prop · G603135 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen föreslås att etl prioriteringssystem, som utgår från de för jordbmkel,skogsbruket och trädgårdsnäringen mest angelägna lånebehoven, skall tillämpasvid landshypoleksföreningarnas kreditgivning. Vidare föreslås att Sverigesallmänna hypoteksbanks rätt enligt landshypoteksla-gen att ensam låna upp medelmot obligationer för utlåning mol säkerhet i jordegendom avskaffas. Med stöd avden kredilpolitiska regleringen skall hypoteksbanken för den kreditgivning somfrämjar jordbrukssektorns långsikfiga utveckling kunna låna upp medel motprioriterade obligafioner. De förslagna ändringarna föreslås träda i krafl den1 . 1 1982/83. Prop.1982/83:135 2 Lag om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om landshypoleksföreningar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1970:65) omSveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoleksföreningar, dels aU 20 och 47 §§ skall upphöra att gälla, dels att i 19 § orden "av inteckning" skallbytas ut mot "i form av panträtt", dels att i 42, 52-54 och 58 §§ ordet"jordegendom" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "fastegendom" i motsvarande form, dels att32, 40, 41, 43, 44 och 48 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Landshypoteksföreninghar fiU ändamål att inom sitt verksamhetsområde lämna dels långfristiga låntill fast ränta mot säkerhet i Jordegendom, dels andra lån för jordbmks- ochskogsbruksändamål, för vUkas fulla betalning staten ansvarar (garantilån) samtatt driva annan verksamhel som står i samband därmed. Landshypoteksföreninghar lill ändamål atl inom sitt verksamhetsområde lämna långfristiga lån för jordbmks-,skogsbruks- och tråd-gårdsändamål samt att driva annan verksamhet som står isamband därmed. Andra lån än sådana för vilkas fulla betalning staten ansvarar(garantilån) får lämnas endast mot säkerhet i form av panträtt i fast egendom(inteckningssäkerhet). Förening får belåna jordegendom, som utgör ensjälvständig produktionsenhet och huvudsakligen användes 1. för jordbrukmed binäringar eller skogsbmk, eller 2. försådan trädgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämförlig produktion,som drives i större omfattning på öppen jord och som självständig näring. Fastegendom får godtas som inteckningssäkerhet om den är och förväntas bestå somen självständig produktionsenhet med huvudsakUg användning 1. för jordbmk medbinäringar eller skogsbmk, eUer 2. förträdgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämförlig produktion. 41 § Med de undantag som följer av Lån får beviljas endast den som andraoch tredje styckena får endast den som innehar jordegendom med äganderätteller fideikommissrätt erhålla lån hos landshypoteks-före tung. Lån får lämnas till sambruksförening även om föreningenej äger innehar/aäfegendom med äganderätt eller fideikommissräll och endast motinteckningssäkerhet i egendomen. annan fast egendom än de ekonomibyggnader jämte tiUhörandetomtmark som behövs för verksamheten. En förutsättning är dock attverksamheten dessutom drives på Jordområden som föreningen arrenderar av sinamedlemmar. Sålunda ägd och arrenderad egendom skall vid belåning anses somJordegendom. Andra stycket äger motsvarande tillämpning på andelsladugårdsfö-retagsom är organiserat som ekonomisk förening eller handelsbolag. Jordegendomsbelåningsvärde får ej tUl mer än en fjärdedel bestå av värdet av sådan del avegendomen som användes för annat ändamål än som anges i 40 § 1 eller 2. Belåningsvärde får ej omfatta 1. övervärde somegendom kan ha på gmnd av att till egendomen hör mark som kan användas för annatändamål än som avses i 40 §, 2. värdetav maskin och annan utmstning, som hör tiU egendomen enligl 4 § lagen(1966:453) om vad som är fast egendom. Fastegendoms belåningsvärde får ej tiU mer än en Qärdedel bestå av värdet av sådandel av egendomen som används för annat ändamål än som anges i 40 § 1 eUer 2. Belåningsvärde får ej omfatta 1. övervärde somegendom kan ha