prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — 1982/83:150 Bilaga 1.2 9 produktionen,men att nedgången i realränteläget ändå blir relativt begränsad. En vissdepreciering av dollarn mot övriga valutor väntas komma till stånd underperioden. En återhämtning av detantydda slaget i kan förväntas ge en draghjälp till övrigaindustriländer. Dels ökar den efterfrågan i världsekonomin, dels kan enfallande dollarkurs ge utrymme för lättnader i främst de europeiska ländernaspenningpolitik. Det kan dock förväntas dröja in på 1984 innan detta gerunderlag för en generellt snabbare real tillväxt i dessa länder. Bakom dennabedömning ligger det faktum att konjunktumtvecklingen i industriländernautanför ännu inte hunnit lika långt. I avvaktan pä mera markantahöjningar av det reala aktivitetsläget kan inflationstakten väntas fortsättaatt sjunka i flertalet länder i under innevarande är. Detta är gynnsamtför realinkomst-utveckUngen och skapar successivt underlag för en förstärkningav också den privata konsumtionen i många länder. I flertalet länder förs docken stram finanspolitik, och med hänsyn till den vikt som fästs vid budgetunderskottensstorlek och inflationsbekämpningen är mera omfattande finanspolitiskastimulansåtgärder inte sannolika . Även ett gynnsamt scenarioför utvecklingen torde därför karakteriseras av en relativtförsiktig tillväxt i uppgångsfasen. Till en låg genomsnittlig tillväxttaktbidrar också att förutsättningarna för tillväxt varierar påtagligt mellan deenskilda länderna. Antagandenaom OECD-områdets tillväxt 1984 och 1985 framgår av tabell 1 och innebär såledesen ökning av BNP om ca 3 1/2 resp. . I är det fråga om en fallandetillväxttakt mellan åren medan den europeiska tillväxten ökar något på en lågnivå. Världshandeln med bearbetade varor beräknas på basis härav öka med 8resp. i volym; jämfört med tidigare konjunkturuppgångar är den därvidtillämpade elasticiteten i världshandeln med avseende på produktionen snarastlåg. U-ländernasmöjligheter att bidra till en expansiv efterfrågan är även i det gynnsammascenariot I mycket begränsade. Trots en ökad lagerefterfrägan päråvaror bedöms de reala rävampriserna utvecklas relativtsvagt. Hos mänga fortsätter skuldtjänsten att ta i anspråk en storandel av exportinkomsterna. Detta gäller bl. a. flera av de nyaindustriländerna, de s. k. NIC-länderna. Även OPEC-ländemas efterfrågan påindustrivaror bedöms bli begränsad i detta scenario, även om oljeprisernaskulle stiga något. Meddessa förutsättningar blir de utifrån kommande prisimpulserna beskedliga iindustriländerna. När det gäller det inhemska inflationstrycket föreliggerdelvis motstridiga tendenser. Å ena sidan har de senaste årens nedpressadeaktivitetsläge satt sina spår i en klart lägre inflationstakt. Ävenlöneökningarna är i de flesta industriländerna mindre . Denlediga kapaciteten i industrin är överlag betydande och utgör en buffert motinflationsimpulser från en ökad efterfrågan, i synnerhet om 1982/83:150 Bilaga1.2 10 Vid en konjunkturuppgång som i förstone leder ett förbättratkapacitetsutnyttjande finns därtill underlag för en fördelaktigareproduktivitetstillväxt, vilket också begränsar kostnadstrycket på priserna. Åandra sidan finns fortfarande tecken pä att betydande inflationsförväntningarännu består, t. ex. de höga realräntorna för långa lån. Defta kan betyda attprisstegringstakten når sin botten 1983 för att därefter stiga något såväl 1984som 1985. Till detta bidrar också ett behov hos företagen av att förbättravinstnivåerna när aktivitetstillväxten så medger. 