prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Vidare har utredningen fått i uppdrag att göra en översyn av bestämmelsernaom förmynderskap och godmanskap. Jag vill i detta sammanhang också nämnaatt en särskild kommitté (Ju 1981:04) prövar frågor om artificiell inseminationo.d. Kommittén skall bl.a. utreda förutsättningarna för att artificiellinsemination skall få 1982/83: 100 Bilaga 4 10 företasoch överväga de rättsliga följderna av en sådan åtgärd. Vid årsskiftetträder en ny namnlag (1982:670) i kraft. Syftet med den nya lagen är bl.a. attde enskilda skall få större valfrihet och att jämställdheten mellan kvinnoroch män skall komma till klarare uttryck än . Vid ingåendeav äktenskap skall makarna kunna välja mellan att behålla sina tidigareefternamn och att ta enderas efternamn som gemensamt namn. Även när det gällerbarns efternamn införs en större valfrihet. Lagen har kompletterats medspeciella regler om internationella namnfrågor. Också på det familjerättsliga området iövrigt pågår arbete på internationellträttsliga regler. Sålunda har detidigare nämnda familjelagssakkunniga till uppgift att föreslå nya sådanaregler om äktenskap och arv. Vidare väntas utredningen (Ju 1979:10) ominternationella faderskapsavgöranden avlämna ett betänkande . Sedanbörjan av har fiera viktiga områden av betydelse för konsumenternareglerats genom lagstiftning. Jag vill som exempel på sådan lagstiftning nämnakonsumentköplagen, avtalsvillkorslagen, hemförsäljningslagen,konsumentkreditlagen, konsumentförsäkringslagen och marknadsföringslagen.Avsikten är att även tjänsteområdet skall omfattas av lagregler till skydd förkonsumenterna. Arbete pågår sålunda på en konsumenttjänstlag, som skallinnehålla regler om bl.a. reparations- och servicearbeten. Till grund för arbetet,som bedrivs i nära samarbete med de andra nordiska länderna, ligger ett förslagfrån konsumenttjänstutredningen (SOU 1979:76). En proposition i ämnet avsesläggas fram . Nya regler planeras också om rätt förnäringsidkare och andra som har tagit emot saker för reparation eller förvaringatt sälja sakerna, om de inte hämtas. Reglerna, som skall ersätta en lag frånår 1950 i samma ämne, är avsedda att förenkla möjligheterna till försäljningoch att anpassa försäljningsförfarandet tillnutida förhållanden. (Ju 1977:13) harsom främsta uppgift att se över konsumentköplagen och bygga ut de regler somskyddar konsumenterna i samband med köp. I ett första betänkande (SOU 1981:31)har utredningen emellertid tagit upp frågan om förhållandet mellan olikanäringsidkare, särskilt detaljisters förhållande till sina leverantörer. Utredningsförslagetgår ut på att skäligheten av villkor som används mellan näringsidkare skallkunna prövas av . Förslaget kan komma att föranleda enproposition . Arbete pågår också på en proposition medregler om fastighetsmäklarnas verksamhet. Till grund för propositionsarbetetligger ett betänkande från småhusköpkommittén (SOU 1981:102). Genomförs förslaget,innebär det en förstärkning av konsumenternas ställning i sam- 1982/83: 100 Bilaga 4 11 Det kan emellertid behövas ytterligare åtgärder på småhusköpområdet, bl.a. för att den som säljeren fastighet skall få ett större ansvar för fel o.d. En särskildkommitté kommer att tillkallas med uppgift att överväga sådana åtgärder. Här kan slutligen nämnas attförsäkringsrättskommittén (Ju 1974:09), vars första betänkande låg till grundför konsumentförsäkringslagen, fortsätter sitt arbete med att i nordiskt samrådse över reglerna om personförsäkring. 