prop · G6031 · 1982-12-31 00:00:00 — a. genom att tilläggsbidragenligt särskild procentsats utgår för varje skola. TUläggsbidragsdelen börsåledes användas som regulator och kunna faststäUas med olika procentsatser förde olika skoloma. Det nuvarande statsbidraget fill dessa skolor har per elevberäknats till ca 14000kr. för och till mellan ca 6500 och9000 kr för de övriga skolorna. Förslagetatt statsbidrag skall utgå i oförändrad omfattning till de fristående skolorsom har statsbidrag tillstyrks i princip av remissinstanserna. Flertaletav dessa uttalar emellertid att bör eftersträvas ett för samfiigafristående skolor gemensamt bidragssystem på likvärdiga villkor. Av deremissinstanser som företräder de berörda skolorna fillstyrker Kristofferskolani förslaget. Föreningen (HUlelskolan) vill ha ett förbättratstöd och , som i första hand vill behålla nuvarande system,fillstyrker förslaget under föratsättning att bidragets omfattning bliroförändrad. Jag har i det föregående(avsnitt 6.9) uttalat atl samtliga nu berörda skolor även i fortsättningen börfå statsbidrag till sin undervisning för skolpliktiga elever. Med hänsyn fillatt skolorna får statsbidrag av viss storlek och byggersin verksamhet på detta delar jag i princip SEH-kommitléns uppfattning allbidrag bör lämnas i oförändrad omfattning. Reglernabör emeUertid ändras, så att de ansluter tiU det system som enligt mitt förslagskall gäUa för ej redan statsunderstödda fristående skolor. För att enbidragsnivå motsvarande den nuvarande skall uppnås för varje skola börbidragsbeloppet per elev kunna vara högre än som följer av det nya systemet.Bidragsbeloppet per elev bör för varje skola överstiga annars gällande beloppmed så många procentenheter som krävs för att Prop.1982/83:1 48 bidragsnivånskall vara i princip oförändrad om skolan har ungefär samma antal elever somnu. Vadjag nu har anfört bör i huvudsak gälla även för statsbidrag tillriksinlematskolas undervisning för skolpliktiga elever. JagviU betona att bidragsnivån för de nu berörda skolorna beror på de SärskUdaskäl som jag har anfört. Det bör aUlså inte kunna bli tal om att för övrigaskolor som blir berättigade till bidrag höja detta till samma nivå. Fören del av de skolor som jag nu har behandlat finns det starka samband mellan denuvarande stalsbidragsreglerna och andra regler för skoloma, bl.a. bestämmelserom arbetets anordning och principer för beräkning av underlaget för sådanatjänster som är statligt reglerade. Jag har i mitt förslag om ändradestatsbidragsregler utgått från atl också dessa andra regler ändras. Till vissasärskilda frågor rörande statsbidrag och andra frågor i sammanhangetålerkommer jag i del följande (avsnitt 11). Jag vill här endast påpeka alt enöversyn av reglerna om statsbidrag och i övrigt för dessa skolor behövsoberoende av mina förslag i det föregående. Enligtmitt förslag är det regeringen som skall pröva vilka fristående skolor som skaUfå statsbidrag för undervisningen av skolpliktiga elever. För det bidrag somlämnas bör finnas bestämmelser som lägger fast det system som jag har redovisati det föregående. Ifråga om rekvisition och utbetalning av bidrag enligt dessa beslämmelser bör iprincip samma system tillämpas som för bidraget till . Huvudmannenför en skola som har förklarats berättigad lill statsbidrag bör för varjeredovisningsår få ansöka om bidrag hos länsskolnämnden. Det bör varalänsskolnämnden som beslutar om bidrag enligt bestämmelserna och SÖ sombetalar ut bidraget. Enligl min mening bör ett förskotts-ochslutregleringsförfarande gälla för det nu aktuella bidraget till friståendeskolor. När det gäller defristående skolor som redan är statsunderstödda kan vissa särlösningar varamotiverade med hänsyn bl. a. till atl vissa av dessa skolor får bidrag äventill sin gymnasiala utbildning. Det kan dä finnas skäl att låta SÖ svara förhela hanteringen av såväl bidraget till gmndskoldelen som bidraget tiU dengymnasiala delen. Det bör få ankomma på regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer att avgöra vilka särlösningar som kan behövas för de nu berördafristående skolorna. 