prop · G60387 · 1982-12-31 00:00:00 — Kustbevakningenhar sanmianställt material rörande tankfartygsolyckor som har inträffat i svenska och angränsande farvatten frän och med 1970. Med olyckor avses här händelser som har medfört oljeutsläppoch bekämpningsaktioner. I nedanstående tabell visas en sammanställning av utsläppi samband med tankfartygsolyckor i svenska farvatten. Tabell 5 Tankfartygsolyckor med oljeutsläpp 1970-197fregistrerade av Antal olyckor med utsläpp Sanmanlagt oljeutsläpp** i ton Oljeutsläpp, ton per är 10 ton ton (hela perioden) 11 10 3* Felaktigt handhavande av pumpar etc. Ventilfel, slangbrott etc. Ttotalt, alla orsaker * Inkluderar vid Fifång. ** I ippgifter förekcrmer noteringar cmringa, obetydliga och anä utsläpp. Dessa har uppskattats ligga i intervallet0-1 ton. inträffar i farvatten omkring ett 20-tal olyckor med tankfartyg där olja läcker ut. Flertalet av dessa har inträffat i hamnar. Orsaken till att olja harläckt ut anges ofta vara ventilfel, men ocksä puraphaveri och överfyllning förekommer. Den löskomna oljemängden uppges för det mesta vara ringa. Det största enskilda oljeutsläppet som inträfiat i svenska farvatten ägde rum utanför , dä tankfartyget släppte ut råolja. Vid vissa större olyckor har man gjort beräkningar av de utsläppta oljemängderna, se tabell. Tabell 5 Störreoljeutsläpp vid fartygsolyckor i svenskafarvatten 1970-1978 ca 1 000 ten tjock eldning sol ja-*- m/t Aegis Står ca 70 ten råolja t/t Javvachta in/t Sirocco m/t Tämsjö m/t Tsesis m/t Okturus Ner det ryska tankfartyget gick pågrund vid läckte uppskattningsvis olja ut. Den största kända olyckan som har medfört oljeföroreningav svenska farvatten är det ryska motortankfartygetAntonio ' Tjock eldningsolja (heavy fuel oil) framställs i fyra viskositetsklasser, EO 3, EO 4 och EO 5samt Bunker C. Tunn eldningsolja betecknas EO 1. Gramscis grundstötningutanför Ventspils i i februar.1.1979. Enligt officiella uppgifter resulterade grundstötningen i ett utsläpp av tjockolja. förorenades kraftigt och bekämpnings-ochsaneringskostnaderna uppgick till omkring.112 milj. kr. Tillgänglig statistik visar att deoperationella utsläppen svarar för huvuddelen av de totala utsläppen. Dessa har normalt skett i strid mot svensk lageller internationella bestämmelser. Avsiktliga oljeutsläpp baseras genomgåendepå ekonomiska överväganden. Detblir billigare att utföra tankrengöring e.d. till sjössän att lämna föroreningarnatill mottagningsanordningar i land. Den relativt låga upptäcktsriskeni kombination med de beskedliga påföljder som utdömsi händelse av upptäckt resulterar i att mänga väljer att släppa oljeavfallet i havet. Av de fartyg som identifierades av 1577-1980har de flesta varit av utländsk nationalitet, se tabell 7. Tabell 7 Identifierade fartygs nationalitet Den totala mängdenkemikalier som transporteras i svenska farvatten uppgår till ca sex milj. ton per är, vilket kan jämföras med motsvarande siffra för mineraloljor (ca 50 milj . ton per är). Prop.1982/83:87 96 Av kemikalierna ären tredjedel sådana, som alltid vållar skada vid utsläpp. Skadans omfattning beror påomständigheterna ( löskommen mängd,vattendjup etc). Resterande tvä tredjedelarär sådana kemikalier sora salt, gödselraedeloch feta oljor. Även dessa kan vålla skador, om de kommer ut i stora mängder eller hamnar i områden med lågvattenomsättning. De kemikalier som tillhörden farligare kategorien utgörs till större delen