1.9 Den allmänna köprätten Påden allmänna köprättens område föreligger ett förslag till ny köplag (SOU 1976:66). Förslaget har fått vila i avvaktan på bl.a. det arbetebeträffande internationella köp som har bedrivits inom FN. Det arbetet harresulterat i en konvention som har undertecknats av bl.a. . En nordiskarbetsgrupp har bildats med uppgift att dels överväga hur konventionen om internationellaköp skall kunna införlivas med rättssystemet i de nordiska länderna, dels prövamöjligheterna att få fram en ensartad nordisk köplagstiftning. Förhoppningenär att vi i liksom i de andra nordiska länderna inom inte alltför långtid skall ha en modern köprättslig lagstiftning och att vi också kan bevara denbetydelsefulla nordiska rättslikheten på detta område. I detta sammanhang kan nämnas att ensärskild kommitté (Ju 1978:10) har tillkallats med uppgift att se överkommissionslagen. Syftet är bl.a. att skyddet för handelsagenter ochhandelsrepresentanter skall förbättras. En annan utredning (Ju 1979:09) sysslarmed frågan om skydd för företagshemligheter. 1.10 Transporträtt och ersättningsrätt Ocksåpå transporträttens område planeras ny lagstiftning. Här kan nämnas att en nyjärnvägstrafiklag förbereds på grundval av ett omfattande förslag ibetänkandet (SOU 1980:37) Ny järnvägslagstiftning II. Lagstiftningförbereds vidare på grundval av sjölagsutredningens (Ju 1977:16) delbetänkande(SOU 1981:8) som handlar om redaransva-rets begränsning och ompassagerarbefordran till sjöss. Inom departementet pågår också arbete påen promemoria med förslag till ändringar i järnvägslagstiftningen. Arbetet ärföranlett av en omfattande revision av de internationella konventionerna påområdet. Också i de lufträttsliga reglerna om transport av passagerare och godsförbereds ändringar på grundval av ändringar i internationella konventioner.När det gäller lufträtten kan vidare nämnas att det inom justitiedepartementetövervägs en samlad reglering om ansvarsförsäkring i samband med luftfart. 1982/83:100 Bilaga 4 12 Riksdagenhar förelagts ett förslag till en ny vattenlag. nya regler om förutsättningarna för att vattenföretag skall få tillåtas.Vidare sker en allmän modernisering av den nuvarande vattenlagen.Riksdagsbehandlingen är ännu inte avslutad. Viktiga förslag på fastighetsområdet harlagts fram av arrendelagskommittén och hyresrättsutredningen (SOU 1981:80resp. I betänkandet om arrende föreslås bl.a. nya regler omarrendatorernas investeringar på arrendestället. Vidare behandlasarrendatorernas förköpsrätt och reglerna om uppsägning av arrende. tar i sittbetänkande bl.a. upp frågorna om bruksvärdesystemet, prövning av andrahyresvillkor än hyran, bränsle-och va-klausuler, hyrestid och uppsägningstid,förstärkning av andra-handshyresgästernas ställning och handläggningen avhyrestvister. Såväl arrendelagskommitténs somhyresrättsutredningens betänkande har remissbehandlats, och frågan omlagstiftning på grundval av belänkandena övervägs nu i departementet. Avsiktenär att propositioner i båda ämnena skall kunna läggas fram . Enproposition förbereds också på grundval av ett betänkande från utredningenangående företagsinteckning (SOU 1981:76). Utredningsförslaget går bl.a. ut påatt området för företagsinteckningar utvidgas och att ett riksomfattandeinteckningssystem inrättas. har fått i uppgift att isamarbete med statskontoret utreda frågan om ADB-stöd för ett sådant system. Pantbrevsutredningenhar slutfört sitt arbete med ett betänkande (SOU 1982:57) där detföreslås en del ändringar i lagstiftningen om panträtt i fast egendom, fartygoch luftfartyg. (Ju 1978:08) väntas lägga framförslag som går ut på att förbättra de skadelidandes situation när enmiljöskada har inträffat. Påfastighetsområdet är det i övrigt ett par utredningar som fortsätter sittarbete. Hit hör fastighetsbildningsutredningen (Ju 1979:11), som bl.a. skallsöka förenkla förfarandet i fastighetsbildningsärenden och underlätta ensanering av fastighetsregistren genom att onyttiga rättigheter o.d. upphör. Enannan utredning, byggnadspantutredningen (Ju 1977:05), prövar frågor ompantsättning av byggnader på annans mark. 1.12 Bolagsrätt och annan associationsrätt Reformarbetetfortsätter också inom associationsrätten. Ett första steg togs genomtillkomsten av den nya aktiebolagslagen och bokföringslagen. Ny lagstiftninghar också genomförts såvitt gäller handelsbolag och koncerner samtredovisningen i ekonomiska föreningar. Vidare har kraven på kvalificeradrevision skärpts. 