prop · G603135 · 1982-12-31 00:00:00 — Förbundet fömtsätter alt bankerna också fortsättningsvis skalltillgodose jordbrukets kortfristiga lånebehov, bl.a. driftskrediter. Bankernaär genom sin uppbyggnad och genom den flexibla service som kan erbjudas, bästlämpade att handha denna kreditgivning. Förbundetanser atl det är fiUfredssläUande söijt för jordbruketskortfristiga finansiering. Denna har i stort setl fungerat någorlunda väl ävenom det från fid fiU annan varit svårt att tillgodose alla kreditbehovpå gmnd av kreditrestriktioner. Dessa problem har dock kunnat lösas, och jordbmkeltorde här få acceptera att konkurrera om utrymmet på den marknaden. Däremot ständiga bristen på långfristigt kapital (dvs. hypoteksföreningarnasutlåningskapad-let) inneburit aUvarliga olägenheter för jordbmkel. Nyetableringhar förhindrats eller försvårats, nödvändiga gmndläggande investeringar harmåst skjutas . Dessutom har detta medfört atl vissa av de långfristigainvesteringarna fått finansieras med kortfristigt kapital. Detta har lett fiUen felaktig kreditstmktur i många jordbruk. Alt ersätta långfristigt kapitalmed kortfristigt kan medföra allvarliga likviditelspåfrestningar och sämrelönsamhet, som i värsta faU slår ul det enskilda jordbmkel. Detta är inteacceptabelt. Tillgången tiU hypoteksföreningarnas långfristiga krediter måste SäkerstäUas. 1.8Trädgårdsnäringens riksförbund (TRF) TRFinstämmer i utredningens synpunkt att det är svårt atl uppskattaträdgårdsnäringens årliga kapitalbehov. Pä grund av ny dyrbarare teknik,miljökrav när del gäller bl.a. rökgasrening, åldersfördelningen blandnäringens yrkesutövare m. m. tror vi att av utredningen angivet lånebehov ärberäknat i lägsta laget. Inneliggande investeringsansökningar och bedömning avdet uppdämda investeringsbehovet ger ytterligare belägg för detta ulan alt vikan ange en säkrare bedömning än den redovisade. Somovan nämnts arbetar trädgårdsnäringen i de flesta andra länder under merskyddade förhållanden än vad som är fallet i . Dessutom har man somregel tillgång till exportmarknader som är helt stängda för svenskträdgårdsodling eftersom vi saknar de stödformer som möjliggör 4 Riksdagen1982/83. Prop.1982/83:135 50 export.Detta är så myckel viktigare som trädgårdsnäringen i dessa länder också fillhörde bäst prioriterade när det gäller län och finansiering. Vivill från TRF också peka på betydelsen av att företag inom plantskolesektornoch anläggnings- och markberedningssektorn också fär möjligheter till lån påmotsvarande sätt som övriga förelag inom trädgårdsnäringen. Flertaletremissinstanser tillstyrker utredningens förslag att jordbrukets långfristigainvesteringsbehov i första hand skaU tillgodoses med långfrisfiga lån. Sålundamenar t.ex. riksbanksfullmäktige att enbart ett uppfyllande av formellakriterier inte fär utgöra grund för lånebeviUningen medan å andra sidan hypoteksbankenoch föreningsbankers förbund avstyrker förslaget med hänvisning tiU depraktiska svärighetema att utforma ett prioriteringssystem saml att ekonomiskaskäl talar för alt inte utestänga lantbmkare som kan förete bottenläneutrymmefrån lån för t. ex. maskininvesteringar. Ålgärdsförslagenär främst inriktade på hypoteksföreningarna och deras verksamhel. Utredningenönskar att hypoteksorganisationen inför ett prioriteringssystem medutgångspunkt från de jordbmkspoliliska målsättningarna varigenom vissakategorier lånesökande, som inte kan beviljas stafiigt rationaliseringsstöd, ejheller skulle beviljas hypotekslån vid bristande ullåningskapacitet. Vidareskulle förvärvslån, investeringslån och garantilän priorileras före andralåneändamål, vid skärpt prioritering endast de tvä sistnämnda. Utredningenföreslår även en författningsändring för att trädgärdsföretag, som driverodling i växthus, skall kunna erhålla lån hos hypoleksförening mol pantbrev iföretagets fastighet. Dennuvarande länekön föreslås bli avvecklad genom särskilda obligationsemissionervarefter väntetiden för utbetalning av hypotekslån skuUe hällas vid 12-18månader genom