prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — Genom att ge sädana sökande företräde vid intagningen till specialkursen tillgodoserman brandförsvarens önskemål om attkunna rekrytera personal med praktisk läggningoch erfarenhet. Att anordna räddningstjänstutbildningen som en ettårig högrespecialkurs ligger i linje med de skolpolitiska strävandena. 1 budgetpropositionen 1981 (1980/81:100Bil. 12 s. 233) anförde föredraganden att det kan bli svårtatt erbjuda högskoleutbildning åt alla elever som önskar det. För att möjliggöraför dessa elever att komma in pä arbetsmarknaden fordrades - utan en ökning av dimensioneringefi totalt sett -en omfördelning inom gymnasieskolan till förmån för kortare yrkesinriktade högre specialkurser. Det var enligt foredrag-andenangeläget att ett läroplansarbete försädana kurser inleddes. Dessauttalanden föranledde inte någon erinran fränriksdagens sida (UbU 1980/81:22, rskr. Mot bakgrund av det anfördahar arbetsgruppen funnit att det i avvaktan pä resultatet av gymnasieutredningens arbete är lämpligast attinordna utbildningen av heltidsanställdabrandmän i gymnasieskolan genom attanordna utbildningen i fonn av en ettårighögre specialkurs. Prop.1982/83:23 76 beslutar vilkaspecialkurser, grenar eller varianter av sädanakurser, som fär finnas i gymnasieskolan för utbildning inom området industri ocli hantverk och därmedtill sin art jämförligt område samt inom områdena jordbruk, skogsbruk, trädgårdsnäring, vårdyrken,husligt arbete, handels-och kontorsyrken, fritidshem och lekplatser.Specialkurser för annan utbildning får finnas efter medgivande av regeringen (skolförordningen 7 kap. 5 §). För att kunna genomföra den av arbetsgruppen föreslagna ordningen krävs det således beslut' av regeringen. ställervissa rent medicinska fordringar påden enskilde av fysisk och.psykisk art. Förutomatt fysiska handikapp inte går att förena med utiyckningstjänst krävs en god fysisk grundkondition. Därtill kommer att brandmannayrket kräver arbete pähöga höjder, i mörka och rökfyllda lokaler och under stress. Arbetsgruppenanser därför att det för tillträde till utbildningen bör krävas ett läkarutlåtandeom god hälsa. I fräga om behörighet att intas som elev i räddningstjänstutbildningenbör efter samråd med berördaparter utfärda bestämmelser. Särskildabehörighetskrav bör därvid gälla. Av resursskäl bör utbildningen anordnas som inbyggd utbildning vidett brandförsvar och hos sjukvårdshuvudmannen. Undervisningen i arbetsteknik ellerannan undervisning med samma syfte förläggs helt eller delvis till ett brandförsvar som har möjlighetatt tillhandahälla lärare, lokaler och undervisningsmateriel. Den inbyggda utbildningenavseende akutsjukvården bör anordnas pämotsvarande sätt av sjukvårdshuvudmannen. Förbrandmannautbildningen bör statsbidrag utgä enligt samma regler som gäller förinbyggd utbildning inom vårdområdet. Särskilt statsbidrag till anskaffandeav undervisningsmateriel för specialkursen förutsätts inte utgå. 1982/83:23 77 Arbetsgruppen har övervägt betydelsen av viss praktisk erfarenhet för att eleverna bättreskall kunna tillgodogöra sig undervisningen i.gymnasieskolan. Även om eleverna får viss sädanerfarenhet i samband med den inbyggda undervisningen föreslårarbetsgruppen att en kortare tids praktik hos brandkår läggs in i början av läsåret. Därigenomfår eleverna på ett tidigt stadium möjlighet att pröva om de passar för yrket. Den timplan förutbildning av heltidsanställda brandmän som de sakkunniga lade fram omfattade ca 18veckor. Även om detta förslag innebar mer än en fördubbling av dagens utbildning ansågs det erforderligt både från samhällets och den enskildes synpunkt. Många skälhärför åberopades, t.ex. de relativt smä utrycknigsstyrkorna, de allt mera komplicerade räddningsinsatserna, arbetarskyddets krav m.m.Arbetsgruppen delar i dessa avseenden den uppfattning som framfördes av de sakkunniga. Det bör dessutom frainliållas att det är väsentligt att den grundläggandeutbildningen ges tillräckligt