1982/83: 100 Bilaga 4 13 Ytterligare frågor som gällerrevisorernas verksamhet kommer att behandlas av den tillsattakommissionen mot ekonomisk brottslighet. Kommissionen kommer också att ta uppandra frågor på associationsrättens område. väntas stiftelseutredningen(Ju 1975:01) avlämna förslag till en reglering av stiftelsernas verksamhet,medan kooperationsutredningen (I 1977:01) fortsätter sitt arbete med attåstadkomma en modernare lagstiftning om ekonomiska föreningar. Jag vill i detta sammanhang slutligennämna att två nya lagar som gäller utländska företags verksamhet i Sverigeträder i kraft . Det gäller dels lagen (1982:617) om utländskaförvärv av svenska företag m.m., dels lagen (1982:618) om utländska förvärv avfast egendom m.m. Påimmaterialrättsområdet pågår utredningsarbete i upphovsrättsutredningen (Ju1976:02) och patentprocessutredningen (Ju 1979:03). På grundval av förslag frånupphovsrättsutredningen har beslutat om dels skärpta åtgärdermot upphovsrättsintrång, vilka syftar till attmotverka s.k. piratkopiering av upphovsrättsligt skyddat material, särskiltmusikinspelningar, filmer och videogram, dels åtgärder för att skyddaupphovsmännen mot de skador som uthyrningsverksamheten av grammofonskivor kanmedföra. Utredningenväntas lägga fram ett större delbetänkande, i vilket behandlasupphovsrätten för arbetstagare, kopiering'för enskilt bruk, frågor om videogramsamt reglerna om s.k. närstående rättigheter. har förelagts ett förslag tilländring i patentlagen, somgrundar sig på patentpolicykommitténs betänkande (SOU 1981:21) Internationelltpatentsamarbete III. Förslaget avserhuvudsakligen reglerna om patentansökningar och patent på vissa uppfinningarpå det mikrobiologiska området. Ändringarna har delvis föranletts av den år1977 i avslutade överenskommelsen om internationellt erkännande avdeposition av mikroorganismer i samband med patentärenden, den s.k.Budapestöverenskommelsen. Förslaget innebär också vissa ändringar i systemetmed årsavgifter i patentärenden. I enlighet medriksdagens önskemål överväger jag också att tillsätta en utredning om pantsättning av patent. 1.14 Vissa förvaltningsrättsliga frågor m.m. Jagräknar med att skall föreläggas förslag somsyftar till att minska antalet besvärsärenden hos regeringen. Dessa ärendenutgör numera en tredjedel av regeringsärendena, och 1982/83: 100 Bilaga 4 14 riksdagenhar i tidigare sammanhang uttalat att rätten att anföra besvär hos regeringenmåste begränsas (se bl.a. KU 1979/80:50 s. 14-20). 1 sammanhanget kan nämnasatt regeringen har lagt fram ett förslag om ändringar iutlämningslagstiftningen och den nordiska verkställighetslagstiftningen sombl.a. innebär att vissa beslut i utläm-ningsfrågor decentraliseras frånregeringen till de allmänna domstolarna och riksåklagaren. Inom departementet pågår även arbete påen ny lagstiftning om de offentliga organens verksamhet vid krig ellerkrigsfara. Denna lagstiftning avsesersätta den s.k. administrativa fullmaktslagen och 1957 årssärskilda rättegångslag. I anslutning härtill kan nämnas att en översyn av destraffrättsliga immunitetsfrågor som aktualiserats vid de s.k. ubåtsaffärernapågår inom departementet. Jag vill i detta sammanhang slutligennämna att en utredning kommer att tillkallas som bl.a. skall utredamöjligheterna att stärka samernas rättsliga ställning i frågor som rörrennäringen och överväga behovet av ett samiskt organ som kan företräda samernai olika sammanhang. Datateknikenhar redan i skilda hänseenden påverkat lagstiftningen inom justitiedepartementetsansvarsområde. Jag har i det föregående berört tryckfrihetsförordningens reglerom allmänna handlingar och datalagen. Det finns skäl att anta att den ökadeanvändningen av datorer kommer att ställa nya krav på lagstiftaren inom den närmasteframtiden. En företeelse som bör uppmärksammas särskilt är den ökande användningenav elektroniska kommunikationssystem. Den internationella utvecklingen tyderpå att användningen av sådana system kommer att få stor betydelse i framtiden.Det är redan nu uppenbart att tillgång till de tjänster som förmedlas via dessakommunikationssystem har betydelse för teknisk forskning och utveckling liksomför industrins internationella konkurrensförmåga. Bruket, av datortjänster förmed sig fiera juridiska problem på centrala rättsområden. Dessa problemdiskuteras också på det internationella planet, bl.a. i och inomOECD. deltar i dessa diskussioner pch följer med uppmärksamhetde frågor som kan aktualiseras på det civil-, straff- och offentligrättsligaplanet. 