prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — De skattskyldiga måste lämna en speciflkation till RSV25 dagar efter varje redovisningsperiods utgång som utgör underlag fördeklarationen. En ändring som innebär att också inbetalningen skall ske ianslutning till inlämnandet av speciflka-tionen bedöms av utredningen inteinnebära några administrativa problem. Mot bakgmnd härav föreslär utredningenatt betalningsperioden förkortas frän 35 . Föratt ge de skattskyldiga tid att anpassa de administrativa rutinerna och för attvidta nödvändiga finansiella åtgärder föreslår skattekreditutredningen attförändringarna träder i kraft först . Remissinstansernahar i allmänhet endast behandlat skattekreditutredningens förslag såvitt avsermervärdeskatten. Av dem som behandlat utredningens övriga förslag har , och funnit det möjligtatt klara av en förkortad betalningsperiod och har inga invändningar motförslagen. håller med utredningen att det äradministrativt möjligt att 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 84 En förkortning skulle dock innebära alt enavsevärd del av redovisningsperiodens fakturabelopp ännu inte betalats till denskattskyldige och att denne därför skulle få förskottera skatten. De fiesta avlandets bryggeriföretag skulle, menar föreningen, försättas i en allvarliglikviditetskris den 25:e i om förslaget genomfördes. Föreningen hardärför avstyrkt förslaget. RSVhar påpekat att en posiflv s. k. engångseffekt också uppkommer förtobaksskatten under det budgetär som förslaget genomförs. Fullmäktige iSveriges riksbank har framhållit att frågan om ett preliminärt debiteringssystembör prövas mer ingående. Föregen del anser jag att skattekreditutredningens förslag till ändrad kredittidför dryckes- och tobaksskatt är väl avvägt. Det är helt klart att deskattskyldiga behöver efter redovisningsperiodens utgång för attöver huvud taget kunna göra en riktig deklaration. Även skatteadministrationensarbete minskar om är rimligt avvägd. Jag delar också utredningensbedömning att det skulle leda till administrativa nackdelar omredovisningsperioderna blev kortare än en kalendermånad. En betalningsperiodpå får anses vara en lämplig och väl avvägd period. Förindirekta skatter bör den generella inriktningen enligt min mening vara allredovisningsperioden uppgår till en månad och atl del finns en betalningsfristom , vilket innebär en genomsnittlig skattekredit om 40 dagar.Avvikelser från denna huvudprincip bör ske endast om särskilda skäl föreligger.Denna princip bör också vara vägledande för skattekreditutredningens fortsattaarbete då det gäller övriga punktskatter, såvida det inte finns särskilda skälsom motiverar andra perioder. Någrainvändningar har inte framförts när det gäller en ändring av skattskyldighetensinträde för Vin- & Spritcentralen. Tvärtom har framhållits att enhefligaregler är att föredra. Skattskyldigheten bör således grundas på leverans ochinte pä betalningsströmmarna även i fråga om dryckesskatt på spritdrycker ochvin. har också föreslagit att bestämmelsema ändras, säatt däri anges att deklarationen skall ha kommit in till RSV senast den 25:e imånaden efter redovisningsperiodens slut och inte som skall insändas inomviss tid. De nyare punktskatter som införts under senare är - t. ex. reseskatten,kassettskatten, skatten på videobandspelare och vattenkraftsskatten -innehåller alla bestämmelser om att deklarationen och därmed betalningen skallvara inkommen till RSV en viss dag. Som också framhållits avpunktskatteutredningen möjliggör en sådan bestämmelse en enkel kontroll av attdeklarationsskyldigheten har fullgjorts i rätt tid. Detta system bör därför nuinföras pä dryckes-och tobaksskatten och framgent på hela punktskatteomrädet.Lagen om tobaksskatt ger RSV möjlighet alt medge annan tid för deklarationensavgivande. Denna möjlighet saknar praktisk betydelse och bör därföravvecklas i samband med nu behandlade ändringar. Vid remissbehandlingen harframförda synpunkter föranlett vissa redaktionella ändringar i