av vätskorsom transporteras i bulk: Andelen emballerade kemikalier kan inte utläsas ur tillgängligstatistik men torde uppskattningsvis rörasig om några hundra tusen ton pér är. Endast ett fåtalkemikalieutsläpp i svenska farvatten finnsregistrerade. Det begränsade antalet beror på följandefaktorer smä transporterade kvantiteter (jämfört med olja) säkrare fartyg (strängare bestämmelser) dyrbarare laster (jämfört med olja) smä restmängder efter lossning kemikaliernas beteende (sprids, upplöses, avdunstar, sjunker) medför att de sällansyns i miljön. Åren1970-1978 har engagerats i tio kemikalieincidenter, varav entotalförlisning () och enolycka med två dödsfall (ammoniakutsläpp frän fartyg i hamn). En beskrivning av någraav de allvarligaste svenska kemikalieolyckorna i hamn och till sjöss samt av en olycka i finns i avsnitt2.3 i bilaga 2 till betänkandet (SOU 1979:43) tur -program för miljösäkra sjötransporter (SOU 1979:44 s. 170-172). 1982/83:87 97 3 Straff och skadestånd. 3.1 Konventionsbestämmelserom straff och rapportering av utsläpp gäller1954 ärs internationella konvention tillförhindrande av havsvattnets förorening genom olja (oljeskyddskonventionen) i denlydelse den fått genom ändringar scm antogs åiren 1952 och 1969. Det tidigare nämndaMARPOL-protokollet väntas träda i kraft omkring /83. I oljeskyddskonventionens artikel VI föreskrivs attstraffsatserna för överträdelser av förbud att släppaut olja skall vara tillräckligt stränga för att avskräcka frändylika överträdelser. Medlemsstaterna skall läranauppgifter till IMCO ora straff som har utdömtsför sädana överträdelser. Enligt artikel X fär regeringen i en fördragsslutande stat anmälaöverträdelser av konventionen fränett fartygs sida till flaggstaten oavsett var överträdelsen har ägt rum. det föreliggertillräckliga skäl skall det i fartygets hemland inledas ett rättsligt förfarandemot fartygets ägare eller befälhavare i anledning av förseelsen. Flaggstaten skall underrätta regeringen i den andra staten och IMCO ora vilkaåtgärder sora en anmälan om en överträdelse avkonventionen har lett till. Det förutsätts att underrättelserskall lämnas även om anmälan inte har föranlett nägonåtgärd. Äveni finns särskilda bestämmelser om överträdelser av de i konventionen uppställda reglerna och om rapportering av sådana överträdelser. I artikel 4 föreskrivs sålunda att flaggstater för sina fartyg skall raed-dela förbud mot överträdelser av konventionsbestämmelserna och föreskrivapåföljder för sådana överträdelser, oberoende av var de inträffar.Underrättas en flaggstat om 7 1982/83. 1982/83:87 98 att något av dess fartyg överträtt enkonventionsbestämmelse och finner den att tillräckliga bevis föreliggerför påståendet, skall den se till att ett rättsligt förfarandeinleds . Vidare föreskrivsi artikel 4 att överträdelser av konventionsbestämmelsernainom en fördragsslutande stats jurisdiktionskall vara förbjudna och belagda med påföljder i denstatens - kuststatens -lag. När en sådan överträdelse.inträffarskall kuststaten antingen se till att ett rättsligtförfarande inleds i enlighet med desslag eller tillhandahålla flaggstaten upplysningar ochbevis ora överträdelsen. Den stat som lämnatupplysningar eller bevis till flaggstaten skall av denna informeras om de åtgärder somvidtagits med anledning härav. I en särskild punkt i artikeln inskärps att straff som föreskrivs i en fördragsslutande stats lag för överträdelse av