8 Vissa ytterligare frågor om statsbidrag Jaghar i mina överväganden och förslag i det föregående redovisat huvudkriteriernaför att fristående skolor skall kunna fä statsbidrag för sin Prop.1982/83:1 49 verksamhetoch hur ett sådant bidrag bör vara utformat. I det följande tar jag upp vissasärskilda frågor rörande sialsbidragsgivningen. De avser bl. a. vilkaytterligare villkor som kan behöva stäUas för alt en fristående skola skallkunna få statsbidrag. Utöverde grandläggande fömtsättningarna har som ytterligare villkor förstatsbidrag föreslagit följande. Skolans verksamhet skall hålla god kvaUtet.Vid den bedömningen skall hänsyn tas fill den särskilda karaktären hos skolan.Skolan skall ha minst 25 elever. Elevavgiften skall vara skälig. Det skaU förbehövande finnas möjlighet till nedsättning av eller befrielse från avgiften.För undervisningen skall finnas tim- och kursplaner. Skolan skall ledas av enstyrelse som beslår av minst fem ledamöter. Om huvudmannen är en sådan juridiskperson som har en styrelse med minst fem ledamöter får denna vara styrelse förskolan. I annat faU skaU en särskild styrelse utses av huvudmannen. Deremissinstanser som yttrat sig i dessa frågor tiUstyrker i allmänhetSEH-kommitténs förslag. Föregen del vill jag framhålla att regeringen, när den tar ställning fill om enskola skaU få bidrag eller om bidraget lill en skola skall dras in, självfalletmåste beakta skolans kvalitet. Motiveringen tUl statsbidraget är ju detaUmännas intresse av verksamheten. Det finns därför inle anledning att särskiltange god kvalitet som ett viUkor för statsbidrag. Ävenfrågan om minsta antal elever och frågan om skolans organisation kommer in ibilden på samma sätt. Skolan måste ha ett tillräckligt antal elever och entillfredsställande organisation för att kunna erbjuda en från det allmännassynpunkt intressant verksamhet. Jag kan emellertid inte finna att sådanaallmänna bedömningsgrunder behöver innebära att ett visst lägsta antal elevereller en viss bestämd organisation bör anges som absolut krav för atlstatsbidrag skaU kunna lämnas. Närdet gäller elevavgifter anser jag alt det är rimligl all det på en skola somfår statsbidrag ställs krav på att elevavgiften är skälig med hänsyn bl. a. tUlkostnaderna för verksamheten. Det bör få ankomma på regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer atl avgöra hur de närmare villkoren härvidlag skallutformas. Jaganser också att en skola som får statsbidrag i princip skall vara öppen föralla. En begränsning till viss eUer vissa kategorier måste vara motiverad avskolans särskilda prägel. Det får anses rimligt att skolan kan kräva attelevema och deras föräldrar ställer sig positiva till de idéer som bär uppskolans verksamhet. Detbör kunna stäUas del villkoret för statsbidrag, att en läroplan för skolanskall finnas och vara godkänd av skolmyndighet. Iövrigt anser jag atl särskilda statsbidragsvillkor bör undvikas. 4 Riksdagen1982/83. Prop.1982/83:1 50 Vadjag nu har anfört gäller sädana fristående skolor som inte redan fårstatsbidrag till sin undervisning på gmndskolnivå. Beträffande de redanstatsunderstödda skolorna är förhållandena i vissa fall annorlunda. Jagåterkommer tiU dessa skolor i det följande. 8.2Frågan om resurs för särskilda åtgärder /82 finns på statsbudgeten ett anslag benämnt Särskilda åtgärderpå skolområdet. Ur anslaget bekostas bidrag enligl förordningen (1981:501) omstatsbidrag fill särskilda åtgärder på skolområdet. Bidraget brakar kallasSÅS-bidrag. SÖ fördelar anslagna medel mellan länsskolnämnderna medutgångspunkt i det beräknade antalet elever i gmndskolan och gymnasieskolan ivarje län. fördelar sedan medlen mellan sådana kommuner i länetsom på gmnd av särskilda svårigheter inom skolväsendet har behov av extrastatliga bidrag. Medlen fördelas utifrån en helhetsbedömning av skolväsendet ivarje kommun inom länet. I sin bedömning skall länsskolnämnden väga sammanolika faktorer som kan