på gmnd av att tiU egendomen hör mark som kan användas för annatändamål än som avses i 40 §, 2. värdetav maskin och annan utmstning, som hör fill egendomen enligt 2 kap. 3 §Jordabalken. Lån fårbeviljas fill högst av belåningsvärdet eller vid belåning av Jordegendomsom avses i 40 § 2 till högst av belåningsvärdet. Lån fårbeviljas tiU högst av belåningsvärdet. Inteckningskall lyda på minst det belopp, till vilket lån beviljas, och ligga inom detvärde, tiU vUket lån enligt 44 § högst får beviljas. Tillhandahåller lånesökanden ej inteckning med bästaförmånsrätt, får lån beviljas endast under förutsättning att lån, som lämnatsmot säkerhet av inteckning med bättre förmånsrätt, är ordnat på betryggandesätt och att även sådan in- Pantbrevskall lyda på minst det belopp, fill vUket lån beviljas. Inteckningen skallligga inom det värde, tiU vUket lån enligt 44 § högst får beviljas. TUlhandahållerlånesökanden ej pantbrev med bästa förmånsrätt, fär län beviljas endast underförutsättning att lån, som lämnats mot inteckningssäkerhet med bättre förmånsrätt,är ordnat på betryggande sätt och att även ifrågavarande teckningpantsättes för län som föreningen beviljar. Inteckning som avserannat än fordran och som ej har avsevärd betydelse för egendomens värde, farstå kvar med bättre förmånsrätt än inteckning för lån från förening utan attlånebeloppet nedsättes. pantbrevpantsätts för lån som föreningen beviljar. Inskrivningsom avser annat än fordran och som ej har avsevärd betydelse för egendomensvärde, får stå kvar med bättre förmånsrätt än inteckning för lån från förening utanatt lånebeloppet nedsätts. Denna lag träder i kraft den 1januari 1984. Har lån bevUjats eller ansökanom lån kommit in före ikraftträdandet gäller 40 § i sin äldre lydelse. Gemensam inteckning, som avsesi 47 § andra stycket i lagens äldre lydelse, får fortfarande godtas somsäkerhet för lån i fall som anges i detta stycke. 1982/83:135 5 Lagom ändring i lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel Härigenomföreskrivs att 9 § lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel skall ha nedanangivna lydelse. 1. den fidpunkt då likviditetskravskall vara uppfyUt (beräkningsfid-punkt), 2. dét procenttal som skall gällaför likviditetskravet, 3. vilka tillgångar som får räknassom likvida medel, 4. vilka skulder som skallavdragas från summan av tillgångama enUgt 3, 5. i vad mån undantag frånförbindelserna får göras. SomUkvida medel skall alltid Som likvida medel skall allfid räknas dels skattkammarväxlar, räknas obligationer och andraförbindelser /. som utfårdats av staten,dels obli- tioner och andra förbindelser som gationer som utfårdats av utfärdats av staten, allmänna hypoteksbank och dels 2. obligafioner som utfårdats av sådana obligationer som utfårdats allmänna hypoteksbank av stadshy- och som avser kredUgivning tiU potekskassa. Svenska bostadskre- främjande av Jordbrukets, skogs- ditkassan eUer kreditaktiebolag och brukets och trädgårdsnäringens som avser kreditgivning för nypro- långsiktiga utveckling, duktion av bostäder eller, i den mån 3. sådana obligationer som utfar- statligt bostadslån utgår, för annat dals av byggande. stadskreditkassaneller kreditaktiebolag och som avser kreditgivning för nyproduktion avbostäder eller, i den mån statligt bostadslån utgår, för annat byggande. Dennalag träder i kraft den 1 januari 1984.1 fråga om sådana av allmänna hypoteksbankutgivna obligationer som har utfärdats och obligationer som utfårdasi utbyte mot sådana obligationer gäller 9 § andra stycket fortfarande i sinäldre lydelse. Senastelydelse 1979: 1055. Prop.1982/83:135 6 Närvarande:statsminislem , ordförande, och statsråden I. , , , ,, , , , , , ,, , , , , Thunborg betänkanden om jordbmk, skogsbmk och trädgårdsnäring som lagts fram under1970-talets senare del (SOU 1977:17 Översyn av jordbmkspoli-tiken, SOU 1978:6Skog för framtid och SOU 1978: 51 Svensk trädgårdsnäring) har frågan omnäringarnas finansiering inte behandlats. Inte heller kapitalmarknadsutredningen(SOU 