prop · G60394 · 1982-12-31 00:00:00 — Såvitt domstolenkan förstå måste dock svårigheter ge sig till känna även i fortsättningen i denmån det skall ankomma på den skatlskyldige atl visa alt avskrivna belopptidigare har tagits till beskattning såsom statsbidrag och kravet på bevisninghärav ställs högt. Vad gäller ikraftträdandet behövs uttryckliga beslämmelsermed innehåll alt äldre regler skall tillämpas på sådant stöd som utgått företidpunkten för ikraftträdandet. Frågan har betydelse bl. a. för avskrivningslånsom ju kommer att behandlas annoriunda enligt de nya reglerna. 6 Dispensregeln för lån med villkorligåterbetalningsskyldighet Enligt nuvarande regler utgör stöd som staten lämnar lillförelag i form av lån, för vilket ålerbetalningsskyldigheten är beroende avföretagels framtida Prop, 1982/83:94 131 resultatutveckling eller annan liknande omständighet, iprincip inle skattepliktig inkomst. Enligt en särskild dispensregel ianvisningarna till 19 § kommunalskattelagen kan dock regeringen - om det finnssynnerUga skäl -besluta att lånebeloppet skall anses utgöra skattepliktigintäkt i företagets näringsverksamhet. Återbetalas ett lån som har tagits uppsom skattephktig intäkt får företaget göra avdrag för det återbetaladebeloppet. Enligt kommittén medför tillämpningen av dispensregelnsådana avsteg från vedertagna beskatlningsprinciper att den inte bör kvarstå ikommunalskattelagen. Kommittén har därför föreslagit att dispensregeln skallutgå. Kommitténs förslag att slopa dispensregeln har i huvudsaktillstyrkts vid remissbehandlingen. Kommitténs förslag all slopa den införda rättenför regeringen alt besluta att vissa s. k. villkorslån skall anses utgöraskattepliktig intäkt kan vi i princip tillstyrka. Den är som kommitténframhåller oförenlig med vedertagna beskatlningsprinciper. Deredovisningsproblem som uppkommer i samband med villkorslånen bör därför ommöjligl lösas på annat sätt än genom särbehandling vid beskattningen. Styrelsen instämmer i den kritik som riksdagsrevisorernaoch även kommittén riklat mol den införda dispensregeln vid s. k.villkorslån där skattelagstiftningen tagits lill hjälp för alt nå elt visstspeciellt redovisningsförfarande. Styrelsen tillslyrker därför attdispensregeln i anvisningarna lill 19 § KL upphävs. Av Bokföringsnämndens anvisning nr 11 framgår att, i denmån nya företagsspecifika villkorslån lämnas, dessa skall redovisas som skuld imottagarens balansräkning, om dispensregeln i 9 stycket av anvisningarna till19 § KL slopas. Ett av syftena med dispensregeln har varit alt mollagarensställning i soliditetshänseende skall stärkas. Om nu intäktsredovisning intelängre kan ske får man enligl FARs uppfattning räkna med att behovet av dennastödform kommer att kraftigt reduceras. Frågan om ersättande stödformer harendast i korthet berörts på s. 159, 160 i betänkandet. FAR vill i detta sammanhang framhålla, att företag somredan har erhållit förelagsspecifika villkorslån, vilka beskattats enligtdispensregeln, saknar anledning att övergå till att skuldredovisa dessa. Ejheller föreligger skäl för att ändra sin anvisning. investeringsbank AB anser dock att dispensregelnhar haft positiva effekter och beklagar att kommillén inle haft i uppdrag attöverväga vilka principiellt godtagbara möjligheter som kan fillskapas för atluppnå de fördelar som finns i nuvarande regel. Prop,1982/83:94 132 har liksom riksdagsrevisorernaframhållit att Uddeholms-lånet medförde sådana ändringar av skatte- ochbokföringsregler som avviker från gängse regler och som därför bedöms somprincipiellt olyckliga. Det är inte svårt att instämma i den bedömningenutifrån de förutsättningar som kommittén haft atl beakta. Däremot bör man ävenhålla i minnet de positiva effekter som regeländringarna medförde. De möjliggjordenämligen för staten att utan någon utbetalning lämna ett rådrum.Under detta kunde företagsledningen i samråd med bl. a. myndigheter ochfackliga organisationer i relafivt lugn söka lämpliga vägar för