utniiime för att kunna fungera som bas för don fortsatta utblUbiingen. Inom 1978 ärs försvarskommittéövei-vägs att kommuierna skall ges ansvaret för ledningen vid beredskap och krig av civil-försvarsverksamheten pä lokal nivå. Det innebär bl.a. att det kommunala brandförsvaret och den lokala civilförsvarsorganisationen kan samordnas mer . Dessa.tankegångar leder till att viss gnjndläggande utbildning i fråga om civilförsvarets ledning och metoder bör ingå i räddningstjänst-utbildningen.En sådan utbildning bör anordnas ävenom en samordning mellan den fredstida och den krigstida räddningstjänsteninte kommer till stånd. Brandförsvarets personal är nämligen ofta krigsplacerad inomcivilförsvaret. Prop.1982/83:23 78 Arbetsgruppen har i det föregående framhållit de påtagligafördelarna med att samordna dengrundläggande räddningstjänstutbildningenmed grundläggande utbildning i akutsjukvård. Arbetsgruppen föreslår därför att den nya räddningstjänstutbildningenanordnas som en samordnad utbildning som - utöver den grundläggande utbildningen i traditionellsläcknings- och räddningstjänst- kompletteras med en utbildning i akutsjukvård. Arbetsgnjppen föreslär att utbildningen omfattar ca (ett läsår). Den bör i liuvudsak innehålla följandemoment. - 'praktik vidbrandförsvar - räddningstjänsti fred och krig En allvarlig invändningmot den nuvarande brandmannautbildningen ärbristen på praktiska inslag. Arbetsgruppen förordar därför att minst halva undervisningstiden vad avser räddningstjänstdelenskall anslås ät praktiska övningar vid brandkår. Vad gällerden del av utbildningen som berör akutsjukvård m.m. börpä motsvarande sätt de praktiska inslagen tillgodoses hos s j ukvå rdshuvudma iineii. Det bör ankomma pä skolöverstyrelsenatt fastställa tim- och kursplaner för specialkursen. Antalet tjänster för heltidsanställdabrandmän beräknades av de sakkunniga till ca 3 200 för hela landet . Det ärliga nyrekryteringsbehovet av brandmän till dessa tjänsteruppskattades till omkring 240. Prop.1982/83:23 79 genomförs en arbetstidsförkortning inom brandmannayrket. Denna avses varagenomförd för alla kommuner är 1982. Arbetstidsförkortningen medföratt kåren av heltids-arbetande brandmän ökar ochkommer att uppgå till diygt 4 000 personer. Dettainnebär att utbildningsbehovet är större än vad de sakkunniga räknade med. Statens brandnämndberäknar därför attutbildningsbehovet vad avser heltidsanställdabrandmän knappast kommer att understiga300 elever . Till grund för denna beräkningligger också att det blir stora avgängar ur kårenunder . Arbetsgruppen föreslår en gemensam grundläggande utbildning för den allmänna räddningstjänsten och förambulans tjänsten. Utbildningsbehovet för ambUlaiistjänstengör att dimensioneringen bör utökas med 200elevplatser ora året. Mot bakgrund härav beräknararbetsgruppen att den framtida utbildningen bör omfatta ca 500 elever . Deltidsbrandmännenutgör 60 'I av landets brandmannakår och skalli princip kunna bemästra samma slags nödlägen som de heltidsanställda brandmännen. Utbildningen av deltidsanställda brandmän består av en introduktionsutbildning. Utbildningen genomförs antingen lokalt med respektive kommun somhuvudman eller regionalt i regi av Svenska kommunförbundets länsavdelningar.Fortbildning sker genom övningsverksamhet inom det egnabrandförsvaret. Denna är av högstskiftande kvalitet. De sakkunniga underströkdet stora utbildningsbehovet. Med hänsyntill de deltidsanställdas övriga yrkesverksamhet bedömdes det emellertid som orealistiskt att ge dedeltidsanställda en längre utbildning äntre veckors introduktionsutbildning. Prop.1982/83:23 80 3.2.2 Utbildningens organisation m.m. Arbetsgruppen delar uppfattningen att utbildningsbehovet är i princip detsamma för heltidsanställda och deltidsanställda brandmän.Trots detta tvingas man konstatera att det saknas praktiska möjligheter att göraen jämförbar utbildning för dessa båda kategorier. Den ärliga nyrekryteringen inom deltidskåren uppgårtill ca 1 500 personer. Av utredningens