prop · G60387 · 1982-12-31 00:00:00 — Lagrådet förordar vidare att i lagtexten införs en bestämmelsesom medger atl förordnande meddelas om undanlag från regeln om omedelbarverkställighet - della särskill med tanke på all domstol efter besvär skall hamöjlighet all inhibera verkställigheten. 1982/83:87 64 Bestämmelserna i 10 kap. 8§ i det remitterade förslagelbör tas in som ell andra stycke i paragrafen. En omformulering bör dock ske föratt förebygga missförståndet atl "beslut i andra frågor som avses i dennalag" också skulle åsyfta domstolsavgöranden i frågor om straffansvar. Lagrådet förordar atl paragrafen får följande lydelse: "Tullverkels beslul och domstols dom, varigenomvattenföroreningsavgift påförs, får verkställas genast, om inte annatförordnas eller säkerhet ställs för avgiftsskyldighelens fullgörande. Omverkställigheten gäller i övrigt vad som föreskrivs i utsökningsbalken omallmänt mål. Utmätt egendom får dock inte säljas ulan gäldenärens samtycke,förrän beslutet eller domen har vunnit laga kraft. Andra beslul i frågor som avses i 1-8 kap. gälleromedelbart, om inte annat föreskrivs i beslulel. I fråga om beslul som skallunderställas eller kan det berörda verkel förordnaall beslutet lills vidare inle skall gälla." Sammanfattningsvis förordar lagrådet all lagförslaget fårföljande utformning. "Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1980:424) omåtgärder mot vattenförorening från fartyg dels attnuvarande 8 kap., 9 kap. och 10 kap. skall betecknas 9 kap., 10 kap. och 11kap., dets all i lagen skall införas elt nytt kapitel, 8 kap.,saml nya beslämmelser. 9 kap. 4-6§§, av nedan angivna lydelse, dels att l-3§§ i det nya 9 kap. skall ha nedan angivnalydelse. En särskild avgift (vattenföroreningsavgift) skall las ut,om något av de förbud mot utsläpp av olja från fartyg som avses i 2 kap. 2 §har överträtts och utsläppet inle är att anse som obetydligt. Detsamma gäller,om etl sådant utsläpp av olja som avses i 2 kap. 4 § inte har begränsats sålångt det är möjligl. Valtenföroreningsavgiften tillfaller slaten. Vattenföroreningsavgiflen skall påföras den fysiska ellerjuridiska person som vid överträdelsen var fartygels redare. Om del avgörandeinflytandet över fartygets drift utövades av någon annan i redarens ställe,skall avgiften dock erläggas av den andre. Finns inle någon som skall påförasavgiften enligt vad nu sagts eller kan det inte utan alt ärendet blirväsenlligl fördröjt fastslällas vem denne är, skall avgiften påföras den somvid överträdelsen var fartygets ägare. För vattenföroreningsavgift, som delägarna i ettpartrederi skall betala enligl första stycket, svarar de solidariskt. Prop.1982/83:87 65 Vattenföroreningsavgiflen skall bestämmas med hänsyn lillutsläppets omfattning och fartygels storlek (bmltodräktighel, brt) enliglföljande tabell. Utsläppt oljemängd.................................. tabellenhär utesluten över 501 000 1. Med bruttodräktigheten avses del brullodräklighelstal somanges i del för fartyget gällande mälbrevel. Om vallenföroreningsavgift enligl 3 § med hänsyn lillomständigheterna framstår som uppenbart oskälig, får den nedsättas ellerefterges. Frågor om vallenföroreningsavgift prövas av . Kan det skäligen antas all vattenföroreningsavgift skalllas ul, får eller annan myndighet som regeringen utser meddela deförbud eller förelägganden beträffande fartyget som är nödvändiga för alt säkrabevisning, såsom förbud mot fartygels avgång eller vidare resa ellerföreläggande all fartyget skall anlöpa viss hamn. Finns det inle längre fog för åtgärd enligl första stycketskall åtgärden hävas. Påförs någon som är ägare av fartyget eller lastenvattenföroreningsavgift, får besluta sådant förbud ellerföreläggande beträffande egendomen som anges i 6§ första stycket, om delbehövs för alt säkerställa statens anspråk på avgiften. Beslulel gäller längstlill dess verkställighet sker. Beslul enligt första stycket får meddelas även innanavgiflsärendet avgörs, om det finns sannolika skäl all avgift kommer altpåföras någon som är ägare av fartyget eller lasten. Ställs säkerhet för avgifisskyldighetens fullgörande ellerfinns del annars inle längre fog för beslul enligl första eller andra stycket,skall beslulel hävas. Beslul om förbud eller föreläggande enligl 6 eller 7 §gäller inle i något fall längre än efter det atl med anledning avutsläppet ell sådant beslul först meddelades rörande fartyget eller dess last. I fråga om förbud eller föreläggande enligt 6 eller 7 §gäller 7 kap. 7-5 1982/83. 