bolagetsrekonstruktion. Det bör observeras alt del vid det aktuella fillfället förelågen rad restriktioner som omöjliggjorde lösningar med elt mer vedertagetinnehåll. Om det nu i efterhand skulle visa sig att det kunde ha funnits andraalternativ, är det ett förhållande av närmast akademiskt intresse. Beträffande åtskilliga av de villkorslån som följt efterUddeholms-lånet kan sägas all intäktsföringen av lånen var en förutsättning föratt projekten skulle komma till stånd. Andra lösningar av problemen torde hakunnat bli mera kostsamma för det allmänna. Även i framfiden lär "Uddeholms-faU"aktualiseras, dvs. situafioner då staten bedöms ha särskild anledning atl biståföretag som råkat i akuta svårigheter. Det är då beklagligt att kommittén intehaft i uppdrag att även överväga vilka principiellt godtagbara möjligheter somkan tillskapas för alt uppnå de fördelar som kan finnas i nuvarande regler. Om man kommer fram till atl nuvarande dispensregel skallbibehållas innebär detta endast en teknisk möjlighet för regeringen att beviljaen ny dispens. För alt regeringen ska kunna utnyttja denna möjlighel syneserfordras att först beviljar ett nytt villkorslån. Det torde sålundafinnas en god konstitutionell garanti för atl dispensregeln inle missbrukas. har varken amortering eller ränta erlagts på dehär behandlade viUkorslånen. I förekommande fall har räntan i stället lagts fillkapitalet. Det kan dock här anmärkas atl bland låntagarna förekommer en vissosäkerhet om hur räntan skall behandlas vid en framtida återbetalning. Sålundaredovisar någon låntagare årets ränta som en kostnad, varför räntan ingår iårets förlust. Låntagaren räknar då tydligen med att i framliden göra avdragför räntan enligt reglerna om förlustavdrag. I andra fall åter läggs räntantill den inom Unjen redovisade kapitalskulden utan att räntan påverkat åretsresultat. I dessa senare fall torde låntagaren räkna med atl den kapilaliseraderäntan är avdragsgill när lånet aktiveras för atl återbetalas. -Det vore önskvärt med etl klargörande på denna punkt. 7 Företagsstöd från andra organ än staten Åtskilliga remissinstanser har kommenterat kommitténsuttalanden om den skattemässiga behandlingen av stöd som lämnas av kommuner,stiftelser, allmänningar m. fl. betonar behovet av ett klartmotivuttalande att kommunala stöd skattemässigt skall behandlas pä samma sällsom statliga stöd. Prop, 1982/83:94 133 Svenska revisorsamfundet SRS anser all lagtext ochanvisningar bör utformas sä att det klart framgår att stöd som lämnas avformellt fristående organ av typ utvecklingsfonder skall behandlas som statUgl slöd. Stöd från samefonden las upp i två yttranden. Kommittén har i sin redovisning över fonder varsverksamhet helt eller delvis bedrivs med statliga och/eller kommunala medelupptagit samefonden samt redovisat (s. 313) delar av rennäringskungörelsen somavser stöd i form av bidrag ur samefonden, dvs. Styrelsen för samefonden vill i anledning häravunderstryka atl samefonden inle är atl hänföra fill de fonder vilka helt ellerdelvis finansieras ur statliga eller kommunala medel. ävenredovisat rennäringskungörelsens § 18 torde della förhållande klartframkommit. Samefondens inkomster utgörs i huvudsak av avgifter för upplåtelserav rätt till jakt och fiske samt av ersättningar för skador på renbete ochfiske m. m. Dessa medel är ersättningar för intrång i samernas irennäringslagen kodifierade renbelesrätt. Inlrångsersältningarna fördelasmellan samebyarna och samefonden. Den fonden tillkommande delen är avsedd somett skydd för den kollektiva folkgruppsrätten, medan den del som tillfallersamebyn tjänar som personlig ersättning för dem som vid skadetillfället driverrenskötsel inom en sameby. Atl hänföra dessa intrångsersättningar fill gruppen"statliga eller kommunala medel" är helt felaktigt. Sammanfattningsvis får styrelsen för samefonden anföra attbidragsskatle-kommilléns förslag rättsligt inle kan beröra samefonden. I den uppräkning som lämnas å s. 108 över vissa