prop · G6031 · 1982-12-31 00:00:00 — Enligtdefinitionen avses med fristående skola en skola för vilken en enskild fysiskeller juridisk person är huvudman. Medenskild juridisk person åsyftas ett i privalrältsliga former bildaträttssubjekt. Om, för att ta ett exempel, en stiftelse är huvudman för skolanär denna en fristående skola oberoende av vilka privata och offentligarättssubjekt som på ett eUer annat sätt har medverkat tUl stiftelsebildningen.Men om, för att ta ett annat exempel, en kommun själv och inte ett av kommunenbildat enskilt rättssubjekt är huvudman för en riksinternatskola räknas intedenna som fristående skola i skollagens mening. Ordetfristående kommer aUtså att syfta på att verksamheten drivs utanför vad som kankaUas det allmänna skolväsendet, varmed då avses skolor som drivs av offenfiighuvudman även om det såsom i fallet med 5 1982183. 1982/83:1 66 riksintematskolaninte sker i former som är kännetecknande för offentlig verksamhel. Avstörre intresse än gränsdragningen mot vad som kan kallas offentlig skola ärkanske gränsdragningen mellan skola och annan undervisningsverksamhet.SEH-kommittén har behandlat den frågan i betänkandet (Ds U 1980:3) Enskildundervisning enligt 35 § skollagen. Jag kommer atl ta upp hithörande frågor isamband med mitt förslag till ny skollag. När del gäller betydelsen av"skola" i termen fristående skola vill jag peka på följande. Vadsom menas med skola kan ha betydelse huvudsakligen när det gäller att taställning fiU om ett godkännande enligt reglema för fristående skolor skalllämnas. Man kan med andra ord fråga sig vilka fömtsättningar som måste varauppfyllda för att ett godkännande inte skall vägras redan på den gmnden att detinte rör sig om en skola. Isjälva ordet skola ligger atl det är fråga om verksamhel för undervisning avelever i gmpp. Verksamheten måste vara inställd på viss varaktighet och fårinte vara av bara tillfällig karaktär. Den måste vara inriktad pågrappundervisning men behöver inle nödvändigtvis genomgående och vid varjetidpunkt bedrivas på detta sätt. Undervisningsom någon anordnar enbart för bam som står under hans eller hennes vårdnad kaninte räknas som skola. Det måste vara fråga om verksamhet som innebär attanordnaren gentemot utomstående åtar sig att tillhandahålla undervisning. Somframgår av vad jag tidigare anfört och återkomrrier till i det följande ärkraven för att en fristående skola skall kunna godkännas för skolpliktensfuUgörande så pass stora, att frågan om gränsdragningen mellan skola och ickeskola knappast behöver ställas på sin spets. Del som inte är skola torde inteuppfylla de andra krav som ställs för godkännande. Fråganom under vilka fömtsättningar det för ett enskilt barn skall kunna medges attskolplikten fullgörs på annat sätt än i en offentlig eller godkänd friståendeskola kommer jag, som jag nämnt, att ta upp i samband med arbetet på en nyskollag. Enliglföräldrabalken står ett bam under vårdnad av bägge eller den ena av sinaföräldrar - i förekommande fall adoptivföräldrar - eUer av en särskiltförordnad förmyndare lUl dess barnet har fyllt eller har ingåttäktenskap. Vårdnadshavaren har i denna sin egenskap bl.a. etl ansvar för attbamet får ulbUdning. Regeringen har lagt fram en proposition(1981/82:168) om vårdnad och umgänge m.m. Där föreslås bl.a. vissa förändringari nuvarande bestämmelser om vårdnadshavare. Enligt förslaget skall vårdnaden omett bam kunna anförtros åt en eller två särskilt förordnade förmyndare. Iskollagen används ordet föräldrar i betydelsen vårdnadshavare i föräld- 1982/83:1 67 rabalkensmening (jämför prop. 1962:136 s. 63). Nuvarande formulering av 6§ andra stycketskollagen kan emellertid, för det fallet att bamet står under endast den enaförälderns vårdnad, ge intrycket atl även den andra föräldern omfattas avskollagens bestämmelser rörande föräldrar. Med hänsyn liU delta och mot bakgmndav de i prop. 1981/82:168 föreslagna nya reglerna om vem och vUka som kan varavårdnadshavare föreslår jag att bestämmelsen i 6 § andra stycket i samband medatt den flyttas lUl 3 a § tredje stycket omformuleras, så att del ifortsättningen kommer att stå att med föräldrar avses barnets vårdnadshavare. Avskäl som jag anfört under 3 a § har de nuvarande första och andra styckena i 6§med vissa justeringar i formuleringarna flyttats till 3 a §. Kvarfinns alltså endast del nuvarande tredje stycket. 