konventionens bestämmelser skall vara tillräckligt strängaför att avskräcka frånsådana överträdelser och att de skall vara likastränga oavsett var överträdelsen sker. Enligt artikel 5 punkt 1 skall de fördragsslutande parterna samarbeta för att upptäckaoch beivra överträdelser av konventionens bestämmelser. I linje med de fördragsslutandeparternas skyldighet att samarbeta föratt upptäcka och beivra överträdelser avkonventionens bestämmelser ligger föreskrifterna i artikel 6 punkterna 3 och 4, enligtvilka det åligger dels varje fördragsslutande part att till flaggstaten överlämna bevis för att fartyg överträtt konventionens utsläppsbestäramel-ser, dels flaggstaten attundersöka sådana fall och, om tillräckliga bevisföreligger, se till att ett rättsligt förfarandeinleds i enlighet med dess lag. Flaggstaten skall underrätta den som rapporterat överträdelsen och IMCOom vidtagna åtgärder. Enligt artikel 7 ärett fartyg, som otillbörligt kvarhålls eller försenaspå grund av åtgärd enligt bl.a.artikel 4 1982/83:87 99 eller 5 i konventionen, berättigat till ersättning för uppkommen förlusteller skada. Som en bakgrund till straffbestämmelserna skall lä.mnasen kortfattad redogörelse om gällande förbudmot vattenförorening från fartyg. Inom Sveriges sjöterritoriumoch utanför detta råderi princip förbud mot utsläpp av olja fränfartyg. Enligt 2 kap. 2 § första stycket VFL får olja intesläppas ut där utan skall behällasombord eller avlämnas till mottagningsanordningar för olja. Vissa mycket begränsade undantag finns upptagna i förordningen (1980:789) om åtgärder motvattenförorening från fartyg och i sjöfartsverketskungörelse (SJÖFS 1980:48) raed samma namn. Vad som är tillåtetatt släppa ut ar olja i så småkoncentrationer att den inte skall kunna förorsakanågon skada. Förbud mot utsläppav olja inom andra vattenområden än Sveriges sjöterritoriumoch utanför detta har meddelats av i nyssnämnda kungörelse. För utsläppav kemikalier finns i övergängsbestämraelserna till förordningen en föreskriftom att länsstyrelsebeslut meddelade med stöd av äldrelagstiftning alltjämt gäller intill dess nya föreskrifterom förbud mot utsläpp av sädanaämnen har trätt i kraft. Har sådana skadliga ämnen som. inte fårsläppas ut från fartyg kommit ut till följd av en olyckshändelse,gäller enligt 2 kap. 4 § VFL att utsläppetskall begränsas så längt det är möjligt. De nu gällandeansvarsbestämmelserna för överträdelser av förbudmot utsläpp av olja eller andra skadliga ämnen finns i 9 kap. VFL. ,Oen som uppsåtligen eller av oaktsam- 1982/83:87 100 het bryter mot utsläppsförbuden i 2 kap. döms till bötereller fängelse i högst tvåår, om inte gärningen ärbelagd med strängare straff i (1 §). Till samma straff döms befälhavaren, om han har brustit i dentillsyn som behövs för att ett otillåtet utsläpp inte skall ske. Har befälhavaren överlåtit ansvaret förtillsynen över hanteringen ombord av skadliga ämnen till visst befäl eller om visst befäl har sådant ansvar till följd av tjänstens beskaffenhet, gäller detta i ställetdet befälet (2 §). Ävenfartygets redare eller ägare kan dömas för utsläpp i strid mot lagen eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av den sora om han själv hade begåttgärningen, om han underlåtit att göravad som skäligen kunnat fordras av honom för att förhindradet inträffade (6 §) . I den lagstiftning som gällde före var straffskalanför sådana brott böter eller fängelse . Bakgrunden till