prop · G60394 · 1982-12-31 00:00:00 — Det förhållandel alt amorteringarna,beräknas pä detta sättändrar här inte stödets karaklär av lån. Självfallet finns i Industrifondens"bidragsavial" bestämmelser om återkrav i händelse av svikligtförfarande frän företagets sida. Detta torde emellertid vara praxis vid allaformer av statsbidrag och har i andra sammanhang - som också framgår avbelänkandet - inte ansetts vara något hinder för att betrakta bidraget somintäkt. Sammanfattningsvis har Industrifonden eftersträvat att ibidragsfallet träffa avtal som i allt väsentligt är att se som ett samarbete omgemensam finansiering av ett visst projekt, som i händelse av framgång skall geavkastning till båda parter. Jämförelser kan också göras med exempelvis sådanaavtal som träffas i samband med överlåtelse eller nyltjanderätt till patenteller know-how. Det kan också noteras att de avtal av denna typ som Industrifondennu träffar företer likheter med de avtal som slaten har träffat med Saab-ScaniaAB och om vissa utvecklingsprojekt på det civilaflygområdet. Kommittén behandlar dessa avtal i sitt betänkande och konstateraratt de belopp som staten utbetalar bör betraktas som intäkt. Del kan iefterhand konstateras att de aktuella avtalstexterna i detta hänseende äroklara, och fonden har för sin del sökt undvika dessa oklarheter i sina avtal.Regeringen har för övrigt numera etl bemyndigande från att överförade nämnda avtalen med flygindustrien till Industrifonden, och sä har redanskett i ett fall (avtalet ). Det kan slutligen konstateras atl den författningstext somreglerar Industrifondens verksamhet kan behöva preciseras vad beträffarbegreppet bidrag med villkorlig återbetalningsskyldighet, i ljuset av deerfarenheter fonden har gjort vid utformningen av sina avtal medroyallybelalning. Om Bidragsskattekommitténs förslag sedermera föranleder ändringari lagstiftningen skulle eljest oklarhet kunna uppstå om den bokföringsmässigaoch Prop, 1982/83:94 123 skattemässiga behandlingen av Industrifondens stöd, trotsalt avtalen - på det sätt som ovan redovisats - har en sådan utformning alliveksamhet knappast kan uppslå. 1981/82:118 har regeringen föreslagit attutvecklingsfondernas produktutvecklingslån skall ersättas med en nyfinansieringsform, kallad utvecklingskapilal. Utvecklingskapilal skall kunnalämnas i form av lån eller bidrag för att täcka vissa kostnader. I de fallbidrag lämnas för att täcka vissa kostnader för ett projekt bör enliglförslagel elt villkor för bidraget vara att utvecklingsfonden får andel i deframtida intäkterna av projektet genom royallyavtal. Även eventuella lån börenligt förslaget villkoras. Den föreslagna bidragsformen påminner om de treföretagsspecifika lån, som kommittén har redogjort för på sid. 105 ff ibetänkandet. En skillnad är dock att stöden lill och betecknats som lån. RSV vill framhålla nödvändigheten av atl del redan innanulvecklingska-pital i den föreslagna formen kommer till användning avutvecklingsfonderna, klargöra hur dessa finansieringsformer med därtill knutenåterbetalningsskyldighel skaltemässigt skall behandlas. Allmänna ombudet för mellankotnmunala mål: Avgörande för om ett stöd skall behandlas som lån ellersom bidrag när "återbetalning" sker i form av royalty eller dylikt(s. 167) synes vara atl åtminstone återbetalningens kapitalbelopp är fastställtpå förhand. Till den del varje betalning avser återbetalning av kapitalbeloppetskall denna behandlas som amortering av skuld. Eventuellt överskjutande delutgör ränla. Elt förtydligande av hur skiljelinjen mellan lån och bidragprincipiellt skall dras är angeläget med hänsyn lill att villkoren för"återbetalning" av olika stödformer kan antas komma att ges mycketskiftande utformning beroende på de särskilda omständigheterna i det enskildafallet. 