prop · G60342 · 1982-12-31 00:00:00 — På grund härav ifrågasatte hovrätten om inte disciplinböternaborde ersättas med vite till samfundet. Delråder ingen tvekan om atl det viktigaste skälet till att flertalet remissinslanserintog en negaliv inställning lill stadgekommitléns förslag var den principiellainställningen, all böter inle borde utdömas av annan än offentlig myndighet ochalt de exekutiva myndigheternas medverkan lill indrivning borde förbehållassädana böter, som beslämts av offentlig myndighet. Delkan sålunda konstaleras, alt de skäl som föranledde vissa remissinstansersnegativa inställning lill förslaget om införande av disciplinböter varidentiska - fastän från andra utgångspunkter - med de kritiska synpunkter, somframförts av en minoritet inom samfundet. Prop.1982/83:42 24 2.5.2 Jämförelser med förekommande privairåtisligapenningpåföljder För alt övervinna det motstånd mol införande av en ekonomisk sank tion, som sålunda såväl vissa myndigheter som en ej obetydlig minoritet bland samfundets egna ledamöter givit uttryck åt. har disciplinkommillén övervägt det alternativet, alt den ekonomiska sanktionen i stället skall ges karaktären av en privalrätlslig påföljd, vars indrivning skall ankomma pä samfundet självt. I så fall borde till en början termen "'böter"undvikas, liksom även "disciplinböler" eller andra sammansättningar, vari ordet "böter" ingår. Kommillén har diskuterat olika andra benämningar och slutligen stannat för termen straffavgift. I detta sammanhang har kommittén uppmärksammat altekonomiska sanktioner av liknande art men med olika benämningar förekommer inomandra områden av samhällslivet. Gemensamt för dessa sanktioner är att de, ävenom de kallas "böter", inte kan indrivas av de exekutiva myndigheternaenbart på grundval av det beslul varigenom sanktionen ädömes. 1 stadgar förekommer beslämmelser om all medlem ellerdelägare kan av föreningens organ ådömas skadestånd vid brolt mol vissa regleri stadgarna; del ankommer pä styrelsen alt vidta rättsliga åtgärder förskadeståndets indrivning, om detta ej eriägges frivilligt. Stadgarna förPressens innehåller, all av nämnden klandrad tidning skall eriäggaexpeditionsavgift, vilken inbetalas till Stiftelsen för läckande av kostnaderna för pressombudsmannens ochopinionsnämndens verksamhet. Riksidroltsför-bundel har i sina stadgar enbestämmelse om en "straffan", kallad böter, som kan ådömas idrottsföreningeller individuell deltagare i tävling. Dessa "böter" tillfaller del dislriktsförbund,inom vars område den bötfällde har sin hemort, all användas för idroltsfrämjandeändamål. Liknande bestämmelser förekommer i stadgarna för ; även i detta fall kallas påföljden böter. 2.5.3 Kommitténs förslag lill ny påföljd Vid övervägande av de olika möjligheter till införande aven ny disciplinär påföljd, för vilka redogjorts, har kommittén kommillill den slutsatsen att en ekonomisk påföljd borde vara den lämpligaste. förutsatt att påföljden utformas pä etl sådant sätt, alt de invändningarsom tidigare rests mot sanktionen disciplinböler inte längre blir aktuella.Kommittén rekommenderar därför, att som en särskild disciplinpåföljd, avsedd atlförstärka varningspäföljden. införes en straffavgift, vars indrivning ankommerpä samfundet, inte på offentlig myndighet. Kommillén föreslår vidare följande. Vad först angår straffavgiftens belopp torde, för atl intesanktionen skall verka alltför obetydlig, ett minimum av I böraföreskrivas. Såvitt gäller maximum är spörsmålet svårare all avgöra; disciplinkommillénhar stannat för atl föreslå . Härvid har kommillén utgått Prop.1982/83:42 25 frän bl.a. att avgiften inle är skattemässigt avdragsgill.För avgiftens storlek i del individuella fallet bör vara avgörande inle blottförseelsens svårighetsgrad i och för sig ulan även advokatens ekonomiskasituation. Det förutsätts alt disciplinnämnden i sädana fall, där straffavgiftkan ifrågakomma, inhämtar upplysningar om advokatens ekonomi i första handgenom frågor, skriftliga eller muntliga till