1scenario 2 kännetecknas utvecklingen av fortsatt stagnation i industriländerna.De tendenser till konjunkturförbättring som är utgångspunkten för denreviderade nationalbudgetens prognos får i detta scenario inte någonfortsättning därefter. I så fall upprepas det mönster med ryckigkonjunkturutveckling - kortvariga perioder med förstärkt tillväxt som avbrytsav perioder med stagnation eller tillbakagäng - som kännetecknat OECD-områdetalltsedan 1980. Enfaktor som skulle kunna utlösa ett sådant avbrott 1984 i konjunkturåterhämtningenär en förnyad penningpolitisk åtstramning i i kombination medatt finanspolitiken inte leder till att budgetunderskotten reduceras. Dettaskulle ytterligare höja realräntorna och spä på inflationsförväntningarna. Ettsådant händelseförlopp skulle drabba de flesta typer av efterfrågan ochsärskilt kunna medföra en sviktande utveckling av den betydelsefulla privatakonsumtionen. Idetta scenario förblir dollarn stark och draghjälpen till övriga delar avvärlden avsevärt svagare. Därtill finns inhemska osäkerhetsfaktorer i andraindustriländer som vid ett mindre gynnsamt utfall kan bedömas bidra tillstagnationsutvecklingen. Utsikterna till framgång för deninvesteringssti-mulerande politiken i blir avsevärtmindre i frånvaron av en tillväxt av marknaderna. En mera drastiskt fallandekurs för det brittiska pundet kan föranleda en omläggning av den ekonomiskapolitiken i åtstramande riktning igen i syfte att begränsa inflationsimpulserna.Löneutvecklingen i kan utveckla sig till ett hot mot landetskonkurrenskraft och möjligheter att lösa även de interna balansproblemen. Denjapanska exporten till och kan komma att bli utsatt förprotektionistiska åtgärder, något som också kan drabba NIC-länderna. Såväloljeproducerande som övriga får i detta scenario ökade svårigheter ochkan förväntas möta såväl en ännu svagare råvamprisutveckling som störtebelastningar för skuldtjänsten. Intresset för ökat internationellt vamutbytetorde i ett sådant klimat bli utomordentligt litet; i tabellen anges ensymbolisk enprocentig tillväxt av väridshandeln med bearbetade varor 1984 och1985. Ettstagnationsscenario som detta kunde i och för sig också tänkas föranledas av enförnyad acceleration i prisstegringarna i industriländerna. Detta haremellertid bedömts som mindre sannolikt med hänvisning till den mycketbegränsade tillväxt i efterfrågan som totalt skulle uppkomma under Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 II perioden.Snarast är det mer sannolikt att inflationstakten ytterligare dämpas tillföljd av låga råvampriser och antagna låga löneökningar. Liksom varit falletunder de senaste-åren torde dock framgångarna i inflationsbekämpningen intevara tillräckliga för att generera annat än kortvariga förbättringar i detreala aktivitetsläget. Tillföljd av att så många av de förhållanden som kan ha stor betydelse förkonjunktumtvecklingens förlopp 1984 och 1985 är särskilt svårbedömda efter denovanligt långa recessionen , är det vanskligt att avgöra vilkenriktning utvecklingen kommer att ta. De skisserade scenarierna I eller 2representerar inte några extremalternativ för den möjliga utvecklingen, men detfinns skäl att vara särskilt försiktig i den internationella bedömningen. Tillgrund för treärskalkylerna ligger därför förutsättningar om deninternationella utvecklingen som ligger mellan de båda scenarierna vad avserproduktionens och världshandelns volymtillväxt. En sammanfattning av dessaförutsättningar ges i tabell 1. I avsnitt 11 görs hämtöver en känslighetsanalysför att illustrera betydelsen av att den internationella utvecklingen blir enannan än den som ingår i huvudkalkylerna. Tabell 1 Nyckeldata för den internationella utvecklingen1984 och 1985 Väridshandeln med bearbetade varor 3 1/2 41/2 2 1/2 3 2 1/2 5 Deprisantaganden som ligger till gmnd för kalkylerna innebär att inflationstaktenökar något . Priset för bearbetade varor i internationellhandel antas stiga 1984 och 1985. Priset pä råolja förutsätts förbliungefär oförändrat per fat 1984 och 1985. Di-astiska prisfall påoljan () förefaller inte sannolika. Inte hellertorde risken för hastiga prisuppgångar i samband med en starkare efterfråganvara särskilt stor med tanke pä den stora outnyttjade utvinningskapaciteten iutgångsläget och pä den långsamma aktivitetsförbättring som äger mm iförbmkarländerna. Det förtjänar dock att understrykas att förutsättningen pädenna punkt är kringgärdad med särskilt stor osäkerhet. Den historiskautvecklingen ger delvis oklara besked om bestämningsfaktorema bakomrävamprisfluktuationerna och därtill kommer att många sådana faktorer är sväraatt förutsäga på , t. ex. politiska händelser. 