nämnda prioritering. Denna bör enligl utredningen styras centraUav hypoteksbanken i stället för att som varje hypoleksförening har sin egenkö. LantbruksstyrelsentiUstyrker utredningens förslag. Avveckling av hy-potekslånekön framstår efterde sista årens förhållanden som särskiU angelägel, dels för att garanteralåntagaren en fast och från början känd räntesals under åtminstone de femförsta åren efter ett förvärv eller slörre investering, dels för att undvikainterimistiska lån lill höga räntesatser eller med kursrisker som vidutlandslån. För att därefter hålla väntetiden rimlig torde - om den långaräntan framstår som förmånlig i förhållande till diskontot - krävasprioritering bland låneändamälen enligt utredningens Prop.1982/83:135 51 förslagäven om vissa detaljer i del föreslagna priorileringssystemel enligl lantbruksnämndernasbUagda yttranden kan diskuteras. ensamrätt påobligationsmarknaden har nämndema likaså delade meningar om. Utredningenföreslår alt ett priorileringssystem införs för att underlätta fortsatt slmkturrafionaliseringoch omsättning av jordbmksfastigheter saml för alt underlätta den långfristigafinansieringen av de arealbundna näringarnas långfristiga investeringar. Enligtskogsstyrelsens mening bör förslaget genomföras och föranleda de ändringar ochtillägg lill 23 § i författningen (1970:65) som utredningen föreslår. Även deövriga föreslagna ändringarna i författningen tillstyrks. vUldock ändra formuleringen, sid. 223, fjärde stycket sista meningen. "Kreditgivningenskall ges en sådan inriktning alt näringarnas långsiktiga utveckling främjas ochutgå från gäUande jordbmkspoliliska målsättningar". Enligt skogsstyrelsensmening bör kreditgivningen jämväl utgå ifrån gällande skogspolitiskamålsättningar. Utredningenskanske mest betydelsefulla förslag gäller att i lag införa en föreskrift om ellprioriteringssystem för hypoteksföreningarnas utlåning. Knappheten på lånemedelskall tvinga fram en noggrannare prövning av låneärendena; enbart uppfyllandetav formella kriterier får inle utgöra grund för lånebevillning. hartidigare vid fastställande av ramar för hypoteksbankens obligationsemissioner framhäilitsom angelägel att ett prioriteringssystem av detta slag tUlämpas ochrekommenderat hypoteksbanken att i första hand tUlgodose de mest angelägnakreditbehoven. Enligt fullmäktiges mening är det en fördel atl prioriteringssyslemetkodifieras i lag. FuUmäktige tillstyrker således den föreslagna lagändring- Utredningenhar föreslagit en prioritering i hypoteksföreningarnas kreditgivning genom attskärpa ändamålsprövningen. Del är inte självklart, säger utredningen, att samfiigatyper av kapUalbehov för jordbruk och skogsbmk vid kapitalknapphel skall tUlgodosesmed hypotekslån. delar denna uppfattning. Länga krediter börgivelvis endast lämnas för långfristiga finansieringsbehov och detta förefallerinom jordbrukssektorn ej alllid vara fallet . Även om det i praktiken oftakan vara svårt att bedöma kreditbehovet, synes del angeläget atl för här Prop.1982/83:135 52 aktuellakrediter ej i första hand se till säkerhetsutrymmel, utan hårdare pröva ändamåletmed krediterna. Som ell led i försöken atl förkorta kötiderna för hypolekslånen,tillslyrker bankföreningen atl lån endasi undanlagsvis beviljas för beloppunderstigande . Mindre krediter bör bankerna svara för. .Utredningen har förtjänstfullt analyserat de negativa effekterna av bristen pålångfristigt kapital och vad den därigenom uppkomna lånekön medfört. Av dettadrar emellertid utredningen slutsatsen, atl efterfrågan pä dessa kredUer måstebegränsas. Utredningen föreslår ett priorileringssystem, vars utformning överiålespä hypoteksorganisationen all utarbeta. Förbundet kan här inte delautredningens synsätt. Det måste vara bättre alt som utgångspunkt ha denmotsatta filosofin, nämligen atl söka fillgodose kreditbehoven. Ingadefinitiva synpunkter ges heller för att vägleda hypoteksorganisationen vidutformningen av det föreslagna prioriteringssystemet. Atl utforma systemettorde i praktikpn bli