1982/83:87 66 10 §§ i tillämpliga delar. Därvid skall vad i 7 kap. 8 och9§§ sägs om fartygets befälhavare, redare eller ägare gälla även den som iredarens ställe utövade det avgörande inflytandet över fartygets drift. I avgiftsärende hos är fartygels befälhavarebehörig att på partens vägnar mottaga underrätlelse enligt 15 §förvaltningslagen (1971:290) och avge yttrande som avses i samma lagmm. Han ärpå motsvarande säll behörig atl moliaga underrättelse om beslut enligt18 § nämnda lag och att anföra besvär över beslulel. Har beslul enligt 7 kap. 4§ första stycket. 5§ eller 6§meddelats av annan myndighet än , skall det genast underställasverkel. Har beslut enligt 8 kap. 6§ meddelats av annan myndighet än ,skall del genast underställas detta verk. Beslut som har meddelats av i fråga somavses i 7 kap. 4 § första stycket, 5 § eller 6 § överklagas hos kammarrättengenom besvär. Beslut i andra frågor som avses i I -7 kap. överklagasgenom besvär 1. hossjöfartsverket, om beslulel har meddelats av en annan myndighet som inte ärcentral förvaltningsmyndighet och ej heller myndighet, eller 2. hos regeringen,om beslulel har meddelats av eller av en annan myndighet som ärcentral förvaltningsmyndighet. beslul om vattenföroreningsavgift och omförbud eller föreläggande enligt 8 kap. 6 eller 7 § överklagas genom besvärhos den tingsrätt som är sjörättsdomstol i orten där den tullmyndighet sommeddelat del överklagade beslulel har sitt säte. Besvärshandlingen skall hakommil in till domstolen från den dag klaganden fick del avbeslutet. Beslut som skall underställas enligt denna lag får ejöverklagas. Detsamma gäller beslut som meddelats inom ellertullverket och som, enligt vad regeringen förordnar, skall underställas inomverket. Beträffande talan vid domstol rörande beslul om påförandeav vattenföroreningsavgift gäller i tillämpliga delar bestämmelserna irättegångsbalken om åtal för brott, på vilket inte kan följa svårare straffanböter. Prop.1982/83:87 - 67 Förstastycket lillämpas även beträffande talan vid domstol angående förbud ellerföreläggande enligt 8 kap. 6 eller 7 §. I fråga om handläggningen vidtingsrätt gäller dock bestämmelserna i 52 kap. 2, 3 och 5-l2§§ rättegångsbalkeni tillämpliga delar. Bestämmelse som avser hovrätt gäller därvid i ställettingsrätten. Bestämmelsernai om kvarstad i brottmål gäller i tilllämpliga delar i mål,som avses i första stycket. Allmänåklagare företräder staten i mål vid domstol rörande beslul av , somhar överklagats enligt 3§. Tullverkelsbeslut och domstols dom, varigenom vattenföroreningsavgift påförs, fårverkställas genast, om inle annat förordnas eller säkerhet ställs föravgifisskyldighetens fullgörande. Om verkställigheten gäller i övrigt vad somföreskrivs i utsökningsbalken om allmänt mål. Utmätt egendom får dock inlesäljas ulan gäldenärens samtycke, förrän beslulel eller domen har vunnit lagakraft. Andrabeslul i frågor som avses i 1-8 kap. gäller , om inte annatföreskrivs i beslutet. I fråga om beslul som skall underställas sjöfartsverketeller kan det berörda verkel förordna alt beslutet lills vidare inleskall gälla." Dennalag träder i kraft den Bestämmelsernai 8 kap. tillämpas endasi i fråga om överträdelser som har skelt efterikraftträdandet. 2.Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1891:35s.l) Förslagelföranleder ingen annan erinran än all, om lagrådets ovanstående förslaggodtas, vissa hänvisningar i förslagel till lag om ändring i sjölagen börjämkas. 