2 Åtgärder mot brott Deuppgifter som redovisas i underbilaga 4.1. visar att antalet brott som harkommit till polisens kännedom har ökat . Detär tveksamt i vad mån man kan dra några egentliga slutsatser om 1982/83:100 Bilaga 4 15 denverkliga kriminalitetsutvecklingen genom att jämföra den statistik som mäterantalet polisanmälda brott från det ena året till det andra. Det s.k. mörkertalet dvs. skillnaden mellan denfaktiska brottsligheten och den somkommit till polisens kännedom kanvariera till följd av en mängdolika faktorer som inte återspeglar några skillnader i fråga om den verkligabrottsligheten. En sådan faktor kan vara att enskildamänniskors benägenhet att göra anmälan om en viss typ av brottslighet växlar pågrund av att ekonomiska faktorer ändras, t.ex. när självrisken ökar förförsäkring mot stölder. Andra faktorer kan vara ändringar i regelsystemet ochprioriteringar av polisens resurser för bekämpandet av vissa typer avbrottslighet. Närdet t.ex. framgår av den nu aktuella anmälningsstatistiken att antalet fall avmisshandel på enskild plats som kommit till polisens kännedom har ökat kraftigt , måste detta säkerligen till stor del sättas i samband med attåtalsreglerna för sådana brott ändrats på det sättet att åtal skall skeoberoende av angivelse. De registrerade narkotikabrotten nästan tredubbladesunder jämfört med och ökningen har fortsatt därefter. Dettabehöver inte betyda att den faktiska narkotikabrottsligheten har ökat:ändringarna i statistiken torde till största delen förklaras av attpolisinsatserna intensifierats och av att riksåklagarens rekommendationerrörande gränserna för åtalsunderiåtelse skärpts väsentligt rried verkanfr.o.m. Andra liknande exempel kan anföras. I en del fall kan emellertid slutsatserdras även av kortsiktiga förändringar ianmälningsstatistikén. När det t.ex. gäller bedrägeribrotten en av de brottstypersom har ökat mest faller en stor del av ökningen på kontokortsbedrägerier. Denförhållandevis nya företeelse som kontokorten utgör har helt enkelt gettupphov till ett ökat antal brottstillfällen. Kriminologerna brukar beskriva ensådan utveckling genom att säga att tillfällesstrukturen har ändrats. Ävenändringar i vad som brukar kallas kontrollstrukturen kan ibland slå igenomsnabbt i kriminalstatistiken. Ett exempel erbjuder införandet av legitimationskrav vid köp med check, som på sin tidledde till en drastisk minskning avantalet checkbedrägerier. Om man emellertid ienlighet med vad jag inledningsvis angav allmänt sett måste vara försiktig när man bedömer kortsiktigaförändringar i anmälningsstatistiken, har en samlad statistik av dettaslag.sitt givna intresse när man ser på utvecklingen . Man kan då konstatera att den brottslighet som kommit till polisenskännedom har ökat mycket påtagligt . Att dettaåterspeglar en motsvarande ökning i fråga om den verkliga brottsligheten ärställt utom allt tvivel. förefaller visserligenökningstakten ha mattats av. I brottsförebyggande rådets rapport (1982:4)Brottsutvecklingen konstateras emellertid att det är för 1982/83:100 Bilaga 4 16 tidigtatt säga om det rör sig om en bestående trendförändring. Klart är också attbrottslighetsnivån absolut sett är oroande hög. Det är sålunda uppenbart attbrottsligheten, inte minst betraktad i ett längre perspektiv, utgör ett mycketallvarligt samhällsproblem som måste angripas på bred front. I den allmännadebatten begränsas ibland synfältet till att gälla kriminalpolitiska åtgärderoch då särskilt straff och andra påföljder för brott. Brottslighetensutveckling beror emellertid av en mängd olika faktorer inom samhället somligger vid sidan av vad man kan komma åt genom kriminalpolitiken i striktmening. Alkohol- och narkotikamissbruk, ekonomiska konjunkturer,befolkningsutveckling, bosättning, bebyggelsestruktur och segregation samtutvecklingen på arbetslivets och fritidens områden är exempel på faktorer sombrukar nämnas i diskussionen om kriminalitetens orsaker. Till dessa kommer, somjag redan har nämnt, sådana förhållanden som innebär att tillfälles-ellerkontrollstrukturen i samhället ändras. 