prop · G60322 · 1982-12-31 00:00:00 — Med tanke pä den speciella struktur som föreliggerinom härvarande landstingsområde är det synnerligen angelägel att befintligaresurser oavsett huvudman samriytljas på ett för samhället effektivt ochekonomiskt sätt. För atl närmare bl. a. klargöra innehållet i och formerna förett ökat samarbete mellan den allmänna räddningstjänsten ochambulansverksamheten har räddningstjänstkommitlén beslutat att genomföra enundersökning av ambulansverksamheten i och län. Landstingetvill understryka angelägenheten av att en sådan undersökning genomföres menanser att den bör utökas att även omfatta ett norrlandslän för atl belysa despeciella förhållanden som råder inom denna landsända. - Utbildningen av såvälambulanspersonal som räddningstjänstens personal anser vara av slorvikt. personal bör åläggas én grundläggande sjukvårdsulbildnirigoch ambulanspersonalens grundutbildning måste förstärkas varvid den skall specieUlavpassas för ambulansljänstgöring. a. bör körulbildning, fordonsutbildning,räddningstjänstutbildning, användande av sambandsmedel, adresskännedom, sjukvårdsulbildningm. m. ingå i utbildningen. Vid uttagning av deltagare tUl denna utbildning börhänsyn tagas till alt viss fysisk styrka erfordras för ambulanstjänstgöring. framhåller att enligt vad kommunen kanfinna åsyftas med skyddet mot viktiga samhällsfunktioner insatser vid sådana slörreolyckor som inträffar sällan men som kräver en stor mobilisering av personer ochmateriel. torde del vara fråga om ett stort geografiskt område. Del ärsvårt att tänka sig att etl enskilt räddningsorgan skall kunna genomföra ensådan insats. Förslaget om övertagande av brand- och räddningstjänsten vidluftfartsverkets flygplatser avstyrks. P. g. a. att flygplatserna kräverstationära resurser med speciell inriktning är fördelarna med en samordning medde kommunala brandförsvaren små. kommun framhåller att i nuvarande lagstiftning ärräddningstjänstorganen skyldiga att avvärja eller begränsa skada på egendomeller miljön. Enligt räddningstjänstkommitténs preliminära överväganden talarflera skäl för att den allmänna räddningstjänsten kommer alt utvidgas och eltvisst ansvar ålägges räddningstjänstorganen att även avvärja eller begränsa destörningar i viktiga samhällsfunktioner som kan förekomma i samband med nödlägeoch liknande händelser, t. ex. snöoväder, omfattande skyfall, långvarigaavbrott på el- och vattenförsörjningen. Om en sådan skyldighet ålägges den allmännaräddningstjänsten måste det i lagstiftningen klart framgå atl det är fråga omsituationer av allvarlig beskaffenhet. Vidare måste klara och entydigabegränsningar av skyldigheterna definieras. 1982/83:22 128 , förandei enlighet med kommitténs skisserade riktlinjer kommer att innebära att störrekrav ställes på räddningstjänstorganen med en betydande ökning av kostnadernasom följd. Skyldigheten för räddningstjänsten att ingripa på ett tidigarestadium är i principbetänkandet mycket kortfattat beskrivet. Konsekvenserna avkommitténs bedömning om en sådan skyldighet bör därför utredas mer ingående. -1principbetänkandet tas frågan upp huruvida räddningstjänstorganens ansvar förförebyggande åtgärder skall utvidgas till att omfatta även förebyggandeverksamhet mot annat nödläge än brand. EnUgt nuvarande lagstiftning harbrandchefen förelägganderätt vid kontroll av byggnader och anläggningar vadgäller brandsäkerhet och utrymning. Om ansvar för förebyggande åtgärderutvidgas att även omfatta andra nödlägen än brand bör motsvarande rätt alt göraföreläggande inskrivas. Denna rätt bör ej utformas som en utökad skyldighet dådet är mycket svårt att avgöra omfattningen av de olika typer av olyckor somkan inträffa. Om skyldighet införes i lagstiftning kommer detta sannolikt altinnebära dels omfattande personalökning på befälssidan, dels specialinrikladutbildning i syfte att rätt kunna bedöma olika åtgärder. - Kommunen delar kommilténsbedömning att sjukvårdshuvudmannen skall ha huvudmannaskapet för ambulansverksamhetenmen anser att