1 detta har gjorts ett parändringar. Dessa är endast språkliga och innebär en anpassning till etlmodernare skrivsätt. I10§ anges de frågor i vilka det ankommer på kommunens skolstyrelse att besluta. Avskäl som jag har redovisat i den allmänna mofiveringen anser jag attskolstyrelsen alltjämt skall vara den myndighet som beslutar i frågor omgodkännande och återkallande av godkännande av fristående skola för skolpUktensfullgörande enligt 34 §. Som jag återkommer tiU i det följande föreslår jag attbestämmelserna i 34 § till skillnad från nu skall gäUa oberoende av om skolanfår statsbidrag eller inte. Vadgäller överklagande av skolstyrelsens beslut vUl jag erinra om att regeringennyligen har förelagt elt förslag liU lag om ändring i skoUagen (prop.1981/82:167). Förslaget innebär bl.a. ändringar i skoUagensbesvärsbeslämmelser. Av lagförslagets 53 och 54a§§ följer att skolstyrelsensbeslut kan överklagas hos och atl överstyrelsens beslut isin tur kan överklagas hos regeringen. Jag finner inte skäl att föreslå någonändring i instansordningen för hithörande frågor. Jag vUl i sammanhanget som ensärskild omständighet till stöd för bibehållande av regeringen såsom slutinstanserinra om att vissa fristående skolor kan vara statsunderstödda genom beslut avregeringen. Ett godkännande är gmnden för skolans verksamhet för skolpliktigaelever och därmed även en föratsättning för att statsbidrag skall lämnas.Därför bör regeringen i sista instans kunna pröva frågor om godkännande ochåterkallande av godkännande. Denuvarande hänvisningarna i 10 § första stycket behöver ändras ull följd av minaförslag till 34 a och 34b§§. Dessa paragrafer reglerar nämU-gen inte frågor somskolstyrelsen skall besluta i. Prop.1982/83:1 68 Det nuvarande andra stycket av 21 § innehållerbestämmelser om att länsskolnämnden har alt öva fillsyn över undervisningen avskolpliktiga barn i enskilda skolor och vid sjukvårdsanstalter och barnhem. Jagföreslår att dessa frågor regleras i en senare paragraf i lagen, nämligen 50b§. Det får till följd att andra stycket av 21 § upphävs. Förslaget i prop. 1981/82: 167 föreslås ändringar bl. a. i 24 och 25§§ skollagen samt i 28a§ samma lag. I sistnämnda paragraf, som handlar omspecialskolan, finns hänvisningar till bl. a. de båda förstnämnda paragraferna,som handlar om gmndskolan. Ändringarna enligt prop. 1981/82:167 beror på allgmndskolan helt men specialskolan endast delvis övergår till den nya läroplanenför gmndskolan (Lgr 80) /83. Enligt den äldre läroplanen förekommer olika studievägar.Lgr 80 bygger emeUertid pä ett annat syslem och en annan terminologi. I ställetför olika studievägar skall det på högstadiet finnas möjligheter till studievalgenom tUlvalskurser och genom alternativkurser (en allmän och en särskild kurs)i engelska och matematik. 1981/82:167 förestås därför såsomenförsta mening i andra stycket av 24 § en bestämmelse om att det utöver den föralla elever gemensamma undervisningen på gmndskolans högstadium anordnas olikakurser med hänsyn till skilda intresseinriktningar hos eleverna. Vidareföreslås såsom ett första stycke av 25 § en bestämmelse om att alternafiv ifråga om kurser i gmndskolan väljs av elevens föräldrar efter samråd med elevenoch sedan upplysningar lämnals av skolan. I specialskolan kommer emellertid under /83atl finnas kvar vad som fortfarande kan kallas studievägar. Mot den bakgmndenföreslås i prop. 1981/82: 167 atl hänvisningarna i 28a§ inte skall omfatta 24 §andra stycket första meningen och 25 § första stycket utan alt 28a§ i ställetskall innehålla egna bestämmelser om studievägar och val mellan dem. Enligt mitt förslag i del föregående skall specialskolanfr. o. m. /84 övergå helt fill Lgr 80. Systemet med studievägarkommer då all ersättas av ett system med olika kurser. Detta föranlederändringar i 28a§. Bestämmelserna om studievägar och val mellan dem las bort. Istället vidgas hänvisningarna till 24 och 25 §§ lill att omfatta även de delarav paragraferna som handlar om olika kurser. 