lag- Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 85 De nu behandlade förslagen kräver ändring av 6 §lagen om tobaksskatt samt 9 och 12 §§ lagen om dryckesskatt. Ändringarna bör såsom utredningen föreslagit träda i kraftden . Härigenom får berörda skattskyldiga möjlighet att anpassasig och sina mtiner till de nya bestämmelserna. Med hänsyn till lagstiftningsärendets enkla beskaffenhetanser jag att något yttrande från lagrådet inte behöver inhämtas. Statsfinansiella effekter av en förkortad kredittid förtobaks- och dryckesskatt I flnansplanen (prop. 1982/83:100 bil. 1 s. 49-50)redogjorde jag mera utförligt för de effekter på statsflnanserna som kan uppståvid bl. a. en förkortning av skattekredittiden. Sammanfattningsvis är treaspekter av intresse, nämligen förändringen av den genomsnittliga likviditetenöver budgetåret, effekten på statsskuldräntorna samt eventuellaengångsef-fekter som under omläggningsåret kan uppstå rent kassamässigt vidstatsbudgetens bokslutstidpunkt . De förslag till förkortning av skattekrediterna förtobaks- och dryckesskatt, som jag har föreslagit skall tillämpas fr.o.m. år1984, innebär att likviditets- och ränteförmånerna minskar för de skattskyldigasamtidigt som statens likviditet förstärks. Effekten på statsskuldräntorna härleds ur dengenomsnittliga förändringen av likviditetsställningen. Denna effekt är realoch bestående även efter /84. Den engångseffekt som inträffarunder /84 är ett resultat av att det under detta budgetårflyter in skatteinkomster för en månad mer än normalt. Denna effekt är avredovisningsteknisk natur och ger inga ytteriigare likviditets- ochränteeffekter utöver de tidigare nämnda. I följande uppställning sammanfattasde statsfinansiella effekterna av de förslag till förkortade kredittider somjag nu presenterat. Effekterna har beräknats uflfrån riksrevisionsverketssenaste inkomstberäkning. Statsnnansieila effekter av förslagen till förkortadekredittider Minskad statsskuld-räntebelastning vid ränta' Skatt på malt- och - 4 -102 Statliga utläningsräntan för /84. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 86 Åtgärdernainnebär en genomsnittlig likviditetsförstärkning för staten om inemot 800 milj.kr., vilket medför en bestående effekt i form av minskning avstatsskuldräntorna om ca 100 milj. kr. för helår räknat. För /84blir ränteeffekten drygt en tredjedel av helårseffekten. Under budgetåret1983/84 uppträder också en positiv engångseffekt om inemot . Jaghar därvid även räknat med en engångseffekt för tobaksskatten, vilken intemedräknats i skattekreditutredningens betänkande. De administrativamerkostnaderna till följd av förslagen beräknas bli obetydliga och bör kunnahanteras inom givna resursramar. 2 Skatterna på energi m. m. Ibudgetpropositionen 1983 (prop. 1982/83:100 bil. 14 s. 108) angavs att fråganom energibeskattningens utformning skulle behandlas i en proposition undervåren 1983. Detta är fortfarande avsikten. Övervägandenabeträffande energibeskattningens framtida utformning har visat alt det finnssåväl energipolitiska som statsfinansiella skäl för vissa skattehöjningar.Enligt min mening bör vissa större skattehöjningar på energiområdet genomförasfr.o.m. Dessa höjningar ligger i linje med den inriktning avenergiskattesystemet som kommer alt föreslås. Mot denna bakgrund villjag i det följande, efter samråd med chefen för ochmed statsrådet , ta upp dels de skattehöjningar som bör genomföras, delsnågra av de förslag som bör ingå i den proposition som skall lämnas senare ivår. Det är enligt min meninginte möjligt atl låta mervärdeskatten omfatta energiområdet utan att samtidigtha kvar en beskattning av näringslivets energiförbrukning. En sådan beskattningär viktig från statsfinansiell synpunkt och dessutom nödvändig för att få tillstånd de energiinvesteringar som enhgt de energipoliiiska riktlinjerna behövsunder . Remissutfallet på energiskattekommitténs betänkande (SOU1982:16-17) Skatt pä energi visar att en kombination av mervärdeskatt ochstyrmedelsskatt skulle medföra flera betydande olägenheter. Med