honom själv. Om sådan förfråganinte besvaras nöjaktigt återstår för nämnden möjligheten all förskaffa sigerforderliga uppgifter ur exempelvis laxeringslängd. Beträffande indrivningen av en ådömd straffavgift ärkommittén av den uppfattningen, alt sådan inte bör ifrågakomma genom tvång. Istället bör straffavgiften likställas med övriga avgifter som en advokat harall erlägga till samfundet, till serviceakliebolaget eller lill den avdelningav samfundet som advokaten tillhör. Regeln i 50 § av samfundels stadgar börsålunda i princip tillämpas även vid försummelse all erlägga straffavgift. Dellainnebär att styrelsen kan förklara, att advokaten utträtt ur samfundet, om hanej efter anmaning fullgjort sin betalningsskyldighet. En obligatorisk regel avdenna beskaffenhet kan dock i vissa fall tänkas verka alltför hårdhänt.Styrelsen bör därför tillerkännas möjlighet all helt eller delvis eftergestraffavgift, om särskilda skäl är för handen, exempelvis sjukdom, svag ekonomieller ömmande sociala skäl. Även den omständigheten all advokaten vid sidan avstraffavgiften ådömts böter (eller fängelsestrafO av domstol för sammaförseelse bör utgöra anledning för styrelsen all nedsätta eller helt befriafrån straffavgiften. Kommittén föreslär alt erlagda straffavgifter tillföressamfundels ersättningsfond. De fall däen advokat utöver varning även bör ådömas straffavgift har i kommitténs nedanintagna förslag lill ändring av 8 kap. 7 § inle preciseratsnärmare än atl lilläggspåföljden bör komma i fråga, "när särskila skäl ärodärtill". Eftersom varning jämte straffavgift är avsedd alt utgöra en formav påföljd, som lill svårighetsgraden ligger mellan uteslutning och enbartvarning, bör den nya påföljden kunna tillgripas dels i vissa fall, där enliglnuvarande regler ingen annan påföljd än uteslutning ansetts kunna komma i fräga,och dels i sädana fall, där enligt nu gällande regler strängare påföljd änvarning befunnits inte kunna ådömas. En analys av reglerna i 8 kap. 7 § första och andrastyckena ger vid handen följande. Haradvokaten i sin verksamhet uppsåtligen gjort orätt eller eljest förfaritoredligt, skall han enligl första stycket uteslutas ur samfundet; äromständigheterna mildrande må i stället varning tilldelas honom. Huvudregelnär sålunda kategorisk; föreligger inga mildrande omständigheter. Del är inte meningen atl denna regel skall uppmjukas genomtillkomsten av den nya påföljdsformen varning jämte straffavgift. 1982/83:42 26 Förall den nya formen av påföljd skall kunna lillämpas i första styckets fall ärdel alltså en nödvändig förutsättning atl mildrande omständigheter konstalerasföreligga. Huruvida i ell dylikt läge straffavgift skall tillgripas eller inte,utöver varning, fär givelvis avgöras frän fall till fall. Detär särskilt alt märka, alt undanlagsregeln i andra punkten är fakultativ ("må");såväl enligl gällande regler som i fortsättningen stär del disciplinnämndenfritt all, när mildrande omständigheter föreligger, likväl döma lilluteslutning. har i sådana fall disciplinnämndens val stått mellanuteslutning och varning. Denna valmöjlighet har säkerligen i vissa fal! ställtdisciplinnämnden inför mycket svära avgöranden. Om nämnden konstateratmildrande omständigheter, kan det ha förefallit mycket otillfredsställande, åena sidan atl låta advokaten undslippa ulan strängare påföljd än varning och åandra sidan att låta advokaten drabbas av uteslutning. Detta dilemmaförsvinner om nämnden ges möjlighel att gå den medelvägen all påföljdenbestämmes till varning jämte straffavgift. Gårman sedan till andra stycket, innehåller delta regler för det fall all advokateneljest åsidosätter de plikter, som åvilar honom som advokat. Samtliga päföljdsregleri della stycke är fakultativa; advokaten må ådömas varning eller erinran eller,vid synnerligen försvärande omständigheter, uteslutning. Vid tillämpningen avdetta andra stycke lär den föreslagna nya päföljdsbestämmelsen fä sin störstapraktiska betydelse i sådana fall, där synnerligen försvärande