1978:11 Kapitalmarknaden i svensk ekonomi) har närmare tagit upp frägan omjordbmkets kapitalförsörjning. Medstöd av regeringens bemyndigande tiUkallade chefen fördåvarande ekonomidepartementel en kommitté' med uppgift att se över jordbmketskapitalförsörjning. Kommittén avlämnade betänkandet (Ds E1981:14) Jordbmkets kapitalförsörjning. Betänkandet har remissbehandlats. TilKprotokoUeti detta ärende bör foga-s dels en sammanfattning av betänkandet jämte en reservafionsom bilaga 1, dels de lagförslag som läggs fram i betänkandet som bilaga 2,dels én förteckning över remissinstanserna och en sammanställning avremissyttrandena som bUaga 3. Jordbrukspolitikenbör syfta till att trygga vårt lands livsmedelsförsörjning. Detta bör skegenom en långsiktig och planerad hushållning med de 'Generaldirektören , ordförande, direktören , viceriksbankschefen , civilekonomen och överdirektören . Prop.1982/83:135 7 naturresursersom utnyttjas i jordbmkel. En rationellt bedriven jordbmksproduktion är en av fömtsättningarnaför att garantera konsumenterna livsmedel fill rimliga priser och samfidigtuppnå inkomstmålet för de i jordbmkel verksamma. En fortsatt rationaUsering avjordbruksnäringen är därför nödvändig. Rationaliseringen bör liksom hittillssyfta till att bygga upp och vidmakthåUa effekfiva jofdbmksföretag. Föratt främja jordbmkets rationalisering gör staten olika insatser. Bland annat ulgårfinansieringsstöd. Finansieringsstödet, som reformerades i samband med 1977 årsjordbmkspolifiska beslut (prop. 1977/78:19, JoU 10, rskr 103), utgår i form av slalliglänegaranfi, län med uppskjuten ränta samt slatsbidrag. Lånegaranti kan bl. a.lämnas för yttre och inre rationalisering, vid nyetablering och föranskaffning av inventarier och rörelsekapital. Bidrag utgår i huvudsak i norraSverige. Enbetydande del av jordbmkets behov av finansiering tillgodoses emellertid utan stafiigtstöd. Krediter lämnas sålunda i stor utsträckning av banker och landshypoleksföreningar.Bankerna lämnar framför allt sedvanliga rörelsekrediter och krediter förinvesteringar. En stor del av dessa krediter avser förskott på hypotekslån.Bland bankerna intar föreningsbankerna en särställning. Dessa har enligt lagen(1956:216) om jordbrukskasserörelsen till huvudsakligt ändamål att tillgodosejordbrukets kreditbehov. Den största delen avjordbrukels långfristiga krediter lämnas genom landshypoteksorganisationen. Denna består av allmänna hypo teksbank och tio regionala landshypoleksföreningar. Verksamheten regle ras i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoleksföreningar. Hypoteksbanken anskaffar medel genom upplå ning på kapitalmarknaden. Detta sker genom att hypoteksbanken ger ut obligationer. Inget annat kredifinstitut än hypoteksbanken har rätt att låna upp medel mot obligationer för utlåning mot säkerhet i jordbmksfastig- heter. Hypoteksbanken har således monopol på att utge sådana obliga tioner. får hypoteksbanken också låna upp medel mot reverser. De medel hypoteksbanken anskaffar lånas i sin tur ut till jordbmkel av landshypoteksföreningaraa. Meddessa långfristiga krediter finansieras till stor del köp av jordbmks-fastighetersamt ny- eller ombyggnad av ekonomibyggnader. Lån lämnas ocksä för bl. a. köpav tUlskottsmark, utlösen av delägare i dödsbo, driftskrediter ochkreditsanering. Ramarnaför hypoteksbankens upplåning har vidgats kraffigt och landshypoleksföreningarnasufiåning har kunnat öka i motsvarande mån. Trots detta har kön av lånesökandehos föreningarna vuxit. uppgick sålunda hypoteksbankensemissionsram till ca 200 milj. kr. uppgick den fill 1050 milj. kr. ochär 1982 fill 1 500 milj. kr. Lånekön uppgick är 1982 till ca 6000 milj. kr. Medoförändrad medelstilldelning medför delta en väntelid för lån på i genomsnittca . Prop.1982/83:135 8 Efterfråganpå långfristiga krediter inom jordbruket är alltså betydUgt större äntillgången. En viktig orsak lill detta har varit möjligheten atl få krediter påförmånliga villkor. Därtill kommer bl. a. att