1982/83:87 68 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden . Lundkvist.Feldl, , , , , , , ,, , , Hellslröm, Thunborg I Anmälan av lagrådsyttrande Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslaglill 1. lagom ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mol vattenförorening från fartyg, 2. lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. Föredraganden redogörför lagrådels yttrande och anför. Lagrådet har i sitt yllrande inledningsvis gjort vissauttalanden om vallenföroreningsavgiflens allmänna karaklär. Enligt lagrådetframstår den föreslagna avgiften närmast som ell tillägg till destraffsanktioner som redan gäller enligl lagen om åtgärder mot vallenföroreningfrån fartyg (VFL). Under dessa förhållanden kan det, framhåller lagrådet, ligganära till hands atl reglerna om vattenföroreningsavgift bör följastraffrättsliga grundsatser, både i fråga om förfarandet och utformningen av demateriella reglerna. Å andra sidan kan man inte bortse från möjligheten attredaren -eller annan som kan bli belalningsskyldig - kommer alt ha möjlighel angenom försäkring skydda sig mot risken alt utge vallenföroreningsavgift. Delsist sagda talar enligt lagrådet emol all man i alla hänseenden fästeravgörande vikt vid avgiftens straffliknande karaktär. Eftersom del förda resonemanget inte innehåller någrabestämda slutsatser och lagrådet inle ålerkommer lill denna fråga, vill jagför egen del kommentera frågan någol. Somframgår av prop. 1981/82: 142 om ekonomiska sanktioner vid bron inäringsverksanihet (s.22) används sanktionsavgifter ofta på ell sätt somnärmast för tanken till straff och förverkande och de fyller i många avseen- ' Beslut om lagrädsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . 1982/83:87 69 densamma funktion - alt genom sin preventiva effekt motverka överträdelser avvissa beslämmelser.och att eliminera orältmäliga vinster. Vattenföroreningsavgiftenutgör inget undantag härvidlag. Jag vill emellertid betona att utgångspunktenför arbetet med att la fram en ekonomisk sanktion mot vattenförorening frånfartyg har varit atl varken de materiella straffbestämmelserna ellerhandläggningsreglerna inom straffprocessen bedömts vara tillräckliga för skall erhålla den avsedda preventiva effekten. När del gäller att tillskapaett nytt sanktionssyslem av del slag som är i fråga är det enligt min meningknappast fruktbart att arbeia med hypotesen att straffrättsliga gmndsalserskall följas. Med hänsyn lill de speciella krav som måste ställas påsanktionen, visade det sig i stallet nödvändigt att "skräddarsy"denna ulan förutfattade meningar i frågan om den borde följa straffrättsliga ellerandra principer. Frågan i vilken utsträckning regelsystemet bör följastraffrättsliga grundsatser kan alltså inle besvaras generellt ulan får avgörasefter en lämplighetsavvägning i varje särskill fall. Lagrådels uppfattning, altden möjliga förekomsten av ell försäkringsskydd talar emot atl man i allahänseenden fäster avgörande vikt vid avgiftens straffliknande karaktär, synesdiskutabel, om'man tänker på dokumentationen av fakta på vilka eventuellaprinciper kan byggas upp. Under ärendets tidigare behandling har detsjälvfallet stått klart, att det kan komma all införas elt försäkringsskydd molrisken all få utge avgift. Det har emellertid inle varit möjligt - och är delinle heller - all bedöma vilken utveckling som är all förvänta i det avseendet.Att låta regleringen influeras av så osäkra anlaganden framstår enligl minmening som mindre lämpligl. En särskild fråga, somberör avgiftens allmänna karaklär, är vilka bevisregler som skall lillämpas.Lagrådet har sålunda, utan all lämna något entydigt svar, frågat sig om man iavgifisärenden skall tillämpa bevisregler liknande dem i brottmål eller om manskall ställa mindre långtgående krav. För egen del anser jag alt man i fråga ombevisningens styrka bör följa samma principer som i domslolsförfarandet iallmänhet. Del är ovisst i vilken utsträckning del på den punkten föreliggernågon skillnad mellan brottmål och t.ex. tvistemål. Övervägande skäl