hänsyn härtillbör mervärdeskatten inte ändras så att den kommer alt omfatta energiområdet.Den nuvarande ordningen med differentierade punktskatter bör därför behällas. Deskattehöjningar som bör genomföras bör omfatta både bensin, olja ochelektrisk kraft. En lämplig avvägning är att skatterna höjs med perliter när det gäller bensin och . per m när det gäller olja. Den godaflllgången pä relativt billig elektrisk kraft bör i förstahand utnyttjas inom industrin. Det finns därför anledning att inte låtaskaltehöjningen på elektrisk kraft omfatta den del av industrins förbrukningsom ligger över 40000 kWh . Höjningen bör bestämmas till per kWh. 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 87 F.n. gäller att fotogen med tillsats som möjliggör drift av snabbgåendedieselmotor är belagd med energiskatt (. per m). Av praktiska skäl är detlämpligt att skatten pä denna produkt är densamma som pä oljan. Fotogenskattenbör därför höjas sä att så blir fallet. Höjningenav skatten på bensin motiverar också en höjning av skatten pä gasol ochmotoralkoholer. I enlighet med de principer som har tillämpats börhöjningen bestämmas till hälften av skattehöjningen pä bensin, dvs. till 15 öreper liter. Vidare bör i likhet med vad som har skett kilometerskattenhöjas för de fordon som är kilometerskatleplik-tiga. Jag återkommer strax tilldenna fräga. Dennedsättning av allmän energiskatt som medges industriföretag med högenergiförbrukning innebär att skattehöjningar pä energiområdet inte får någonstyreffekt på de företag som har medgetts energiskattenedsätt-ning. För år 1983har regeringen tillämpat principen att nedsättning medges omenergiskattebelastningen för ett företag överstiger 1,av de tillverkadeprodukternas försäljningsvärden när det är fräga om förädling av skogsproduktereller 1,när det är fråga om annan tillverkning. För att ge den föreslagnaskattehöjningen på olja en styreffekt även för de större energianvändarna kanden del av skatten som svarar mot skattehöjningen undantas vid beräkningen avindustrins skattenedsättning. Regeringens nedsättningsbeslut bör utformas pädetta sätt . Vidutformningen av energibeskattningen bör ytterhgare ett par förhållandenbeaktas. Skatten pä kol och koks är f. n. mycket låg. Det finns enligt minmening anledning att i viss män öka denna beskattning. Tillräcklig anledningatt ta ut skatt på kol och koks som används som råvara i metallurgiskaprocesser finns knappast. Även denna fråga bör behandlas i den proposition omenergibeskattningen som jag har nämnt bör föreläggas under våren.I den propositionen bör också kunna föreslås att inhemska bränslen undantasfrån mervärdeskatt och frän förmånsbeskattningen vid inkomsttaxeringen. Genomde nu föreslagna skattehöjningarna kommer skatten pä bensin att uppgå till 201öre per liter, på gasol flll per liter, på motoralko-. holer till 92öre per liter, på olja till . per m samt på elektrisk kraft till 5,2 öreper kWh utom för industrins förbrukning över 40000 kWh dä skatten är perkWh och för hushällsförbrukningen i vissa kommuner främst i norra dåskatten är per kWh. Den nu föreslagna skattehöjningen på bränslen börgöras sä att den allmänna energiskatten höjs med per liter när detgäller alla bränslen och att återstoden av höjningen görs i lagen ombensinskatt. Jagvill nu återgå till frågan om höjningen av kilometerskatten. I likhet med vadsom har beslutats vid höjningarna av skatterna pä energi åren 1978, 1979 och1980 bör kilometerskatten för de brännoljedrivna fordonen och släpvagnarna tilldessa fordon höjas. Vid de föregående tillfällena har den ärliga fordonsskattenhöjts för brännoljedrivna trafiktraktorer och Prop.1982/83:150 Bilaga 1 Reviderad Finansplan registrerade motorredskap samt för släpvagnar tilltraflktraktorer och registrerade motorredskap. Detsamma bör gälla . Vid utformningen av de nya skattesatserna förkilomelerskatten och fordonsskatten bör den föreslagna höjningen av skatten påoljan beaktas. Kilometerskatten och, för vissa fordon, fordonsskatten bör höjasså mycket att