vara kriterier på att kommunen har särskilt behov avbidrag. Därvid skall hänsyn tas till om andelen handikappade elever är stor.Kommunen får med vissa begränsningar använda tUldelade medel för de åtgärderinom gmndskolan eller gymnasieskolan som kommunen finner lämpliga. Demedel som anslås för detta s. k. SÅS-bidrag motsvaras till viss del avåterföring av en del av den besparing som görs i och med att de allmännadriftbidragen till gmndskolan och gymnasieskolan /82minskas . I övrigt ingår bl. a. medel som motsvarar en tidigares. k. länsskolnämndsresurs i grandskolans statsbidragssystem och särskildabidrag tUl personell assistans i grandskolan samt till tekniska ochorganisatoriska stödåtgärder för handikappade elever i gymnasieskolan. Någonmotsvarighet till SÅS-bidraget finns inte för de nu statsunderstöddafristående skoloma. Det finns emellertid på anslaget för bidrag till driften avgymnasieskolor en resurs för tekniska och organisatoriska stödåtgärder förbåde handikappade elever inom viss för sådana särskilt anordnad gymnasialutbildning och handikappade elever i privatskolor som omfattas avprivatskolförordningen. SEH-kommitténhar föreslagit att elever i fristående skolor skaU ingå i underlaget förberäkningen av resursen för särskilda åtgärder på skolområdet och att enfristående skola också skall kunna komma i fråga för bidrag ur resursen. Medhänsyn till konstraktionen av anslaget och bidraget kan jag inte biträdakommilténs förslag. Erforderligainsatser för fristående skolors elever med särskilda behov bör enligt minuppfattning kunna komma till stånd med hjälp av det statliga driftbidraget eUerandra medel som finansierar skolans verksamhel. gällerbåde elever på grandskolnivån och elever på gymnasial nivå. Jag är därför inteberedd atl föreslå någol särskilt bidrag för ändamålet. Den resursanordning somenligt vad jag nämnt nu finns för privatskolor som omfattas avprivatskolförordningen bör ocksä slopas. 9 Tillsyn m. m. Enligtskollagen leds grandskolans verksamhel av kommunens skolstyrelse. Den statligaskoladministrationen dvs. SÖ och länsskolnämnderna har enligt lageninseende över bl. a. gmndskolan. Närdet gäller fristående skolor för skolpliktiga elever innehåller skollagen intenågon uttrycklig föreskrift om att kommunens skolstyrelse skall utöva tillsyn.Av bestämmelserna i 10 och 34 §§ om att det är skolstyrelsen som prövar frågaom godkännande av en fristående skola och fråga om återkallande av sådantgodkännande följer emeUertid ell visst tillsynsansvar för skolor som hargodkänts enligt 34§. I fråga om fristående skolor som får statsbidrag och i vilkaskolplikten får fullgöras med stöd av 33 § skoUagen och bestämmelser som avsesdär finns inte några allmänna föreskrifter om att kommunens skolstyrelse skallutöva tillsyn. Vadgäller den stadiga skoladministrationens inseende över fristående skolor förskolplikfiga elever innehåller skollagen endast föreskrifter omlänsskolnämnderna. Enligt 21 § andra stycket skollagen har länsskolnämnden attöva tiUsyn över undervisningen av skolpliktiga barn i enskilda skolor. Iförordningen (1965:737) med instmktion för finns enföreskrift om att SÖ inom sitt verksamhetsområde har inseende överundervisningen av skolpUktiga bam och därtUl hörande verksamhet. Någonmotsvarande föreskrift finns inte i förordningen (1981:1371) med instmktionför den statliga skoladministrationen, som den ersätter bl. a. dennyssnämnda förordningen. Beträffande fristående skolor som fär statsbidragföljer emeUertid av bestämmelsema om bidraget att SÖ skall ha inseende överdessa skolor eUer ha vissa särskUda uppgifter av konlroUe-rande karaktär. bör SÖ och länsskolnämnden ha tillsyn över undervisningen av allaskolpliktiga elever i frislående skolor. Hämtöver bör skolstyrelsen i kommunenha tillsyn över sådan undervisning, oavsett om skolan får statsbidrag eUerinte. Kommittén har föreslagit att en bestämmelse om skolstyrelsemas tUlsyntas in i skollagen. Jagfinner det självklart att undervisningen av skolpUktiga elever i fristå- Prop.1982/83:1 