omständigheter befinnesföreligga. Även i sädana fall kan det med nuvarande regler uppkommasituationer, där varning ter sig som en alltför mild reaktion och uteslutningsom en alltför drastisk sädan. Somexempel pä fall där den nya påföljden kan komma lill användning må till enbörjan nämnas bristfällig bokföring och/eller slarv med avskiljande av klienimedel.Förseelser av denna art har med rätta alllid bedömts strängt; man torde kunnakonstatera att påföljden normalt bestämts till varning, såvida det inte handlatom rena bagalellförseelser, där det ansetts tillräckligt med erinran. Menbortsett frän bagatellfallen, ä ena, och de utomordentligt svåra fall där detdömts till uteslutning, å andra sidan, företer denna typ av pliktförsummelsefall av myckel varierande svårhetsgrad. Alt i samtliga sådana fall varanödsakad atl schablonmässigt döma till enbart varning har tett sigotillfredsställande. Här föreligger alltså ett fall där behovel av etl meradifferentierat päföljdssystem gör sig gällande. Altmöjligheten alt tillgripa påföljden varning jämte straffavgift införs fär ocksåstor betydelse i sådana situationer, där en advokat gör sig skyldig lill upprepadeförseelser, vilka var för sig föranlett varning och där alltså uppenbar tredskautmärker advokatens handlingssätt men där uteslutning på grund av synnerligenförsvårande omständigheter inte anses böra tillgripas. Förnärvarande fär en advokat, som ådömts påföljd av disciplinnämnden överklagadetta beslut i högsta domstolen endast om påföljden beslår i Prop.1982/83:42 27 beslul om varning får sålunda ejöverklagas. Sladgekom-millén uttalade pä sin tid. all frågan om fullföljdsrältskulle komma i ett annat läge om "disciplinböler" infogades i påföljdssystemel. "Mol beslul. varigenom disciplinböter ådömts advokat, mäste denne äga rällall föra talan", skrev stadgekommillén i sina motiv, ulan att närmareutveckla skälen lill della slåndpunklstagande. Efter ytterligare resonemangstannade stadgekommillén för förslagel, alt alla beslut om varning skulle fäöverklagas i högsta domstolen. Eftersom del den gången ej infördes nägonekonomisk påföljd, gjordes inte heller nägon ändring av fullföljdsreglerna. All enadvokat skall äga rätt att föra talan mol ell beslul om uteslutning ler sigsjälvklart, ej enbart av del skälet alt det är fräga om en myckel allvarligpåföljd som kan leda lill utomordentligt svära konsekvenser utan även därför atlell beslul av styrelsen alt vägra sökande inträde i samfundet fär överprövasav domstol. Det är alltså högsta domstolen som i sista hand avgör, om en personfår tillhöra eller icke (här bortses frän de fall dä styrelsenenligt § 50 i stadgarna förklarar all en advokat pä grund av försummad avgiflsbelalningutträtt ur samfundet). Likasjälvklart är del inle att ett beslut om varning jämte straffavgift skall fäöverklagas. Mot den hitlillsvarande ordningen, innebärande alt ett beslul omvarning inle får överklagas, har, såvitt kommittén känner lill, inga protesterrests. Om i fortsättningen ell beslut om varning kombineras med föreskrift omstraffavgift till ell relativt måttligt belopp, torde skäl saknas att medge klagorält.Tveksammare släller del sig i de fall, dä straffavgiften uppgår lill betydandebelopp. Med hänsyn lill del relativt begränsade avgiflsmaximum som innefattas iförslagel och med hänsyn lill den möjlighel kommittén öppnat för styrelsen allnedsätta eller rent av efterge straffavgift i ömmande fall och i sådana fall,dä advokaten i fräga tillika av domstol dömts till böter (eller fängelse),synes behov inle föreligga av all medge rätt lill överklagande ens i de fall,då straffavgiften bestämis lill ett relativt kännbart belopp. Med beaktande av vad nu anförts föreslär kommillén, allbeslut om varning, med eller ulan straffavgift, inte skall fä överklagas. Kommillénvill även beröra del fall som kan länkas förekomma om en advokat som blivitåtalad, av domstol dömes till böter och för samma förseelse av disciplinnämndenädömes varning jämte straffavgift. Av del ovan