1982/83:1 69 F.n. finns i 33 § föreskrifter om två slags alternativ tiU grandskolan för skolpliktensfuUgörande. Skolplikten får enligt första stycket i dess nuvarande lydelsefullgöras i annan offentlig skola än grandskolan eller i enskildstatsunderstödd skola enligt bestämmelser som utfärdas av regeringen eller denmyndighet regeringen förordnar. Medannan offentlig skola än grandskolan åsyftas i praktiken vad som förr kaUadesnomadskolan och kallas sameskolan (prop. 1975:8 s. 81). Det är enstatlig skolform som regleras i sameskolförordningen (1967:216). Vadgäller enskilda statsunderstödda skolor föreskrivs i Kungl. brev den 29 juni1964 att skolplikt får fullgöras vid skola eller del av skola till vilken utgårstatsunderstöd ur vissa angivna då förekommande anslag eller motsvarandesenare tillkommande anslag. Detta innebär atl skolplikten med stöd av 33§ skollagen får fullgöras i privatskolor som omfattas av privatskolförordningen(1967:270), riksintematskolor, , HiUelskolan och de estniskaskolorna i och . För atl skolplikten skall få fuUgöras i enannan fristående skola krävs att skolan har godkänts enligt 34 §. I33 § andra och tredje styckena finns föreskrifter om skolhälsovård förskolpliktiga elever. Dessa stycken tillkom (prop. 1975:8 s. 81 och 85)som en ersättning för motsvarande föreskrifter i de författningar som numerakallas sameskolförordningen och privatskolförordningen. Skolförfatlningsutredningenhar i sitt förslag till ny skollag en bestämmelse om skolpliktens fullgörandei sameskolan men ingen allmän bestämmelse om skolpliktens fullgörande i annanoffentlig skola än gmndskolan motsvarande bestämmelsen i 33 §. Jag kommer isamband med behandlingen av utredningens betänkande atl ta ställning tUlfrågan om behovet av en sådan allmän bestämmelse. F.n. finner jag inte skäl attföreslå någon ändring i paragrafen såvitt gäller offentlig skola. Däremotföreslår jag att bestämmelserna om skolpliktens fullgörande i statsunderstöddafristående skolor utmönstras ur paragrafen. De särskilda bestämmelser sombehövs för sådana fristående skolor som får statsbidrag bör enligt min meningtas in i en paragraf som handlar enbart om frislående skolor. Jaganser alt det behövs sådana särskilda bestämmelser endast såvitt gällerskolhälsovård. Jag får i detta avseende hänvisa tiU vad jag kommer att anföraunder 34 b §. Dennuvarande bestämmelsen i 33 § första stycket om att skolplikt får fuUgöras ienskild statsunderstödd skola enligt bestämmelser, som utfärdas av regeringeneller den myndighet som regeringen förordnar, bör alltså 1982/83:1 70 enligtmin uppfattning upphävas utan att få någon motsvarighet på annat ställe ilagen. De allmänna bestämmelserna om godkännande av fristående skola förskolpliktens fullgörande bör gäUa oberoende av om statsbidrag lämnas fillskolan eller inte. Som jag redovisat under 10 § innebär mitt förslag att besluti fråga om godkännande och återkallande av godkännande skall kunna överklagashos och att beslut i sin tur skaU kunnaöverklagas hos regeringen. Om regeringen har förklarat en fristående skolaberättigad till statsbidrag men godkännandet av skolan för skolpliktensfullgörande återkallas kan alltså det beslutet genom överklagande komma underregeringens prövning. Förstastycket handlar om skolpUktens fullgörande i fristående skolor. Det föreskrivsatt skolplikten får fullgöras i en fristående skola, om skolan är godkändenligl 34 §. Vidare erinras om att det i 34 a § finns bestämmelser om attskolplikten i vissa fall får fullgöras i annan frislående skola, om den hargodkänts för ändamålet. I 34 a § regleras skolpliktens fullgörande i s. k.intemationella