1 sistnämnda hänseende är inte bara denformella sociala kontroll som främst utförs av olika myndigheter av vikt.Väsentlig är också vad man brukar kalla informell kontroll, t.ex. genom familjemedlemmar,arbetskamrater och grannar. På ett område är det speciellt svårt attdra några slutsatser utifrån den traditionella kriminalstatistiken, nämligennär det gäller att bedöma omfattningen av den ekonomiska brottsligheten. Ettskäl till detta är att det inte föreligger någon enhetlig och allmäntaccepterad definition av begreppet ekonomisk brottslighet som kan ligga tillgrund för statistisk särredovisning. Ett annat skäl är att det på detta områdeförekommer en omfattande dold brottslighet eller med andra ord ett högtmörkertal. Jag återkommer till dessa frågor. 2.2 Samhällets åtgärder mot brott Åtgärdersom syftar till att begränsa brottsligheten brukar ofta sammanfattas underbeteckningen kriminalpolitik. Vad man kallar kriminalpolitik kan emellertid aldrig bli annat än en del avsamhällspolitiken i stort. De målsättningar som gäller för den senaremåste bli vägledande även för kriminalpolitiken. Till dessa gemensamma mål hörtrygghet och rättvisa för de enskilda medborgarna i samhället. En följd av ett sådant synsätt blir atttyngdpunkten när det gäller att motverka brottslighet måste ligga pä ettförebyggande arbete i vid och långsiktig mening. Genom att arbeta för ettsolidariskt samhälle med en bättre och rättvisare fördelning av inkomster,bostäder, utbildning, arbetsmiljö och kultur vill vi också bota de brister imiljöer och i övrigt förebygga de risker för social missanpassning som utgör engrogrund för kriminalitet. På så sätt vill vi skapa förutsättningar för en ökadförståelse mellan människorna. Den enklaste och mest naturligaspärren mot kriminalitet ligger i en samhällsgemenskap som genomsyras av en 1982/83: 100 Bilaga 4 17 allmänrespekt och hänsyn för medmänniskors liv, hälsa, integritet och rättigheter. Närdet gäller sådana åtgärder från samhällets sida som mera direkt inriktas på attmotverka brottslighet, brukar man från resursfördelningssynpunkt ofta användaen indelning i sex åtgärdsgrupper: - Brottsutredning ochandra åtgärder i brottmålsförfarandet - Forskning ochutveckling. Ävennär man använder uttrycket förebyggande åtgärder i denna inskränkta betydelsegäller att åtgärder av sådant slag från det allmännas sida inte i första handankommer på rättsväsendets myndigheter utan på andra organ, t.ex. skolväsendet,arbetsmarknadsmyndigheterna och . Erfarenheten visar att ävenfolkrörelser, fackföreningar och andra sammanslutningar liksom arbetsgivare ochenskilda personer här kan bidra på ett mycket betydelsefullt sätt. Bland demyndigheter inom ansvarsområde som har direkta uppgifterpå det aktuella området bör i första hand nämnas brottsförebyggande rådet, varsuppgift är att främja brottsförebyggande insatser inom olika områden avsamhällsverksamheten och att verka för en samordning av samhällets ochenskildas insatser mot brott. Även polisen gör på det brottsförebyggandeområdet stora insatser bl.a. genom skolundervisning samt brottsförebyggandeinformation och kontaktverksamhet. Gränsen mellan den brottsförebyggandeverksamheten och de övriga insatser mot brottslighet som ankommer pårättsväsendet är emellertid ingalundaskarp. Alla åtgärder mot brott syftarju ytterst till att förebygga kriminalitet. Den andra avde nämnda åtgärdsgrupperna övervakningav regelefterlevnaden har som sittomedelbara syfte