prop · G6038 · 1982-12-31 00:00:00 — Det fordras ju inte full bevisning om faderskap utan endast fullbevisning om samlag kombinerad med krav på sannolikhet för alt den man som haftsamlag med modern är fader till barnet. Blodundersökningenspraktiska användning såsom bevismedel i faderskapsfrågor är i sista handberoende av vad lagen fordrar för att faderskap skall fastställas. Enligtgällande lag kan domstol ej förordna om blodundersökning i mål omogiltigförklaring av faderskapserkännande. Ej heller kan domstol förordna omblodundersökning då faderskapet fastställts genom dom som vunnit laga kraft. Socialstyrelsenanser det i regel vara förenligt med barnets bästa atl del blir utrett vem somverkligen är barnets far. Det torde ligga i mannens intresse attdet legala faderskapet upphäves, om det visar sig att det inte föreliggeröverensstämmelse mellan det rättsligen fastställda faderskapet och detbiologiska. De i promemorian framlagda lagförslagen skulle, omförslagen genomförs, erbjuda utökade möjligheter att få till stånd en prövningav sådana fall, i vilka faderskap fastställts och delta faderskap kan sättas itvivelsmål. Mot bakgrund av vad sålunda övervägts finnersocialstyrelsen det angeläget atl de i promemorian framlagda förslagen läggstill grund för lagstiftning, då förslagen i allt väsentligt skulle täcka detreformbehov som 1982/83:8 42 finns på blodundersökningslagens område. Styrelsentillstyrker därför i huvudsak lagförslagen. Av skäl, som i promemorian anföres, anser socialstyrelsenatt del inle bör ifrågakomma att införa en obegränsad möjlighet atl genomblodundersökning få etl fastställt faderskap kontrollerat. Styrelsen slällersig därför positiv till om blodundersökningslagen kompletteras, med en positivbestämmelse, som anger under vilka förhållanden domstol äger förordna omblodundersökning på parts begäran sedan faderskap fastställts genom en lagakraftvunnendom eller elt erkännande. Såväl iförslag till lagtext som i specialmotiveringen till den föreslagna 1 § andrastycket anges uttryckligen att en förutsättning för atl få till stånd ettförordnande om blodundersökning på parts begäran, är att del efter tidpunktenför erkännandet eller domen visar sig atl modern har haft samlag med annan manunder konceptionstiden. anser atl även sådana fall, dåbarnavårdsnämnden haft viss kännedom om annan man men av någon anledningunderlåtit att föra in mannen i utredningen eller väcka talan mot mannen, börfalla in under det föreslagna lagrummets tillämpningsområde. För den händelseden omständighet, som framkommer efter tidpunkten för erkännandet eller domenockså förutsätts vara ny, i den bemärkelsen atl den skall vara okänd försocialnämnden för erkännandet eller domen, faller ovan angivnaexempel inte under lagrummets tillämpningsområde. Detta vore, enligtsocialstyrelsen, en beaktans-värd brist. För den händelse det medomständigheter avses endast nya omständigheter, d. v. s. sådana som vidlidpunkten för erkännandet eller domen inle var kända, bör lagtextenkompletteras med en regel som gör det möjligt alt la upp frågan lill bedömningäven när nämnden gör en annan värdering än tidigare av de föreliggande omständigheierna. Ett under de sista decennierna alltmer utökat batteri av ärftUgablodegenskaper och genetiska markörsyslem har ökat möjligheterna att genomblodundersökning utesluta felaktigt utpekade män (icke-fäder). 1 många fall,där tecken på genetisk oförenlighet (uteslutning) ej erhållits inom något ellernågra av de undersökta systemen, kan s. k. blodgruppsstalistisk värdering averhållna blodundersökningsresullal ge höga sannolikheter som, under vissaförutsättningar, talar för eller emot ett påstått faderskap. Genom blodundersökningenkan man dock aldrig fastställa eller "bevisa" faderskapet. När man skall bedöma vem som är far lill ett barn måsteman väga samman alla faktorer som kan vara av betydelse i det enskilda fallet.Resultatet av blodundersökningen är således bara en av.de många faktorer som man måste tahänsyn till vid