omöjligt om inte oacceptabla konsekvenser skall blilegio. Förbundet vill här bara som exempel peka på situationen för nyetableradelantbrukare. Förbundetdelar i princip utredningens uppfattning atl jordbruk skall vara ensjälvständig brukningsenhet och av belydelse från bl. a. sysselsättningssynpunktför att vara kvalificerad för en hypotekskredit. Det är naturligtvis inlemeningen att med prioriterade medel stödja rena spekula-lionsinvesieringar i jordbmk.Enligt förbundets uppfattning förekommer det inte heller i någon nämnvärdutsträckning. Omkötiden pä del ena eller andra sättet kan bringas ned och omdärefter låneeflerfrägan skulle överstiga tillgången på länemedel, ankommer delenligt utredningen på hypoteksbanken atl utforma ett priorileringssystem somförhindrar alt köliden förlängs. Systemet skall utformas så att angelägenhetenhos olika lånebehov graderas, varefter ansökningar med lägre angelägenhetsgradskall avslås sä atl kötiden för beviljade ansökningar inte vid nägon tidöverstiger 12 månader. Att fastställa och formulera allmänna kriterier fördenna angelägenhetsgradering blir en mycket svår eller nästintill omöjUguppgift. Utredningen ger vissasynpunkter pä vilka lånebehov som skall anses angelägnare än andra. Manfastslår att långsikliga investeringar skall finansieras med långfristiga lån,under del att mellansiktiga och kortsiktiga investeringar skall finansieras medmellanfristiga och kortfristiga lån. Med långsiktiga investeringar avserutredningen fastighelsförvärv och investe- 1982/83:135 53 ringari byggnader och byggnadslillbehör. Enligt bankens mening är denna uppdelning ilång-, mellan- och kortsiktiga investeringar inle meningsfull. Allainvesteringar som en lantbrukare gör för sin rörelse är långsikfiga, om de ärägnade att möjliggöra eller förbättra förutsättningarna att långsikfigt drivalantbruket. En lantbrukare kan t. ex. i sin rörelse vara beroende av fillgångari form av jordbruksmark, ekonomibyggnader, djurbesättning, maskinpark,driftskapital och bostadshus. Saknas nägon av dessa tillgångar kan han inledriva sin rörelse. Investering i sådana tillgångar kan därför aldrig betecknassom kortsikligare eller långsiktigare än den rörelse i vilken de arbetar. Enhelt annan sak är att vissa skattemässigt betingade avskrivningsaspekler kananläggas i sammanhanget. Detta påverkar dock inte själva finansieringsfrågan. Enliglbankens mening bör således etl priorileringssystem inte formuleras medutgångspunkt från den enskilda investeringens slörre eller mindre långsiklighet. Alt anknytaprioriteringssystemet till typ av investering är i och för sig möjligl. Bankenskulle t. ex. kunna föreskriva alt föreningarna fär lämna lån fill förvärv avfastighet och till investering i byggnader men inle till investering i maskineroch djur och inte till driflskapital. Sådana föreskrifter ger emellertid interesultat som ler sig önskvärda. Finansiering av de enligl utredningensuppfattning kortsiktiga investeringarna, t. ex. maskiner och djurbesättningar,föreslås i fortsättningen ske via bank. Jordbmkaren ser emellertid ofta sittinvesteringsbehov i ett större sammanhang, dvs. han ansöker om hypotekslån för fillgodoseendeav flera ändamål, varav maskininvesleringen kanske utgör bara en mindre del.Behovet av denna investering är för den skull inte mindre angeläget än övrigabehov. Ekonomiska och praktiska skäl talar här för att hypotekslånet bör kunnaomfatta även maskin- och djurinvesteringar. Ännu angelägnare framstår möjlighetentill sådan finansiering i tider av kapitalknapphet. Den situationen fårgivelvis inle uppkomma att jordbrukaren saknar möjlighet att förvärva nödvändigajordbruksmaskiner fill följd av att bankerna inte har några pengar att låna ut.Hårda kreditrestriktioner mot bankerna skulle likväl kunna tänkas få dennakonsekvens. Enligt hypoteksbankens mening saknas sålunda bärande skäl för attutestänga lanlbmkaren från att erhålla hypotekslån vid finansieringen av t.ex.djurbesättning och maskinpark, när han har bottenlånesäkerhet att