skolor. Isin nuvarande lydelse handlar 34 § om godkännande av ej statsunderstöddafristående skolor för skolpliktens fuUgörande. I det nuvarande tredje stycketstår det att i en godkänd skola får barn, som inle har uppnåttskolpliktsåldern, tas in i årskurs som motsvarar årskurs i gmndskolan endasi omsådan fömtsättning är för handen som avses i 32 § första stycket. Enmotsvarighet lill det nuvarande tredje stycket av 34 § finns i tidigare nämntKungl. brev , som innehåller bestämmelser om skolpliktensfullgörande i enskUda statsunderstödda skolor. Enligt32 § första stycket skollagen får barn, som inte har uppnätt skolpliktsåldernmen som bedöms ha tillräcklig mognad för skolgång, tillåtas att börja skolgångi grandskolan höstterminen det kalenderår, då bamet fyUer , med andra ordett år tidigare än normaU. Av 10 § första stycket framgår att det ärskolstyrelsen som beslutar i sådana ärenden. Beträffandehänvisningen i 34 § tredje stycket tiU 32 § första stycket kan nämnas att detav förarbetena framgår att det är meningen atl kommunens skolstyrelse skalllämna tillstånd till påbörjande av skolgång även när barnet tas in ien enligt 34 § godkänd skola (prop. 1962:136 s. 58). Denreglering som finns i 34 § tredje stycket och i de särskUda bestämmelsemaför statsunderstödda skolor återfinns i sak oförändrad i 33 a § andra stycket imitt förslag. Jag vill påpeka att den kommer att gälla även för sådanafristående skolor som enligl mitt förslag regleras i 34a§. 1982/83:1 71 Enligtmitt förslag tUl ny utformning av 34 § skaU där anges under vilkafömtsättningar en fristående skola i normalfallet (jämför 34a§) skall godkännasför skolpliktens fullgörande och under vilka fömtsättningar godkännandet skallåterkaUas. Såsom framgår av vad jag anfört under 33 a § har tUl den paragrafenförts viss reglering som finns i 34 §. Isin nya utformning gäller 34 § för såväl statsunderstödda som ej statsunderstöddafristående skolor. Jag får därvidlag hänvisa till vad jag anfört under 33 §. Av10 § första stycket framgår att det ankommer på kommunens skolstyrelse attbesluta i frågor som avses i 34 §. LiksomhittUls föreskrivs att godkännande skall lämnas, om vissa angivnafömtsättningar är uppfyllda. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitten 5.2 och 5.3) utförligt redovisatvUka krav som enligt min mening bör gälla och varför de bör gäUa. Dennuvarande lagtextens formulering all skolans undervisning till art, omfattningoch aUmän inriktning väsentligen skaU motsvara gmndskolans har som jag nämntsin bakgmnd i överväganden som var aktuella i samband med grandskolanstillkomst. Enligt min mening bör nu införas en ny formulering som i möjligastemån sammanfattar de överväganden som jag har redovisat i det föregående och iviss mån kompletterar i det följande. Detär praktiskt taget omöjligt atl i en kort och med nödvändighet allmänt hållenformulering på ett för alla klart sätt fånga in just det som åsyftas meningenting annat. SEH-kommitténhar föreslagit formuleringen att den fristående skolans undervisning skall geväsentligen samma kunskaper och färdigheter som och även i övrigtväsentligen svara mot grandskolans mål. Denindelning som gör passar enligt min mening väl in på deresonemang som jag, till stora delar i överensstämmelse med kommittén, harfört rörande fömtsättningarna för skolpliktens fullgörande i fristående skola.Jag viU särskilt peka på att det är angeläget att framhålla att skolgångenskall ge inte bara kunskaper och färdigheter. annan remissinstans tycks i kommitténs förslag fill formulering ha läst inlängre gående krav på likheter med gmndskolan än som följer av motiveringentill texten. Detligger i sakens natur att lagbestämmelser om förulsättningama för skolpliktensfuUgörande i en fristående, skola måste läsas mol bakgmnd av bestämmelsernassyfte och med hänsyn till vad som uttalas i förarbetena. Vad del är fråga om äratt säkerställa att skolplikten inte urholkas. En elev skaU inte genom skolgångi en fristående skola gå miste om något väsenfiigl