faderskapsulredningen. Speciellt viktig blir denna samladeeller övergripande bedömning i de fall där man vid blodgruppsstalistiskutvärdering av blodundersökningsresultalen (indexberäkning, sannolikhels- 1982/83:8 43 bedömning)erhållit värden som med viss vikl synes tala för eller emol elt biologisktfaderskap: "Pekarresultaten av en blodgruppsstalistisk värdering i samma riktning som övrigaomständigheter i ärendet, kan dessa faktorer tillsammans vara vägledande. Om dedäremot är inbördes motstridiga, kan de helt eller delvis upphävavarandra" (1962 sid. 41-44). Menäven i de fall där genetisk oförenlighet (faderskapsuteslutning) har bedömtsföreligga måste man ta hänsyn till övriga omständigheter i ärendet. I sällsyntafall - ca en gång på 100 till en gång på 1 000, beroende på säkerhet och typ aven enstaka observerad uteslutning - uppträder nämligen blodkombinationer hosmodern, barnet och den utpekade mannen (eller bara barnet och mannen) som tycksinnebära en faderskapsuleslutning trots att mannen är barnets sanna(biologiska) fader. Enligt nuvarandelagstiftning kan inte domstolen förordna om blodunder-. sökning i mål om ogilligförklaringav faderskapserkännande eller vid resning i mål där faderskapet har fastställtsgenom dom som vunnit laga kraft. Mot bakgrund av del föregående synes del dockuppenbart atl denna ordning är otillfredsställande ur rältssäkerhetssynpunkt.När nya omständigheter eller bevis åberopas som kan innebära en omvärdering avtidigare domslut (och tidigare blodundersökningsresultat) bör givelvismöjligheter finnas alt förordna även om ny blodundersökning varvid, på grund avutvecklingen inom del rättsgeneliska fältet, också den förnyadeblodundersökningen kan tillföra ärendet nya fakta av betydelse för faderskapetsfastställande. Somexempel på värdet av förnyad blodundersökning i ärenden där faderskapet redan har-fastslälllsgenom erkännande eller dom som vunnit laga kraft kan nämnas de fall därresultatet enbart av den ursprungliga blodundersökningen visserligen har talatmot mannens faderskap (genom exempelvis låg faderskapssannolikhet ellergenetisk oförenlighet (uteslutning) som bara gör det "osannoHkt" altmannen är barnets fader) men där andra omständigheter har talat/ör mannensfaderskap. I samband med atl nya omständigheter eller bevis framkommer kanförnyad basundersökning eller s. k. utvidgad rättsgenetisk undersökning i mångaav dessa fall öka möjligheterna att med betydligt större säkerhet utesluta enfelaktigt utpekad man som, enligl tidigare blodundersökning, enbart framstodsom "osannolik" som barnels fader. Ivissa fall kan det således inträffa att resultatet av en redan utförd blodundersökninginte anses ha lillräckhgl juridiskt bevisvärde för att upphäva ett tidigarefaderskapserkännande eller dom. Det bör då finnas möjligheter alt förordna omkompletterande blodundersökning exempelvis av typen utvidgad rättsgenetiskundersökning. Prop.1982/83:8 44 Enligt promemorian krävs del för atl blodundersökningskall få företas efter del att faderskapsfråga avgjorts genom dom eller eftererkännande att det efter domen eller erkännandet framkommit omständighet somger anledning lill antagande att någon annan man haft samlag med modern underaktuell tid. Enligl vår uppfattning måste del göras klart för vem del angivnaförhållandet skall ha framkommit först efter domen eller erkännandet. Frågan ärom det räcker med alt den som skall anses vara far fått sådan kännedom förstefter domen eller erkännandet eller om saken skall ha varit obekant också förbarnavårdsnämnden. Vi vill påpeka all bevisningssvårig-heterna kan blibetydande, särskilt i de fall faderskapsfrågan avgjorts genom erkännande. Medtanke på bévisningssvårigheterna bör övervägas att åtminstone förerkännandefallen helt slopa kravet på att de berörda omständigheterna skall haframkommit först efter erkännandet. tillstyrker förslagel alt domstol skallkunna förordna om blodundersökning om det, sedan faderskap faslslällis genomdom eller erkännande, framkommer sådana omständigheter söm ger