erbjuda.Banken vill också erinra om att utredningen beträffande vissa garantilån fömtsatt(s. 222), att basfinansiering av maskiner och djur bör placeras i hypoleksförening.Den som har boltenlåneutrymme att tillgå bör inte behandlas principiellt annoriunda. Om tilldelningen avlänemedel blir sä knapp att den inte täcker behovet för både förvärv och investeringi byggnader och byggnadstillbehör, bör enligt utredningen endasi lån förbyggnadsinvesteringar beviljas medan däremot förvärvslån skall avslås. För demsom förvärvar elt jordbmk och som inte disponerar över elt myckel slort egetkapital är det av avgörande belydelse att finansieringen lill så slor del som möjliglkan ske med länga 1982/83:135 54 lånmed lägsta ränta. För dessa ofta unga jordbmkare skulle ett lånestopp från hypoteksföreningarnastarkt försvåra fastighetsförvärv. Banken anser sig därför inte rimUgen kunnautfärda sådana föreskrifter. Motbakgmnd av ofta återkommande krav atl de prioriterade lånemedlenskall användas efter behovsprövning kan en möjlighet att lösa prioriteringsfräganvara atl bankens styrelse erhåller en i lagen inskriven rätt alt bestämma altviss del av. den för hypoteksbanken fastställda obligationslimitenskall användas för särskilt angelägna behov. I fräga om denna del skulle föreningarnaäga rätt att etablera samråd med lantbruksnämnderna i fräga om medlensanvändning. Föreningarna skulle dock, liksom hitfills, själva besluta ilåneärendena. En liknande modeU användes med i huvudsak gott resultat under1981 såvitt gäller den extra obligationsemission på som fördet året beviljade hypoteksbanken. Om nägolslags prioriteringssystem skall fastslällas av hypoteksbanken, kan deleventuellt övervägas att införa en korresponderande bestämmelse i del avsnitt ihypoleksbankslagen som behandlar hypoteksföreningarnas länerörelse.Lånebesluten fattas ju av föreningarna och inte av banken. Utredningenhar med hänsyn fill den kapkalknapphet som kan förekomma även vid landshypoteksföreningarnaföreslagU ett priorileringssystem för att undvika längre väntetid än tolvmånader. Prioritering vid kreditgivningen innebär en skärpning av kriterierna.Utredningen framhåller alt det inle är självklart att samtliga typer av kapUalbehovvid kapitalknapphet skall tUlgodoses med hypotekslån. Om därför väntetiden bör enligt utredningen i första hand investeringslån ochgarantilån avseende investeringar beviljas. Om väntetiden trots skärpningenskulle överstiga 18 månader bör enligt utredningen endast nya län beviljas iundantagsfall. FörvärvslånbUr endast beviljade enligt utredningens förslag om lånekön understiger tolvmånader. Enligt LRFs uppfattning är gränsen för en prioritering enligtutredningens förslag snäv och helt beroende på hypoteksbankens årligaemissionsrätt. Utredningens förslag kan medföra alt investeringar ochnyetableringar mäste uppskjutas . Tankegängen i utredningensförslag är att endast en lånekö skall finnas. När denna lånekö är uppfylldhänvisas lånesökande antingen fiU annan finan-sering eUer till att uppskjutainvesteringen. LRF avvisar därför utredningens förslag både vad gäller atlbegränsa lånekön till elt visst antal månader och vad gäller ändmålsprioriteringen. 1982/83:135 55 Utredningensförslag syftar lill att åstadkomma balans mellan tillgång och efterfrågan pålångfristigt kapital för jordbmkets behov. Vid kapitalknapphet skallkrediterna fördelas efter elt prioriteringssystem så att väntetider över 12månader normall inte uppstår. Riksrevisionsverkel (RRV) delar uppfattningen attbåde en sådan balans och kortare väntefider än är önskvärda. RRV kan dockinte bedöma de kreditpolitiska följderna av den föreslagna insatsen för altavveckla hypoteksföreningarnas nuvarande lånekö, eftersom utredningen inteprövat jordbrukets kapitalbehov gentemot behoven inom andra näringar. Enligt RRVsuppfattning kan det finnas anledning överväga att haolika köer för lån beviljade enligt de nuvarande och enligt de nya reglerna. Dåskulle del nya prioriteringssyslemet kunna införas , samlidigt som