beräkningarframgår att en tre veckorsintroduktionsutbildning för denna personalkategori skulle kräva vid var och en av de föreslagna tio utbildningsbrandkårerna. Eftersom de sakkunniga beräknade nettoarbetstidsuttaget per lärare skulle' den nu aktuella undervisningen kräva fyra heltidstjänster vid varje utbildningsbrandkäreller ca 40 heltidstjänster för hela landet. Enligt arbetsgruppens mening är det fränkostn,adssynpunkt inte möjligt med en sä stor personalinsats . Arbetsgruppen har därför diskuterat andra vägar för att skaffa de deltidsanställda brandmännenen godtagbar yrkesutbildning. Därvid hargruppen kommit fram till att den bästalösningen är en kortare introduktionsutbildning som genomförs vid respektive brandförsvar eller regionalt i regi av kommunförbundets länsavdelningar.Arbetsgruppen föreslår att denna grundläggandeutbildning skall kompletteras med utbildning inom den kommunalavuxenutbildningens (komvux) ram. Utbildningen börbedrivas pä sä mänga platser som möjligt med hänsyntill utbildningsbehov och utbildningsresurser. Komvux finns nu i alla kommuner i landet utom en och är organisatoriskt knutet till skolenhet medgymnasieskola. I kommuner som saknar gymnasieskola är komvux knutet till . I ett 70-talkommimer finns särskilda skolenheter för vuxenutbildning med egen skolledning ochadministration. Inom komvux anordnas utbildning som motsvarar gymnasieskolans 1982/83:23 81 linjer och specialkurser. Varje ämne utgören kurs. De stora yrkestekniska ämnena delasdock upp i flera kurser som kan läsasseparat. Vidare finns inom komvux särskildyrkesinriktad utbildning. Den saknar motsvarighet i gymnasieskolan. fastställer läroplaner för komvux. Beträffandeyrkesinriktad utbildning sker det efter samrådmed arbetsmarknadens parter. Vilken utbildning som skall erbjudas beslutas avskolstyrelsen i kommunen. Även härvid äger samråd med arbetsmarknadens parter rum. Utbildningen i komvux kan organiseras som heltids-,deltids-eller fritidsstudier. Den kan genomföraspå eller och den kan sträckas ut i tiden eller koncentreras till kortare perioder. Den kan därigenom anpassas efter elevernas möjligheter att delta. För att komvux skall fä startakurser mäste de omfatta varaktigt lägst tolv deltagare, i glesbygd lägst åtta. Komvux använder i regelungdomsskolans lokaler och utrustning. I utbildning för deltidsanställdbrandpersonal kan med fördel undervisningen till viss delmeddelas av brandpersonal inom en strörrebrandkårs lokaler. Personalen anställs dä som timlärare i komvux och utrustning kan utnyttjas i demonstrationssyfte. bör få i uppdragatt efter samråd med statens brandnämnd och arbetsmarknadens parter fastställa läroplan för utbildning inom komvux av deltidsanställda brandmän.Den sammanlagda utbildningstiden i komvux börinte understiga . 6 1982/83. Prop.1982/83:23 82 4 VIDAREUTBILDNING OCH FORTBILDNING IKM RÄDDNINGSTJÄNSTEN Arbetsgruppen anser att räddningstjänstutbildningen i enlighet medmoderna utbildningsprinciper och sålängt resursema medger bör erbjuda kurser, bäde för att uppnå en högre behörighet (vidareutbildning) och för att bibehållaoch fördjupa förvärvadekunskaper (fortbildning). Enligt arbetsgruppens mening skallvidareutbildningen och fortbildningen ståöppen för säväl heltids- som deltidsarbetande brandpersonal. Befälsutbildningen börvara densamma för bäde heltidsanställda och deltidsanställda. Arbetsgruppen anser att vidareutbildningenoch fortbildningen bör på ett så naturligt sätt som möjligtkonplettera varandra. Staten har tillhandahållit den vidareutbildning inom räddningstjänstområdet som krävsför att vissa formella kompetenskravskall uppfyllas. I denna vidareutbildning har ocksä i viss utsträckningingått vad som kan betecknas som fortbildning.Kommunerna har dessutom själva ombesörjt fortbildning, ofta med stöd av Svenska kommunförbundets länsavdelningar. Det har emellertidfunnits ett klart behov av en mera systematisk fortbildning. Arbetsgruppen anser att staten bör ställautbildnings- och samordningsresurser