prop · G603134 · 1982-12-31 00:00:00 — Det finns varianter från en låg grad av integration medbara en gemensam huvudförhandling i båda målen tUl ett från böljan integreratförfarande vUket innebär bl.a. att talan i skattemålet och talan iskattebrottmålet väcks i samma domstol. För att helt ta vara på fördelarna bören fuUständig integration stäUas upp som mål. Detmåste resas särskilda krav på en domstol som skall handlägga både skattemål ochskattebrottmål. Kraven gäller kunskaper, erfarenheter, medverkan av nämndemän,handläggningsformer m.m. Detta beskrivs närmare. Viavvisar tanken på att inrätta fristående specialdomstolar. En central frågablir om någon av de existerande domstolarna, dvs. Prop.1982/83:134 49 tingsrätt,i nuvarande sammansättning skulle kunna döma i både skattemål ochskattebrottmål. Trots betydande olikheter går utvecklingen mot att skiUnadernablir mindre meUan allmän domstol och förvaltningsdomstol. Som exempel kannämnas förändringar av själva domstolsorganisationen och rekryteringen avdomare men även reglerna för handläggningen. Ingen av de nämndadomstolarna är dock i dagens läge och i sin nuvarande skepnad lämplig attsamtidigt handlägga både skattemål och skattebrottmål. I stället bör man ta tUlvara inslag från båda håll och anpassa såväl sammansättning som förfarande tiUen gemensam handläggningsform för skatte- och ansvarsfrågan. Iförsta instans skall domstolen bestå av två juristdomare - en från förvaltningsdomstoloch en från allmän domstol samt nämndemän. Härigenom blir domstolen välkvalificerad. I andra och tredje instans skall domare från både kammarrätt ochhovrätt, resp. regeringsrätten och högsta domstolen delta. Ettnytt inslag blir att nämndemän kommer att medverka i skattemål även i andrainstans på samma sätt som de nu gör när hovrätt dömer brottmål. Det skall dockbara gäUa när skattemål handläggs gemensamt med skattebrottmål. HandläggningenskaU mynna ut i en huvudförhandUng. Också det blir ett nytt inslag vad gällerskattemålen. Vi ser inte detta som någon nackdel. Det kan tvärtom ha betydandefördelar att skattemålet avgörs efter en muntlig huvudförhandUng. Våraförslag innebär bl.a. att domstolens kompetens, sammansättning och arbetsformerblir desamma oavsett om målen placeras i aUmän domstol eller iförvaltningsdomstol. Valet får göras med hjälp av andra kriterier. Efter endiskussion av för- och nackdelar med de båda lösningarna finner vi attövervägande skäl talar för att placera målen i förvaltningsdomstol. Iavsnitt 8 finns också bl.a. ett avsnitt om hur oUka mer komplicerade kombinationerav mål skall handläggas, ett om häktning och ett om hur parts försök att förhalaprocessen skall motverkas. Avslutningsvis diskuterarvi hur de förändringar vi föreslår kan genomföras. Eftersom det kan ta tid attgenomföra reformen fullt ut pekar vi på möjligheten att gå fram etappvis. Vissaav våra förslag är sådana att de kan genomföras snabbt. Andra fömtsätter dockfortsatta överväganden vars former och omfattning naturligtvis får bero på hurvåra förslag tas emot. Promemorianinnehåller inte några förslag till lagtext. Det har inte heller varit våruppgift att utforma sådana. Vår promemoria är en konkret hållen idéskiss somskall stimulera till debatt om och initiativ fiU hur skattebrott skaU bekämpas. Vivill framhålla att man|.i en sådan debatt inte bör jämföra vårt förslag med etttänkt idealtillstånd utan med den betydligt bistrare verklighet som omger oss.4 1982/83. Prop.1982/83:134 50 Sammanställningav remissyttranden över brottsförebyggande rådets promemoria (PM 1982:1)Skattebrott och skattemål Yttrandenöver promemorian har till avgetts av riksåklagaren (),(), (), (), (), aUmänna ombudet för meUankommunala taxeringar vid RSV, hovrätten överSkåne och , hovrätten för Nedre Nortland, fingsrätt, fingsrätt,, , kammarrätten i ,kammarrätten i , länsrätten i , länsrätten i Malmöhuslän, länsrätten i , länsrätten i , mellankommunalaskatterätten (MKSR), i , i Jämfiandslän, rättegångsutredningen (Ju 1977:06), utredningen (Fi 1973:01) omsäkerhetsåtgärder m.m. i skatteprocessen (USS), juridiska fakultetsnämnden viduniversitetet i , , ,Föreningen . Föreningenauktoriserade revisorer revisorssamfundet SRS, FöreningenSveriges taxeringsrevisorer. Centralorganisationen /SR, (), i (LO) samt (). RÅhar bifogat yttranden från överåklagaren i , länsäklagarnai , , och län samt länsåklagaren för speciellamål . CentralorganisationenSACO/SR har överlämnat ett yttrande från . LO har överlämnat ett yttrandefrån . har tUldepartementet för kännedom överlämnat ett yttrande tUl TCO i anledning avpromemorian. Praktiskttaget samtliga remissinstanser har uttalat att handläggningstiderna iskattebrottmål f.n. är alldeles för långa och att åtgärder behöver vidtas föratt förkorta dem. En del remissinstanser har som skäl för en reform ocksåframfört att nuvarande ordning med separata förfaranden i skattemålet och skattebrotlmåletmedför att tiUgängliga resurser utnyttjas dåligt. Prop.1982/83:134 51 1.2 Orsakertill de långa handläggningstiderna Deflesta remissinstanser menar - i enlighet med vad som sägs i promemorian - attorsaken till de långa handläggningstidema i skattebrottmål framför allt är attsöka i det förhåUandet att själva skattefrågan oftast slutligt prövas avförvaltningsdomstol innan tingsrätten behandlar skattebrottmålet, eller iblandinnan ens åtal väcks. Man menar aUmänt att det är det faktum atthandläggningstiderna vid förvaltningsdomstolama - framför allt vid länsrättema- av flera skäl är långa som prakfiskt sett skapar de största hindren för ettsnabbt avgörande av skattebrottmålen. När väl skattefrågan blivit avgjord,avgör fingsrätten enligt de flestas åsikt i allmänhet brottmålet snabbt. Enannan viktig orsak tiU tidsutdräkten är enligt några remissinstanser attutredningen i skattedelen resp. brottmålsdelen inte görs parallellt, utan att fömndersökningeninte sällan kommer i gång först sedan t.ex. en taxeringsrevision avslutats.Detta sägs stundom ha sin förklaring i att skattemyndigheterna inte på ett tiUräckligttidigt stadium gör anmälan om brottsmisstanke till åklagaren. Någonremissinstans har också tagit upp organisationen av länsstyrelsernasskatteavdelningar som en orsak till att förfarandet drar ut . 1.3.1Omkonstmklion av det centrala skattebrottet Detråder i viss utsträckning delade meningar bland remissinstanserna i frågan humvidaen omkonstmklion av det centrala skattebrottet - i första hand från ett s.k. effektdelikttill ett s.k. farebrott - är ägnad att inverka på tingsrättemas möjligheter attdöma i skattebrottmål utan att invänta lagakraflvunnet avgörande iskattefrågan eller är i övrigt lämplig. Flera remissinstansermenar att uttalandet i promemorian om att det enligt gällande ordning "iprincip måste finnas ett lagakraflvunnet beslut i beskattningsfrågan innanallmän domstol kan avgöra ett mål om skattebedrägeri" är alltförkategoriskt. Till denna gmpp hör hovrätten över och , , , , kammarrätterna, länsrätten iGöteborgs och län, och rättegångsutredningen.Enligt denna åsikt bör skattebrott-målsprocessen i många - kanske t.o.m. deflesta - fall kunna genomföras innan taxeringsfrågan är slutligt avgjord. Mångaskattebrottmål är, sägs det, inte skattejuridiskt komplicerade, utan svärighetemahänför sig bara tiU bevisningen. Tingsrätterna är - menar man - stundom förokritiska vid sin prövning av om brottmålet kan avgöras utan hinder av attskattefrågan inte prövats slutligt. Deremissinstanser som nämnts saml ytterligare några bl.a. överåklagaren iGöteborg, RPS, länsrätten i och Föreningen Prop.1982/83:134 52 Sverigesåklagare menar att en omkonstruktion av skattebrottet inte bör övervägas. Somskäl för denna ståndpunkt anförs dels att en omkonstruktion inte behövs medhänsyn till det som sagts ovan och dels att en reform i varje faU inte alltidhjälper, t.ex. i de faU skattedomstolarna måste pröva om en viss uppgift varitoriktig eller ej. Till förmån för en översynav skattebrottets konstmktion har några remissinstanser uttalat sig, bl.a. RÅ,länsåklagaren i , RSV