anledning tillantagande att annan man haft samlag med modern under tid då barnet kan varaavlat. Förbundet vill i sammanhanget erinra om att möjlighet härtill funnits imål angående ogilligförklaring av faderskapserkännande ända till den 1 januari1977. Genom lagändringar som då trädde i kraft utformades emellertid 1 § blodundersökningslagensamt 1 och 3 kap. på sådant sätt att denna möjlighet försvann. Vid alla faderskapsmål är uppgiften om antalet män somhaft samlag med modern under konceptionsliden av avgörande betydelse för deslutsatser man kan draga om en blodundérsökning. I princip kan dock tre ohkatypsituationer urskiljas. Endast en man har haft samlag med modern iinderkonceptionstiden. I dessa faderskapsmål, som utgör av alla till statens rättskemiska laboratorium inkomna ärenden, blir utredningen nästanaldrig något problem. av männen i denna typ av ärenden är attbetrakta som sanna fäder. Dock förekommer det atl s. k. "enmansärenden"utvecklas till. flermansärenden genom att den "ende" mannenuteslutits genom blodundersökning som möjlig biologisk fader. Två eller fler bestämda män har haft samlag medmodern . I denna typ av ärenden, där man har att utgå ifrån attnågon av de utpekade Prop.1982/83:8 45 männen är barnets fader, kan utredningen resultera i alten man kan antas vara fader rhedan övriga kan frias från misstanke. Ett okänt antal män har haft samlag med modern under konceptionsliden. Problemeti dessa ärenden är alt man inte vet om den biologiske fadern är med bland demän som omfattas av undersökningen. Detta innebär att utredningen aldrig kansluta etl direktutpekande av barnets fader. För de män som inte kan uteslutassom tänkbar fader kan etl faderskapsindex beräknas. Detta index är emellertidsvårt alt ikläda någon informativ vägledning, då del saknas uppgift om antaletokända män som kan förekomma i ärendet. Resultatet av blodundersökningen kan dåtillsammans med i målet förekommande övriga omständigheter leda lill attfelaktigt utpekad man förklaras som fader. Antalet ärenden av denna sorl ärinte få. I samtligaav dessa typer av ärenden kan inte blodundersökningen ensam avgöra om en man ärbiologisk fader. Säkerheten vid fastställande av faderskapet till elt barn ärdärför beroende av,- inte bara resultatet av blodundersökningen, ulan av dennasammanställd med övriga omständigheter. Skulle övriga omständigheter visa sigannorlunda än vad som anlagils vid faderskapets fastställande kan därför nyblodundersökning vara av avgörande betydelse för fastställandet av detverkliga faderskapet. Den ipromemorian föreslagna bestämmelsen atl domstol, efter det att faderskapetfastställts genom dom eller erkännande, skall kunna förordna om nyblodundersökning, om det framkommer sådana omständigheter som ger anledningtill antagandet att någon annan man har haft samlag med modern under tid dåbarnet kan vara avlat, synes därför vara välbetänkt. Möjligen kunde ur etisksynpunkt en snävare formulering än "anledning till antagande" varaatt föredra t. ex. "grundad anledning till antagande". 2.2.1Faderskapet fastställt genom erkännande Även om det får anses tillfredsställande atl det för dessafall öppnas möjlighel för domstolarna att förordna om blodundersökning börreglerna utformas så att missbruk av dem i största möjliga utsträckningmotverkas. Del är angelägel att domstolarnas, läkarnas och statens rättskemiskalaboratoriums resurser icke läges i anspråk för andra fall än dem, där delverkligen finnes grundad anledning till omprövning av faderskapsfrågan. Enbegäran om blodundersökning kan också ofta komma atl på etl negativt sättpåverka den utpekade andre mannens personHga förhållanden, i synnerhet omfaderskapserkännandet eller domen ligger . Det kandärför ifrågasättas huruvida inte ett ansökningsförfarande gör det alltför Prop.1982/83:8 46 enkeltför en man, som ångrat sitt faderskapserkännande, att föra upp frågan omblodundersökning till domstols prövning och sedan, vid avslag föra den separatafrågan om blodprovslagning genom de olika