4 Beskattning vid eftergift av företagsstöd Förslaget om beskattning vid eftergift av företagsstödtillstyrks uttryckligen av Svenska revisorsamfundet SRS. Några andraremissinstanser anser att det inte är helt klart hur förslaget skall tolkas. I betänkandet föreslås bl. a. att bestämmelsen i 8 stanvisningarna lill 19 § KL. om att avskrivningslån skall behandlas somstatsbidrag, skall utgå. Avskrivningslån skall enligt kommittén (sid. 209)fortsättningsvis behandlas som lån. Eftergivet stödbelopp skall las upp som inläktpå en gång under det beskattningsår då beslut om eftergift respektiveavskrivning meddelas även om stödmedlen använts för alt anskaffa tillgångarvars anskaffningsvärde får dras av genom årliga värdeminskningsavdrag. För attundanröja en effektiv beskattning av det eftergivna beloppet föreslås ensärregel dä stödmedlen använts för atl anskaffa tillgångar hänförliga lillkategorierna byggnad och Prop,1982/83:94 124 Enligt denna regel skall den skatlskyldigeutöver avdrag enligt avskrivningsplan få tillgodoräkna sig ett extravärdeminskningsavdrag som motsvarar inläktsbeloppet. Reglerna har tagits in itionde stycket av anvisningarna lill 19 § KL. 1 stycket behandlas företagsstödför vilka ålerbetalningsskyldigheten är beroende av företagets framfidaresultatutveckling, den ekonomiska eller tekniska utvecklingen av ett visstprojekt eller annan liknande omständighet. Del är tveksamt om lydelsen av del föreslagna tiondestycket täcker in alla de stödformer som kommittén avser. Som framgår avredogörelsen i betänkandet står vissa avskrivningslån bidragen nära. Lån tilljordbrukets rationalisering skall således författningsenligt skrivas av efterett antal år utan någon som helsl prövning. Återbetalningsskyldigheten berorinle på någon omständighet . Förhållandena är klarlagda redan frånbörjan och villkoren överensstämmer i allt väsentligt med vad som gäller förrena statsbidrag med undantag för att man normalt kräver att tillfredsställandesäkerhet ställs för avskrivningslånen. Åven andra lån, t. ex. avskrivningslånsom regionalpolitiskt stöd, fungerar ofta som statsbidrag. Nämnda lån kan efterskriftlig ansökan skrivas av med hälften efter tre är och med resten efter sjuår. Inle heller här torde man kunna tala om någon framfida omständighet omföretagets resultatutveckling, den ekonomiska eller tekniska utvecklingeneller liknande som villkor för återbelalningsskyldighelen. Enligt kommilténs förslag skall avskrivningslån intelängre jämställas med statsbidrag utan i stället följa samma regler som andralån. Reglerna för hur företagsstöd med s. k. villkorligåterbetalningsskyldighet bör beskattas finns i tionde stycket av anvisningarnatill 19 § KL. vill endast ifrågasätta om den formulering av bestämmelsensom valts leder till att bestämmelsen kommer att tillämpas på alla former avavskrivningslån, vilket ju är kommitténs avsikt. i Göleborgs och län anser atllagtexten på denna punkt bör formuleras om. Kammarrätten i Slockholm anför: Kommitténs förslag om avskaffande av den nuvarandespecialregeln om att avskrivningslånen skall jämställas med statsbidrag innebäri princip en återgång lill vad som - utan uttryckliga lagbestämmelser - gälldeföre lagsfiftning. föreslås en reglering av beskattningen avefterskänkta stödbelopp efter i princip samma grunder som gäller för direktmottagna statsbidrag. Kammarrätten är dock tveksam på om det är avsett atlbestämmelserna skall omfatta samtliga typer av avskrivningslån. Saken börklargöras under den fortsatta behandlingen av lagstiftningsärendet. Har etl eftergivet statligt stöd använts för anskaffandeav sådana tillgångar för vilka avdrag för årlig värdeminskning beräknas enliglavskrivningsplan, skall enligt förslaget beskattning ske indirekt, dvs. denskatlskyldige får, utöver avdrag enligt avskrivningsplanen, tillgodoräkna sigelt extra värdeminskningsavdrag motsvarande vad som har tagits upp som intäkt.Eftergiften skall dock inte föranleda att avskrivningsplanen justeras. Dettaförhållande kommenteras av kammarrätten i , RSV, iGöleborgs och län och Föreningen . Prop, 1982/83:94 125 Om statsbidrag har använts för alt anskaffa en tillgång,för vilken anskaffningsvärdet får dras av genom årliga värdeminskningsavdrag,skall vid beräkningen