och . Bakom dennaståndpunkt torde ligga tanken att en omkonstmkfion av det centralaskattebrottet till ett s.k. farebrott skuUe underlätta handläggningen vidtingsrätt av sådana skattebrottmål, i vilka något lagakraflvunnet avgörande iskattefrågan inte föreligger. RRV "och länsrätten i länifrågasätter om en omkonstmklion inte borde gå ut på en ökad depenalisering avskattebrottsligheten, dvs. på att i störte utsträckning än låta denstraffrättsliga reaktionen ersättas av skattefiUägg. Deremissinstanser som uttalat sig i fråga om resursförstärkningar är ense om attsådana förstärkningar i varje fall inte ensamma kan lösa problemen med långahandläggningslider. När det gäller länsrättemas resurser menar några att merresurser borde tillföras för att bemästra balanserna och därmed avgöra även skaltemålenmed brottsmisstanke snabbare, medan andra har anfört att balansläget numera ärbättre och att länsrättsorganisafionen, så snart målen från den senastefastighetstaxeringen har avgjorts, snarare bör krympas. Det har också sagtsatt tillförsel av resurser på länsrättssidan knappast kan ha annat än marginellbetydelse för handläggningstiderna i det fåtal mål som är aktuella i dettasammanhang. Frånåklagarhåll och från den allmänna domstolssidan har anförts att åklagarna ochtingsrätterna borde tillföras mer resurser för att kompensera de insatser somsamhället gjort på polissidan i fråga om bekämpande av den ekonomiskabrottsligheten. Detråder mycket delade meningar i frågan om ett integrerat förfarande böreftersträvas och hur långt integrationen i så fall bör sträcka sig. Grovt settkan man säga följande. En gmpp remissinstanser släller sig negativa lill ettintegrerat förfarande och anser att reformbehovet kan tillgodoses minst likabra pä annat sätt och inom ramen för nuvarande system. En annan gruppremissinstanser menar att tanken på ett integrerat förfarande på olika stadierär intressant och bör utredas vidare, men att man bör företareformer inom ramen för nu gällande system. Inom denna grupp menar många att enintegration i varje fall på domstolssidan är en reform på lång sikt. Fleraanser att en fömtsättning för att ett integrerat Prop.1982/83:134 53 förfarandeskall få någon effekt är att de materiella och processuella regelsystemen förskatter och avgifter först ses över. Några få remissinstanser synes mena atten integration i enlighet med förslaget kan genomföras relativt snabbt ochutan större omgångar. Iavsnitt 2 nedan redogörs närmare för remissinstansemas inställning fiU ettintegrerat förfarande på olika stadier, och i avsnitt 3 upptas förslag till reformerinom ramen för nu gällande system. 2 Närmare om ett integrerat förfarande Mångaremissinstanser har uttalat sig till förmån för ett bättre och utökat samarbetemeUan skattesidan och de brottsutredande organen. Till denna gmpp hör bl.a.överåklagaren i , länsåklagaren , RPS, RSV, kammarrätten iStockholm, kammarrätten i SundsvaU, länsrätten i , juridiskafakultetsnämnden vid . Föreningen och Föreningen . Man har inom denna gmppockså anfört att det är viktigt att det nuvarande samarbetet formaliseras och institutionaliseras. Förslagetatt särskilda taxeringsintendenter utses för ledningen av sådanaskatteutredningar där brottsmisstanke föreligger tillstyrks av ett flertalremissinstanser, bl.a. DV, RPS, kammarrätten i , kammarrätten iSundsvall, länsrätten i , länsrätten i och lån,, , polischefsföreningarna.Föreningen auktoriserade revisorer . Man menar inom denna gmpp också allmänt att det är av värde attintendenten övertar ledningen av skatteutredningen på ett tidigare stadium änsom nu ofta är fallet. Hovrättenöver och , Föreningen och däremot värdet av särskilda intendenter som leder skatteutredningarmed brottsmisstanke. Huvudargumentet för denna ståndpunkt är att intendentemainte har större kompetens än taxeringsrevisorerna själva. Däremot kan det,menar man, vara värdefuUt med löpande informationsutbyte mellan revisor ochintendent i de mer komplicerade målen. och TCO menar attfrågan om särskUda