förväntas bli föremål för allmän översyn. Vidareuttalades atl man inle nu borde skrida till någon mera långtgående revision avreglerna rörande advokatväsendel ulan begränsa sig lill reformer som var av etlstarkt aktuellt behov påkallade eller som lämpade sig för särbehandling.Departementschefen framhöll vidare atl innan man tog ställning lill en meraomfattande reform borde samfundet få tillfälle all la ställning till deerinringar och synpunkter som under remissbehandlingen anlagts på problemen i fräga. Beträffandevad som anförts under remissbehandlingen är följande att notera. Förslagetom införande av disciplinböler lillslyrkles oförbehållsamt av hovrätten överSkåne och , Föreningen och riksåklagaren.Även juslitiekanslern och hovrätten för Nedre ställde sig positiva,dock under uttalande av vissa principiella betänkligheter mol atl eltbötesstraff skulle kunna utdömas av annan än offentlig myndighet. Dessabetänkligheter ansågs dock ej av dessa myndigheter äga sådan styrka, allinförandel av bölespåföljd borde uteslutas. Nunämnda principiella invändningar, tillsammans med vissa befarade nackdelar urpraktisk synpunkt, föranledde ett stort antal remissinstanser, däriblandStockholms rådhusrätt, rådhusrätt. Föreningen ,Föreningen , Jurislför-bund, stalsåklagaren i , all avstyrka förslagel i fråga. Avsärskilt intresse är yllrande. Hovrätten ifrågasatte huruvida ejav hänsyn lill risken för utdömande av dubbelt bötesstraff användningen avdisciplinärt straff, som skall utges i penningar, borde begränsas till fall, däåtal vid domstol ej ifrågakommer. Hovrätten betecknade det vidare som myckeltveksamt om del är lämpligl alt offentliga myndigheter anlitas för indrivningav böter som ej ålagts eller fastställts av myndighet och att tillföra statskassansådana böter.