höjningen av straffmaximum till fängelse finns angiven i prop. 1979/80:167 s. 38 ff. Där framhållsbl.a. att höjningen av straffmaximum är ett uttryck förde rya värderingar som har vuxit fram i taktmed de allt fler uppmärksammade oljeutsläpp som har förekommitunder senare är. Den strängare syn pä miljöbrott somdessa straffskärpningar ger uttryck för går igen i de ändringar sora har beslutat i miljöskyddslagen (1969:387) och . I fråga om brott mot miljöskyddslagen har straffmaximum, höjtsfrån ett till två- års fängelse. Pä-följdssystemet har vidare förstärkts med enavgiftssanktion (miljöskyddsavgift). I har förts in nya bestämmelserom miljöbrott och vällande till miljöstörning. Dessa brott avser bl.a. förorening av vatten på ett sätt som medför eller kan medförahälsorisker för människoreller skador på djur eller växter, som inte ärav ringa betydelse. Straffskalan förmiljöbrott och vållande Prop.1982/83:87 101 till miljöstörning ärböter eller fängelse i högsttvå är. För grova fall av miljöbrott skall gärningsmannendömas till fängelse och högst sex år.Detta innebär att brott mot VFL, t.ex. utsläpp av olja i strid mot gällande bestämmelser,kan medföra straff enligt , omhandlingen utgör grovt miljöbrott. Det bör också påpekas, att riksdagenhar beslutat om en höjning av minimi- och maximibeloppenför böter i (prop. 1980/81:38, JuU 15, rskr 115, SFS 1980:1133). Av intresse i detta sammanhang ärfrämst att dags-botens storlek, som f.n.kan uppgå till högst , fr.o.m. kan fastställas till högst1 . Avsikten med reformen var att justera beloppens storlek med hänsyn till penningvärdets fall. Av förarbetena framgår att höjningarnainte är avsedda att rubba de principersom f.n. ligger till grund för bestämmande av dagsbotsbeloppen och att de inte kommeratt få betydelse för andra fall ändä ett särskilt lågteller särskilt högt dagsbotsbelopp skall bestämmas. 3.3 Tillämpningen avde svenska straffbestämmelserna Det finns ingen sammanställning av domstolarnas praxis i målsom innefattar överträdelser av lagstiftningen om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg. Dorastolarna är inte skyldiga att expediera domar i sådana måltill eller . Även om alla domar inte finns samlade torde det vara möjligt att genom exempel visa hur överträdelser avutsläppsförbuden har bedömts. Det bör dock påpekasatt alla domar sora refereras är meddeladeföre , då de nya bestämmelsernamed högre straffmaximum trädde i kraft. Påföljderna har i allmänhet stannatvid dagsböter. dömdes dock en överstyrman påett grekiskt tankfartyg till 1982/83:87 102 fängelse en manad för ett utsläppav tjockolja i Askeröfjorden.Utsläppet ägde rum i samband med purapning av olja frän en lasttank till sloptanken. att intekontrollera nivån i sloptanken brast överstyrmannen av oaktsamhet i den tillsyn somerfordrades för att olja inte skulle komma ut frän fartyget. En matros som beordrats att vakta sloptankendömdes även han för bristande tillsyn till 25 dagsböter å 10 kr.