höjningen, tillsammans med höjningen av skatten pä oljan motsvararhöjningen av bensinskatten. Utformningen av skattehöjningen för de olikafordonskategorierna bör följa samma principer som vid de föregåendehöjningarna. För personbilarna bör höjningen vara så stor att densammanlagda skattehöjningen per kilometer motsvarar höjningen av bensinskattenomräknad till öre per kilometer. I fräga om lastbilarna bör kilometerskatten höjasprocentuellt så mycket all höjningen tillsammans med höjningen av skatten påoljan motsvarar höjningen av bensinskatten. Skatten på de allra lättastelastbilarna, som närmast kan jämföras med personbilar, bör dock höjas pä sammasätt som skatten för personbilarna. Även skatten för de minsta bussarna bör höjaspä det sättet under det att de tyngre bussarna bör fä måttliga skattehöjningar.Fordonsskatten för de brännoljedrivna trafiktraktorerna och registrerademotorredskapen bör höjas i ungefär samma utsträckning som bensin-skaUen, dockmed beaktande av höjningen av skatten på oljan. När det gäller släpvagnarna börendast de som har en skattevikt över omfattas av skattehöjningen.Skallen för dem som endast dras av bensindrivna fordon bör dock varaoförändrad. Av praktiska skäl bör skatten höjas för samtliga släpvagnar somdras av trafiktraktorer och registrerade motorredskap. Kilometerskatten för de utlandsregistrerade fordonen börhöjas med i princip samma belopp per kilometer som föreslås för de svenskafordonen. De föreslagna skattehöjningarna på bränslen och elektriskkraft bör träda i kraft . I likhet med vad som beslöts vid densenaste höjningen av skatten pä elektrisk kraft (SFS 1981: 344) bör särskildhänsyn tas till det använda mätaravläsningssystemet. Höjningen av vägtrafikskattenbör av praktiska skäl i träda i kraft . Med hänsyn till lagstiftningsärendets enkla beskaffenhetanser jag alt något yttrande frän lagrådet inte behöver inhämtas. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 89 3 Utnyttjande av finansfullmakten, m. m. m. /80 infördes nya former för en samlad redovisning avutnyttjandet av finansfullmakten (prop. 1978/79:100 bil. 2, FiU 40, rskr 453).Kompletleringspropositionen bedömdes då som lämplig för denna redovisning ochför en redovisning av övriga konjunktur- och arbetsmarknadspolitiskabemyndiganden. Hemställan om en ny finansfullmakt och om utnyttjande av dennaför det nästföljande budgetåret skulle läggas fram vid samma tillfälle. Vidareavskaffades systemet med successiva avlyft (s. k. påfyllningar) avfinansfullmakten. Regeringen skulle i stället pä tillläggsbudget hemställa omutvidgad finansfullmakt om arbetsmarknadsläget krävde insatser utöver vad somkunde tillgodoses genom ianspråktagande av den givna finansfullmakten. Jagskall mot bakgmnd av dessa överväganden redovisa hur finansfullmakten harutnyttjats från föregående redovisningstillfälle t.o.m. . Dennaredogörelse, som alltså avser av /82 ochstörre delen av /83, bör bringas till kännedom. Regeringenhar av bemyndigats att, om arbetsmarknadsläget kräver det, /82 besluta om utgifter inflll ett sammanlagt belopp av 2 500milj. 1980/81:150 bil. 2, FiU 40, rskr 421). 1981/82:150,bil. 2, redovisades de åtgärder som under /82 t. o. m. den 21april 1982 hade beslutats med stöd av flnansfullmakten. Jag avser nu att lämnaen närmare redovisning av de åtgärder i sysselsättningsfrämjande syfte sombeslutades efterföljande dag. Genom beslut sagda dag utnyttjadesfinansfullmakten för sysselsättningsskapande åtgärder inom byggarbetsmarknaden.Beslutet avsåg tidigareläggning av bl. a. byggnadsarbeten för polisväsendet(20,1 milj. ), kriminalvården (38,7 milj. och (59 milj. samt byggande av statliga vägar (181,3 milj. och järnvägar(113,9 milj. Sammantaget uppgick tidigareläggningarna till 579941000 kr.Under återstoden av det gångna budgetåret utnyttjade regeringen intefinansfullmakten. Inkl. de av min företrädare redovisade utnyttjandenadisponerades . under /82. Närdet gäller finansfullmakten och dess utnyttjande för innevarande budgetår villjag erinra om följande. Riksdagenhar