instanserna. Vid avgörande av fråganom blodprovslagning bör tillåtas kommer vidare domstolen i många fall allställas inför svåra avvägningsfrågor, och både skriftlig och muntlig bevisningtorde komma att förebringas. Med hänsyn också härtill och till att i dessa fallett klart partsförhållande föreligger kan det ifrågasättas, om det är lämpligl atlfrågan om blodundersökning handlägges i elt domstolsärende. Tilldet nu sagda kommer alt den föreslagna konstruktionen medför vissa handläggningslekniskasvårigheter. Särskill bör vissa frågor beträffande rättegångskostnader och blodundersökningskoslnaderuppmärksammas. Enliglpromemorian skulle 18 kap. 2 § kunna tillämpas i fråga omkostnaderna i ärenden av avsett slag, innebärande alt envar part bär sinakostnader för domstolsförfarandet och blodundersökningen. Delta är enligthovrättens mening inte helt givet. Fråga är om anskaffande av bevisning för atlfå elt fastställt faderskap undanröjt och vederbörande parter kan frivilligtgenomgå avsedd undersökning. De rättsfall som åberopas i promemorian kan inteanses ge bestämt besked på denna punkt och ifall det anses att det angivnalagrummet bör tillämpas i fråga om rättegångskostnadernas fördelning synesdelta böra komma till klart uttryck i laglexlen. Hovrältenanser emellertid för sin del inte att det är lämpUgt att : kostnaderna kvittasi den utsträckning som synes vara förutsatt i promemorian. I de'fall enbegäran om blodundersökning avslås bör enligt hovrättens mening sökanden såsomtappande part svära även för motparternas rättegångskostnader i enlighet medvad som gäller för tvistemål och domstolsärenden i allmänhet. Även; om begäranom blodundersökning bifalles ifrågasätter hovrätten om del är lämpligt ätt isamtliga fall kvitta kostnaderna. Delter sig sålunda i viss mån otillfredsställande atl en man, som på grund avdomstols åläggande lämnar blodprov, själv skulle få bära sina kostnader förblodundersökningen, därest blodundersökningen sedan visar att han är uteslutensom fader till det barn om vars faderskap är fråga. Fråga är ju inte om sådantfall som avses i 3 kap. 11 § ulan här sätts etl redan fastställtfaderskap i fråga. De omständigheter som talar mol atl obegränsad rätt till nyblodundersökning införes bör enligl hovrättens mening även få inverka på rätlegångskostnadsfrågan.I synnerhet när faderskapet lill en vuxen person sätts i fråga ellerfaderskapet fastställts för länge sedan saknas anledning att kvittakostnaderna. Äveni det fallet atl det i en efter blodundersökningen följande rättegång utredsatt mannen i fråga inle haft samlag med barnels moder under konceptionsliden -trots all della gjordes antagligt i ärendet om förordnande av blodundersökning- ter det sig otillfredsställande att de kostnader som uppkommit i ärendet omblodundersökning kvittats. Prop.1982/83:8 47 inte,ge den mannen möjlighel alt i en efterkommande rättegång erhålla ersättning fördessa kostnader. Huvudregelnbör således enligt hovrättens mening vara atl den som blir tvingad att genomgåblodundersökning utan fog bör ha ersättning för sina kostnader. Om fördelningenav de kostnader som uppkommer vid blodundersökning bestäms i ettdomstolsärende på det sätt som förutsätts i promemorian torde del vara nästintill omöjhgl att åstadkomma en rättvis kostnadsfördelning. Närdomstolsärendet avslutas kan man ju inte med säkerhet avgöra huruvidaresultatet av blodundersökningen kommer atl medföra en ändring av faderskapeteller ens om frågan kommer att prövas i en rättegång. Ifall frågan omskyldighet att genomgå blodundersökning avgörs i mål om ogiltigförklaring avfaderskapserkännande bör mannen däremot kunna erhålla ersättning som vittne. Enligtpromemorian skulle vid bifall domstolens ställningstagande lill ansökningen omblodundersökning inle ske genom ett slutligt beslut ulan -som del får förstås -ett beslut under rättegång. Slutligt beslut skulle ges först sedan utlåtandeöver undersökningen föreligger. Vad detta slutliga beslut i så fall skulleinnehålla, förutom beslut om rättegångskostnader, sägs