akutambulanserna i de fall det är möjligt bör vara placerade påbrandförsvaren. Det är lill stor fördel för båda verksamheterna om den akutaambulansverksamheten utföres av den allmänna räddningstjänsten. Ett väletablerat samarbete kan ha en avgörande betydelse vid en olycksplats därräddningstjänstpersonalen skall samarbeta med ambulanspersonalen. NynäshamnsÄ:owmMn.framhåller att kommittén drar en gräns mellan allmän räddningstjänstmed kommunala huvudmän och olika arter av särskild räddningstjänst med statligahuvudmän. Samarbete förutsattes mellan de olika statliga organen samt mellandessa och de kommunala huvudmännen. Kommunfullmäktige ifrågasätter om dennämnda uppdelningen kan bero på slentrianmässigt tänkande och om ej mera rationeUasynpunkter borde tillämpas, om man verkligen har för avsikt att få fram eneffektiv räddningstjänst. Det avgörande bör här ej vara vad som blir billigast förstatsverket utan vad som med rimliga ekonomiska insatser ger medborgarna denstörsta tryggheten. Det förhållandet att kommuner eller andra organ på lokalnivå alltid haft ansvaret för brandförsvaret får ej tas till intäkt för attbelasta kommunerna med arbetsuppgifter av sådan art att kommunernas verksamhetmåste sträckas långt utöver fastlagda kommungränser. Ett klart sakligtsamband råder mellan krav på ett mera omfattande brandförsvar och ökandebefolkning med åtföljande förbättrade ekonomiska möjligheter att tillgodosekraven. Motsvarande samband saknas däremot för åtskilliga av de uppgifter somåvilar kommunerna såsom huvudmän för annan räddningstjänst. Bäst belysesmåhända detta förhål- , lande av att många kustkommuner drabbas av kostnaderför oljebekämpning som föranledes av verksamhet som ofta inte är tUl någonnytta för de 1982/83:22 129 drabbade kommunerna men som är av nationell betydelse. -De insatser i samband med stora oljeutsläpp som varit mest betungande är interäddningsinsatserna utan det efterföljande saneringsarbetet. Kommunernasengagemang i sådant arbete har ej haft sin grund i lagligt tvång, utan ifrivillighet. Detta synes också ha fungerat tillfredsställande ochkommunen delar kommitténs uppfattning att den utvidgning av kommunernasskyldigheter som föreslås ej skall innefatta skyldighet att utförasaneringsarbete. Kommunen vill dock i detta sammanhang framföra att det ärytterligt angeläget alt kommunerna även fortsättningsvis kan lita på att deerhåller full ersättning för sina "akutkostnader" för räddnings- ochsaneringsarbete i samband med oljeutsläpp. Det har tidigare diskuterats attkommunerna endast skulle få ersättning efter en av statligt organ utfördskälighetsbedömning. Ett sådant ersättningssystem skulle få mycket besvärandeverkningar för samhället eftersom det menligt skulle inverka på kommunernasvilja att snabbt göra helhjärtade insatser. kommun anser atl beträffande fråganom'räddningstjänstorganens ansvar för förebyggande åtgärder skall utvidgasäven till annan verksamhet än förebyggande åtgärder mol brand, löses ofta dessafrågor genom interna kontakter. Det skulle dock vara en styrka om en utvidgningav ansvaret kunde utformas så att brandchefens rätt att göra förelägganden somkan förebygga även andra nödlägen än brand fastslogs, men att det ej utformadessom en utökad skyldighet. - Kommunen delar utredningens uppfattning om attlandstinget bör vara huvudman för sjuklransportväsendet inom landet. EnUgtkommunens uppfattning utgör akutambulanserna en integrerad del av ulryckningsstyrkornavid nödlägen och mycket finns att vinna på alt vi återgår lill den gamlaordningen då akutambulanserna var placerade på brandstationerna. Den uppfattningendelas av samtliga brandchefer i , utom brandchefen i . kommun anser beträffande frågan omräddningstjänsten skall ha skyldigheter att ingripa utan att olyckshändelsenkan befaras vara förestående, är denna uppgift synnerligen tveksam.Det rättsliga ansvaret måste klarläggas. Kan ansvar ställas -1, ex. i händelseav ras - om räddningstjänsten inte ingripit? För att kunna avgöra om enolyckshändelse