en stor del av det kapital somfrigörs vid försäljning av jordbruksfastigheter inte återplaceras inom lantbmket.Därigenom sker ett forfiöpande utflöde av kapital från jordbmkssektorn. Nettokapitalinflödetfill jordbruket är således väsentligt mindre än inflödet av länga krediter. Ettviktigt och samtidigl svårlöst problem är därför hur finansieringsfrågorna isamband med förvärv av jordbmksfastigheter skall lösas utan att det uppstår ettalltför slort utflöde av lösgjort kapital. Man måste därvid ha i minnet attvillkoren för finansieringen av förvärv också kan spela en roll förprisbildningen på jordbmksfastigheter. Avbetydelse i sammanhanget är också den roll som räntekostnaderna har för detkapitalintensiva jordbmkel. En skillnad i räntekostnad finns meUan hypotekslånoch lån på marknadsmässiga viUkor. Särskilt för nyetablerade jordbmkare hardet ränteläge som har rått skapat likviditetssvårigheter.Inom ramen för jordbmksprisreglering-en har därför skapats särskildastödformer, etableringsstöd och tillfålligt räntestöd, för att reduceraräntekostnaderna för jordbmkare som nyetablerat sig efter den 30 juni 1982resp. startat ett jordbmksföretag eller under samma fidhar gjort större investeringar i fast egendom som är avsedd för jordbmksdriften. Utredningenhar undersökt utvecklingstendenserna och redogjort för problemen inom jordbmkeloch trädgårdsnäringen. Man har därvid särskilt analyserat dessa näringarskapitalbehov och finansiering. Utredningen har lagt tonvikten på det egentligajordbmkets situation. Många jordbmk drivs dock i kombination med skogsbmk ochbildar en finansiell enhet. Med jordbmk avser utredningen därför fömtom egenfiigajordbmk också sådana kombinerade jord- och skogsbmk samt skogsfastigheter som ägsoch förvaltas av fysiska personer. Mot bakgmndav sin analys anser utredningen att inriktningen på hypo-teksföreningarnas kreditgivningbör vara sådan att näringarnas långsiktiga utveckling främjas. Kreditgivningenbör därför utgå från de gällande jordbmkspolifiska målsättningarna. Vidknapphet på kapital bör ett prioriteringssystem tillämpas. Därvid skailförvärvslän för finansiering av ägarskiften pä fasfigheter, investeringslånför finansiering av långsiktiga investeringar i anläggningstillgångar och garanlilånsom avser långfristiga kapitalbehov prioriteras. Föratt det föreslagna prioriteringssystemet skall få avsedd effekt och för altåstadkomma balans i hypoteksföreningarnas kreditgivning föreslår utredningenvidare att den lånekö som finns avvecklas genom särskilda obligationsemissioner. Hypoteksbankensrätt alt ensam låna upp medel på obligationsmarknaden för utlåning molsäkerhet i viss jordegendom bör enligt utredningens 1982/83:135 9 Utredningen är dock inte enig på denna punkt. En ledamot har reserveratsig och anser att hypoteksbankens obligationsmonopol bör avskaffas. Flertalet remissinstanserhar tillstyrkt utredningens förslag att landshy-poteksföreningamas kreditgivningi första hand bör inriktas på långfristiga kredUer och att man därvid bör utgåfrån de jordbmkspolifiska målsättningarna. De flesta remissinstanserna delarvidare utredningens uppfattning att ett prioriteringssystem bör införas föratt landshypoteksförening-arna skall få bättre möjlighet att tillgodose de mestangelägna kreditändamålen. En rad remissinstanser har emellertid ocksä uttalatsig för att hypoteksbankens obligationsmonopol avskaffas. Vad gäller aweckUngen avlånekön tillstyrker bl.a. hypoteksbanken och föreningsbankers förbundutredningens förslag att detta sker genom riktade obligationsemissioner. Fleraremissinstanser, däribland riksbanksfuUmäkfige och ,.