att förhindra brott. Ett annat syfte är att man skallupptäcka redan begångna brott. är upptäcktsrisken den kanske mestbetydelsefulla av de brottsförebyggande faktorerna. Till denna grupp hör främstpolisens övervakningsverksamhet men även exempelvis tullväsendets och skattemyndigheternaskontroll av att straffsanktionerade bestämmelser inom deras verksamhetsområdenefterlevs. Att åstadkomma en bättre samordning mellan de övervakandemyndigheterna, särskilt vad gäller bekämpandet av narkotikabrottsligheten ochden ekonomiska kriminaliteten, är en viktigkriminalpolitisk målsättning. Jag återkommer till den frågan. Till den tredje gruppen hör de åtgärdersom krävs för att utreda brott och för att fatta beslut om reaktioner molbrott, dvs. det förfarande som inleds med brottsanmälan eller motsvarande ochsom avslutas med domstols dom eller något annat slutligt beslut av domstol,åklagare eller polis. Att denna procedur inte syftar till att utöva någon form av veder- 2 1982/83. 1982/83: 100 Bilaga 4 18 gällningutan till att avhålla den brottslige och andra från kriminalitet och därigenomförebygga brottslighet är en grundtanke som leder sitt ursprung långt tillbakai tiden men som alltid måste vara en riktlinje för en progressivkriminalpolitik. Motsvarande gäller för de åtgärder somkrävs för att verkställa skilda påföljder, exempelvis fängelsestraff,skyddstillsyn och böter. Åtgärder av detta slag hör hemma i kriminalvärden, menäven andra organ har uppgifter på området, t.ex. exekutionsväsendet. Tillden femte gruppen hör de åtgärder som syftar till att ge personer som harbegått brott bättre förutsättningar till anpassning i samhället. Eftersomåterfallsbrottsligheten utgör en avsevärd del av den samlade kriminaliteten, ärdet uppenbart att ett framgångsrikt arbete för att underlätta lagöverträdarnasanpassning fyller en mycket betydande funktion även från brottsförebyggandesynpunkter. Ansvaret för rehabiliterande åtgärder är en gemensam angelägenhetför kriminalvården, och sjukvården liksom för åtskilliga andrasamhällsorgan. Även på detta område kan företag, personalorganisationer, andrasammanslutningar och enskilda personer göra stora och ofta avgörande insatser. Densjätte gruppen slutligen avser forskning och utveckling som är målinriktad påproblem som rör åtgärder mot brott. Sådan forskning har visserligen förekommitsedan lång tid tillbaka, men den hadetidigare endast begränsad betydelse för den kriminalpolitiska utvecklingen ochspelade exempelvis knappast någon stor roll vid de överväganden som låg tillgrund för tillkomsten av . Idetta avseende är läget numera förändrat. Den kriminologiska forskningen ochdess resultat följs med uppmärksamhet inom den kriminalpolitiska debatten och har ofta på ett avgörande sätt bidragit till reformer på området. Ett exempel erbjuderavskaffandet av de tidsobestämda påföljderna ungdomsfängelse ochinternering . Även för utformningenav det förslag till ändrade reglerrörande bl.a. villkorlig frigivningoch kriminalvård i frihet som regeringen har remitterat tilllagrådet se närmare avsnitt 2.8 har forskningsresultaten haft storbetydelse. Också när det gäller forskning ochutveckling har brottsförebyggande rådet en viktig roll. Rådet har till uppgift att följa, stödja och initieraforsknings- och utvecklingsarbete rörande vad som orsakar kriminaliteten ochhur den skall förebyggas samt att värdera och sprida resultaten av sådantarbete. Men även den forskning som har bedrivits inom högskoleväsendet och detutvecklingsarbete som bedrivs vid främst ochrikspolisstyrelsen har haft stor betydelse. Det är emellertid uppenbart attforskningen behöver intensifieras på flera områden av betydelse förkriminalpolitiken. Det gäller inte minst forskning rörande den ekonomiskabrottsligheten samt narkotikabrotts- 1982/83: 100 Bilaga 4 19 Dessa ämnen tillhör också dem som prioriteras avbrottsförebyggande rådetvid tilldelningen av bidrag. Rättsväsendet är en del av vårdemokratiska samhällsordning och måste bygga på demokratisk grund.