av värdeminskningsavdrag såsom anskaffningsvärde ansesendast så stor del av utgiften som inte har täckts av bidraget, (s. 17) skall i princip samma regler gälla i fråga om efterskänktastödbelopp, dock med den skillnaden att den indirekta metoden (reducering avavskrivningsunderlaget) endast får tillämpas beträffande tillgångar för vilkaårlig värdeminskning beräknas enligt avskrivningsplan. Enligt förslagel tilllagtext och motiven (s. 209) skall emellertid i fråga om efterskänktastödbelopp någon reducering av avskrivningsunderlaget inte ske utan extraavskrivning medges med elt belopp som svarar mot den efterskänkta skulden eller- såvitt kammarrätten kan förstå - i förekommande fall den del därav sombelöper pä tillgångar av angivet slag. som överensstämmermed dem som gäller för Norrlandsfonden (jfr s. 61 f), ger i och för sig inleanledning till erinran. De innebär dock att avskrivningstiden för tillgångarupptagna pä avskrivningsplan blir kortare i fråga om efterskänkta stödbelopp änvid direkt utgående bidrag. Vägande skäl kan visserligen anföras för att denextra avskrivningen begränsas till planbundna tillgångar och atl härvid den teknikanvänds som har föreslagits även om den inte är påkallad av någon nödvändighetalt upprätthålla överensstämmelse mellan bokförda och skattemässiga värden.Kammarrätten vill dock peka på de olika effekter av användningen av den"indirekta metoden" och en direkt nedsättning avvärdeminskningsavdraget, vilka uppkommer och vilka kan synas strida molkommitténs programförklaring om likställighet mellan stödformerna. Kommittén föreslår i tionde stycket av anvisningarna lill19 § KL alt - om etl villkorligt lån efterges och slödel har använts föranskaffning av sådana tillgångar för vilka avdrag för värdeminskning beräknasenligt avskrivningsplan - den skatlskyldige, utöver avdrag enliglavskrivningsplanen, får tillgodoräkna sig elt extra värdeminskningsavdragmotsvarande vad som upptagits som intäkt. Kommittén föreslår inte atteftergiften skall föranleda någon justering av avskrivningsplanen. Finansieringav en anskaffning med lån som efterges leder därför till en snabbareavskrivning än vad som blir fallet om anskaffningen finansieras medstatsbidrag, eftersom avdragen enligt avskrivningsplanen också eftereftergiften skall beräknas med utgångspunkt i del ursprungligaanskaffningsvärdet. Det torde dock medföra praktiska svårigheter och dessutomvara lagtekniskt komplicerat atl lösa detta problem, varför metoden böraccepteras. I förtydligande syfte bör det dock klart utsägas atl i likhet medvad som gäller för primäravdrag det extra värdeminskningsavdraget, om del allsskall utnyttjas, skall göras som del eftergivna beloppetintäktsredovisas. i och lån: Om ett eftergivet lån lämnats för anskaffande av byggnadeller markanläggning, får den skatlskyldige enligt det föreslagna tiondestycket tillgodoräkna sig ett extra värdeminskningsavdrag motsvarande vad somtagits upp Prop.1982/83:94 126 som intäkt på grund av eftergiften. Någon föreskrift omatt avskrivningsunderlaget skall reduceras föreslås inte. En sådanföreskrift finns emellertid i det föreslagna åttonde stycket beträffandedirekta statsbidrag. Detta innebär att avskrivningstiden blir olika lång församma investering beroende på om investeringsstöd lämnas som bidrag eller somsedermera efterskänkt lån på samma belopp. Enligl mening bördenna olikformighet i möjligaste mån elimineras genom alt även i tionde stycketföreskriva att avskrivningsunderlaget skall justeras. Det är viktigt att man beaktar ovannämnda relativt småskillnader mellan statsbidrag och avskrivningslån när man ser på denskattemässiga effekten av kommitténs förslag när avskrivningslånet efterges.Eftersom avskrivningsunderlag och avskrivningsprocent inte ändras kommer enskaltskyldig, som investerat i byggnader eller markanläggningar med lån, somavskrivits, i etl skattemässigt gynnsammare läge än den som fått statsbidragfill samma slags investering. Förhållandel kan åskådliggöras med ett exempeldär en