intendenter bör utredas vidare. majoritet av remissinstanserna ställer sig negativa tUl tanken på att deföreslagna särskilda taxeringsintendenterna också får befogenhet att leda fömndersökningari skattebrottmål. Denna ståndpunkt intar bl.a. RÅ, flera statsåklagare, , RPS,RSV, hovrätterna, kammarrätterna, länsstyrelserna, och polischefsföreningarna. Huvudskälet för dennaåsikt är att intendentema 1982/83:134 54 intekan förväntas ha eller skaffa sig sådan kompetens och erfarenhet som krävs av fömndersökningsledarei komplicerade mål. Man har också pekat på svårigheten för intendenten atthålla isär rollen som ledare av skatteutredningen och rollen som fömndersökningsledare de regler som gäller för de båda utredningarna är i många hänseenden ohka, bl.a.i vad avser den skattskyldiges/misstänktes rättigheter och skyldigheter. Någraremissinstanser är positiva till förslaget om att den särskilde intendentenockså skall vara fömndersökningsledare, bl.a. länsåklagaren , RRV,och LO. synes mena attspecialutbildade åklagare borde leda utredningen i såväl skattemälet sombrottmålet. Fleraremissinstanser har vänt sig mot tanken på att intendenter och/eller revisorerskulle få befogenhet att självständigt hålla förhör med misstänkta iskattebrottmål. Huvudargumentet för denna ståndpunkt, som intas bl.a. avlänsåklagaren i län, RPS, länsrätten i . och , är att polisiära uppgifter, som kräver särskild utbUdningoch erfarenhet, endast bör tillkomma polispersonal. Föreningen år däremot positiv till förslaget i denna del. Viktenav att skattemyndighetema på ett tidigt stadium anmäler brottsmisstanke tiUåklagaren har understmkits av många remissinstanser, bl.a. RÅ, RPS, RSV,och Föreningen . vid menar att skatteutredningarna skullekunna avsevärt effekfiviseras om länsstyrelsernas skatteavdelningarorganiserades om. 1 stället för att som vara uppdelad på besvärsenheter ochrevisionsenheter borde vaije avdelning indelas i ett flertal mindre enheter,med taxeringsintendenter och revisorer stationerade på varje enhet. USSpåpekar att man har till uppgift bl.a. att undersöka om det är lämpligt attinföra regler om gemensam utredning av skattemål och skattebrottmål genom enoch samma skattemyndighets försorg. majoritet av remissinstansema har ställt sig negativa till förslaget omatt de särskilda intendenterna får till uppgift att vara åklagare i skattebrottmål.I stort sett är det fråga om samma remissinstanser som vänt sig mot tanken påatt intendenterna skall vara förundersökningsledare, och de skäl som anförsmotsvarar dem som redovisats i det sammanhanget ovan. Ytterligare någraremissinstanser, nämligen rättegångsutredningen. Föreningen auktoriseraderevisorer revisorssamfimdet SRS och Föreningen har också uttalat sig mot förslaget om intendenten somåklagare. Positivatill förslaget i fråga om processföringen är bl.a. RRV, domareförbundsamt LO. 1982/83:134 55 2.3 Ett integrerat domstolsförfarande Förslaget om ett integrerat domstolsförfarande tiUslyrkseller lämnas utan erinran av några remissinstanser, nämligen RRV, Trollhättanstingsrätt, länsrätten i , i län.Juridiska fakultetsnämnden vid (majoriteten). Svenska revisorssamfundet SRS och LO. Ytterligare ett antal remissinstanser anser att tanken påett integrerat domslolsförfarande i skattemål och skattebrotlmål är intressantoch bör göras till föremål för ytterligare utredning, i syfte att komma tillrätta med de komplikationer som kan uppstå i en samordnad process. Till dennagrupp hör överåklagaren i , RPS, länsåklagarna i och Värmlandslän, RSV, , , länsrätten i Malmöhuslän, rättegångsutredningen. Föreningen ,polischefsföreningarna, /SR och TCO. En grupp remissinstanser avstyrker ett integreratdomstolsförfarande enligt den modeU som skisseras i promemorian. Hit hör RÅ, DV,hovrätterna, , kammarrätterna, länsrätten i ,i , USS, ochSveriges domareförbund. Flera skäl anförs för denna ståndpunkt. För det förstaanförs att komplikationer av principiell natur kan uppstå om rättskipningen ien viss typ av skattemål resp. brottmål