-(dom ) . Ett flertal domar gälleroljeutsläpp' inom hamnområden. Av dessa kan följande omnämnas. Ett utsläpp av oljeblandat slagvatten i Östra hamnen i medförde 20 dagsböter a . Den dömde hade beordrat pumpning av slagvattnet utan att förvissa sig om gällanderegler och om att slagvattnet inte innehöllolja (dom ). En maskinchef på ett svenskt fartyg dömdes för ett liknande utsläpp i samma hamn till 25 dagsböter å . Kanhade som ansvarigt befäl inte uppmärksammat att det utpumpade slagvattnet innehöll mellan 1,5 och 2 kubikmeter olja. Oljeutsläppet medfördeatt ett områdeförorenades (dom den 14 november1979). En maskinchef på ett brasilianskt fartyg hade av oaktsamhet låtit släppaut olja vid Lindholmskajen i . Oaktsamheten bestod i att han inte låtit spola ren rörledningoch pump före lossningen. Gärningen föranledde40 dagsböter å . (dom ). En överstyrman påett svenskt fartyg förorsakade av oaktsamhet ett utsläpp av olja i i . En del av oljan drev ut till havs. Överstyrmannen, som hade underlåtit att k.ontrollera att en Prop.1982/83:87 103 ventil till en av tankarna varit stängd, dömdestill 30 dagsböter å . (dom ). En styrman påett svenskt tankfartyg som vid tvätillfällen i olika hamnar brustit itillsyn vid lossning av olja genom att bl.a. inte kontrollera att ventiler varstängda dömdes förde oljeutsläpp han vållade och fören förseelse mot sjötrafikförordningentill 110 dagsböter å . (dom ) . Ett argentinskt torrlastfartyg fick grundkänning pådanskt farvatten med påföljd att bunkertankarna skadades. Befälhavaren fortsatte resan till Göteborgutan att vidta någon åtgärd för att förhindra att olja strömmade ut. Under färdentill läckte åtminstone 50ton tjockolja ut i norra delen av fördes av ström och vind mot och mot kuststräckan mellan och samt förorenade strändernaoch skadade fiskeredskap och sjöfågel på ett flertalplatser. Saneringskostnaderna beräknadesuppgå till . Befälhavaren ansågsi vart fall av oaktsamhet ha brutit mot gällandebestämmelser och dömdes till 100 dagsböter a . (dom ). En liknande händelsegällde befälhavaren päett grekiskt tankfartyg. Fartyget hade grundstött i utanför Danmarks västkust.Det hade utan att skadorna kontrollerades och utan att ta kontakt raed svenskamyndigheter fortsatt resan till och där påbörjat lossning av lasten. Utsläppetledde till att förorenades frånFalsterbo till . Saneringskostnaderna har enligt uppgift uppgått till . Befälhavaren dömdestill 100 dagsböter å . (dom den 29 noveraber 1977). Ett tankfartyg pä140 registrerat i var pä väg till och skulle passera under . 1982/83:87 104 att komma under bion måsteextra barlast tas in. Efter passagen pumpades den ut igen tillsaramans med råolja och tjock brännolja.Enligt den norske befälhavaren var utsläppet ca . Emellertid sölades strändernaner med olja och sjöfågel skadades. olja togs upp av kustbevakningen.Saneringskostnaderna översteg . Befälhavaren dömdestill 75 dagsböter a . 3.4 Straff i vissa andra länder Någon sammanställning av den praxis som andra stater tillämpar i frågaom straffmätning för olagliga utsläppexisterar inte. Rapporter sändsemellertid till IMCO frän ett antal medlemsländer och publiceras i havsmiljökomrait-téns(MEPC) handlingar. I de flesta fall översänder rapportlandet ärendet till flaggstaten föreventuella åtgärder. Detta innebär attuppgifter om straff saknas i flertalet fall. nedan lämnas dock några exempel påde straffsatser andra stater tillämpar. Från en rapport till MEPC om oljeutsläpp under är1979 har följande uppgifter ora u-ömda böter hämtats. Samtliga fall gäller utsläpp i hamnar och vid oljepirar. Böter för ett utsläpp på olja. Överfyllning av tank vid bunkring. Böter förutsläpp av olja i hamn. Böter förutsläpp av råolja i hamn. Böter förutsläpp av länsvatten i hamn. Prop.1982/83:87 105 Böter föröver fyllning av tank vid lastning. Böter föroljeutsläpp på . Böter för utsläpp av bensin. Böter för utsläpp