som eleven skuUe ha fått igmndskolan. Självfallet finns det inte något hinder mot att skolansundervisning omfattar ett ämne som saknas i grand- 1982/83:1 72 skolaneUer att skolan som ett särskUt mål har alt ge en fostran eller enutbildning med betoning av de estefiska värdena, för att ta några exempel. Föratt försöka förebygga missförstånd av det slag som jag berört föreslår jagatt ordet "samma" undviks i lagtexten och atl det i denna talas omgrandskolans "allmänna" mål. Jag föreslår formuleringen att skolansundervisning skall ge kunskaper och färdigheter som till art och nivåväsentligen svarar mol de kunskaper och färdigheter som gmndskolan förmedlaroch alt skolan även i övrigt skall väsentligen svara mot gmndskolans allmännamål. Beträffandeinnebörden av kravet vill jag fill vad jag fömt har anfört foga någraytterligare kommentarer. Jagbehandlade i den allmänna motiveringen frågan om kunskaper och färdigheter isvenska språket. Som framgår av min redovisning pågår utredningsarbetebeträffande bl.a. undervisningen av invandrarbarnen. Min syn på svenskaspråkets roll utgår från nuvarande förhållanden. Framtiden får utvisa omresultatet av utredningsarbetet eller andra nya faktorer mofiverar förändringari synen pä bl.a. betydelsen av svenskspråkig undervisning för invandrarbarnoch andra barn under deras skolpliktstid. Närdet gäller föratsättningarna för skolpliktens fullgörande i en friståendeskola måste man enligt min mening i rådande läge även när del gäller svenskaspråket utgå frän en jämförelse med gmndskolans nuvarande undervisning. Dekunskaper och färdigheter i svenska språket som förmedlar är avcentral betydelse för elevernas fortsatta tUlvaro här i landet. Denfärdighelsnivå som elevema uppnår när del gäUer atl tala och skriva svenska ärresultatet inte bara av lekfionema i ämnet svenska ulan också av altundervisningen i andra ämnen bedrivs på svenska språket. Detta gäller både barnmed svenska som modersmål och, normalt än mer, bam som har ett annat modersmål.Ett krav på en till stor del svenskspråkig undervisning måste därför ställasäven på fristående skolor i allmänhet (beträffande skolor med internationelltinriktad undervisning för bl.a. här fiUfälligt bosatta barn får jag hänvisatill vad jag anför under 34a §). Kravetpå svenskspråkig undervisning fär inte sträcka sig längre än syflel med kravetmofiverar. Inslag av undervisning på ett annat språk måste givetvis fåförekomma. Detta gäller naturligtvis oavsett om det andra språket är elevemashemspråk eller inte. Det kan självfallet diskuteras var gränsen för kravet påsvenskspråkig undervisning bör dras. Jag har redan i den aUmänna motiveringenuttalat uppfattningen alt den övervägande delen av undervisningen skall ske påsvenska. Annars kan inle del allmänna kravet på att en fristående skola skall förmedlaväsentligen det som gmndskolan ger anses uppfyllt. När jag talar om denövervägande delen fömlsälter jag alt undervisningen pä svenska språket, om denomfattar endast drygt hälften av hela undervisningen för eleverna, fär det angivnautrymmet främst inom ramen för ämnen där språkel kommer fill slor 1982/83:1 73 användningoch inte koncentreras lill ämnen där språket har mindre betydelse, t.ex.idrott och slöjd. Delfinns fall där det inte går alt tillämpa principen om en fill övervägandedelen svenskspråkig undervisning pä samma sätt som annars. Jag tänker på falldär ett barn när det börjar sin skolgång i svensk skola har mycket bristfälligakunskaper i svenska. För ett sådant bam behöver särskilda insatser göras medundervisning på barnets modersmål, innan bamet kan följa svenskspråkigundervisning. Hur som behövs innan undervisningen kan ske tiUövervägande delen på svenska varierar från bam tiU bam. Givelvis måste enfristående skola för varje barn få göra de särskilda insatser som bamet behöveri detta hänseende. Sådana insatser sker också inom grandskolans reguljäraverksamhel. Igrandskolan förekommer på låg- och mellanstadierna såsom försöksverksamhetvissa anordningar