citerade remissyttrandet av Sveahovrätt framgår, all hovrätten hade den uppfattningen alt för undvikande avdylik kollision varning jämte straffavgift borde fä förekomma endasi i sädanafall, då advokaten inte blivit åtalad. En dylik regelanser kommittén inte vara behövlig. Man har anledning räkna med att deninstans, som dömer sist, vare sig det är domstolen eller disciplinnämnden, vidbestämmande av påföljden lar hänsyn lill den ekonomiska sanktion som ådömtsadvokaten av den instans som dömt först. Kommittén vill även hänvisa till vadovan anförts om styrelsens möjlighet Prop.1982/83:42 28 all efterskänka eller nedsätta straffavgift i sädana fall,dä advokaten tillika döms till straff av domstol. 3 REPRESENTANTER FOR DET ALLMANNA I DISCIPLINNÄMNDEN Enligl 47 § i samfundels stadgar fär ledamot avdisciplinnämnden inle yppa vad han på grund av samfundsledamols skyldighet alllämna uppgifter och tillhandahålla handlingar erfarit om denne och hans verksamhel.Även de offentliga representanterna i disciplinnämnden blir i följd av dennabestämmelse underkastade lystnadsplikt. För övriga ledamöter av nämnden innebäremellertid brott mol tystnadsplikten ell avsteg från god advokalsed och ärföljaktligen sanktionerat genom samfundels disciplinregler. Delsamma kommeremellertid inle all gälla de offentliga representanterna. Kommittén kan inteanvisa någon lösning pä detta problem. Emellertid vill kommittén understrykaden synneriiga vikten av all frågan om de offentliga representanternastystnadsplikt erhåller en tillfredsställande lösning. 5 OFFENTLIGGÖRANDE AV DISCIPLINNÄMNDENS AVGÖRANDENSAMT ÖVRIG INFORMATION I de stadgar för samfundet som gällde fanns ingabestämmelser om offentliggörande av beslul som fattats av samfundets styrelsebortsett frän del begränsade offentliggörande som skulle ske i form avmeddelande lill ledamöterna om alt ledamot uteslutits ur samfundet. 1 ulesluiningsfal-lenskulle utdrag av styrelsens protokoll jämväl tillställas juslitiekanslern. I praxis skedde emellertid offentliggörande därutövergenom atl uppgifter om nyinlagna och avgångna ledamöter meddelades ledamöternai cirkulär saml intogs i för . I det belänkande som avgavs av sladgekommitté harfrågan om offentliggörande av vissa beslul behandlats (s. 170 fO. Av innehålleti betänkandet framgår atl chefen för () gjort enframställning till samfundets styrelse all ändra sin praxis i fräga om lämnandeav uppgifter till TT. Som skäl härför framhölls atl det måste betecknas som enpåtaglig brist atl styrelsen inle sörjde för alt allmänheten i samma ordningsom gällde för publicering av nyinlagna ledamöter upplystes om all en ledamotuteslutits eller eljest avgäll ur samfundet. Underlätenheten atl bringa enuteslutning lill allmän kännedom kunde enligl TT ha till följd atl allmänhetenunder lång lid trodde att den uteslutne alltjämt var advokat. Prop.1982/83:42 29 TT:s framställning diskuterades i styrelsen men föranleddeinte nägot beslul. Styrelsen ansåg atl spörsmålet var av sådanprincipiell betydelse att det borde övervägas i samband med översynen avstadgarna. Stadgekommillénuttalade all den fann de av chefen för framförda synpunkterna berättigadeoch att delta särskilt gällde när en advokat uteslutits ur samfundet. Kommitténfann efter yllerligare överväganden en sladgebeslämmelse om skyldighet förstyrelsen all bringa vissa uppgifter till allmän kännedom motiverad. Deuppgifter som pä antytt sätt borde bringas lill allmän kännedom var enligt kommilténsmening anlagande av nya ledamöter, beslul varigenom någon beviljats utträde ursamfundet saml beslut om uteslutning ur samfundet under förutsättning allbeslutet gäll i verkställighet. 