byggnadsinvestering på . i statligtstöd, antingen som bidrag eller som lån, som senare efterges. Det antas att detårliga värdeminskningsavdraget beräknas lill av avskrivningsunderlaget.I bidragsfallet medges den skatlskyldige avdrag för avskrivning påbyggnaden med(av . I fallet med avskrivningslånetblir värdeminskningsavdraget enligt avskrivningsplanen (av 100 000=) 4 000kr. i innan byggnaden är helt avskriven. Investeringen blir iexemplet dubbelt så snabbt avskriven om slödel utgått i form av avskrivningslånjämfört med om motsvarande utgjort statsbidrag. Föreningen anser det vore olyckligt om reglerna för denskattemässiga behandlingen av eftergivna lån utformas på elt sådant sätt att deskattskyldiga, som fåll lån, gynnas jämfört med de som fått bidrag. Eftergivnalån, som använts lill investeringar i byggnader och markanläggningar, börsåledes i första hand reducera avskrivningsunderlaget. Om det bedöms stötandeatt beakta avskrivningslånen och liknande stöd vid investeringenbör, för att skapa rättvisare förhållande till bidragstagarna. justering avavskrivningsunderlaget ske i takt med att lånet efterges. Det föreligger inget krav pä att det bokförda värdet påfastigheter skall överensstämma med det skattemässiga restvärdet.Erfarenheterna visar alt avvikelser förekommer ofta. Del är t. ex. inleovanligt att avskrivningar på byggnader och markanläggningar enbart görs isjälvdeklaralionen när anläggningstillgångarna bedöms bibehålla sill värde ellert.o.m. öka i värde. Uppskrivningar av fastighetsvärdet till taxeringsvärdet isamband med fondemission medför också att överensstämmelse mellan bokförda ochskattemässiga värden försvinner. Del finns följaktligen inle skäl atl i allasituationer ha samma bokföringsmässiga och skattemässiga behandling aveftergivna lån. Av betänkandets sammanfattning (sid. 17) får man intrycket attkommittén tillskapat regler, som möjliggör reducering av avskrivningsunderlagetnär återbetalningsskyldigheten för etl statligt förelagsstöd efterges. Varken iden föreslagna lagtexten eller i specialmoliveringen finns dock något skrivetsom lyder på att så skulle vara fallet. Prop, 1982/83:94 127 Några remissinstanser anser atl den indirektabeskattningsmetoden bör få tillämpas inte bara på byggnader ochmarkanläggningar utan också på inventarier. Enligt delegationens uppfattning bör den indirektabeskattningsmetoden även få lillämpas på inventarier. Del förhållandet attavskrivningstiden för inventarier är kort bör inte få hindra önskvärdinkomstutjämning genom extra avskrivning av inventarier. Problem kan eljestuppkomma framför allt i fråga om byggnadsinventarier där det kan röra sig ombetydande belopp. Delegationen kan inte se någon olägenhet att medge extraavskrivning. De berörda företagen kan i regel förutsättas redovisainventarievärden som vida överstiger den extra avskrivningen. I fråga om stödlån som efterskänks föreslår kommillén allbeslämmelser införs som i princip innebär atl samma regler skall tillämpas somnär bidrag utgått. Dock görs den skillnaden att den s. k. indirekta metoden medreducering av avskrivningsunderlaget endast skall få tillämpas beträffandetillgångar för vilka planenlig avskrivning lillämpas. Den kommer därmed inteatl få användas i fråga om inventarier. Kommittén motiverar detta förslag medatt avskrivningstiden för inventarier är så kort all något behov av en rälltill extra avskrivning inle föreligger i delta fall. Enligt vår mening bör denindirekta metoden få användas även vid räkenskapsenlig- ochresivär-desavskrivning på inventarier. I annat fall kommer i viss utsträckningbidrag genom avskrivning av lån för invenlarieanskaffning alt medföra inte avseddabeskatlningseffekter: Vi vill tillägga att efterskänkta lån ipraktiken torde ha ansetts utgöra bidrag och därför behandlats enligl förbidragen gällande skatteregler. Problemen med att fördela stödbelopp mellan olikatillgångsslag tas också upp. RSV vill här också peka på atl problem kan uppslå när eltstatsbidrag ges som en klumpsumma, avsedd atl