till förfogandeför vidareutbildning ochfortbildning. Det finns ingen anledning att ändrapä den tillämpade principen att staten tillhandahäller den vidareutbildning som krävs för attbrandbefälen skall kunna fullgöra sina uppgifter inom räddningstjänstomrädet. Prop.1982/83:23 83 anser arbetsgruppen att den allmänna utbildning i arbetsledning,personaladministration och redogöraransvarsom ges personal i förmans- och andra arbetsledandebefattningar inte skall ingå i denstatliga utbildningen. I räddningstjänstutbildningen bör nämligen inte onödigtvis ingåinslag där det redan finns ett betydandeutbud av kurser på olika häll i samhället.Vidareutbildningen inom räddningstjänsten börsåledes enligt arbetsgruppens meningstarkare än vad nu är fallet och i störreutsträckning än vad utredningen föreslog koncentreras på räddningstjänstensproblem och arbetsmetoder i samband med utiyckningen. Arbetsgruppen föreslår följaktligeninte någon förmansutbild- " ning av det slag som har meddelats avstatens brandnämnd. Detta innebär inte att arbetsgruppen anser att befattningar sombrandförmän inte behövs i fortsättningen inom brandförsvaret. Arbetsgruppen har endast övervägt hur utbildningen av förmännen lämpligen böranordnas. Arbetsgruppen anser att fortbildningen behövs för att gener- ', sonalen kunskap om nyheter inomyrkesområdet. Detta har särskilt stor betydelse både fråneffektivitetssynpunkt och arbetarslcyddssynpunkt. Den snabba tekniskautvecklingen inom räddningstjänstområdetgör behovet av kompletterandekunskaper särskilt framträdande. Arbetsgruppensförslag illustreras i följande'principskiss FÖREBYGGANDE I 3 v (STATENS BRANDNÄMND) FÖREBYGGANDE II 10 v I UTBILDNING | I . 1982/83:23 85 Lägsta befälstjänsten inombrandförsvaret är f.n. brandförman.Heltidsanställd brandförman skall enligt brandstadgan ha avlagt lägst brandförmansexamen.Kompetensutbildningen sker vid statens brandnämnds utbildningsenhet. Förinträde i brandförmansklassen krävsgenomgången brandmannaklass och anställningvid brandkår. I -praktiken har de antagnagenomsnittligt anställningstid. Brandförmansklassen omfattar , varav teori ochen vecka praktik. Deltidsanställt brandbefäl med undantag förbrandchef och vice brandchef skall enligt brandstadgan ha genomgått lägst brandbefälsk-urs C. Denna kurs som omfattar fyra veckorgenomförs regionalt i statens brandnämnds regi. De sakkunniga övervägde om en särskildbrandförmansutbildning är erforderlig eller om den kan ersättas av en förbättrad brandmannautbildning. De sakkunnigakonstaterade att brandmannautbildningen skulle behöva förlängas avsevärtom den skulle ersätta den särskilda brandförmansutbildningen.Med hänsyn till att endast av brandmännenerhåller befattning som brandförmän och dä vanligtvis förstefter ansäg de sakkunniga att såväl ekonomiska som pedagogiska skäl talade mot en sådanförändring. Trots höjda ambitioner inom områden befälsföring, övningsledarutbildning,materiel-vård och anncin räddningstjänstän brand behövde utbildningstiden enligt de sakkunnigas meninginte ökas med mera än eller från 12 . Fördeltidsanställt braiidbefäl föreslogs ensex veckors utryckningsledarkurs som i princip skulle ersätta brandbefälskursC. '\rbetsgruppen anser att de krav som ur räddningstjänstenssynpunkt bör ställas vad gäller den första befordringstjänsten är att befattningshavaren i fräga skall - kunna fungera som utryckningsledare för liten utryckning (enfordonsutryckning) Prop.1982/83:23 86 - kunna fungerasom fordons- och gruppchef vid större utryckningar - kunna fungerasom övningsledare/instruktör - ha en länpligbas för vidareutbildning. Enligt arbetsgruppens mening bör en utbildning somuppjfyller dessa krav anordnas som en utryckningsledarutbildning. Utbildningenskall i första hand ha som mäl att ge de kunskaper om risker och arbetsmetodiksom behövs för att utryck-ningsledama skall kunna leda en insatsstyrka sä attbåde personalens och allmänhetens säkerhet tillvaratas på bästa möjliga sätt.Arbetsgruppen finnei- det naturligt