kan anses vara förestående, fordras kunskaper som i många fall f.n. inte finns inom räddningstjänslorganen. Utbildning inom alla aktuellaområden torde vara omöjlig att genomföra. För att ändå minska omfattningen avolyckor kan däremot tänkas att räddningstjänstorganen i samband med denordinarie räddningstjänslverksamheten, kan påtala sannolikheten av att enolycka kan inträffa. - Beträffande sjuktransporter och ambulansverksamhetbiträder kommunen kommitténs uppfattning angående nödvändigheten av en särskildambulans- och en särskild räddningstjänslkår samt fördelarna med en brandstationsbaseradambulansorganisation. Systemet har med mycket gott resultat tiUämpats i Uppsalakommun. Ansvaret alt utföra marktransporter av sjuka och skadade i terrängenhar hitintills inte klarlagts. 9 1982/83. Skr.1982/83:22 130 Uppgiften har av praktiska och humanitära skälorganiserats och utförts av brandförsvaren ulan att direkt ansvar härförföreligger. På många håll har också viss specialutrustning anskaffats. Det ärangeläget att ansvaret "lagligt" ålägges den organisation som ipraktiken utför uppgiften, dvs. räddningstjänstorganen i form av etl åtagandeål sjukvårdshuvudmannen. Kommunen anser - liksom kommittén - att räddningstjänstpersonalenbehöver en utökad grundläggande sjukolycksfallsutbildning av samma skäl somanges i belänkandet. Strängnäskommun anser atl del vid nödlägen som stör viktiga samhällsfunktioner ienlighet med räddningstjänstiagsliftningens intentioner, fordras entydiga ochklarlagda ansvars- och direktivförhållanden. Härigenom skapas förulsättningarför att räddningsljänståtgärder och alla andra nödvändiga insatser från samhällelssida kan utföras inom ramen för ett enhetligt reglerat ansvar. Den föreslagnaändrade författningsgrunden skulle ge möjligheter till tidigare och merkraftfulla insatser för att avvärja och begränsa nödlägen. 1räddningstjänstkommitténs fortsatta arbete i dessa frågor är det mycket viktigtatt klarlägga och fastslå om räddningstjänstlagstiftningens beslämmelser omplanläggning, ledning och ingrepp i annans rätt bör göras tillämpliga också påsituationer som inte är nödlägen i nuvarande brandlags mening. - Räddningsljänstkommitténföreslår i sitt betänkande en samordning mellan den allmänna räddningstjänstenoch del tilltänkta kommunanknutna civilförsvaret. Kommunen ser positivt pådetta förslag. Det är tänkbart, atl en sådan samverkan kan innebära enstandardhöjning både inom den allmänna räddningstjänsten och inomcivilförsvaret. Samverkan bör då i första hand inriktas på ett effektivareutnyttjande av de materiella resurserna. Kommitténs bedömning av de samhällsmässigafördelarna.med etl nära och utökat samarbete mellan ambulansverksamheten ochräddningstjänsten måste understrykas. Föreslagen jämförande undersökning avambulansverksamheten i och län måste anses mycketbetydelsefull. Som tidigare redovisats anser räddningstjänstkommitlén att enprimär- och sekundärsamverkan mellan kommunerna är etl sätt atl ökaeffektiviteten i den allmänna räddningstjänsten. Kommittén framhåller;"Att samverkan liksom kommer atl växla i omfattning mellan olikaregioner. Oavsett samarbetets omfattning kommer det all fordras något slag avorganisation för de förtroendevalda från samverkande kommuner som på politisknivå reglerar det samarbete som skall bedrivas. En sådan organisation kanbestå av en enkel samarbetsgrupp med uppgift t. ex. att stämma av ibudgetarbetet inom de berörda kommunerna". Oxelösundskommun framhåller att i kommitténs betänkande berörs frågan om brandförsvarenssamverkan med övriga samhällsorgan inom den allmänna räddningstjänsten.Kommunen ser positivt på möjligheterna till en utökad samverkan med andrasamhällsorgan som 1. ex. , , ochpolisen. Med det läge O.xelösunds kommun har vid kusten, blir denna samverkansynnerligen angelägen främst 1982/83:22 131 - När det gäller den redovisning som lämnatsbeträffande förslag till utökade skyldigheter för den allmänna räddningstjänstenkan konstateras, atl dessa i princip är riktiga och