jordbmketsdärigenom ökade anspräk pä långfristigt kapital kunde fördelas . Gmndenför prioriteringssystemet framgår av 32 § lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om landshypoleksföreningar. RRV har inget atl invända mot förslaget lilländrad lydelse av denna paragraf. Utredningen anför i sin motivering att kreditgivningenskall utgå från gällande jordbmkspoliliska målsättningar. Enligt RRVsuppfattning är behovet av atl ta sådana hänsyn uttryckt i ändamålsparagrafensföreskrift att långivningen skaU främja den långsiktiga utvecklingen av jordbmkel,skogsbmket och trädgårdsnäringen. RRV utgår emellertid från alt den äveninnebär att motsvarande hänsyn bör tas fill statsmakternas riktlinjer för detvå andra näringarna, i den mån dessa är berörda. 3 De jordbrukspolitiska målsättningarna Bankinspektionenär kritisk fill att det i lag införs bestämmelser som uttrycker jordbmkspoliliskavärderingar. Hypoteksbanken delar utredningens uppfattning atl denlångfristiga kreditgivningen skall baseras på samma grundsyn som finns i den stafiigajordbmkspolifiken samt atl kre-ditinsfituten inte skall göra en jordbrukspoUfiskprövning av kreditansökningarna. Sladshypotekskassan ifrågasätter om inle deföreslagna lagändringarna vad gäller bl. a. de jordbmkspolifiskamålsättningarna skulle kunna undvaras. RRV ställer sig positivt fiU att de jordbmkspoliliskamålen beaktas vid kreditgivningen. Ettprioriteringssystem föresläs alltså som skall balansera ulläningska-pacUeten meUanhypoteksföreningama med målet att väntetiden för lån 1982/83:135 56 I första hand skall därvid investeringslånoch garantilån komma i fråga. Föreskrtft härom föreslås i 23 § lagen (1970:65)om allmänna hypoteksbank och om landshypoleksföreningar. Vidare skaUenligt föreslagna tillägg till 32 och 40 §§ samma lag dels långivningen ha sädaninriktning att den långsikliga utvecklingen av jordbmkel, skogsbmket ochträdgårdsnäringen främjas i överensstämmelse med gällande jordbmkspolifiskamålsättningar, dels produktionen på belånad fastighet ha en omfattning som ärav belydelse från sysselsättnings- och försörjningssynpunkt. De föreslagnabestämmelserna har alltså en både jordbmks- och sysselsättningspolitiskinnebörd. Särskilda uppgifter läggs därmed på landshypoteksinstitutionen, som vid sidan av bedömningen av säkerhetens beskaffenhet och låntagarens förmågaatt infria kredit samt en allmän prövning av ändamålet med lånet - enligl lag skallgöra värderingar av nyssnämnt slag. Inspekfionen konstaterar alt instUutionenmed detta får lagfästa uppgifter som avviker frän annan reglering avkreditinstitut under inspektionens fillsyn. Inspektionenmåste fråga sig om det är möjligl för institutionen att på ett fillfredsställandesätt i kreditprövningen väga in alla de olikartade värderingar som det här är frägaom. Redan av det skälet måste inspekfionen stäUa sig tveksam fill att regler iämnet införes i lag. Denna tveksamhet förstärks av att det i så fall enligt deprinciper som normalt gäller för fillsynen över kredilinslilulen skulle ankommapå inspekfionen att kontrollera efterlevnaden av dessa regler. Fråganinställer sig alltså i vad mån bankinspekfionens tillsyn skall omfatta äventillämpningen av de här föreslagna, särskilda bestämmelserna, vilka bl.a.innefattar jordbmkspoliliska värderingar. Inspektionen måste avstyrka atl detskall ankomma på inspektionen att övervaka lagens tillämpning i nämndaavseenden. Det vore alt införa elt element i fillsynen som skulle ändrakaraktären av denna. Enligl inspektionens uppfattning torde del fä ankomma päallmänna hypoteksbanken och dess styrelse att följa hur de här ifrågavarandebestämmelserna iakttas av hypoteksföreningarna och vidta de åtgärder som kanpåkallas. För genomförande av en sädan ordning bör emellertid de ifrågavarandebestämmelserna inte införas i lagen utan få karaktären av allmänna riktlinjerfrän statsmaklerna. 