1982/83:150 Bilaga 1.2 5 Priser och löner Deninhemska inflafionen relativt omväriden har stor betydelse för hur svensktnäringsliv kan hävda sig i internationell konkurtens. För att den devalveringsom genomfördes skall kunna leda till bestående sänkta relativpriser krävsatt de inhemska kostnads- och prisökningarna ej överstiger våra viktigastehandelspartners. Som redan nämnts har inflationstakten i viktigakonkurrentländer succesivt dämpats och är nere i årstaktermellan 3 och . Detta skärper kravet pä en nivåsänkning av den inhemskainflationstakten. Ialternativen som analyseras i treärskalkylerna anges tre väl skilda löne-ochprisutvecklingar som ställs mot det tidigare givna internationella scenariot.I alternativ A antas den inhemska inflationen öka relativt omväriden,med en reallöneökning på ett par procentenheter. I alternativ Bantas den inhemska inflationen kunna pressas ned i nivå med den internationellavid oförändrade reallöner. I alternativ C antas den inhemska inflationen kunnasänkas ytteriigare med ett par procentenheter, som samma nominellalöneökning antas som i alternativ B. Diagram1 Timlönens utveckling 1970198S I_ \_ L J_ I_ I_ 1_J_ I_ 1L 1970 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 Källor:Statistiska centralbyrån och . Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 13 Idiagram I anges de genomsnittliga tillväxttalen för timlönen för samtligalöntagare frän 1970. Utvecklingen dominerades av den kraftigaökningen och 1975. Endast en långsam återgång av löneökningstakten följdesedan och först och 1981 var den i nivå med tillväxten under 1970-taletsförsta är. Timförtjänstens tillväxtmellan 1981 och 1983 beräknas i årsgenomsnitt bli . Löneutvecklingen för1982 och 1983 visar därmed en dämpning jämfört med . Förprognosperioden analyseras effekterna av en hög löneökning i alternativ A ochen låg löneökning i alternafiv B och C. I ahernativ A förutsättsatt timlöneökningen i näringslivet blir . Ialternativ B och C förutsätts att timlönens ökningstakt dämpas till 1984och 1985. Löneökningarna antas vidare fä en profil liknande den som gällerför 1983, vilket beräkningstekniskt motsvaras av en något lägre ökningstakt iden offentliga sektorn. Ökningstakten för lönernahar i första hand valts för att dels belysa en utveckling därinflationsbekämpningen misslyckas och dels utvecklingar därinflationsbekämpningen i varierande grad lyckas. Detfinns en risk att lönerna åter börjar stiga i den snabbare takt som anges ialternativ A. Eftersläpande effekter av devalveringen och denmåttliga internationella konjunkturuppgång som förutsätts och 1985 skaparökad efterfrågan för den konkurtensutsatta sektom och därmed en risk för enlöneinflation. Under den senaste konjunktumpp-gången var löneökningen ca 9 %per år. Även flera är av reallönesänkningar för stora löntagargrupper riskeraratt skapa krav på höga nominella löneökningar. Andrafaktorer talar emellertid för den återhållsamma löneutveckling som anges ialternativen B och C. Trots stora arbetsmarknadspolitiska insatser beräknas denöppna arbetslösheten bli den högsta under efterkrigsfiden. Även enökad insikt om att inflationstakten internationellt har avtagit skapar lägreinflationsförväntningar inom landet. De löneökningar som angesför 1984 och 1985 i alternativen B och C är låga jämfört med 1970-taletsinhemska ökningstakter. Men det kan här vara värt att erinra om atttimlöneökningen i i genomsnitt var så låg som iårstakt . Trenden för den nominella löneökningen ärdessutom sjunkande och löneökningstakten I98I-1982 varknappt . Tillökningen av timförtjänsten läggs en beslutad höjning av ATP-avgiftenpå . antas skattereformen finansieras med enhöjning av den allmänna löneavgiften . 