att statens brandnämnd är huvudman förutryckningsledarutbildningen. Utrycknings ledarutbildning skall enligt arbetsgixropensmening njpstallas som ett krav för att fä leda en utryckning oavsettbefälsnivå. Också brandingenjörer skall följaktligen ha gått igenomutryckningsledarutbildning för att få le da en utryckning. Arbetsgruppenföreslär att utrycknings- ledarutbildningen för såväl heltidsanställda somdeltids anställda skall omfatta . Därvid beaktar gruppen följande. Den väsentligt förbättrade grundutbildningen somarbetsgruppen föreslår medför att den första befälsutbildningen kanbegränsas. Arbetsgruppens förslag om en förbättrad fortbildning talar ocksäför detta. Därtill kommer att utbildningen enligt arbetsgruppens mening skallkoncentreras till räddningstjänstens krav i samband med utryckningen. Det måsteförmodas att utbildningsbehovet är störst för de deltidsanställda eftersomderas grundutbildning inte är lika fullständig som de heltidsanställdas. Dedeltidsanställdas övriga förvärvsverksamhet lägger emellertid hinder i vägenför att utryckningsledarutbildningen görs längre än vad de sakkunniga harföreslagit, nämligen . Arbetsgruppen anser att kursen bör fä sammainnehåll för både heltidsanställda och deltidsanställda. Det närmarekursinnehållet bör bestämmas av statens brandnämnd. Prop.1982/83:23 87 Heltidsanställd brandmansom skall genomgå utryckningsledarutbildning bör enligt arbetsgruppens mening ha minst ett ärs anställningI brandtjänst inom statligt eller kommunaltbrandförsvar. För deltiusanställdabrandmiin, som fär mindre praktisk erfarenliet avutryckningar än de heltidsanställda, föreslår arbetsgruppen ett krav pä minst tvåärs anställningstid. Arbetsgruppen anser nämligen att det fordras yrkeserfarenliet för att kunna tillgodogöra sig én befälsutbildning. För att kunna tillgodogöra sig utryckningsledarutbildning krävs enligt arbetsgruppens mening grundläggande teoretiska kunskaper inom äiraiesområdet.Arbetsgruppen föreslår därför att som behörighetskrav skall gälla att sökandenhar genomgått gymnasle-skoliins räddningstjänstutbiUlning.Deltidsanställda brandmän -skall ha genomgått räddnlngstj,änstutbildning inom komvux och hör ha g)'mnasiekompetcns I allmiinna ämnen motsvarande lägst tvåårig gymnasieskola.G)'mnaslekompetens k;in den deltidsanställdebrandmannen få Inom komvux. Även genomgångenbrandmannaklass hos statens brandnämnd,alltså den nuvarande brandmannautbildningen,skall enligt arbetsgruppens mening medförabehörighet att söka till utryckningsledamtbildningen. Antalet lieltidsanställdabrandförmän beräknades av de sakkxin-nlga till nära 600. ärligautbildningsbehovet uppskattades till ca 100 elever. beräknaremellertid behovet till ca 150. Denna ökningberor bl.a. på ålderstrukturen I kåren och enstörre personalrörlighet. Utryckningsledarutbildning för deltidsanställdabrandmän beräknades av de sakkunniga behövasför ca 300 personer per är. Statens brandnämnddelar denna bedömning. Arbetsgruppen anser motdenna bakgrund att uttycknlngsledarutbildningen bör dimensioneras för 450 eleverom året. I denna beräkning ingåräven utryckningsledamtbildning för brandingenjörselever(jämför, kap. S). 1982/83:23 88 Enligt kursplanema vid statens brandnämnds utbildningsenhet fär heltidsanställdbrandpersonal i brandförmansklassen 44 och i brandmästarklassen 154 timmars undervisning inom ämnesområdetförebyggande åtgärder motbrand. För deltidsanställd personal sker denna utbildning inom brandbefälskurs A och B, därämnesområdet omfattar 82 resp. . De sakkunniga föreslogatt en särskild kompetensutbildning i förebyggande åtgärder mot brand skulle skapas för allt brandbefälmed undantag av brandingenjörer.Utbildningen skulle delas upp i tväkurser. Förebyggande I och Förebyggande II, vilka skulle utgöra en vidareutbildning efter genomgängen brandförmansklassresp. Elever som inte hade gått igenom brandförmansklassmen hade antagits som elev till FörebyggandeI skulle enligt förslaget genomgå särskild förberedande utbildning omfattande . Förebyggande I och Förebyggande II skulleomfatta tre resp. . De sakkunniga har utförligtredovisat motiven för att skapa en särskild utbildning i förebyggande åtgärder mot brand. Arbetsgruppen delar uppfattningen att en särskild utbildning i två nivåer behövs med hänsyntill arbetsuppgifterna och för att fä en rationell utbildning. Förebyggande I skall enligtarbetsgruppens mening ge sådana kunskaper att den som hargenomgått utbildningen kan utföra brandsyn av rutinkaraktär och vissa tillståndsbesiktningar. Kursen skall ocksåge kunskaper för allmän rådgivning angående förebyggandeåtgärder mot brand. Arbetsgruppen ansluter sig i princip till denstudietid och det studieinnehåll som desakkunniga föreslog. Förebyggande I skall därför omfatta . bör vara huvudman för utbildningen. börutforma kursplanen i samband med ett genomförandeav arbetsgruppens förslag. Prop.1982/83:23 89 Brandmannautbildningen inom gymnasieskolan utgör enligt arbetsgruppens mening en tillräcklig grund förFörebyggande I. Den brandman som önskar genomgåFörebyggande I bör dock förstha gått igenomutryckningsledarutbildning. Erfarenhet som utryckningsledare bör nämligen varaav stort värde för att kunna tillgodogöra sigkursen. Sädan erfarenhet krävs ocksäför att kunna fungera som brandsyneförrättare m.m.,vilket är syftet med kursen. Arbetsgruppenanser att det också bör finnas en möjlighet för erfarna brandmänatt genomgå Förebyggande I. För tillträde till kursen börsåledes lång erfarenhet inom yrket jämställas medutbildning som utryckningsledare. De sakkunniga och statens brandnämnd förutsätter att FörebyggandeI skall kräva 150 platser per är. Arbetsgruppen gör inte nägon annan bedömning. Förebyggande II föresläs överensstämmamed motsvarande utbildning förbrandingenjörerna. Arbetsgruppen återkommer till denna utbildning i kap. 5. Heltidsanställd brandmästare skall enligt brandstadgan ha avlagt lägst brandmästarexamenvid statens brandnämnds utbildningsenhet. För inträdei brandmästarklass krävs avlagd brandförmansexamen.I praktiken har de antagna till brandmästarklassgenomsnittligt ca 14 ärs anställningstid i statligt eller kommunalt brandförsvar. Brandmästarklassenomfattar , varav teori och en veckapraktik. Konkurrensen om platser till brandraästarklassema ärstor. Förutom sökandens personliga meriter är kommunens behov av utbildad arbetskraft avgörande vid intagningen. Detta medför i praktiken att kommunen antingen måste ha en ledig befattning aktuell inom överskådlig tideller mäste ha ett annat liknan- Prop.1982/83:23 90 de skäl för att en anställd skall få vidareutbildning. Kvalificerade sökande färinte sällan vänta mycket längepä den vidareutbildning som ger möjlighet till befordran. De sakkunniga konstaterade att en ökad vertikal rörlighetinom brandmannayrket var önskvärd. De fann vidare att yrkets krav pä brandmästama hade förändrats väsentligt , Pä grund därav föreslogs enhelt ny uppläggning av utbildningen avheltidsanställda brandmästare. Brandmästarutbildningenskulle enligt förslaget kortas från 21 . I utbildningstiden inräknades därvidinte den länga obligatoriska kursen i förebyggande brandförsvar (Förebyggande I) som skulle utgöra ett kvalifikationskrav för inträdei brandmästarklassen. För brandmästaremed specialuppgifter inom förebyggandebrandskydd föreslogs ytterligare en kurs i förebyggande, brandförsvar, Förebyggande II, och för befattningsom brandchef eller vice brandchef dessutom en kurs i förvaltningskunskap . Dessa båda kurser överensstämde i sak medbrandingenjöremas motsvarande utbildning. Brandmästaren har ihuvudsak följande arbetsuppgifter, nämligen a) utryckningsledaredå flera fordon ingår i utryckningsstyrkan b) sektorbefälhavare vid stora insatser e) brandinspektör och f) brandchef eller vice brandchef. Merparten av landets drygt 600 brandmästare tjänstgörhuvudsakligen som utryckningsbefäl samtutbildnings- och övningsledare. Av återstoden tjänstgör omkring 200 som vice brandchef eller brandchef.Endast ett mindre antal Prop.1982/83:23 91