dels bemyndigat regeringen att, om arbetsmarknadsläget kräver det, fördetta budgetår besluta om utgifter intill ett sammanlagt belopp av 2500 milj.kr. 1981/82:150 bil. 2, FiU 40, rskr 393), dels i skrivelse den 17december 1982 bl. a. anmält sitt beslut att höja finansfullmakten till 3500milj. 1982/83:50, FiU 21, rskr 108). Fullmakten får Hksom tidigareanvändas för finansiering av tidigareläggning, utvidgning eller påskyndande avstatliga investeringar som normalt finansieras med anslag pä statsbudgeten samtför beredskapsarbeten och för bidrag till 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 90 kommunalaprojekt för investering och sysselsättning. Bidragsprocenten för kommunalaprojekt får fastställas av regeringen med hänsyn till ändamålet, dock högsttill . Vidare får finansfullmakten användas för bidrag till näringslivet ochbostadssektorn. Härvid får gällande bidragssatser tillfälligt förhöjas tillhögst . /83 t.o.m. har flnansfullmakten disponeratsgenom beslut , , , den 21 oktoberoch . Genombeslut utnyttjades fullmakten med 240 milj. kr. för beredskapsarbeten.Den 9 september samma är beslöts om . för tidigareläggning av bl.a. byggnadsarbeten för polisväsendet (94,9 milj. ), kriminalvärden (26,8milj. ), inom verksamhetsområde (152,6 milj. )samt för byggande av statliga vägar (420,9 milj. och järnvägar (102,2milj. Beslutet innebar att 100 milj. kr. disponerades förstatsbidrag till kommunala aktiviteter för arbetslös ungdom. Genom beslut den21 oktober anvisades 90 milj. kr. för bidrag till ungdomsplatser samt1017096000 kr. för tidigareläggning av bl. a. byggnadsarbeten för polisväsendet(52,1 milj. ), domstolsväsendet (49,5 milj. ), kriminalvården (22,2 milj.kr.). (37,5 milj. och inom utbildningsdepartementetsverksamhetsområde (26,7 milj. samt för byggande av stafliga vägar (495,6milj. ), järnvägar (59,9 milj. ), flygplatser (122,3 milj. ochteleanläggningar m.m. (44,9 milj. beslöts om 5,5 milj.kr. till flygplatser m. m. Genomdessa fem beslut har sammanlagt . av dengivna finansfullmakten. Fram till har några ytterligare utnyttjanden av finansfullmakteninte beslutats. Somjag tidigare nämnt bör emellertid finansfullmakten nu tas i anspråk förytterligare sysselsättningsfrämjande åtgärder. Vederbörande statsråd kommersenare denna dag att ge en närmare redovisning av syftet härmed. Redovisningenför av detaljerna i detta ärende torde få anstå till nästa årskompletteringsproposition. Vidsidan av finansfullmakten har lämnat regeringen ett antal konjunktur-eller arbetsmarknadspolitiskt motiverade bemyndiganden. De olika bemyndigandenasom har lämnats för /83 är följande. Inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde: Regeringen har bemyndigats att medgeöverskridande av utgiftsramarna för det mihtära försvarets och civilförsvaretom det behövs av konjunktur- eller beredskapsskäl. Inombostadsdepartementets verksamhetsområde: Under förslagsanslaget Vissbostadsförbättringsverksamhet m. m. har regeringen bemyndigats att ändra ramenför räntefria förbättringslån om det behövs av sysselsättningsskäl. Under reservationsanslagenAnordningsbidrag m.m. flll all- Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 91 Upprustningsbidrag m. m. till allmänna samlingslokaler samtLän för allmänna samlingslokaler får ramarna för bidrag resp. lån överskridasom det behövs av sysselsättningsskäl. Även under anslaget Tilläggslån tillkulturhistoriskt värdefull bebyggelse kan beslutsramen vidgas om det behövs avsysselsättningsskäl. Avde bemyndiganden som jag nu har redovisat fram till denna dag har ramarna förbidrag resp. lån till allmänna samlingslokaler höjts med sammanlagt 10 milj.kr. under /83. Regeringen bör, som chefen förbostadsdepartementet återkommer till , höja dessa ramar ytterligareför /83 samt för /84. Redovisning av detaljernai detta ärende torde få anstå till nästa kompletteringsproposition. Vidare börregeringen av sysselsättningsskäl föreslå att för /84förlänga de av beslutade reparationslånen för bostäder. Jag harerfarit att chefen