väl faller inom ramen förbrandförsvarens kompetensområde. Kommunen vill för vidkommande,redan i anslutning till denna punkt, deklarera att den ser tveksamt påmöjligheterna alt utöka skyldigheterna för den allmänna räddningstjänsten utanen ökning av de tillgängliga resurserna båda materieUt och personellt. - Iövrigt får kommunen instämma i kommitténs konstaterande, att ett nära samarbetemellan ambulansverksamheten och räddningstjänsten har stora fördelar.Samarbetet ger möjlighet till ett effektivare utnyttjande av framför allt befintUgapersonella resurser. Mot denna bakgrund ser kommunen positivt på kommitténs beslulatt genomföra en undersökning av ambulansverksamheten i två län med olikaorganisation. delarutredningens uppfattning att de investeringar som planeras för civUförsvarsverksamhelunder krig bör planeras så, att de i stor utsträckning kan utnyttjas även förkommunernas räddningstjänst. Samma sak bör givetvis gälla för vissa av deinvesteringar som skall göras inom det militära försvaret. Elt planerat ochgenomtänkt samutnyltjandesy-stem av viss utrustning inom det militära försvaretoch civilförsvaret, torde kunna ge väsenfligt ökade resurser och storaekonomiska fördelar för räddningstjänsten. kommun bedömer medhänsyn till vunna erfarenheter som erforderligt, att det kommunalaräddningsorganets ansvarsområde utvidgas till att omfatta sådana händelser,vilka faller under beteckningen naturhändelser (t. ex. svåra snöoväder), andrasituationer där kan uppstå negativa följdverkningar för samhället ochdriftstörningar av allvarlig karaktär i industri. Det torde förinsatsplanering, ledning, insats, samordning, beslut m. m. krävas enrepresentativ grupp bestående av personal från allmänna räddningsorgan,kommunala tekniker och personal från centralt beslutande organ (jurist). Detfinns starka skäl för att i ledningsgrupp skall ingå sådan ledningspersonal,vilken i etl krigsläge ingår i den lokala civilförsvarsledningen.Begränsningar bedöms erforderliga vid insats för att avvärja/ begränsa skada åmiljö/egendom. - Erfarenheter från bl. a. översvämningslägen, storm, snöoväderunder visar att tidiga förberedelser (inkl. prognoser) kanbetyda ett bättre 'slutfacit' och mindre belastning på personal/materiel.Kommunen bedömer som utomordentligt betydelsefullt att den aUmännaräddningstjänsten ges möjlighet att ingripa i ett så tidigt skede som möjligt.- Kommunen är trots vissa uttalade farhågor om 'att beredskapen äventyras' utavden bestämda uppfattningen att en utvidgad ansvarsskyldighet för den allmännaräddningstjänsten omfattande vissa verkställande åtgärder kan anses motiverat.Med hänsyn till bl. a. ekonomi, säkerhetsfrågor, kunskaper om nödlägels förloppbedöms lämpligast att ansvaret begränsas till att omfatta tid fram till då särskilt 1982/83:22 132 saneringsföretagövertar verksamheten, att alarmera LAC och att vara ansvarig förkontroll/uppföljning av saneringsarbetet. - Kommunen instämmer i kommilténsuppfattning att ett påtalande av missförhållanden och information till ansvarigmyndighet torde ge positiva effekter . Verksamheten kan lätt kopplastill ordinarie besiklningsverksamhel och räddningsledarens ansvarsområde. -Antalet personer i verkskydden torde överstiga antalet brandvärnsmän ochförefaller det naturligt genom VSK-utbUdning/-materielresurser vara lätt attknyta denna reserv i fred till den allmänna räddningstjänsten. - SOS AlarmeringAB (SOSAB) med verkställande organ LAC bör enligt kommunens uppfattning ej'samordna insatsen' utan 'samordna alarmering' vilket enligl nu gällande avtalär deras huvudarbetsuppgift. Insatsen torde bättre kunna "samordnas"ute på fältet. Vidare kan starkt ifrågasättas om inte SOSAB bör ingå som en deli det föreslagna "". En dylik lösning torde ge enstörre enhetlighet avseende alarmeringsplaner samt ge större möjligheter attpå ett övergripande sätt samordna alarmeringen allmän räddningstjänst -särskild räddningstjänst - övriga resurser. Det torde vara till stor fördelsåväl för den aUmänna räddningstjänsten