överförs till något som i praktikenframstår som en specialdomstol; all åtalad brottslighet kanske inte kan prövaspå en gång. Vidare pekas på en mängd praktiska svårigheter med ett blandatförfarande; det sägs bl.a. att en sådan ordning kräver en omfattande processuelllagstiftning, som det blir svårt för de agerande att sätta sig in i. En tanke,som återkommer i många remissyttranden, är att man för det fåtal mål som denaktuella problematiken rör inte bör acceptera ett förfarande som inrymmer såmånga komplikationer som det föreslagna. Det sägs också att förslagen inteträffar de verkliga orsakerna till de långa handläggningstidema. Det ifrågasättsdessutom av flera instanser om ett blandat förfarande verkligen medför några effekfivitets-vinster;man pekar därvid t.ex. på att var och en av de deltagande juristdomarna måsteså att säga döma i två mål och att även hela skattemålet måste gås igenom vidden gemensamma huvudförhandlingen i enlighet med omedelbarhetsprincipen. Någraremissinstanser - delvis samma som ställer sig avvisande till den . föreslagnamodellen - ställer sig positiva till att på och i ett bredareperspektiv överväga om man kan få ett gemensamt förfarande i mål som handläggsav de allmänna domstolarna och mål som handläggs av förvaltningsdomstolama(skattemål - skattebrottmål, mål om trafikbrott - körkortsmål, vårdnadsmål -mål om verkställighet av dom eller beslut rörande vårdnad). Från ett par hållsägs också att total integration allmän domstol - förvaltningsdomstol kanske ärdet som bör övervägas, 1982/83:134 56 menatt tiden ännu inte är mogen för detta. Åsikter av de slag som nämntsframförs av länsåklagare , länsåklagaren i län, ,hovrätten över och , kammarrätten i SundsvaU, länsrätten iGöteborg, en minoritet av fakultetsnåmnden vid i , USSsamt . SAFsäger sig inte ha tillräckUgt underlag för att kunna uttala sig om förslagettill ett integrerat domstolsförfarande. Närdet gäller frågan humvida man i ett integrerat förfarande bör förläggahandläggningen till länsrätt eller tingsrätt råder delade meningar blandremissinstanserna. Inom skatteadministrationen och vid förvaltningsdomstolamaanser man allmänt att länsrätt bör vara första instans, medan man från åklagar-och polishåll samt på den allmänna domstolssidan stundom framför åsikten atttingsrätt bör ta hand om både skattemålet och brottmålet (se bl.a.länsåklagaren i län, RPS, och rättegångsutredningen).Totalt sett torde dock de flesta remissinstanser förorda att handläggningenförläggs till förvaltningsdomstol. Frånett par håll (bl.a. ) framförs att det bör räcka med enenda juristdomare - specialutbUdad i första instans. 3 Förslag till reformer inom ramen för nu gällande ordning Bådede remissinstanser som är positiva till ett integrerat förfarande och de som avstyrkerett sådant har lämnat förslag till åtgärder som kan genomföras utan att manändrar den nuvarande kompetensfördelningen mellan de utredande, processförandeoch dömande organen. Ettsätt att åtminstone delvis komma till rätta med de långa handläggningstidemaär enligt RRV och länsrätten i att depenali-sera skattebrottenytterligare, dvs. att öka utrymmet för skattetillägg på bekostnad av detstraffbara området. Enav de flesta framförd åsikt är att det är de långa handläggningstiderna vidförvaltningsdomstolarna - framför allt vid länsrätterna - som skapar de ipraktiken största hindren för en snabb handläggning av skattebrottmål. Remissinstansernaär i aUmänhet positiva till åtgärder som syftar till en snabbare handläggningav skattemål där brottsmisstanke föreligger. Enmajoritet av remissinstanserna är positiva till förslaget att förtursreg-lemaför skattemål med brottsmisstanke effektiviseras. Till denna gmpp hör bl.a. RÅ,DV, RSV, hovrätten över och , , Malmötingsrätt, kammarrätten i , länsrätten och i Göteborgsoch län, USS, , LO och SAF. tingsrättoch rättegångsutredningen menar däremot att förtursregler i princip inle löserproblem utan endast flyttar dem. Mot detta säger ett par andra remissinstanseratt bättre förtursregler för skattemål med brottsmisstanke inte har någon nämnvärdinverkan på handläggningstiderna i övriga skatlemål. 