för senare denna dag kommer attredovisa detta förslag. Regeringendisponerar för innevarande budgetär, som jag tidigare nämnt, en finansfullmaktom 3 500 milj. kr. Jag förordar att fullmakten, i enlighet med tidigare årspraxis, för /84 tas upp med 2500 milj. kr. Omsysselsättningsläget så kräver kan regeringen återkomma till i dennafråga. Finansfullmakten bör få disponeras på samma villkor som gäller förinnevarande budgetår. Iskrivelse den II hemställer attregeringen skall få utnyttja finansfullmakten för kurskostnader inom arbetsmarknadsutbildningen.Jag finner, efter samråd med chefen för , attsådant behov inte föreligger. Jag är därför inte beredd att flllstyrkaarbetsmarknadsstyrelsens framställan i denna del. 4 Vissa taxe- och avgiftsfrågor Jaghar fldigare vid min anmälan av budgetpolitiska riktlinjer för budgetåret1984/85 tagit upp vikten av att myndigheterna i sin reguljära verksamhet meraktivt bevakar möjligheterna till inkomstförstärkningar via taxor och avgifter. Avgiftsbeläggningav myndigheternas tjänster har huvudsakligen tvä syften som i praktiken oftauppträder . Det första är att påverka efterfrågan på den berördatjänsten eller varan. Det andra är att ge minskad anslagsbeslastning eller attskapa budgetmässigt utrymme för andra statsutgifter. Det är därför naturligtatt avgifterna omprövas i samband med budgetarbetet. Myndigheternabör överväga att avgiftsbelägga tjänster och varor, som inte äravgiftsbelagda. En myndighet vars efterfrågevolym överstigerproduktionskapaciteten bör t. ex. överväga om det är förenligt med verksamhetenssyfte att genom en avgiftsbeläggning styra den totala efterfrå- Prop.1982/83:150 Bilaga 1 Reviderad Finansplan 92 gan.Likaså bör myndigheten överväga om det är motiverat att se över de principerför avgiftsberäkningar eller taxesättning som f. n. tillämpas. Närmyndigheterna gör dessa överväganden bör prövningen ske utifrån de ekonomiskakrav som statsmakterna kan ha formulerat för verksamheten. Vid eventuellavsaknad av sådana fastlagda mål bör myndigheten lämna underlag förstatsmakternas ställningstagande. Idetta sammanhang vill jag ta upp frågan om möjligheter att ta utavgifter för sin medverkan vid olika tullförrättningar. Statskontoret hargivits i uppdrag att gemensamt med generaltullstyrelsen och riksrevisionsverketgöra en översyn av gällande bestämmelser om tullförrättnings-avgift samt utredafömtsättningarna för att introducera en tullklarerings-avgift. Syftet skullevara att möjliggöra för att ta ut avgifter för sin medverkan inomandra områden och på andra tider än de som normalt gäller för trafik. Iuppdraget skall beaktas de effekter en sådan avgift kan fä förtrafikförsörjningen och konkurrensneutraliteten mellan olika transportmedel. Tullverketsverksamhet är sä gott som helt anslagsfinansierad. Av anslagför förvaltningskostnader uppgående till 634 milj. kr. för innevarandebudgetär, kan beräknas att ca 230 milj. kr. går till förrättningsverksamhet.Av kostnaderna för tullförrättningar kan beräknas avse verksamhet utomnormal förrättningstid och förrättningsplals. Om full kostnadstäckning för t.ex. färje- och flygtrafik togs ut för förrättningar utom normal tid och platsskulle detta inbringa intäkter inemot 100 milj. kr. förutsatt att ingastyreffekter följer av avgiftsbeläggningen. De intäkter som vid nuvarandekostnadstäckning beräknas inflyta under /83 uppgår till drygt 4milj. Detförfattningsmässiga stödet för avgiftsbeläggning av tullförrältningar återfinnsi tullstadgan 80 § (1973:671). Enligt denna paragraf har generaltullstyrelsenatt - fastställa område och tid inomvilken tullförrättning sker utan kostnad - föreskriva efter samråd medkommerskollegium i vad män tullförrättning för viss trafik skall ske utankostnad för allmänheten - fastställa efter samråd medriksrevisionsverket taxa för avgiftsbelagda tullförrättningar - medge nedsättning av ellerbefrielse frän förrättningsavgift. Itullordningen 233-236 §§ meddelar generaltullstyrelsen de föreskrifter somgäller angående avgifter för tullförrättningar.