däremot ingenting om.Måhända har man tänkt sig atl det slutliga beslutet skall innehålla ettuttalande om alt ärendet avskrivs från vidare handläggning. Den föreslagnakonstruktionen att i elt domstolsärende huvudfrågan avgörs genom etl beslut sominte är slutligt förefaller egendomlig och torde inte förekomma i andrasammanhang. Konstruktionen leder också lill alt fördelningen avrättegångskostnaderna under inga förhållanden kan, såsom eljest sker, bedömasmed utgångspunkt från del slutliga avgörandet i ärendet. Sammanfattningsvisanser hovrätten sålunda, atl det finns så många nackdelar med den föreslagnahandläggningsformen att övervägande skäl talar för att förordnande om blodundersökningbör ges i själva målet om ogiltigförklaring av faderskapserkännande. Därestdenna utväg väljes är det tillfyllest med elt tillägg lill 1 § första stycket,första meningen, i blodundersökningslagen. Skullehovrätten inte vinna gehör för sina synpunkter rörande handläggningsformen böri allt fall möjlighet ges atl också förordna om blodundersökning i självamålet om ogilligförklaring av faderskapserkännande. I målet kan t. ex.framkomma omständigheter som ger vid handen atl ytterligare någon man kan varatänkbar som fader och all blodundersökning avseende denne bör komma till slånd.Vidare bör uppmärksammas alt i det rättsfall, NJA 1977:545, som initieratfrågan om utökade möjligheter lill blodundersökning, den i promemorianföreslagna lagändringen icke skulle ha löst det där föreliggande problemetrörande blodundersökning, eftersom viss annan man, som kunde antagas ha haftsamlag med modern under lid då barnel kunde vara avlat, inte var utpekad. 1982/83:8 48 Dessutombör under alla förhållanden' lagen om handläggning av domstolsärenden och tingsrättsinstruklionenses över. Enligl den nuvarande lydelsen av författningarna skulle tingsnolariekomma alt bli behörig att företaga förberedande åtgärder med avseende åansökning om blodundersökning såsom att infordra yttrande av motparter ochkalla till muntlig förhandling. Med hänsyn till de svåra avvägningar, som måstegöras i dessa ärenden redan då de kommer in till rätten, kan det ifrågasättasom detta är lämpligt. Eftersom vidare ärendet enligl promemorieförslagel inteskall avgöras genom beslut om bifall lill ansökningen utan först då utlåtandeom blodundérsökning föreligger, synes tingsrätten i vissa tvistiga fall komma atlbli domför med en lagfaren domare, såvitt avser beslutet under rättegång rörandesjälva huvudfrågan. Det bör också övervägas om inte nämnd, såsom fallet är medärenden enligl , borde deltaga i avgörandet. Hovrättenhar i sina resonemang förutsatt att talan bör kunna föras mot det beslut underrättegång i ärendet varigenom ställning läges till huvudfrågan rörandeblodundersökning. Frågan har icke alls berörts i promemorian. Enligtförslagel skall ansökan om blodundersökning handläggas enligt ärendelagen. Detkan ifrågasättas om det överhuvudtaget är lämpligt alt i strid moträttegångsbalkens systemalik i övrigt införa en möjlighet att i denna formuppta bevisning. Enligt tingsrättens mening finns det dock skäl för alt införamöjligheten i delta fall. Det rör sig om en mycket speciell form av bevisning.De erhållna resultaten tillmäts regelmässigt bevisvärde och de kommer altåberopas i mål som är indispositiva. Reglernaom att etl faderskapserkännande kan ogiltigförklaras återfinns i 1 kap. 4 §sista stycket . Sådana fall behandlas emellertid inte i 3 kap. där reglerna för rättegången i mål om faderskapåterfinns. Rätlegångsbeslämmelserna i kompletteras av en särskildlag om blodundersökning i faderskapsmålen, vars tillämpning är begränsad tillmål om faderskap enligt 3 kap. . På grund av nu nämndabegränsning får blodundersökning inte ske i mål om hävande avfaderskapserkännande. Tingsrätten vill därför påslå att det naturligaste vore omreglerna i 3 kap. omfattade även de fall som avses i 1 kap. 4 § sista stycket. Närfaderskapet har fastställts genom erkännande anser tingsrätten det självklartatt rätlen