talaremellertid enligt min mening för all man här upprätthåller samma beviskrav somi brottmålen. Jag kan vidare helt ansluta mig till de uttalanden iförtydligande syfte som lagrådet har gjort angående bl. a. bevisbördansfördelning i särskill angivna fall. Vad gällerverkställigheten av beslul om vattenföroreningsavgift och möjligheten allerhålla kvarstad för all säkra betalning av avgiften har lagrådet förordat enannan lösning än den som föreslagils i remissen. I anslutning härtill harlagrådet även tagit upp frågan om en tidsbegränsning av möjlighelerna allenligl del remitterade förslaget ingripa med nyttjande-förbud för fartyg. Lagrådetkonstaterar atl verkställighet av ell avgiflsbeslut inle kan ske i Prop.1982/83:87 70 fartyg eller last som inle tillhör den avgiftspliklige.Det innebär också att fartyget inle kan bli föremål för kvarstad, om någonannan än dess ägare svarar för avgiften. Jag kan i och för sig hålla med om attdelta är en svaghet i förslagel. problem är emellertid en följd av atlägaren till ell fartyg inle ulan vidare skall behöva riskera alt få fartygetutmätt för andras skulder, vilket är ett gmndläggande element i vårträttssystem. Vill man kalla detta för en lucka i förslaget, bör del ocksåpåpekas all den kvarstår även med den lösning lagrådet förordat. Del endapraktiskt länkbara sättet atl täppa till luckan vore att förena statens fordranpå vallenföroreningsavgift med sjöpanlrält i fartyget. I sitt yttrandediskuterar lagrådet den möjligheten men anser sig, eftersom frågan intebehandlats i departementspromemorian eller i remissprotokollet, inte hatillräckligt material för att föreslå att en sådan panträtt införs. Även jagmenar att del f n. inle finns skäl atl införa sjöpanlrält till säkerhet förfordran på vattenföroreningsavgift. Vi vet ännu inte om del kommer all finnasnågot praktiskt behov av del. Skulle del visa sig all så är falletfår frågan las upp på nytt. Sjöpanlrält synes i så fall lämplig, eftersom dengäller i fartyget oavsett om fordran riktar sig mot redaren, ägaren eller densom i redarens ställe handhar fartygels drift. Del föreligger inle heller någolhinder enligl sjöpanlrätlskonvention mol all införa en sådan nationellsjöpanlrält. Den kommer då enligl art. 6 i konventionen atl iförmånsrällshänseende placeras efter sjöpanlrälterna i art. 4 - vilka ärdesamma som i 244 § sjölagen - och inskrivna skeppshypotek. Enligl lagrådet bör det av rättssäkerhetsskäl inte varatillåtet för tullmyndigheten att kvarhålla etl fartyg . Entidsgräns för beslutets giltighet bör följaktligen införas. Lagrådet har vidareavstyrkt förslagel om möjlighel lill särskild kvarsladstalan vid domstol närell ärende om vallenföroreningsavgift handläggs i , bl.a. därför altreglerna i om kvarstad i brottmål passar mindre väl i densituationen. Syftet med kvarstad kan enligl lagrådet i stället tillgodosesgenom ett tidsbegränsat beslut om avgångsförbud och genom alt man tillåterverkställighet av avgiftsbeslul ulan hinder av att det inte vunnitlaga kraft, såvida inle säkerhet ställs. Etl slopande av möjligheten all användakvarstadsinstiluiel i avgiflsärendet innebär en inskränkning i möjligheternaatl säkra statens avgifts-krav i avvaktan på beslut om påförande av avgift.Annan lös egendom som tillhör den som kan komma alt påföras avgiften kansålunda inte tas i anspråk. kan vara otillfredsställande i de fall därden avgiftsskyldige inle äger del fartyg som släppt ul oljan men väl annanegendom, som skulle kunna beläggas med kvarstad. Innan man har vunnit praktiskaerfarenheter av avgiftssystemet är del dock för tidigt all uttala sig, om detnyss sagda medför några praktiska ölägenheter. Jag vill också tillägga atl denlidsfrist om högsl , som lagrådet föreslagit när del gäller möjlighetenalt kvarhålla ell fartyg, får anses lillråckligl lång för atl få lill följd altsäkerhet Prop.1982/83:87 , 71 snabbikommer att ställas för eventuella avgiftskrav. Jag finner därför altövervägande skäl f n. talar för den av lagrådet förordade lösningen all