täcka exempelvis kostnaden föruppförandet av en rörelsebyggnad och de för rörelsen erforderliga inventariersom skall ingå i byggnaden. Fråga uppkommer då hur anskaffningskostnaden förbyggnaden respektive inventarierna skall beräknas. Enligl RSV bör i etl sådantfall bidraget schablonmässigt fördelas på byggnaden respektive inventarierna.Fördelningen bör ske utifrån storleken på de kostnader som är hänförliga lillde arbeten som bidraget har avsett. AUmänna ombudet för mellankommunala mål: Kommittén föreslär (tionde stycket sista meningen avanvisningarna lill 19 § kommunalskattelagen) alt om skatlskyldig inle kan visavartill visst slöd använts det skall anses ha använts till direkt avdragsgillautgifter. Prop, 1982/83:94 128 melsen synes innebära atl stödet då skall behandlas som énvanlig intäkt. Om bidraget lämnas för t. ex. uppförande av en anläggning, somskattemässigt skall behandlas delvis som byggnad, delvis som inventarium, kanfråga uppkomma hur bidraget skall proportioneras. Det bör slås fast i lagtexteller motivuttalande hur detta skall ske. En sådan proporlioneringsregel syneslämpligen kunna lillämpas även i de fall alt bidraget avser såväl omkostnadersom byggnad och inventarier. Den i betänkandet föreslagna regeln skulle dåendast bli subsidiär. Enligl sista meningen i tionde stycket av nyssnämndaanvisningar skall, om den skattskyldige inte kan visa vartill visst stödanvänts, detta stöd hänföras till direkt avdragsgilla utgifter. Eftersomskatteeffekterna kan inträffa relativt läng tid från stödets utgivande kanvissa problem uppstå beträffande bevisningen av vad stödet använts till. Enligldelegationens uppfattning bör kraven på bevisning inte vara stora. Det bör varatillräckligt att den skattskyldige gör sannolikt att stödet använts förinvestering i vissa avskrivningsbara tillgångar för att stödet skall anseshänföriigt dit och att därför den indirekta beskattningsmetoden skall fåanvändas. Kammarrätten i framhåller att svårigheter kanuppkomma om beviskraven på den skatlskyldige sätts för högt. 5 Vissa särskilda frågor Förslaget att den skatlskyldige skall få möjlighel alt skattemässigtbalansera ett statsbidrag lill användningsårel tillstyrks uttryckligen avlantbruksslyrelsen och Svenska revisorsatnfundet SRS. Ytterligare ett parremissinstanser kommenterar förslaget. i Göleborgs och län: Av ordalydelsen i förslaget till nionde stycket avanvisningarna följer, att den skattskyldige kan ta inkomsttaxeringen ett annatär än det år då bidraget intäktsförs i räkenskaperna. Överensstämmelse bör rådamellan laxeringen och redovisningen. Detta bör föreskrivas i anvisningarna. Etl statsbidrag som lyfts visst år men använts för avsettändamål först ett senare år får i redovisningen balanseras lillanvändningsårel. Kommillén föreslår nu att en regel införs i nionde stycket avanvisningarna till 19 § kommunalskattelagen (KL), som gör det möjligt för denskattskyldige att efter yrkande i deklarationen även skattemässigt balanserastatsbidraget till användningsåret. har inget all erinra mot atl en sådanregel införs. Förbundet vill emellertid peka på att det uppkommer särskildakonlrollsvå-righeter om del dröjer från mottagandet innan etl erhålletbidrag skall tas upp lill beskattning. Prop, 1982/83:94 129 Förslaget alt statsbidrag skall minska omkoslnadsbeloppetvid beräkning av realisationsvinst tillstyrks uttryckligen avlantbruksstyretsen, i län, länsstyretserna iStockholms och län samt Svenska revisorsamfundel SRS.Kammarrätten i anför: I fråga om realisalionsvinstreglerna vill kammarrättenendasi påpeka alt de avskrivna och indexuppräknade lånebelopp som skall avgåfrån omkostnadsbeloppet enligt kommitténs förslag inte skall behandlas somåtervunna värdeminskningsavdrag. En annan punkt där det har rått viss oklarhet är hurstatsbidrag för anskaffning av anläggningstillgång skall behandlas i sambandmed avyttring av fastighet. Kommittén föreslår en förtydligande regel sominnebär atl vid realisationsvinstberäkningen skall omkoslnadsbeloppet minskasmed