23§ hypoleksbankslagen innehåller de gmndläggande bestämmelserna om ändamålet medhypoteksföreningamas verksamhet. Enligt bestämmelserna har hypoleksförening,som fidigare nämnts, fill ändamål atl inom sitt verksamhetsområde dels lämnalångfristiga lån till fast ränla mot säkerhet i jordegendom, dels garantilånför jordbruks- och skogsbmksändamål. Utredningen föreslår vissa principielltmyckel viktiga ändringar i paragrafen. Ettsådant förslag är att paragrafen inte skall innehålla någon bestämmel- Prop.1982/83:135 57 seom säkerheten för lån som förening lämnar. Gmnden för hypoteksföreningamasverksamhet har, alltsedan de bildades omkring millen av , varit attlånen säkerställts med bästa panträtt i den svenska jorden. Del är detta somhar möjliggjort atl obligafionerna har kunnat emitteras på kapitalmarknadentill lägsta ränta, i prindp samma ränta som för statens obligationer. Mot dennabakgmnd anser banken att de grundläggande bestämmelsema om säkerhet för lånenbör kvarstå i ändamålsparagrafen. Vidareföreslär utredningen att föreskriften att lånen skall lämnas till fast räntaskall utgå. Detta ändringsförslag har inte kommenterats eller motiverats avutredningen. Banken anser atl den föreslagna ändringen inle bör genomföras utanatl frågan har utretts närmare. Förslagetinnebär den ändringen i 32 § att det uttryckligen anges att hypoteksföreningarnaslän - säväl bottenlän som garantilån - skall avse jordbmks-, skogsbmks- ochträdgårdsändamål. Detta överensstämmer med den praxis som har utbildats hosföreningarna, som endast lämnar lån som motsvaras av ett dokumenterat lånebehovinom dessa rörelser. Banken har därför inte nägon erinran mot att detuttryckligen föreskrivs att lånen skall avse sagda ändamål. När del gäller garanfilån föreUggerofta önskemål från läneansökandena och från lantbruksnämnderna att hypoteksföreningarnaskall lämna län som inte direkt avser jordbmks-, skogsbruks- eller trädgärdsändamål.Det gäller t. ex. lagerhuslån, lån till rennäringen och lån inom ramen förreglerna om skärgårds- och glesbygdsstöd. Det kan vara tveksamt om garantilångivningi dessa fall kan sägas slå i sådant samband med långivning för jordbmksändamälatt den är förenlig med föreningarnas ändamålsbestämmelse. Det skulle ha varitvärdefullt, om utredningen hade givit sina synpunkter pä hur dessalåneansökningar skall behandlas. Vad angår de jordbmkspoliliskamålsättningarna framhåller utredningen alt de kredUinstitul som tillhandahållerlångfristigt kapital inte skall göra en jordbmkspolifisk prövning avkreditansökningarna. Hypoteksbanken delar denna uppfattning och anser att hypoteksföreningarnaskredilprövning-ar, liksom hitfills, bör vara obundna av direkta jordbmkspolifiskastyrningar. Utredningen fömtsätter dock att den långfristiga kreditgivningenskall baseras på samma gmndsyn som finns i den stafiiga jordbmkspoUtiken. Dettaär enligt bankens mening naturligt inte minsl vid värderingen av egendomen. Enegendom med en produkfionsinriktning som inte är anpassad fill de jordbmkspoliliskamålsättningarna har givetvis ett begränsat värde. Banken har inte någon erinranmol att det i 32 § sägs atl långivningen skaU ges en sädan inriktning att den långsikfigautvecklingen av jordbmkel, skogsbmket och trädgårdsnäringen främjas. Enligt40 § får förening belåna jordegendom, som utgör en självständigproduktionsenhet och huvudsakligen används för jordbruk med binäringar eller skogsbmkeller för viss trädgårdsskötsel. Prop.1982/83:135 58 hobby-eller fritidsjordbmk inte är belåningsbara i hypoleksförening. Den innebärockså alt fasligheter som är taxerade som lantbmk men vilkas främsta tillgångutgörs av bostadshuset inte kan erhålla hypotekslån. Detta är regler som hypoteksföreningarnastrikt fillämpar. Om den på fastigheten drivna produktionen inte är avbetydelse för bmkarens försörjning eller sysselsättning kan fastigheten inteanses utgöra en självständig produktionsenhet som huvudsakligen används förproduktionen i fråga. Därför anser banken atl det föreslagna andra stycket iparagrafen är obehövligt. Utredningenföreslår ändringar i landshypolekslagen med det syftet alt vissa nu gällande jordbmkspoliliskamål skall beaktas.