ärdock starkt kritiska mot detta förslag. Enligl min mening utgörutredningens överväganden och förslag en god grund för ställningstaganden ifråga om åtgärder för jordbrukets finansiering. De särskildafinansieringsproblem som rör skogsbmk i kombination med jordbmk och dylikt hardock inte behandlats närmare och jag är därför inte beredd att här ta uppdessa. Jag, som i detta ärende har samrått med chefen för jordbmksdepartemenlet,anser atl den överskottsefterfrågan på långfristigt kapital som uppkommit inom jordbmkssektornbör i högre grad än utredningen föreslagit behandlas med åtgärder som påverkarbåde efterfråge- och utbudssidan av marknaden. Somjag nämnde har hypoteksbankennyligen fått rätt atl också låna upp medel mot reverser (prop. 1982/ 83:56, FiU24, rskr 122, SFS 1982:1257). Jag kommer senare att återkomma fiU dennaförändring. Innanjag övergår fill att presentera mina förslag rörande jordbruketskapitalförsörjning finns det anledning att erinra om att chefen för jordbmksdepartemenletmed stöd av regeringens bemyndigande tUlsatte en kommitté(Jo 1983:01) med uppdrag att utreda utformningen av livsmedelspolitiken. Enligtdirektiven (Dir. 1982:103) finns det inte någon anledning att nu göra nägonöversyn av de allmänna principema för jordbmkets rationalisering. Kommitténskall enligt direkfiven i avvaktan på regeringens ställningstagande tillförslagen i nu föreliggande betänkande inte ta upp frågor om jordbmketskapitalförsörjning om 3e inte aktualiseras i samband med andra frägor somkommittén behandlar. Del bör också nämnas att kommittén skall utvärderalåneformen lån med uppskjuten ränta liksom de inom jordbmksprisregleringeninförda stödfor-, merna, etableringsstöd och tillfäUigt räntestöd. 1detta sammanhang kan framhållas att rådande överskottssituation inom jordbmkelhar lett fram till ett behov att temporärt hindra investeringar inom animalieproduktionen.Mol denna bakgmnd avser chefen för Prop.1982/83:135 10 jordbruksdepartementetenligt vad jag har inhämtat att föreslå regeringen atl lägga fram ettförslag till lag om förbud mol nybyggnad av djurstallar förnötkreatur, svin och Qäderfä. Lagen är avsedd att gälla intill utgången avjuni 1984 och skaU ses som en provisorisk åtgärd i avvaktan på de förslag somden livsmedelspolitiska kommittén lägger fram. Förslagen skall i denna delläggas fram med förtur. Dessa investeringsbegränsande åtgärder i fråga om animalieproduktionenär emellertid inte av sådan art alt de bör hindra den nu aktuella översynen av landshypoteksinstitutionensverksamhet. Även om investeringsnivån inle blir så hög, är enfortsatt rationalisering av jordbruksnäringen somjag inledningsvis anfördenödvändig. Delta förutsätter bl. a. tiUgång pä långfristigt kapital. Det ärockså angeläget att nu göra det möjligt för trädgårdsnäringen alt i störreutsträckning än f.n. kunna få tillgång till sådant kapital. 2.2Landshypoteksorganisationens kreditgivning m. m. Enligt32 § landshypolekslagen skall föreningarna lämna dels långfrisfiga lån fillfast ränta mot säkerhet i jordegendom, dels andra lån för jordbmks-och skogsbmksändamål,för vilkas fulla betalning staten ansvarar (garantilån). Den jordegendom enförening får belåna skall enligt 40 § landshypolekslagen utgöra ensjälvständig produktionsenhet och huvudsakligen användas för jordbmk medbinäringar, skogsbmk eller visst slags trädgårds-bmk. Med jordegendom avses somregel en fasfighet taxerad som jord-bmksfastighet. Lånesökande som uppfylltdessa villkor har beviljats hypotekslån utan någon mer ingående prövning iövrigt av det aktuella kapitalbehovet. Kravet på att den belånadejordegendomen skaU utgöra en självständig produktionsenhet som huvudsakligenanvänds för jordbmk eller de angivna binäringarna har däremot inneburit atlföreningarna sökt undvika alt lämna hypotekslån till s. k. fritidsjordbmk. InteheUer erhåller fastigheter som är taxerade som jordbmksfaslighet men vilkasfrämsta tillgång utgörs av bostadshus hypotekslån. Hypoteksföreningarnaerhåller medel för sin utlåning från allmänna hypoteksbanken som enligt lagenhar ensam rätt atl ge ut.obligationer för utlåning mot säkerhet i jordegendom. Hypoteksbankensobligafioner är prioriterade enligt 9 § lagen (1974:922) om kredilpolitiskamedel. visat har efterfrågan på långfristiga krediter varit stor inom jordbmkel.Utredningen hävdar att detta till stor del sammanhänger med en höjdinvesteringsbenägenhet