1 kommilténs förslag till nya stadgar intogsbestämmelsen om publicering (§ 50 i förslaget). Publiceringsreglerna fick sin slutliga form i 43 § fjärdestycket, 44 § och 51 § i nu gällande stadgar. gällande regler om publiceringav beslul i disciplinärenden innebär sålunda all beslutet skall - med angivandeav de skäl vara beslutet grundas - tillställas den ledamot mol vilkenanmärkning framställts, juslitiekanslern och samfundets styrelse samt iförekommande fall anmälaren såvida anmälan inle återkallats (samfundels stadgar43 § 4:e st.). Uttryckligt förbud föreligger enligl stadgarna all lämnameddelande till annan än de nu nämnda om att ledamot tilldelats varning ellererinran. Om ledamot av samfundet uteslutits genom beslul av disciplinnämndenskall meddelande härom jämväl lämnas lill samfundels övriga ledamöter samt tillde allmänna domstolarna. Utöver dessa meddelanden sker en redovisning avviktigare beslul av disciplinnämnden i TSA. Halvårsvis intas sålunda referat avavgjorda disciplinärenden i tidskriften. Med hänsyn till den för samfundetsledamöter och dess funktionärer stadgade tystnadsplikten sker publiceringen i TSAmed beaktande härav. Sålunda utelämnas namnen pä advokater, klienter och andrapersoner och även andra uppgifter som skulle kunna avslöja de inblandadesidentitet. I BRÅ:s PM har arbetsgruppen på s. 81 ff behandlat fråganom ökad information om disciplinära verksamhet och därvidrekommenderat samfundet atl "disciplinära organ avgjortdisciplinärende som bedöms vara av allmänt intresse, bringar sittställningstagande lill allmän kännedom. sädanl offentliggörande, som inlebehöver innehålla uppgift om den disciplinära påföljd som kan ha meddelats,skall enligt gruppen ske med beaktande av den tystnadsplikt som samfundetsfunktionärer har att iaktia och även i övrigt ulan angivande av namn ellerandra uppgifter som är ägnade alt röja viss person." De myndigheter som yttrat sig med anledning av BRÅ:s PMhar över lag ställt sig positiva lill rekommendationen om ökad publicitet av besluli disciplinärenden och framhållit viklen av all informationen till allmänheten Prop.1982/83:42 30 JK har i sitt yttrande därutöver framhållit värdetav alt avgöranden i disciplinärenden snabbt, systematiskt och överskådligtbringas till kännedom för samfundels ledamöter. Stockholths tingsrätt har isitt yllrande särskilt understrukit vikten av att "advokater, domstolar,åklagare och andra som har intresse av advokatverksamhel snabbare än vad somsker fär del av disciplinnämndens avgörande". Tingsrätten anserdäremot att arbetsgruppen överskattat en bredare allmänhels intresse av advokatverksamhel. Samfundetsstyrelse har ytlral sig över BRÅ:s PM. De synpunkter styrelsendärvid framfört under rubriken överensstämmer i allt väsentligt med deöverväganden som kommittén gjort. Eftersom del i allmänhet är disciplinnämndensom avgjort ärende som kan antagas vara av intresse för en större allmänhet bördet i princip genom delegation anförtros disciplinnämnden all i anslutning lillsina sammanträden besluta om och i vilken form publicering av nämndensavgöranden bör ske. Som styrelsen i sill yllrande framhållit kan del vara av allmäntintresse atl publicera - förutom redan uppmärksammade fall - sädanadisciplinärenden som belyser advokatens yrkesplikler, säsom t.ex. skyldighetatt iakttaga tystnadsplikt, all ulan dröjsmål avge redovisning för slutförtuppdrag saml all tillse all klientens rätt lill rättshjälp och rättsskyddtillvaratas. Del bör i delta sammanhang dock understrykas atl det måsteankomma pä styrelsen alt ta slällning i frågor av ren policykaraklär. har framhållit all del önskvärdaoffentliggörandet såvitt gäller samfundets disciplinära verksamhel även i forlsällningenskall ske med iakttagande av den gällande sekretessen idisciplinärenden. är enligl kommilténs mening i och för sig självklartmen bör dock inte hindra överväganden om atl i uteslutningsärenden i vissasärskilda fall ange nämndens motivering för all ledamot uteslutils. För altange grunden för uteslutning talar enligt kommitténs mening all domstol ochrättshjälps-nämnd kan ha intresse av all fä underlag för bedömning av om enutesluten ledamot bör kunna godtagas som ombud eller biträde enligträttshjälpslagen. Det kan för övrigt även ligga i den enskilde f.d. advokatensintresse alt del blir känt alt han inle uteslutits på grund av all han gjortsig skyldig till brottslig gärning under sin yrkesutövning. Även för samfundetkan det vara av intresse alt i enstaka fall inför allmänheten klarläggaanledningen till alt en ledamot uteslutits. Del har förekommit atl uteslutenadvokat genom uttalanden i pressen sökt bagatellisera anledningen tilluteslutningen. 