i etl mål om ogiltigförklaring av erkännandet också får rätt atlförordna om blodundersökning. En annan ordning orsakar extra kostnader ochextra arbete både för parterna och för domstolen. Del måste även ur parternassynpunkt te sig väl formalistiskt att behöva föra två processer somrör samma parter och samma sakförhållanden. De olika forumreglerna för mål ochärenden kan också medföra alt de inte handläggs av samma domstol, vilket måstevara en uppenbar nackdel, vartill Prop.1982/83:8 49 kommeratl rättens sammansättning möjligen kan bh olika i etl mål och i ett ärende. remitterade promemorian har forumfrågan inte behandlats. Om, som vi ifrågasatt reglerna i 3 kap. skulle tillämpas även i de fall som avses i 1 kap. 4 § sista stycket, uppstår inle problem med forumprövningen i de fallen. Ispecialmotiveringen diskuteras frågan om när ett ärende om blodundersökningskall anses avslutat. Det kan te sig egendomligt att ett ärende inte skallanses avslutat när yrkandet i ärendet prövats. Den föreslagna lagstiftningenger ingen lösning för de svårigheter som uppkommer då en part trotsföreläggande vid vite eller hämtning inte lämnar blodprov. Domstolensförordnande om blodundersökning blir med det föreslagna synsättet etl beslulunder handläggningen och kan som sådant inte överklagas särskill. Oberoende avom beslutet om blodundersökning i de nu angivna fallen meddelas i själva faderskapsmäleleller i etl fristående ärende bör dock beslutet orri blodundersökning kunnaöverklagas. Härvid är alt märka atl beslut om blodundersökning i vanligafaderskapsmål skiljer sig från den nu förevarande bl. a. genorn alt sådantbeslut inte är lika starkt knutet till kärandens intresse i målet. Tingsrättenvill i detta sammanhang påpeka att liknande olägenhet uppstår för den man som ietl faderskapsmål, som ulan att vara svarande, åläggs att genomgåblodundersökning. Det måste vara angeläget att riktigheten av ett förordnandegenom överklagande kan prövas tidigare än i samband med en talan enhgt 49 kap. 8§tredje stycket . Harfaderskapet fastställts genom erkännande vore det - - - en fördel om frågan omny blodundersökning kunde handläggas förutom i ett särskilt ärende även i måletom ogiltigförklaring av faderskapserkännandet. Därvid kan en lagfaren domareensam avgöra frågan om ny blodundersökning under förberedelsestadiet. Handläggssaken enhgl ärendelagen måste rätten vara sammansatt av flera ledamöter dåärendet är tvisligl. Socialstyrelsen:Den lösning, som valls på det processuella planet torde vara den bästa. Ienlighet med terminologin i lagen om handläggning av domstolsärenden talar man inleom mål utan om ärenden, vilka anhängiggörs genom ansökan. Såvitt avser självaförfarandet är emellertid gränsen mellan rättegångsmål och domstolsärendenflytande. Ett ärende, som är ostridigt handläggs enligl denna lag regelmässigti enkla former och oftast utan muntlig förhandling. Detta kan vara ändamålsenligteller till och med nödvändigt på grund av 4Riksdagen 1982/83. Prop.1982/83:8 50 Av 5 § följer emellertid att det är möjligl all handlägga eltärende ungefär som ett rättegångsmål. Detta kan vara lämpligt exempelvis då detråder inlressemotsätlning mellan olika rättssubjekt i elt ärende. En sådanordning är ur rättssäkerhetssynpunkt tillfredsställande. Denna lag möjUggörsålunda en handläggning som jämförelsevis smidigt kan anpassas efterförhållandena i det särskilda fallet. Socialstyrelsenanser det vara av prinicpiell vikl och konsekvent att begäran omblodundersökning oavsett faderskapet fastställts genom lagakraftägandedom eller erkännande handläggs enligt samma ordning. Mot bakgrund av vadsålunda anförts finner styrelsen det lämpligt och ändamålsenligt atl begäran omblodundersökning förs in under domstols rättsvårdande verksamhet. Styrelsen tillslyrkerförslaget i denna del. Vihar inga invändningar mot all blodundersökning skall kunna komma lill slåndäven efter etl faderskapserkännande men vill ifrågasätta om en ändring av detslaget som förordas i promemorian är tillräcklig.