som för ansvarig försjuktransporttjänsten därest s. k. ambulanstransport utföres av organisationendirekt samordnad med allmänna räddningstjänsten. Genom att låta akutambulansingå i ulryckningsslyrkan torde man, t. ex. inom F-län uppnå följande primäraeffekter, nämligen att för en kostnad av ca 2,0 milj. kr. (av normala lönekostnader)ständigt disponera ytterUgare 7 st akulambulanser inom länet. En utbildning avdeltidsanställd brandpersonal i sjukvårdstjänst skulle dessutom innebära enmöjlighet att nyttja denna kategori vid sådana tillfällen (ex.vägtrafikolyckor) där ambulanstjänst kan dröja. Oavsett organisationsform börambulanspersonalen ges handledd, kontinuerlig, planlagd fortbildning/träningpå sjukhus för alt vidmakthålla de kunskaper som krävs i 90-taletsambulanstjänst (jämför normal fortbildning inom allmänna räddningstjänsten). Sävsjökommun framhåller att det konstateras i betänkandet alt den allmännaräddningstjänstens nuvarande skyldigheter att ingripa skall utgöra basen även iden framtida verksamheten. I enlighet härmed skall räddningstjänstensväsentliga uppgift vara att rädda människoliv och att ingripa vid fara för människorshälsa. pekar i anslutning till ovannämndamålsättningsresonemang på atl flera skäl talar för, att den allmännaräddningstjänsten utvidgas i vissa avseenden. Sålunda bör, enligt utredningen,räddningstjänstorganen åläggas visst ansvar för att avvärja eller begränsa destörningar i viktiga samhällsfunktioner som kan förekomma i samband med nödlägeav olika slag. Man pekar bl. a. på svåra snöoväder, omfattande skyfall ochlångvariga elavbrott. Kommunen kan i huvudsak ansluta sig till kommitténssynsätt i detta avseende. Hur ett sådant utökat ansvar skall kunna åläggasräddningstjänstens huvudmän utan alt det skaU medföra ökade kostnader harkommunen emellertid svårt att förstå. 1982/83:22 133 Uppvidingekommun framhåller alt utredningens förslag att kommunerna skall fåmöjlighet alt använda redan befintUga resurser avsedda för andra ändamål änräddningstjänsten synes mycket positivt. I detta sammanhang bör påpekas att enintegrering av räddningstjänsten i fred med räddningstjänsten i krig inom ramenför ett kommunalt huvudmannaskap kommer alt underlätta användningen avcivilförsvarets resurser. För att räddningstjänsten snabbt skaU kunna utnyttjacivilförsvarets materialresurser bör detta i största möjliga mån vara brandkårsbaserat.- Kommunen tillslyrker förslaget att i en ny räddningstjänsflag intas enbestämmelse om atl företag och enskilda som driver riskfylld verksamhet harvissa av samhället uppställda skyldigheter inte bara när det gäller att hållaberedskap mot olyckor i eller till följd av verksamheten utan också atlförebygga brand och andra nödlägen. - Kommunen delar kommitténs uppfattning bör öka informations- och utbildningsinsatserna inom räddningstjänstområdetför att motverka skador och olyckstillbud. - Elt spörsmål av principiell natursom behandlas i utredningen är huruvida den allmänna räddningstjänstens skyldigheterskall utvidgas till att avse olyckshändelser som inte är nödlägen i brandlagensmening, t. ex. snöoväder, elavbrott etc. Kommunen anser det är viktigt att enmyndighet har det samlade ansvaret för att leda och planera insatser dånödsituationer uppstår och att del synes naturligt att detta lägges påräddningstjänsten. I detta sammanhang kan nämnas ätt kommunerna i Kronobergslän har fungerande ledningsgrupper som inkallas . Isamtliga ledningsgrupper har brandförsvaret en framskjuten ställning. -Beträffande arbetet med restskydd är kommittén benägen att lagreglera enskyldighet för räddningsbefälhavaren att "överlämna återställnings- ellersaneringsarbeten" till någon som har till uppgift att se till att åtgärderför restvärdesskydd blir utförda. Då gränsdragning mellan släckning ochrestvärdesskydd är mycket svår är kommunen myckel tveksam till en lagstiftninghärvidlag. I stället bör man bygga vidare på den överenskommelse omrestvärdesskydd i samband med brand som träffats mellan