1982/83:150 Bilaga 1.2 14 Efter en period av relativt stabila priser både påvärldsmarknaden och de inhemska marknaderna fyrdubblades de nominellaoljepriserna under konjunkturuppgången 1973 och 1974. Även priset på övrigavaror kom att stiga kraftigt, vilket tillät att höga löneökningar kundekombineras med goda vinster i industrin. Under den starka konjunkturnedgångendärefter dämpades prisökningarna kraftigt pä världsmarknaden, vilket ocksåledde till att den svenska prisökningstakten delvis anpassades nedåt, dock ejtillräckligt för att undvika kraftiga förluster av marknadsandelar. Dennominella löneökningen bromsades endast långsamt ,vilket resulterade i snabbt fallande vinster inom industrin. börjadeen vinstuppgäng bli skönjbar. Under konjunkturuppgången 1979 och 1980fortsatte de svenska företagen att förbättra sina vinster genom att låta prisernastiga snabbare än våra konkurtenter. Svensk industri kom därför att förloramarknadsandelar på både hemma-och exportmarknader. Devalveringarna 1981 och1982 har dock skapat utrymme för en anpassning av de svenska relativa prisernamed bibehållna vinstnivåer. De låga löneökningarna harytterligare stärkt företagens konkurrenskraft. Prisutvecklingen pä inhemska produkter och indirektaskatteändringar sammantaget med en hög internationell inflation jämfört med1960-talet och medförde att konsumentpriserna iårsgenomsnitt ökade med . Företagen sätter sina priser delvis för att täcka framtidakostnader och skapa morgondagens vinster. Deras bedömning av den kommandeutvecklingen är därför i hög grad bestämmande för inflationen. Produktprisernabestäms framför allt av lönekostnaderna och då i hög grad av de förväntadelångsiktiga. De internationella priserna inverkar också via import av insatsvaror.De internationella priserna bestämmer även via konkurrens pä hemma- ochväridsmarknaderna delvis de svenska företagens priser. I den modell som används för att beräkna prisutvecklingenför och 1985 bestäms det inhemska produktionspriset för varje sektor inäringslivet primärt av timlönekostnaden, produktiviteten, bruttovinstandelen,kostnaden för importerade insatsvaror samt av indirekta skatter och subventioner.Exportpris och hemmamarknadspris sätts lika med produktionspriset för allasektorer utom industrin där exportpriset för gruppen"prista-garvaror" sätts exogent, medan priset för priskonkurrerandevaror sätts lika med priset på hemmamarknaden. Timlönen inkl. kollektiva avgifter antas i alternativ Aöka med 10,1984 och ) 1985. I alternativ B och C ökar den med 6,1984och 1985. Lönekostnaden per producerad enhet beror förutom pä lönekostnadenper timme på produktiviteten som för huvudparten av näringslivet är endogentbestämd av produktionsutvecklingen via sysselsättningsekva- 1982/83:150 Bilaga 1.2 15 tionernaför industrin och tjänstesektorerna. Vid en produktionsuppgång förbättras förstproduktiviteten, vilket verkar sänkande på kostnaderna. För indirekta skatter ochsubventioner antas följande. Skatterna på energi höjs 1983 i enlighet medkompletteringspropositionen. Den allmänna löneavgiften höjs med 2procentenheter 1985. Uttaget av mervärdeskatt är oförändrat (skattebeloppenföljer i modellen värdet pä privata konsumtionen). Övriga indirekta skatter,dvs. skatt på sprit, tobak etc, antas också vara oförändrade (skattebeloppenföljer den privata konsumtionsvolymen). Subventionerna till näringslivet antasöka något men väsentligen vara oförändrade mellan de olika alternativen. Detaggregerade importpriset antas i alternativ A stiga med i genomsnitt perär och i alternativ B och C . Det högre importpriset i alternativ Amotiveras av att importörerna vid en högre inhemsk inflation tar igen något avde tidigare nedpressade priserna på den svenska marknaden, se vidare avsnitt6. Industrinsvinster har trendmässigt ökat. Denna förbättring av företagenslönsamhet ska ses mot bakgrund av att soliditeten tidigare kraftigt hadeförsämrats . har företagensrisker i flera avseenden ökat. Därför förutsätts en fortsatt strävan hosföretagen att öka sin soliditet. I kalkylerna för prognosperioden avspeglasdetta av att industrins vinstandel, mätt som kvoten mellan driftsöverskottbrutto och förädlingsvärde till faktorpris, i samtliga alternativ i varierandegrad ökar jämfört med nivå. Ialternativ A börjar lönerna åter öka i en takt som motsvarar ökningstakten försenare . Konsumentpriserna bedöms öka ,vilket understiger inflationstakten med ettpar procentenheter. Den inhemska prisökningen dämpas dock under prognosperiodenav att de internationella prisökningarna är lägre och av att de indirektaskatterna stiger långsammare. Den antagna inflationen i alternativ A ärförenlig med att industrin höjer sina vinstandelar något 1984 och 1985. Därmedkommer de svenska produktpriserna att öka snabbare än våra konkurrenters,vilket leder till förlorade marknadsandelar. Denna utveckling förklaras av attföretagen vid en kostnadsökning som är snabbare än omvärldens antas välja attsänka sin volymtillväxt och hälla höga priser i stället för att ökaproduktionsvolymen. Ialternativ B där timlöneökningarna sjunker jämfört med prognosen ,antas att konsumentpriserna stiger 1984 och 1985. Den oförändradereallönen i detta alternativ medger att företagen höjer sina vinstandelarkraftigt, som relativpriserna kan sänkas med per år.Företagens prisbeteende kan motiveras av att de långsiktiga kostnadernafortfarande förväntas bli höga. Kostnadsmässigt finns emellertid vid enlöneutveckling enligt alternativ B uppenbarligen ett utrymme för en lägreinflation. Ialternativ C antas därför inflationen bli resp. och Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 16 1985.Detta är liktydigt med en reallöneökning per är. Den lägre inflationeninnebär att företagens vinstmarginaler ökar års nivå och att desvenska relativa priserna sänks med . Iförhållande till den tvåsiffriga årliga inflationstakt som har haftsedan 1975 utgör prisökningarna i alternativ B och C ett trendbrott. De är dockrimliga med de förutsättningar som givits för internationell inflation samtlöne- och skatteförändringar. Vidare kan industrins vinstandelar ökanågot i alternativ A och C medan de ökar kraftigt i alternativ B. Tabell 2 Prisutvecklingen för vissa komponenter iförsörjningsbalansen 1970-1985 Ärlig procentuell förändring Merän 3/4 av den svenska exporten av bearbetade varor går till länder inomOECD-området. Marknadstillväxten där är således i hög grad avgörande för desvenska avsättningsmöjligheterna. Som framgår av avsnitt 4 beräknas dennafillväxt fill 1984 och 1985 i förutsättningarna för treärskalkylerna.Tillväxten i länderna utanför OECD-området, som kvantitativt sett spelarmindre roll för den svenska exporten, har satts till samma tal, vilka såledesgäller även den totala marknadstillväxten för svensk export av bearbetadevaror. Denna varukategori överensstämmer i stort sett med den vamgrupp som idenna exportanalys kallas för priskonkurrerande varor, dvs. sådana varor förvilka priset är en viktig konkurrensparameter. Förövrig varuexport används här benämningen pristagarvaror, vilket står för attdet för dessa varor finns etablerade världsmarknadspriser som de svenskaexportörerna i stor utsträckning anpassar sig till. I den svenska exporten dominerasdenna varugrupp av skogsindustrins produkter. Härtill kommer tillfälligaproduktionsöverskott frän jordbruket som inte finner avsättning inom landetsamt en del petroleumprodukter. Marknadstillväxten förskogsindustriprodukterna tar regelmässigt fart i ett tidigt skede av eninternationell konjunkturuppgång. Sä är fallet även och en betydandeefterfrågeökning har redan förmärkts på främst trävaror. 