i jordbmkssektorn under 1970-talel. Som en bidragandeorsak anges att det varit naturligt för jordbmkare som haft bottenlånemöjlighetereller möjlighet att erhålla statlig lånegaranti, all rikta sin krediteflerfråganmot hypoteksföreningarna. Hypoteksföreningarnas långfristiga krediter gesnämligen till fördelaktigare villkor än de kort- och medelfristiga krediter somlämnas från andra institut. Prop.1982/83:135 11 harutrymmet för bottenlån ökal genom den snabba värdestegringen på jordbmksfastigheter.Resultatet har blivit att lånekön i hypoteksföreningarna vuxit snabbt. uppgår kön till ca . trots att hypoteksföreningarnas kreditgivningökat frän knappt 200 milj. kr. 1970 till drygt 1 400 milj. kr. Enligt utredningens meningär det angelägel att hypoteksföreningarnas långfristiga långivning baseras påsamma gmndsyn som finns i den statliga jordbmkspoUtiken. Ett uttryck för denna gmndsynfinns i rikfiinjerna för den statliga lånegaranfigivningen. Utredningen anseremellertid inte att kreditinstituten skall göra någon jordbrukspoUfisk prövningav kreditansökningarna. Hänsynstagandet lill målen för jordbmkspoUtiken börändå skrivas in i landshypolekslagen. Enligt utredningen bör det ske genom attdär anges att långivningen skall ges en sådan inriktning att den långsikliga utvecklingenav jordbmkel, skogsbruket och trädgårdsnäringen främjas. Vidare föreslårutredningen att ett krav för belåning skall vara att produktionen på denaktuella fastigheten har en omfattning som är av betydelse frånsysselsättnings- och försörjningssynpunkt. Föratt vid kapitalknapphet kunna tillgodose de mest angelägna kreditbehoven skallenligt utredningens förslag ell prioriteringssystem för hypoteksföreningarnas kreditgivninginföras. Den övergripande bestämmelsen om detta bör enligt utredningen tas in ilandshypolekslagen. Ansvaret för utformningen av ett arbetssätt och etl prioritetssyslemsom åstadkommer balans meUan hypoteksföreningarnas kreditgivning och ufiånings-kapaciteten,åvilar hypoteksorganisationen. Utredningen anser att förvärvslån,investeringslån och garantilån i första hand bör beviljas. Med förvärvslånavser utredningen sådana lån för finansiering av faslighets-överlåtelse somsöks i samband med lagfartsansökningen. Förvärvslån skall också kunna lämnasför lösen av sådant lån från säljaren som fillkommit i samband medöverlåtelsen. Investeringslån är enligt utredningen avsedda för finansiering avinvesteringar i markanläggningar, byggnader och byggnadsinventarier. De skallsökas innan investeringen påbörjas och bör inte överstiga kostnaden förinvesteringen. De garantilån som enligt utredningen främst bör placeras i landshypoteksföreningär sådana som vad gäller kapitalbehovels art uppfyller kraven för sådanaförvärvs- och investeringslån som nämnts. Dessutom bör också störregarantilån med lång amorteringslid avsedda för basfinansiering av maskinparkoch stamdjursbesättning ocksä placeras hos landshypoteksförening. Om det vidbeviljandet av etl garanlilån fömtsätts atl en del av kapitalbehovet skall tillgodosesmed investeringslån eller förvärvslån bör dessa enligt utredningen kunnabeviljas efter en enkel prövning och efter samråd mellan hypoleksförening och lantbmksnämnd.Om väntetiden för utbetalning av hypotekslån skuUe tendera att överstiga 12månader bör prioriteringen skärpas sä atl i första hand investeringslån ochgarantilån avseende investeringar beviljas. Beräknas väntetiden överstiga 18månader bör nya lån beviljas endast i undantagsfall. 1982/83:135 12 Utredningenhar vidare anfört att den inte ser nägra principiella motiv för det obligafionsmonopolsom fillkom då hypoteksbanken bildades. Enligl utredningen finns det dock idagsläget endast begränsade fördelar med att fiera insfitut bygger upp enverksamhet nära sammanfallande med landshypoteksorganisationen för långfristigfinansiering av jordbmk och trädgårdsnäring med medel frän obligationsmarknaden.På denna punkt har en ledamot av utredningen reserverat sig och vill attobligationsmonopolet avskaffas.