ochförsäkringsbolagen. Frivilliga överenskommelser av detta slag ger möjlighettill flexibla lösningar vilket avsevärt skulle försvåras vid en lagreglering. -Kommittén föreslår att räddningstjänstorganen skall få till uppgift atl påtalabrister i förebyggande åtgärder även mot andra nödlägen än brand. Arbetet medatt förebygga skador av olika slag i samhället torde bli effektivare om enutvidgning av räddningstjänstens uppgifter sker på detta område. En viktigfråga i detta sammanhang är om den nya uppgiften skall utformas som enskyldighet eller endast som en möjlighet för räddningstjänstorganen att görapåpekanden om andra åtgärder än sådana som avser brand. Kommunen anser ej attden nya uppgiften skall utformas som en skyldighet för räddningstjänstorganen, däremotär kommunen positiv lill att en möjlighet ges för räddningstjänsten att tillandra myndigheter framföra de iakttagelser man kan göra i anslutning till en brandsyneförrältningpå t. ex. en industri. 1982/83:22 134 att räddningstjänstorganen skall ingripa redan vid faraför nödläge. -Ansvaret för sjuktransporter och ambulansverksamhet skall enligtkommitténs förslag åvila sjukvårdshuvudmännen. Genom denna organisationunderlättas planeringen för ett heltäckande sjuktransportsystem. I Kronobergslän har ansvar för denna verksamhet och då såväl sjuktransporternasom ambulansverksamheten fungerar tillfredsställande finner kommunen ingenanledning att förändra organisationen härvidlag utan tillstyrker utredningensförslag. - Avslutningsvis ser kommunen positivt på kommitténs förslag till nyoch enhetlig räddningstjänsflagstiflning. Genom en sädan lagsiiftning skulledet bli möjligt att införa mer enhetliga räddningstjänstbegrepp vilket skullebidra till en ökad effektivitet i räddningstjänsten. Enskilda räddningsåtgärderskulle inle riskera att fördröjas på grund av svårigheter att bestämma vilkenform av räddningstjänst som behövs eller vilket organ som skall ingripa. I oUkasammanhang har framhållits att begrepp som brandlag och brandförsvar förtankarna till endasi en gren av den kommunala räddningstjänstens arbete och attdetta i en del situationer kan försvåra ett effektivt utnyttjande avbrandförsvarets resurser. Kommunen biträder kommitténs mening att det finnsskäl att ersätta en del av de med ordet brand sammansatta uttrycken medsammansättningar där orden räddning och räddningstjänst i stället ingår. kommun anser att direktiv och riktlinjer bör tasfram centralt för att förbättra möjligheterna till utökad användning avstatliga och kommunala resurser avsedda för andra ändamål än allmänräddningstjänst, t. ex. civilförsvarets och militära försvarets resurser.Vidare bör frågan om ekonomiska och materiella resurser från näringslivet tillräddningstjänsten aUvarligt övervägas. Det får anses rimligt attindustriföretag med särskild riskfylld verksamhet organiserar någon form avegen beredskapsorganisation som komplement till den allmännaräddningstjänsten. Beträffande militärhjälp vid katastrofsituationer anserKalmar kommun det angeläget att det i förväg bestämmes och klart anges vilketregemente som skall lämna sådan hjälp inom resp. kommun vid olikakatastrofsituationer. Slutligen bör den allmänna räddningstjänsten mera konkretåläggas uppgiften atl stå för informationen till allmänheten om risker ochskyddsåtgärder. Hit hör att sprida information dels om de risker som förekommeroch hur de om möjligt skall kunna minskas, dels om hur det när olyckan harinträffat skall vara möjligt för de drabbade att skydda sig. Särskilt viktigtär det atl sprida kunnande om de risker som sammanhänger med ny tekniskutveckling och andra förändringar i samhäUet. anser att det är viktigt atträddningstjänstkommittén i sitt fortsatta arbete kan skapa en enhetliglagstiftning som omfattar samhällels hela räddningstjänst. Detta bör medverkatill en bättre samverkan mellan olika organ i arbetet vid olika nödlägen. - Isamband med de kraftiga snöovädren som drabbade bl. a. län under 1979framförde bl. a. i län att åtgärder lillskydd 1982/83:22 135