det belopp (i förekommande fall efter indexuppräkning) varmed fasfighetenhar avskrivits i samband med all statsbidraget har tagils i anspråk.Skogsstyrelsen anser alt det kan finnas skäl all ytterligare överväga om intealternativet att minska ingångsvärdet med statsbidraget vore att föredraframför det av kommittén föreslagna alternativet. a.peka pä de faU då samfällighetsförening bildas för byggande och förvaltning avmarkanläggning. Statsbidrag som utbetalas till samfällighetsförening avräknasvid redovisningen av den totala anskaffningskostnaden för anläggningen. Denandel av anläggningskostnaden som respektive delägare tillskjuter tillsamfällighelsföreningen utgör hans skattemässiga anskaffningsvärde föranläggningen. Inle minst i detta fall torde en uppräkning av den del avanskaffningskostnaden som inte täcks av bidraget minska risken förfelaktigheter vid beräkningen och innebär dessutom en viss förenkling. Valet aven sådan lösning innebär dock vissa problem enligt kommittén. a. kan statsbidragetutgå än då utgiften eriäggs. En tänkbar lösning är därföralt reglerna utformas så alt den skattskyldige har valfrihet mellan den avkommittén föreslagna metoden och det ovan diskuterade alternativet. Oavsett reglernas utformning är del angeläget attkontrollmöjligheterna förbättras. Med gällande ordning tordemöjlighelerna alt kontrollera att statsbidragen beaktas på etl riktigt säll vidfastighelsavytlring vara ytterst begränsade. I etl par yttranden efterlyses regler som klargör hurvissa företagsstöd skall behandlas vid förmögenhetsbeskattningen. Kommittén har inte behandlat frågan om denförmögenhelsmässiga behandlingen av slöd med villkorligåterbetalningsskyldighel. RSV anser att det är angeläget alt 5 § tredje stycketlagen om statlig förmögenhetsskatt kompletteras med en bestämmelse som reglerardenna form av villkorlig skuld. Att frägan inte kan anses helt klar med dennuvarande lydelsen av nämnda lagrum framgår av den diskussion rörandeavskrivningslån, som fördes i Skattenytt (sid. 210 ff, 223 ff, 279 ff och338 ff). 9 1982/83. Prop, 1982/83:94 130 Kommittén har på ett förtjänstfullt sätt karllagt de olikaformerna av företagsstöd och den inkomstskaltemässiga behandlingen av dessasamt lämnat förslag lill hur man bör förbättra dagens regler. saknaremellerfid en motsvarande redovisning av vad som gäller vid denförmögen-hetsskattemässiga behandlingen av stöden. Det är utan tvekan så attdet föreligger ett behov av en sådan genomgång. Förmögenhetsskattelagensbestämmelser är alltför knapphändiga i det här avseendet. RSV:s anvisningar omvärdering av aktier m. m. (RSV Dt 1981:15) ger inte heller tillräcklig ledningför atl lösa de frågor som kan uppkomma i olika fall. Vidare kan nämnas attfrågan om hur avskrivningslånen skall behandlas från förmögenhetsskattesynpunkthar diskuterats i fidskriften Skattenytt . vill därför framhålla det angelägna i att denfortsatta behandlingen av kommitténs förslag även kommer alt innefatta enkomplettering avseende den förmögenhetsskattemässiga behandlingen avföretagsstöden. Kammarrätten i och Lantbrukarnasskatledelegation tar upp frågan om övergångsbestämmelser. Av de undersökningar som kommittén har företagit framgåratt skattefrågorna i samband med stödåtgärder från det allmänna ibland harvållat svårigheter för bäde myndigheter och skattskyldiga. Rättstillämpningenkan därför antas ha varit ojämn. Härtill kommer de problem som sammanhänger medden successiva övergången från kontanlredovisning lill bokföringsmäs-sigredovisning i jordbruket. Det är mot denna bakgrund förståeligt att kommitténinte har föreslagit några särskilda övergångsbestämmelser när det gälleravskrivningslånen. Sådana bestämmelser av innebörd att avskrivning -med ellerutan särskih beslul härom - av lånebelopp inle skall föranleda beskattning iden mån beloppet har tagits till beskattning såsom statsbidrag kan isjälva verket anses ge ullryck för en självklarhet. Kammarrätten delar därförkommitténs mening all en sädan bestämmelse inte är påkallad.