med undervisning på hemspråk vilka i en del fall i praktikensträcker sig längre och omfattning än som krävs för att fillgodose detsyfte som jag senast har berört. Erfarenhetema av denna försöksverksamhetkommer att ingå i underlaget för nu pågående utredningsarbete. Det är alltsåen öppen fråga vad försöksverksamheten resulterar i. Försöksverksamheten börinte kunna utgöra skäl för att godta motsvarande anordningar vid en frislåendeskola. Jag har i del föregående angett vad som t. v. bör gälla för defristående skolornas del. Enligtnuvarande bestämmelser gäller som krav för godkännande att den friståendeskolan förestås av en person som har tillräcklig skicklighet för undervisningenoch som är väl lämpad att förestå en skola. Jag föreslår ingen motsvarighettill denna reglering i paragrafens nya lydelse. Enligt min mening ligger i delallmänna kravet på vad den frislående skolan skall förmedla krav på attundervisningen bedrivs på etl tillfredsställande sätt och på att skolan har denledning som behövs för detta. Del finns inle skäl att ha föreskrifter om hurden fristående skolan skall uppfyUa dessa krav. Enligtnuvarande föreskrifter skall ett lämnal godkännande återkallas, om skolan intelängre uppfyller angivna viUkor eller om det befinnes att undervisningen intehandhas med tillräcklig skicklighet eller att verksamheten annars inte bedrivspå ett tUlfredsställande sätt. En föratsättning för ålerkallelse är vidare atlrättelse inte vinns genom hänvändelse till skolans ledning. vUlkor som fmns angivna i första stycket i den nya lydelsen ligger enligtmin mening att undervisningen handhas med tillräcklig skicklighet och attverksamheten annars bedrivs på ett tUlfredsställande sätt. Jag vill isammanhanget påpeka att endast sådana bristfalligheter som inverkar påverksamheten för eleverna är relevanta när det gäller frågan om skolpliktenskaU få fullgöras i skolan. Att det kan finnas brister av annat slag -t. ex.att bokföringen inte sköts tUlfredsställande - kan föranleda ingripan- Prop.1982/83:1 74 defrån samhällets sida på samma sätt som gäller för annan verksamhet än skola,men sådana brister bör inle i och för sig vara grund för ålerkallelse. Jaganser alltså att som enda gmnd för ålerkallelse bör gälla att skolan intelängre uppfyUer villkoren för godkännande. Liksomhittills bör gälla att tillfälle att avhjälpa bristerna skaU ges. Enligt minmening bör hänvändelse allfid ske till huvudmannen som ju är den för skolanansvarige. Detta hindrar självfallet inte alt kontakt först tas med rektoreller motsvarande. En sådan ordning torde normalt vara den naturligaste. Avskäl som har redovisats i den aUmänna motiveringen föresläs i denna paragrafbestämmelser om alt barn som är endast tillfälligt bosatta i landet eller somhar andra särskilda skäl att få en undervisning med intemationeU inriktning fårfullgöra sin skolplikt i en frislående skola med sådan undervisning(internationell skola), om skolan av regeringen har godkänts för ändamålet. Deninternationella inriktningen innebär att undervisningen förbereder elevema förfortsatt skolgång eUer annan verksamhet utomlands. Utgångspunkten är alltså enannan än den som gäller för gmndskolan och fristående skolor i allmänhet.Läroplanen blir en annan. Idetta sammanhang viU jag peka på följande när det gäller frågan om särskildaskäl för etl bam som inte är endast tillfälligt bosatt här i landet att få eninternationellt inriktad undervisning. Ett sådant barn har i princip intemindre behov än barn i aUmänhet av kunskaper i svenska och om svenskaförhållanden. En internationell skola kan med sitt speciella syfte intetUlgodose dylika behov i samma utsträckning som grandskolan och friståendeskolor i allmänhet. Därför måste det föraisättas alt barnet på annat sätt ängenom skolan t. ex. genom särskilda insatser från föräldrarnas sida får dekunskaper i nämnda avseenden som de behöver. Om denna grundläggandefömtsättning är uppfylld kan en intemationelll inriktad undervisning tänkasvara tiU nytta för barnet.