1982/83:134 57 Det råder också en bred enighet om atthandläggningstiderna i förvaltningsdomstolama kan skäras ned om domstolarnatillämpar en stramare processledning, särskiU mot parter som försöker förhalarättegången. Sålunda måste domstolarna enligt mångas uppfattning bättre se till att förelagda fidsfrister, t.ex. för avgivände av yttranden, hållsoch att anstånd inte beviljas längre än som är absolut nödvändigt. Uttalanden idenna riktning görs bl.a. av RÅ, DV, RPS, hovrätten över och ,kammarrätten i , länsrätten i , länsrätten ochlänsstyrelsen i , USS, Föreningen , ,SAF och Föreningen . Det sägs från ett parförvaltningsdomstolar att länsrätternas möjligheter att i praktiken tillämpaen stramare processledning f.n. ökar, i och med att målbalansema sjunker. Fleraremissinstanser, bl.a. DV och , betonar attförvaltningsdomstolarna måste ges bättre vapen i händerna mot parter som sökerförhala ett avgörande i målet. USS anser att muntlig förberedelse bör vara iprincip obligatorisk i skattemål som har samband med brottsmisstanke; manmenar att risken för en utdragen skriftväxling därigenom minskar betydligt.Länsstyrelsen i vill att man för skatteprocessens delinför en motsvarighet till 50 kap. 25 § tredje stycket RB, dvs. en preklusionsregel.Länsrätten i förordar en möjlighet tiU "slutdelgivning"med den skattskyldige, vidgade befogenheter för intendentema samt personellatvångsmedel även i skattemålet. ställer sigdäremot negafivt till tanken på sådana tvångsmedel. Även andra förslag för påskyndande av handläggningen harlämnats. Kammarrätten i , och FöreningenSveriges åklagare anser att promemorians förslag om möjlighet för länsrätt attöverflytta mål till annan länsrätt är till fördel. Kammarrätten i Stockholmförordar också vidgade möjligheter för förvaltningsdomstolarna att undvaraförhandling i skattemål. i föreslårinförande av en möjlighet till nöjdförklaring i skatteprocessen efter mönsterfrån 38 kap. 1 § BrB. menar att mycket tid skulle vinnasom taxeringsprocessen konstmerades om från en beloppsprocess till enfrågeprocess, något som f.n. övervägs av skatteförenklingskommittén (B1982:03). Som framgått av det ovan sagda (avsnitt 1.3.1) anser fleraremissinstanser att det redan med nu gällande regler finns goda möjligheterför tingsrätterna att döma tidigare i många skattebrottmål åtminstone direktefter länsrättens dom. Några remissinstanser förordar att man tillskapar ettsystem som mer formaliserar dessa möjligheter och som kanske får omfattasamtliga skattebrottmål. Kammarrätten i SundsvaU uttalar sålunda att det bordevara möjligt att skapa regler som förhindrar att någon slutligt döms för ettskattebrott i strid mot skattedomstolamas slutliga avgörande i 1982/83:134 58 skattefrågan.DV, RSV, och länsrätten i synesockså förorda en mer formaliserad möjlighet att döma i skattebrottmål direktefter länsrättens dom. Många remissinstanseruttalar att ett mer utbyggt samarbete mellan taxeringsintendenter/revisorer ochpolis/åklagare samt mellan förvaltningsdomstolar och allmänna domstolar kanåstadkomma förbättringar. Många tror att särskilda taxeringsintendenter iskattemål med brottsmisstanke kan vara fill fördel från denna synpunkt, isynnerhet om vederbörande kommer in under ett fidigt stadium avskatteutredningen. Som fidigare nämnts har också flera remissinstanser underslmkitvikten av att brottsanmälan från skattemyndigheter fill åklagare sker så snartmisstanke om brott uppkommer. tingsrältoch /SR föreslår bättre utbildning för domarpersonal som ett sätt atteffektivisera handläggningen. Erfarenhetsutbyte i form av utbytestjänstgöringmellan skattemyndigheter och polis/åklagare föreslås av Föreningen . Prop.1982/83:134 59 Lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) Härigenom föreskrivs att i skattebrottslagen (1971:69)skall införas tre nya paragrafer, 15-17 §§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse