prop · G60363 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1982/83:63 om förlängd reglering av anslutningen avprivatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen; Regeringen föreslår att antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. Ersättning för utgifter för landvård enligt den allmännatandvårdsförsäkringen utgår om vården meddelas genom det allmännas försorgeller lämnas av tandläkare som är uppförd på en av allmän försäkringskassaupprättad förteckning. Enligl en övergångsbestämmelse kan riksförsäkringsverketbesluta om\ att begränsa rätlen för privatpraktiserande tandläkare att bliuppförd på förteckningen hos . Denna bestämmelse gäller tillutgången av . I propositionen föreslås atl bestämmelsen skall förlängasalt gälla till utgången av . 1982/83. Lag omändring i lagen (1973:456) om ändring lagen (1962:381) Härigenomföreskrivs atl punkten 9 övergångsbestämmelserna till lagen (1973:456) om ändringi lagen (1962:381) oni allmän försäkring skall ha nedan angiven lydelse. Om finner anledning antaga attfolktandvårdens behov av tandläkare skatt bli otillräckligt tillgodosett, fårverket till utgången av i den utsträckning som behövs föreskriva alttandläkare som avses i punkt 8 ej skall föras upp på förteckning hos allmän försäkrineskassa. Om finner anledning anta atlbehovet av landläkare inom folktandvården etter i vissa delar av landet blirotillräckligt tillgodosett, får verket lill utgången av i denutsträckning som behövs föreskriva atl tandläkare som avses i punkt 8 ej skallföras upp på förteckning hos allmän försäkringskassa. Denna lag träder i kraft . Senaste Ivdelse 1979:1122. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , , ,, S. , , , Bodslröm, B. , ,, , R. , Proposition om förlängd reglering av anslutningen avprivatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen Den allmänna tandvårdsförsäkringen, som infördes ,innefattar också en övergångsregel om vissa begränsningar av möjlighelerna föranslutning av privatpraktiserande tandläkare till försäkringen. Bestämmelsen tillkomför atl trygga folktandvårdens behov av tandläkare för utbyggnadenav i första hand barn- och ungdomstandvården. Bestämmelsen gäller tillutgången av år 1982.1 avvaktan på senare ställningslagande lill landvårdsutredningsförslag till den mera långsiktiga utvecklingen på tandvårdsområdel tar jag idet följande upp frågan om en förlängning av giltighetstiden förnyssnämnda bestämmelse. 1 Tandvårdsförsäkringen och utbyggnaden av folktandvården som tandvårdsförsäkringen infördes fick landstingenett lagstadgal vårdansvar för barn- och ungdomstandvården ochspecialisttandvården. Folktandvården skulle därvid byggas ut i sådan omfattningall den kunde erbjuda avgiftsfri organiserad vård till samtliga barn ochungdomar t. o. m. Det förutsattes vidare att folktandvården vidfull utbyggnad även skulle svara för av vuxentandvården samt ha ansvaretför specialisttandvården. Andelen vuxentandvård bestämdes av önskemålet frånfolktandvårdens tandläkare att de skulle få arbeta i vuxentandvård till av sin arbetstid. Delta bedömdes angeläget också ur odontolo- 1982/83:63 4 gisk synpunkt eftersom tandläkarna på så sätt skulle kunnabibehålla sina färdigheter i olika slag av tandvårdsarbeten. 2 Begränsning av privatpraktiserande tandläkares etableringinom ramen för tandvårdsförsäkringen För alt säkerställa folktandvårdens behov av tandläkareinfördes i övergångsbestämmelserna till den lag varigenom tandvårdsförsäkringengenomfördes en möjlighet för att vid behov införabegränsningar i rätlen för nya landläkare att ansluta sig till tandvårdsförsäkringen. I samband med tandvårdsreformens genomförande skedde enöverström ning av tandläkare från folktandvården lill privatpraktikervård. Till en början prövades olika utvägar av frivillig natur för att hindra denna överströmning. Dessa ledde dock inte lill avsett resultat varför riksförsäk ringsverket, efter framställning från och landstingsförbundet, fann del nödvändigt att tillämpa begränsningsregeln. Enligt denna regel får föreskriva att en tandläkare inte får bli uppförd på förteckning över privatpraktiserande landläkare - och därmed omfattas av tandvårdsförsäkringen - om verket finner anledning anta att folktandvårdens behov av tandläkare skulle bli otillräckligt tillgodosett. Begränsningsregeln gällde ursprungligen till utgången avår 1975 men giltighetstiden förlängdes senare t. o. ni. Med hänsyn till att den beslutade utbyggnaden avfolktandvården inte kunnat genomföras i den takt som planerats föreslog 1978års tandvårdsutredning i delbetänkandet "Tandvården i början av80-talet" (SOU 1979:7) en ytterligare förlängning av begränsningsregeln atlgälla t. o. m. . Utredningen visade att bestämmelsen fyllt sitt syfte,nämligen att tillföra folktandvården nettotillskottet av tandläkare.Utredningen avsåg att i sitt huvudbetänkande återkomma till frågan ombestämmelsens giltighet efter utgången av . I enlighet med regeringensförslag beslöt atl förlänga begränsningsregeln atl gälla t. o. m. år1982 (prop. 1979/80: 23, SfU 9, rskr 102). En årlig omprövning av bestämmelsensnärmare utformning skulle dock ske för atl möjliggöra en anpassning av den tillutvecklingen på området. I syfte att förbättra den regionala fördelningen avtandläkare inom vuxentandvården har landvårdsutredningen i sitt huvudbetänkande"Tandvården " (SOU 1982:4), som avlämnats i januari1982, föreslagit en ytterligare förlängning av begränsningsregeln. Prop.1982/83:63 5 3 Kvotering av tandläkare inom folktandvården När folktandvårdslagen infördes hade landstingen kommilolika långt i sin utbyggnad av folktandvården. En förutsättning för all denbeslutade utbyggnaden av folktandvården skulle kunna genomföras var därför alttillkommande tandvårdsresurser i form av nyutbildade landläkare fördelades såatt de minst utbyggda landslingen vad gäller barn- och ungdomstandvårdentillförsäkrades huvuddelen av resurstillskoltet. För att underlätta enutveckling av folktandvårdens utbyggnad mol en större likformighet landslingenemellan och för alt tillse all huvudmännen tillsammans inte planerar för slörreutbyggnad av folktandvården än vad nettotillskottel av tandläkare medgerinfördes fr. o. m. elt kvote-ringssyslem. Detta syslem innebär attsocialstyrelsen fördelar nettotillskottet av tandläkare mellan de olikahuvudmännen. Sedan beslutat angående tilldelningen avnytillkommande tandläkarresurser har varje landsting att avgöra hur dentilldelade kvoten av tandläkare skall fördelas på olika tjänster.Socialstyrelsen har f. n. i uppdrag att utföra denna kvotering avtandläkarresurser t. o. m. . Tandvårdsulredningen har föreslagit enförlängning även av kvoteringssystemets tillämpning. De bestämmelser om anslutning till försäkringen ochkvotering av landläkarljänsler som tillämpats efter det tandvårdsförsäkringeninfördes har haft god effekt då det gällt möjligheterna alt genomföraden beslutade utbyggnaden av folktandvården. Denna utbyggnad har i sin turvarit nödvändig för atl landslingen skall kunna uppfylla sitt lagfästa ansvarför såväl barn- och ungdomstandvård som specialisttandvård. Underutbyggnadsskedet har det emellertid varit nödvändigt alt i viss omfattningbevilja dispenser från landstingens vårdskyldighet för barn i åldern ochungdomar i åldern . Efter hand har dock behovet av sådana dispenserminskat. Fr. o. m. fullgör samtliga huvudmän för folktandvården denlagenliga vårdskyldighelen avseende barn- och ungdomstandvården. När det gäller vuxentandvården är läget annorlunda. Landstingenssatsningar på barn- och ungdomstandvården har i viss utsträckning medfört allresurserna för vuxentandvården blivit otillräckliga. Resurser har omför-delalsfrån vuxentandvård till barn- och ungdomstandvård. Folktandvården svarar f. n.för av vuxentandvården i landet (exkl. specialistland-vården) räknat itandläkartimmar. Återstoden av vuxentandvården sköts av privatpraktiserandetandläkare. Utbyggnaden av folktandvården häri någon mån förbättrat denregionala fördelningen av tandvårdsresurserna. Trots detta står det klart attdet forifarande finns en betydande regional skillnad när det gäller tillgångenpå tandläkare för vuxentandvården. 1982/83:63 6 Enligl statistik som redovisas i tandvårdsulredningenshuvudbetänkande (SOU 1982:4) finns det stora regionala skillnader i fråga omtandläkartimmar perförsäkrad,dens. redovisarKalmar läns försäkringskasseområde den lägsta siffran med 0,95 tandläkartimmarmedan redovisar per försäkrad. Tandläkartätheten varierar änkraftigare på kommunnivå. Av statistiken framgår också atl folktandvårdensandel av vuxentandvården är avsevärt större i glesbygdslän än i meratätbefolkade områden. Exempelvis svarade folktandvården i för56 % av vuxentandvården medan motsvarande andel i var endasi10 %. Invånare i glesbygdsområden är således i hög grad beroende avfolktandvårdens resurser för atl få sin efterfrågan på tandvård tillgodosedd. Jag bedömer i likhet med landvårdsutredningen det sommycket angeläget att komma tillrätta med den regionala obalansen avtandvårdsresurserna. Det är viktigt alt man vid fördelningen av nyutbildadelandläkare tar slor hänsyn till landläkarsiluationen i olika delar av landet. Enligt de regler som gäller är det försäkringskassansom fattar beslut om en privatpraktiserande landläkare skall föras upp påförsäkringskassans förteckning över tandläkare som är verksamma inom ramen förden allmänna försäkringen. har dock beslutat atl begränsalandläkares rätt alt bli uppförd på kassans förteckning. Denna begränsninginnebär att kassan inte får föra upp en tandläkare på sin förteckning medmindre verket efter särskild prövning godkänt detta. Den nuvarande tillämpningen av begränsningsregeln innebäratt en landläkare fär föras upp på förteckningen hos endastom han ersäller en annan landläkare som varit verksam i enskild tandvård ellerom synnerliga skäl eljest föreligger för att föra upp landläkaren påförteckningen. En landläkare förs upp på förteckningen medverkan så länge hanär verksam på den ort ansökan avser. Detta senare gäller dock inle förtandläkare som blir uppförd på förteckning hos någon försäkringskassa istorstadsregionerna , och . En särskild arbetsgrupp med representanter förriksförsäkringsverket, , landstingsförbundet och tandläkarförbundet- den s. k. obsgruppen - som tillsatts av landvårdsdelegationhar utarbetat riktlinjerna för verkets nuvarande regler om elableringsbegränsning.Dessutom medverkar obsgruppen fortlöpande vid handläggningen hos verket av ärenden,som rör uppförande av tandläkare på försäkringskassornas förteckningar. Idessa ärenden inhämtas alllid yttrande från den lokala samrådsgruppen förtandvårdsfrågor i vederbörande landsting. har anslutitsig till ett uttalande från verkets landvårdsdelegation. Enligt detta uttalandebelraktas etablering av tandläkare i utpräglade bristområden som synnerligaskäl för nyetablering. I sådana fall förs tandläkaren upp på försäkringskassansförteckning. En förutsättning för detta är dock att vederbörande landsting 1982/83:63 7 Slor vikt läggs också vidobsgruppens bedömning i det enskilda ärendet. tandvårdsutredning (S 1978:01) avlämnade som jagnämnt sitt huvudbetänkande och beräknas lämna sill slulbetänkandetmed bl. a. förslag till en reviderad tandvårdstaxa. Avsikten är att på grundvalav dessa betänkanden och material från remissbehandlingen lägga fram en proposilionlill med förslag till den mera långsiktiga utvecklingen på tandvårdsområdel.Della kan dock inle ske förrän tidigast i mitten av . Bestämmelserna om reglering av anslutningen av tandläkarnatill tandvårdsförsäkringen medverkar på ett aktivt sätt till att utjämna denregionala obalansen av tandvårdsresurserna. Det finns också behov av fortsattainsatser i detta syfte. Mot bakgrund av vad jag här anfört finner jag detangeläget all den nuvarande begränsningsregeln förlängs all gälla lill dessriksdagen får tillfälle atl ta ställning till landvårdens mera långsikligautformning. Jag förordar därför att bestämmelserna om privatpraktiserandetandläkares anslutning till tandvårdsförsäkringen förlängs att gälla t. o. m.utgången av . För att markera betydelsen av en regional resursutjämningbör även detta syfte anges i lagbestämmelsen. Vad jag nu anfört medför behov av ändring i punkt 9övergångsbestämmelserna till lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring. Jag har vidare för avsikt att senare föreslå regeringen attuppdra åt att efter samråd med landstingsförbundet besluta omkvotering för . Jag har i denna fråga samrått med statsrådet . Med hänvisning lill vad jag har anfört hemställer jag attregeringen föreslår alt antaga ett inom upprättat förslagtill lag om ändring i lagen (1973:456) om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar alt genom proposition föreslå att antaga det förslag somföredraganden har lagl fram.