av dieselolja vid bunkring ihamn. Böter för oljeutsläpp vid barlastnings-operationer. Böter för utsläpp orsakat av opluggat spygatt vid bunkring. Böter förlitet oljeutsläpp frän en lasttank i hamn. Böter föröverfyllning av tank vid lastning(oljepir). En australiensisk dollar motsvarar . Deutdömda böterna varierar mellan . Lagstiftningen i stadgar i flera sammanhang härdare straff förjuridiska personer än för enskilda. Som exempel pådetta kan nämnas att, om ett främmande tankfartyg bryter mot utfärdade villkor förtillträde till en australiensisk hamn, kanbåde befälhavaren och fartygets ägare straffas med i böter eller ägaren,om denne är en juridisk person, raed i böter. 1982/83:87 106 har till MEPC rapporterat 56 överträdelser av oljeskyddskonventionenär 1978 och 61 överträdelser . Huvuddelen av utsläppen har upptäcktsoch fotograferats av flygplan. De flesta utsläppen har gjorts utanför fransktterritorialvatten. I dessa fall har saken anmälts till resp. flaggstat. Utsläpppä franskt territorialvatten har prövats av franska dorastolar. Ett oljeutsläpp i hamn orsakat av felaktig användning av utrustningen medförde i böter för befälhavaren. Ett utsläpp av oljafrån sloptanken pä ett brittiskt fartyg blev ett ärende fördomstolen i . Fartyget fick betala en säkerhet på . Ett panamafartygsom släppt ut mellan 100 och 200 literolja fick ställa säkerhet för medan ärendet utreds av de franska myndigheterna. I den grekiska rapporten till finns en förteckning överutdömda straff under är 1979 föröverträdelser av den grekiska lagen om förhindrandeav förorening. Förteckningen tar upp 69 fall, där böter ådömts bäde greker och utlänningar(däribland ett par svenska fartyg).Inga detaljer om utsläppens storlek finns angivna, menhuvuddelen av överträdelserna synes ha ägt rum iolika grekiska hamnar. De utdömda bötesstraffen varierar mellan 20 000 och 800 000 drachmer,dvs. Rapporten innehållermer detaljerade upplysningar beträffandegrekiska fartyg som av främmande stater har anmälts för överträdelser av 1954års oljeskyddskonvention. Följande överträdelser har medförtatt böter dömts ut i . Prop.1982/83:87 107 Ett drygt 6 kmlångt och oljeutsläpp utanförFrankrike. Böter 30 000 drachmer (ca . Ett och oljeutsläpp utanförUSA. Böter 150 000 drachmer (ca 14 250kr. Ett längt och oljeutsläpp utanförFrankrike. Böter 30 000 drachmer (ca . Utsläpp som resulterade i ett och bälte av tjock, svart olja utanför . Böter 30 000 drachmer (ca . Ett längt oljebälteutanför . Böter 150 000 drachmer (ca . Vid läktring avoljelast till en kusttanker i Easthara Channel i kom olja ut ivattnet. Böter 80 000 drachmer (ca . Ett och50 meter brett oljebälte utanför . Böter150 000 drachmer (ca . Ett drygt 30 kmlängt och oljeutsläpp utanförStorbritannien. Böter (ca . har till MEPC överlämnat en förteckningöver 185 fall, där japanska och utländska fartyg har bötfällts förOljeutsläpp . Utsläppen har mestadels ägt rum i hamn. Uppgifter om utsläppensstorlek saknas. De utdörada bötesbeloppen varierar raellan 10 000 och (frän ca . till ca ). Prop.1982/83:87 108 flertal fall har bådebefäl orabord och fartygets ägare döratstill böter . Ägaren har flera gångerfått ett dubbelt så högt bötesstraff sora befälhavaren eller maskinchefen. Ett japanskt fartyg, som rapporterats för ett 9 km långtoljeutsläpp utanför dömdesav japanska myndigheter till böter (ca . har underrättatMEPC om att två anmälningar om oljeutsläpp utanför Frankrikes