1982/83:150 Bilaga 1.2 17 beräknasmarknadstillväxten för skogsindustrins produkter till 6,1984 och 2,1985.För övriga pristagarvaror är det inte meningsfullt att tala om någon särskildmarknad. Uppkommande överskott är små och kan utan vidare avyttras pävärldsmarknaden till rådande priser. Marknadstillväxtenför tjänster beräknas till 1984 och 1985. Förutsättningarna för deninternationella inflationen har angivits i avsnitt 4. För världshandeln medbearbetade varor innebär den bedömningen prisstegringar om 1984 och 1985mätt i ett genomsnitt av internationella valutor.' Under de tre senaste årenhar den genomsnittliga prisutvecklingen pä de svenska exportmarknaderna varitnågot långsammare än det internationella genomsnittet till följd av enannorlunda sammansättning av den svenska exporten. För prognosperiodenförutsätts inte någon sådan skillnad i prisutveckling. Pristagarvarorna beräknasöka snabbare än de bearbetade varorna i pris. Särskilt för skogsindustrinsprodukter har man att räkna med en klar höjning av realpriset (det nominellapriset i förhållandet till priset pä bearbetade varor) under enkonjunkturäterhämtning, då efterfrågan tillväxer snabbt. antas dettarealpris stiga med för skogsindustriprodukterna, varefter pristrycketmattas så att realpriset stiger med 1985. Även för jordbmksproduktersker, bl. a. till följd av lagerrörelser, tydliga realprisfluktuationer avungefär samma storleksordning på världsmarknaden över en konjunkturcykel. Förden svenska exporten av petroleumprodukter antas priset (i dollar) vara oförändratbåde 1984 och 1985. Utvecklingen av världsmarknadspriserna pä tjänster ärsvårbedömd; här fömtsatts en viss fortsatt realprishöjning 1984och 1985. Utifråndessa internationella förutsättningar bedöms den svenska exportens utveckhngunder prognosären. har estimerat en exportfunktion för depriskonkurrerande varorna. Enligt denna funktion beräknas en sänkning av detrelativa svenska exportpriset i förhållande till världsmarknadsprisetmedföra en höjning av marknadsandelar med 1,. Denna effekt fördelarsig över tre är,- vilket bl. a. innebär att de stora relativprissänkningar somsker 1983 till följd av fjolårets devalvering kommer att leda till vinster avmarknadsandelar även 1984 och 1985. I exportfunktionen ingår vidare en variabelsom anger hur resursutnyttjandet inom den svenska industrin påverkar utbudet avexportvaror. Vid t.ex. en ökning av kapacitetsutnyttjandet -vilketmotsvarar en ökning av produktionen - dämpas exportens ökningstakt tillföljd härav med . Slutligen ingår i exportfunktionen för depriskonkurterande varorna också en trend, som estimerats 'MäH i svenska kronor blir den vägda prisökningen 1984 något större, 6,, tillföljd av att den dollardepreciering som dä antas ske har större genomslag iriksbankens valutakorg än i utrikeshandeln. -som relativpriset sänks ökas marknadsandelarna med 0,och årendärpå med 0,62 resp. 0,. 2 1982/83. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 18 till-1,, dvs. vid oförändrat relativpris och kapacitetsutnyttjande fallerexportvolymen ändå trendmässigt. Bakom denna negativa trend ligger bl. a. enogynnsam varu- och ländersammansättning hos den svenska exporten. Förpristagarvarorna baseras prognosen pä den beräknade marknadstillväxten samt ensärskild bedömning av förhållandena på utbudssidan. Tjänsteexporten förklarasmed en relativprisvariabel, där elasticiteten mellan marknadsandelsvinster ochrelativprissänkningar uppgår till -1,3, fördelat på två är. Exportutvecklingenenligt de tre alternativen A-C framgår av tabell 3. För pristagarvarorna ärexporttillväxten oberoende av den inhemska kostnadsutvecklingen sä länge dennainte påverkar råvaruförsörjningen och produktionskapacitetens storlek. Sålundaökar skogsindustrins export lika mycket 1984 och 1985 i alla tre alternativen,och ökningstakten motsvarar precis marknadstillväxten, vilket innebär attrestriktionerna på utbudssidan förutsätts inte göra sig gällande. Skulle bristpå skogsråvara uppkomma, kan exportutvecklingen bli sämre än vad som härförutses. För jordbruksprodukter och petroleumprodukter förutsätts oförändradeexportvolymer jämfört med . Exportenav priskonkurterande varor hämmas i alternativ A av att den inhemskakostnadsutvecklingen framtvingar relafivprishöjningar både 1984 och 1985. Detförsta året dämpas följderna härav av de återstående effekterna av de senastedevalveringarna, främst den , och exportvolymen växer med 6,, dvs.någon procent mer än väridsmarknaden. inträder emellertid de negativaeffekterna av en snabb inhemsk prisutveckling, och exporten ökar mycket svagttrots en världsmarknadstillväxt på .