52 endeskolor skall stå under tillsyn av såväl SÖ som länsskolnämnden. Skollagen börinnehålla uttryckliga bestämmelser om detta. Därför behövs en visskomplettering av lagens nuvarande bestämmelser. Somjag fidigare anfört bör fråga om godkännande av fristående skola ochåterkaUande av sådant godkännande prövas av skolstyrelsen beträffandefristående skolor i allmänhet och av regeringen beträffande s.k.internationella skolor. Jag delar kommitténs uppfattning att skolstyrelsen ikommunen bör ha tillsyn över undervisningen för skolplikfiga elever i enfristående skola, oavsett om det är skolstyrelsen eller regeringen som prövarfrågor om skolans godkännande och oavsett om skolan får statsunderstöd ellerinte. Detta tillsynsansvar bör komma till uttryck genom en särskild bestämmelsei skollagen. Vadtill att börja med gäller gmndskolan finns det inle i skollagen nägra närmarebeslämmelser om vad den statliga skoladministrationens tillsyn skall avse ochhur den skall utövas. nämnda förordningen (1981:1371) med instmktion för den statligaskoladministrationen finns i 8 och 28 §§ vissa allmänt hållna föreskrifter omSÖ:s resp. länsskolnämndernas uppgifter i fråga om bl.a. tillsynen överskolväsendet. Vidare finns i 50-54§§ föreskrifter om besök och inspektioner.Dessa föreskrifter innebär bl.a. följande. I den statliga skoladministrationensfillsyn över skolväsendel ingår besök och inspektioner vid skolor och annanutbildningsverksamhet som står under dess inseende. Ändamålet med besök ochinspektion är i första hand alt ge myndigheten kännedom om verksamheten i desshuvuddrag och att i direkt kontakt utan att ålägga huvudmännen för utbildningennya uppgifter fortlöpande stödja och främja en utveckling och planering av utbildningsverksamheteni enlighet med skolans mål. Inspektion kan även utgöra led i sädan handläggninghos SÖ eller hos en länsskolnämnd, som utmynnar i atl myndigheten beslutar altpåtala att bindande föreskrifter i lag, läroplan eller annan författning inteföljs. Det ankommer på nämnderna att, i första hand genom sina tjänstemän,sätta sig in i hur skolarbetet bedrivs och att därvid följa undervisningen ochta del av fömtsättningarna för det lokala arbetet. Enligtmin mening bör den statliga skoladministrationens tillsyn över undervisningenav skolpliktiga elever i fristående skolor i princip utgå från det mönster somgäller för tUlsynen över grandskolan. Självfallet måste docktillsynsverksamheten anpassas till de speciella fömtsättningar som gäller för defristående skolorna, fömtsättningar som - bl. a. beroende på om statsbidraglämnas eller inte - kan variera från skola till skola. Det ligger också isakens natur att den statliga skoladministrationens tillsyn över friståendeskolor inte i så stor utsträckning som tillsynen över grund- Prop.1982/83:1 53 skolanfår karaktär av rådgivning utan huvudsakligen går ul på att myndig-hetemahåller sig orienterade om verksamheten och förvissar sig om att de föreskriftersom gäUer för den fristående skolan i fråga följs. De fristående skoloma har jutiUkommit för alt verka på egen hand och kan därför inte påräkna rådgivning ochliknande i den omfattning som ges till gmndskolan för vilken den stadigaskoladministrationen har ett längre gående ansvar. Idet föregående har jag föreslagit att frågor om godkännande och återkallandeav godkännande med visst undantag i första instans skaU prövas avskolstyrelsen. Mot den bakgmnden har skolstyrelsen ett särskill ansvar för atthålla sig informerad om de fristående skolornas verksamhet. Skolstyrelsen kanfölja verksamheten pä nära håll, bl. a. genom besök, och har möjlighet att päett fidigt stadium försöka komma till rätta med eventuella problem. Skollagenbör endast innehålla gmndläggande föreskrifter om den statUga skoladministrationensoch den kommunala skolstyrelsens tUlsyn över undervisningen av skolplikligaelever i frislående skolor. 