kuster efter undersökningar föranlettbötesstraff för panamafartyg. Ett oljeutsläpp p 5 700 x 20meter frän lie d'01eron medförde böter pä (. Ett oljeutsläpp pä 5-7nautiska mil x utanför Cap de la Haguemedförde ett bötesstraff pä2 (. I den senaste redovisningen frän till MEPC finns en tabell medkortfattade upplysningar om de straff som utdömts för oljeutsläpp i brittiska hamnar. Det rör sig om ett 50-tal fall. I de flesta fallen har befälhavaren dömts,men mänga gånger har fartygets ägare varitden som blivit bötfälld. Bötesbeloppen är i mänga fallavsevärt högre än de belopp sora brukar dömas ut i . Bland de högsta bötesbeloppenenligt tabellen kan nämnas (ca . ),(ca .) och flera fall av (ca . Prop.1982/83:87 109 1 ett fall sänktes bötesstraffetefter överklagande från till . Befälhavaren påett svenskt fartyg dömdes till böter pä (ca ). Straffen var bara i undantagsfall lägre än (ca och låg i flertalet fall raellan 500 och (. Den brittiska rapporten innehåller vidare uppgifter om brittiska fartyg somrapporterats av andra stater för överträdelser av1954 års oljeskyddskonvention. I följande fall har engelska domstolar utdömt bötesstraff. För ettoljeutsläpp utanför Floridas östkustdömdes det brittiska fartygets befälhavare till (ca i böteroch fartygets ägare till (ca 70 000kr.) i böter, dvs. i böter (dom ). Ett längt och oljeutsläpp som upptäcktesav tvä norska helikoptrar resulterade i1 (ca .) i böter för befälhavarenoch lika mycket för fartygets ägare (dom ). Ett och oljeutsläpp som upptäcktesav ett holländskt flygplan resulterade i 500pund (ca .) i böter för fartygets ägare och (ca .) iböter för befälhavaren (dom ). Ett längt och oljeutsläpp som upptäcktesav ett japanskt patrull flygplan resulterade i (ca .) i böter för befälhavaren och lika mycket för ägaren iunderrätten. Efter överklagande reducerades bötesstraffen till (ca .) för ägaren och250 pund (ca .) för befälhavaren (dom i underrätten den 27juni 1980) . Prop.1982/83:87 110 En sammanställning avoljeutsläpp från främmande lands fartyg sorarapporterats av brittiska myndigheter till resp. flaggstat visar att bara åtta av 72 rapporter hade föranlett bestraffninr-ar. I många fall uppgav flaggstaterna att det inte förelåg tillräcklig bevisning förfällande domar. Oljeutsläpp till sjöss kan medföraskador av sådan omfattning att en enskildredare inte har möjlighet att ersätta dessa. Föratt berättigade ersättningsanspråkskall kunna "tillgodoses har antagits såväl internationella konventioner om skadeståndsskyldighet föroljeskador till sjöss som frivilliga skadeständsåtaganden frän tankerredarnas och oljebolagens sida. Vid en konferens i är 1959 antogs den internationella konventionen om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, vanligen kallad ansvarighetskonventionen. Enligtdenna är ägaren till varje fartyg som transporterar beständig olja som bulklast skyldig att oberoende av vållande ersättaskada genom förorening av olja frän fartyget. Konventionen gäller endast skador som uppkommer inom fördragsslutande staters, områden eller inom deras territorialvatten. Ägarens ansvarighet för en och samma olycka är begränsad enligt särskildaregler till . per ton av fartygets dödvikt. Dessutom gällerett absolut maximum av ca 70 milj. kr. Ansvarigheten enligt konventionen skallvara täckt av obligatorisk försäkring ellerav säkerhet av annat slag. Fartyg medmindre last än olja omfattas dock inteav försäkringsplikten.