1 sädana fall kan det framstå såsom önskvärt med elltillrättaläggande frän samfundet. Vid publicering av skälen för ledamots uteslutning måstedock iakttagas all denna inle fär leda till avslöjanden som i sin tur kanmedföra att den uteslutne advokaten eller dennes klient eller motpart kan kommaatt misstänkas för straffbara förfaranden. Prop.1982/83:42 31 Liksom bör publicering i disciplinärenden ihuvudsak ske genom införande av referat i TSA. Enligl kommitténs uppfattningbör denna information om samfundets disciplinära verksamhet inflyta itidskriften oftare än som är fallet och gärna ske i översiktlig ochdärigenom mera lättläst form. I sådana disciplinärenden som redan är föremålför pressens intresse eller som enligt styrelsens eller disciplinnämndensmening bedöms ha ell betydande allmänt intresse bör publicering kunna ske genomatl meddelanden sänds ul lill pressen eller, om särskilda skäl föranleder därtill,genom alt samfundet kallar lill presskonferens. Enutvidgning av nuvarande publiceringsregler torde böra föranleda en översyn ochändring av i första hand nuvarande 43 § 4 st. och 51 § i samfundels stadgar. FÖRSLAG TILL TILLÄGG OCH ÄNDRINGAR I OCHADVOKATSAMFUNDETS STADGAR Advokat som---- tilldelas honom. Åsidosätter eljest-- ur samfundet. Tilldelasadvokat varning, mä han tillika, när särskilda skäl äro därtill, åläggas utgestraffavgift till samfundet med belopp av lägst och högst 15000kronor. Frågan om----- sagts, varning, åläggande all utgestraffavgift eller erinran----- samfundelsorgan. Upphör advokat--- av samfundet. 1 beslul---- verkställighet. Prop.1982/83:42 32 Utdrag ur skrivelsen från styrelsentill samfundets fullmäktige Förslag om ändring i 8 kap. samt iadvokatsamfundets stadgar Den av styrelsen tillsalla kommittén med uppdrag altutreda samfundets disciplinförfarande och de disciplinära påföljderna (disciplinkommillén)har lill styrelsen överlämnat sitt betänkande. Kommitténframför däri elt anlal förslag, av vilka flera förutsäller ändringar i 8 kap.rättegångsbalken samt i stadgar. Betänkandet, som bifogashärtill, har utsänts till samfundets ledamöter och remitterats tillavdelningarna, vilka därefter inkommit med yltranden. Avdelningarnas inställning till kommitténs förslag kansammanfattas sålunda. .Sammanfattning av avdelningarnas remissyttranden överdisciplinkommitténs betänkande Införande av disciplinpåföljden straffavgift Norra avdelningen tillslyrker kommilténs förslag menframför synpunkten alt besvärsräll avseende den föreslagna påföljdenytterligare bör övervägas. Stockholmsavdelningen tillstyrker kommitténs förslag medden ändringen alt straffavgiftens maximibelopp bestämmes till ett basbelopp. Mellersta avdelningen godtar kommitténs förslag med denbegränsningen all avdelningen förordar atl påföljden förses med möjlighet tillappell. Östra avdelningen tillslyrker kommitténs förslag med denbegränsningen all beloppsgränserna för straffavgift bör anges till lägst entiondels och högst ell basbelopp. Västra avdelningen tillstyrker kommitténs förslag. Södra avdelningen tillslyrker kommilténs förslag i desshuvuddrag. Dock avslyrker avdelningen all advokatens ekonomiska situation i delindividuella fallet skall få vara avgörande för avgiftens storlek. Avdelningenullalar all beloppsgränserna ej bör bestämmas lill fasta belopp ulan knytastill basbeloppet enligl lagen om allmän försäkring (en minoritet av 14ledamöter ansäg vid avdelningens möte alt beslut om straffavgift borde fåöverklagas). Prop.1982/83:42 33 Offentliggörande av disciplinnämndens avgöranden saml ökadinformation Mellersta avdelningen har ingen erinran mot kommilténsförslag. Samtliga övriga avdelningar tillstyrker kommitténs förslag.