1 den män det behövs närmare föreskrifter bör dessameddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. fall där en fristående skola är statsunderstödd omfattar fillsynen frän denstadiga skoladministrafionens sida flera uppgifter än annars. Myndig-hetemamåste kunna kontrollera att bidraget används för skolans verksamhet och attandra statsbidragsvillkor följs. Från den fristående skolans synpunkt sett färsädan av sialsbidragsgivningen betingad tillsyn karaktär av statsbidragsvUlkor. .Skolstyrelsen har ett övergripande ansvar för att skolpliktiga fullgör sinskolplikt i gmndskolan eller på annat sätt. Mot den bakgrunden finns det vissaföreskrifter om uppgiftslämnande m.m. beträffande dem som inte fullgörskolplikten i kommunens gmndskola. I 2 kap. 12 och 13§§skolförordningen (1971:235) föreskrivs bl.a. föf jande. Skolstyrelsen skaU setill att skolpUktiga som är kyrkobokförda i kommunen och inte går i kommunensgmndskola på annat sätt får föreskriven undervisning. Skolstyrelsen skall föraerforderliga anteckningar över skolpliktiga. Om någon fullgör sin skolplikt påannat håll än i hemkommunens gmndskola, skall rektor eller den som annarsförestår undervisningen skriftligen underrätta skolstyrelsen ihemkommunen dels om intagningen och den årskurs tiU vilken eleven hänförs,dels vid början av varje läsår om den årskurs eleven fillhör, dels vid avgånghur elevens skolplikt enligt uppgift skall fullgöras i fortsättningen. Vidändringar av dessa föreskrifter måste uppmärksammas att den nyaregeringsformens stadganden om normgivning innebär att åligganden förfristående skolor i princip skall föreskrivas i lag. 1982/83:1 54 SEH-kommitténhar föreslagit att det i skollagen skaU las in en paragraf omuppgiftsskyldighet. Om en skolpliktig elev börjar eller slutar vid enfristående skola skall huvudmannen enligt kommitténs förslag lämnauppgift om detta till skolstyrelsen i den kommun där eleven är kyrkobokförd. Deremissinstanser som yttrat sig över detta förslag från kommittén fiUslyrkerförslaget. Förmin del anser jag att de föreskrifter om uppgiftsskyldighet som behövs bör tasin i skollagen. Jag ansluter mig i princip fill kommitténs förslag. 10 Samverkan fristående skola det allmänna skolväsendet Jaghar i det föregående förordat att statsbidrag skall kunna utgå till vissafristående skolor. Det gäller huvudsakligen skolor som fillämpar speciellapedagogiska teorier och modeller. Som motiv angav jag atl sädana alternativamodeUer kan fömtsättas ge erfarenheter av värde för det allmänna skolväsendet.Detta värde är beroende av i vilken utsträckning de vunna erfarenheterna tastill vara där. Fråganom att sprida och utnyttja erfarenheter från pedagogiskt utveckUngsarbete harrelativt behandlats av med anledning av proposifionen (prop.1980/81:97) om skolforskning och personalutveckling (UbU 1980/81:37, rskr1980/81:385). Riksdagsbeslutet innebär att ansvar och resurser förskolutveckling i stor utsträckning decentraliseras fill lokal nivå. Ansvaretför atl erfarenheterna från utvecklingsarbetet las tiU vara och sprids harlagts på den statliga skoladministrationen. Länsskolnämn-dema har här ensärskilt viktig roU på gmnd av sin närhet tUl skolverksamheten. Merparten avdel pedagogiska utvecklingsarbetet sker inom del allmänna skolväsendet.Generella förändringar i skolverksamheten har ofta sitt ursprang i lokalainitiafiv och utveckhngsidéer. Som sfimulans för sådana inifiativ ställs fr. o.m. /83 särskilda medel för lokal skolutveckling tUlskolstyrelsernas förfogande. Också länsskolnämnderna har sådana medel som stödför lokala och regionala initiativ. Ävenutanför det allmänna skolväsendet - i fristående skolor - bedrivs enligt minmening viktigt pedagogiskt utvecklingsarbete. Det är angeläget att det tas tiUvara och kommer det allmänna skolväsendet till godo. Enligt SEH-kommitténs meningbör därför samverkan etableras mellan lärare i grandskolan och lärare ifristående skolor. Som exempel på samverkans-former nämner kommitténstudiebesök, studiedagar och fortbildning. Kommittén nämner också gemensammaprojekt och utvärdering som former för att ta till vara erfarenheter ifristående skolor. Initiativ av detta slag har hilfills tagits i mycketbegränsad omfattning. Jaghar för min del funnit att ansträngningarna för att ta till vara del 1982/83:1 55 utvecklingsarbetesom bedrivs i vissa fristående skolor måste intensifieras. Det kan ske på såvälcentral som regional och lokal nivå t. ex. i de former som nämnt.Statliga medel bör, inom ramen för redan faststäUda regler, kunna användas förolika aktiviteter i vUka en fristående skola medverkar. På alla nivåer bördärför enligt min mening ansträngningar göras för att i olika former ta varapå de erfarenheter som görs i fristående skolor. Jag tänker här särskUt på deskolor vilka befunnits vara så intressanta från samhällets synpunkt att debeviljats statsbidrag för verksamheten. Länsskolnämndernahar genom sitt geografiskt begränsade arbetsområde och sitt allmännaliUsynsansvar särskilda möjligheter att ta de initiativ i detta avseende jaganser bör komma till stånd. Det kan fill en början gälla att skapa de kontaktersom behövs för att samverkan skall komma i gång. Sedan kontakterna etableratsbör nämnderna enligt min mening kunna inidera projekt och andra former församverkan. Gemensamma projekt kan behöva ekonomiskt stöd. Nämnderna kan försådana ändamål använda egna medel men bör också enligt min mening sfimuleraskolstyrelserna att använda sina medel för lokal skolutveckling för olikaformer av samverkan grandskola fristående skola. Länsskolnämnderna har - ilikhet med vad som gäller för annat utvecklingsarbete -ansvar för att gjordaerfarenheter förs vidare tUl SÖ. SÖhar ä sin sida det övergripande ansvaret för skolutvecklingen i landet i sinhelhet. Det innebär enligt min mening att det ankommer pä SÖ att ta sådanainitiafiv att de intentioner jag här angett förverkligas. Jag delarSEH-kommitténs uppfattning att SÖ också bör kunna använda egna medel förcentrala projekt beträffande verksamheten i fristående skolor. Jag anser förmin del att SÖ:s eget engagemang är särskilt angeläget när det gällerutvärdering av verksamhet i fristående skolor. En central utvärdering skulleutgöra en viktig komplettering tiU de erfarenheter som görs i regionala ochlokala projekt i avsikt att ta till vara pedagogiska idéer för det allmännaskolväsendets behov. Sådan utvärdering - som givetvis bör utföras i närasamverkan med den fristående skolan - kan emellertid också bidra till attutveckla den fristående skolans verksamhet. Eftersommina förslag i det föregående i princip begränsar sig till fristående skolorsundervisning på gmndskolnivå har jag här talat om samverkan med gmndskolan.Vad jag har anfört i detta sammanhang har emeUertid i huvudsak giltighet ävenför samverkan mellan frislående skolor och det allmänna skolväsendetbeträffande utbildning på gymnasial nivå. 11 Vissa frågor beträffande nu statsunderstödda fristående skolor TUlde fristående skolor som är statsunderstödda hör bl. a. privatskolor somomfattas av privatskolförordningen (1967:270) och som i det Prop.1982/83:1 56 följandekallas privatskolorna, riksinternatskolorna, , HUlelskolan, deestniska skolorna samt i . Fördessa skolor gäller ett i flertalet fall omfattande regelsystem, som delvisknyter an lill gmndskolan och gymnasieskolan. Reglerna avser såväl statsbidragsom därmed oftast på ett eller annat sätt sammanhängande organisatoriskafrågor. I slor utsträckning rör det sig om bestämmelser motsvarande dem somgäUde för och gymnasieskolan före . En översikt avgällande regler för de aktuella skoloma bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 5. Förgrandskolan och gymnasieskolan har beslutals en radförändringar. Som exempel kan nämnas reformeringen av skolans inre arbete(SIA-reformen) och den nya läroplanen för grandskolan (Lgr 80). Molbakgmnd av dessa förändringar och mina förslag i det föregående börregelsystemen för de nämnda fristående skolorna ses över i enlighet med vad somfömtsälts i budgetpropositionen 1982 (prop. 1981/82:100 bil. 12 s. 226). Enanpassning av reglerna lill vad som gäller för gmndskolan och gymnasieskolanbör genomföras den .