ensärskild kvarsladstalan inte införs. - När ett mål efter överklagande handläggsav domstol bör del dock, som lagrådet har föreslagit, finnas möjlighel altanvända kvarstadsinstiluiel. Enförutsättning för mitt ställningstagande till kvarsladsfrågan är att samhälletsmöjligheter till tvångsingripanden skall framstå som så effektiva, atl man haranledning förvänta sig all såväl berörd personal på fartygen som redarna påolika sätt bidrar lill all underlätta utredningarna. Som jag nämnde trorjag att den av lagrådet föreslagna högsta lidsfristen verkar i denna riktning.En sak som däremot kan ifrågasättas är, om en sådan relativt lång lidsfrist urrällssäkerhelssynpunkl är alt föredra framför en kortare tidsfrist - t. ex. envecka - med skyldighet all hos domstol begära förlängning av liden i de fallsom inle kan avgöras inom den i lagen angivna tiden - en ordning som måhändaskulle skapa ell större tryck på att snabbi avgöra avgiftsfrågan.För egen del finner jag dock lagrådels förslag ha praktiska fördelar ochförordar all del väljs. Sammanfattningsvisanser jag all den av lagrådet föreslagna ordningen för all säkerställaverkställighet av etl avgiftsbeslul medför betydande praktiska fördelar. Jagansluter mig därför lill förslagel i denna del. Lagrådethar vidare föreslagit, all fartygels befälhavare ges behörighet all för denavgifisskyldiges räkning la emot underrätlelse enligl 15 § förvaltningslagenoch avge yttrande enligt samma lagrum saml ta emot underrättelse om beslutetenligt 18 § förvaltningslagen och alt för den avgiftsskyldiges räkningöverklaga della lill tingsrätt. Enligl min mening fyller de föreslagna reglernaen praktisk funktion och bidrar påtagligt till atl förenkla förfarandet bådeför handläggande myndigheter och för andra berörda. Jag biträder därförlagrådets förslag. Lagrådethar förordat en annorlunda disposition av slutkapitlen i lagen än den som finnsi del remitterade förslagel. För egen del anser jag atl goda argument kananföras för flera tekniska lösningar. Man skulle i och för sig kunna välja denmodell, som finns i departementspromemorian, nämligen all samla allabeslämmelser om vattenföroreningsavgift i ett enda kapitel efteransvarskapitlel. En av tankarna bakom både denna placering och den somlillämpals i del remitterade förslaget är all man genom placeringen efteransvarsreglerna betonar atl avgiftsreglerna är ett komplement lill de förraoch inle tvärtom. En sådan inbördes placering av ansvars- och avgiftsregler ärocksä den normala i annan lagstiftning. Del är vidare vanligt allbesvärsreglerna placeras i slutet av en lag. Oaktat vad jag nu anfört finnerjag övervägande skäl tala för lagrådels förslag, som bl.a. medför fördelar ifråga om möjlighelerna alt göra hänvisningar. Jag biträder följaktligenlagrådets förslag till disposition. Innanjaggår in på specialmoliveringen kan det finnas skäl att - liksom lagrådet gjort isitt yttrande - stanna upp och summera vilka mer betydande förändringar somtillkommit genom lagrådels förslag. Prop.1982/83:87 72 Demer betydelsefulla förslagen i remissen kan sägas vara följande. Vallenföroreningsavgiftskall las ul när olja släpps ul från fartyg i strid mol gällande utsläppsförbud. Avgiften skall las ut avfartygels redare, ägare eller brukare. Avgiften skall utgå efter principenom strikt ansvar. Avgiften skall bestämmas medhänsyn lill utsläppets omfattning och fartygets storlek enligl en på förhanduppgjord tabell. Om del föreligger särskildaomständigheter skall avgiften kunna nedsättas eller efterges. Avgiften skall beslutas avtullverkels kustbevakning. och sjöfartsverketskall få ingripa med olika åtgärder mol fartyg, t. ex. förbud all lämna hamn,för all säkra bevisning m. m. För all säkerställa betalningav avgiften skall domstol fä förordna om kvarstad. Tullverkels beslul omvallenföroreningsavgift får överklagas lill allmän domstol. Genom lagrådets - av migbiträdda - förslag försvinner möjligheten alt enligl punkt 8 erhålla kvarstadså länge avgiflsärendet är anhängigt hos . Förslagen i övriga punkterberörs inte, i den mån de inte ändras i vissa mindre betydelsefulla hänseendentill följd av lagrådets påpekanden i anslutning lill de skilda paragraferna.Andra mera väsentliga ändringar är . all fartyg endasi får kvarhållas underbegränsad tid, atl avgiftsbeslut skall kunna verkställas och atlbefälhavaren ges behörighet att i vissa hänseenden företräda denavgiflsskyldige. I flera fall rör del sig således om regler som kompletterardel remitterade förslaget. Förslagetlill vattenföroreningsavgift innehåller en rad okonventionella lösningar ifrågor där rättssäkerhetssynpunkter gör sig gällande med styrka. Jag villgärna framhålla alt lagrådels omsorgsfulla granskning av förslagel mot denbakgrunden har varit av största värde. Regleringen har också genom konstruktivabidrag från lagrådet kunnat förbättras i flera vikliga hänseenden.Sammanfattningsvis finner jag förslaget väl ägnat all ligga lill grund förlagstiftning. Det hindrar dock inle all del praktiska erfarenheterav syslemel kan behöva övervägas om del kan förbättras i vissa hänseenden. Jagövergår nu lill all kommentera lagrådels yllrande över de enskildabestämmelserna i lagförslaget. Eftersom jag, som jag framhållit i del föregående,godtar lagrådels disposition av lagtexten kommer jag i det följande att hänföramig lill lagrådets numrering av de skilda paragraferna. Jagkan utan närmare kommentarer ansluta mig till vad lagrådet har anförtbeträffande 8 kap. 2, 4, 5 och 10 §§ samt 9 kap. 1-3, 5 och 6§§ (lagrådelsnumrering). De ändringar som har gjorts i laglexlen är i allt väsentligt avspråklig och redaktionell nalur. Beträffande övriga paragrafer vill jag anföraföljande. 1982/83:87 73 8 kap. I § Lagrådetsändringsförslag innebär, atl vid bedömningen av om etl utsläpp är obetydligteller inle hänsyn skall las inle endasi lill den utsläppta kvantiteten olja ocholjans farlighelsgrad ulan även lill andra omständigheter som bl.a. platsendär utsläppet sker. helt obetydligt utsläpp inom exempelvis ellfågelskyddsområde kan naturligtvis innebära betydande miljöskador vilket talarför atl avgift även bör kunna las ul i ell sådant fall. Syftet med denföreslagna prövningsordningen har emellertid varit att ange så enkla och klarautgångspunkter som möjligt för avgiftens bestämmande så atl handläggningen avavgiftsärenden blir snabb och effektiv. Enligt min mening kan lagrådels förslagkomma alt innebära atl detta syfte motverkas. Utsläppt olja kan även drivalånga sträckor och orsaka skador långt från den plats där oljeutsläppet skedde.Jag anser därför all övervägande skäl talar mot att införa andrabedömningsgrunder för avgiftens bestämmande än de som angetts ilagrådsremissen. 8 kap. 3 § Paragrafen utgör på lagrådets inrådan en sammanslagning av9 kap. 3 och 4 §8 i det remitterade förslagel. Jag har alltså inget all erinramol all bestämmelserna förs samman på detta sätt. 1 promemorieförslagel hade 3§ en självständig slällning i och med alt den täckte utsläpp av alla slagsskadliga ämnen. gäller den bara oljeutsläpp. Jag vill dock erinra om allsjöfartsverket har fått i uppdrag all utforma förslag lill tabeller för toalettavfalloch fast avfall. Om dessa skall baseras på samma principer, kan del således bliaktuellt all dela upp bestämmelserna i olika paragrafer igen. Jag har i tabellen låtit rätta lill vissa inkonsekvensersom lagrådet har påpekat. I del sammanhanget har jag också ändrat tabellen pådel sättet all tilläggsbeloppen i varje intervall skall ulgå för varje påbörjadkvantitet om 1000 liler och inle per fulla I 000 liler. får betydelseframför allt i intervallet 1 000-26000 liler, där grundbeloppet annars skullefå tas ut för utsläpp upp t. o. m. 1 999 liler. Vidare har förkortningen "brt" tagits bort frånsåväl första stycket i paragrafen som tabellen i enlighet med principerna i denlagstiftning som genomförts med anledning av inlernalionellaskeppsmälningskonvenlion. 8 kap. 6-9 8§ Lagrådet har förordat atl 9 kap. 7 § i del remitteradeförslaget delas upp i fyra olika paragrafer.