stiftelseroch fonder som bedriver sin stödverksamhet "helt eller delvis med statligaoch/eller kommunala medel" anges bl. a. samefonden. Någon grund för atthänföra samefonden fill denna kategori redovisas inte. Mol denna bakgrund är del nödvändigt atl klargöra vadsamefonden är. Grunden för samefonden - och dess föregångare lappfonden jämtevissa delfonder- är, som det framhålls i propositionen 1971:51 med förslag tillny rennäringslag, m. m., "den kollektiva folkgruppsrätten". Fondens nuvarande kapitalbehållning jämte influtnamedel genereras av att intrång görs i den samerna tillkomna rätten alternativtatt upplåtelse lämnas någon att nyttja samerna tillkommande rättigheterexempelvis jakt och fiske. Som framgår av högsta domstolens avgörande 1965 s.492 ingår de samiska rättigheterna inte i markägandel. Det skall anmärkas altdet här redovisade inte på något sätt bygger på en förutsättning att samernaskulle behöva vara "ägare" lill sina områden, ulan utgår från deträttsläge som gällande rätt anses bygga på. Mot här redovisad bakgrund är det direkt rätlsslridigtatt, som utredningen gör, hänföra samefonden till atl helt eller delvis bedrivasin verksamhet med statliga medel. Den speciella del som tillförs samefondenfrån anslaget Bidrag lill samisk kultur kanaliseras särskilt och ulgår intetill någon del till näringsverksamhet utan är helt förbehållet kultur- och organisalionsända-mål. Prop, 1982/83:94 134 Från en delvis annan utgångspunkt kan dessutom följanderesonemang föras. Grunden för samefonden är alltså, som ovan redovisats, denkollektiva folkgruppsrätlen. Detta innebär atl i princip halva ersättningen videxempelvis en exploatering går till samefonden medan den andra går till deneller de direkt berörda samebyarna. Vad gäller beskattningssilualionen hossamebyn är det helt klart att en allframfidsersätlning för en markförlust är ensädan kapitalförlust som inte skall bli föremål för inkomstbeskattning. Med detresonemang utredningen bygger sin redovisning på skulle dock den del aversättningen som kanaUseras via samefonden komma att bli föremål förinkomstbeskattning. Del finns exempel på atl civilrättsliga respektive skattemässigabedömningar kan skilja. Delta får dock inte leda lill sådana uppenbaraorättvisor som skulle bli följden om bidrag lill sameby ur samefonden skullebli föremål för inkomstbeskattning eller alt motsvarande kostnader inte dras avalternativt all den indirekta metoden med reducering av avskrivningsunderlagetmed bidragsbeloppet skulle komma lill användning. Eftersom de frågor som sammanhänger med samefonden uppenbarUgeninle blivit föremål för något närmare studium av utredningen är del nödvändigtatt dessa frågor ägnas särskild uppmärksamhet i vidare propositionsarbete ochpå annat sätt. Etl fullföljande av utredningens resonemang skulle få till följden raffinerad form av konfiskation av samerna tillkommande skadestånd för allframlid, m. m. Den skattemässiga behandlingen av stöd frän allmänningarlas upp i två yttranden. (Jo 1979:04): Enligt sina direktiv har allmänningsutredningen att göraen fullständig översyn av bl. a. den särskilda lagstiftningen rörande allmänningsskogarnai och (SFS 1952:167). Med vissa undantag skall deassociationer som dessa skogar tillhör jämlikt lag och reglementen fördela sinaårliga neltoavkastningar i form av bidrag på delägare och andra i bygderna somsöker bidrag för sin näringsverksamhet och då så gott som alltid fillinvesteringar i denna. De ifrågavarande associationerna är på statsmakternasinitiativ tillskapade för länge sedan genom avvitlring just för att utgöra ettekonomiskt stöd åt befolkning och näringsliv i den berörda glesbygden. Under sitt arbete har allmänningsutredningen observeratalt det hos mottagare av bidrag från allmänning liksom hos vissaskaltemyndigheter råder tveksamhet om den indirekta metod vid beskattning somfår fillämpas i fråga om statsbidrag- innebärande atl ingen omedelbarbeskattning inträder efter bidragsmottagandel utan alt beskattningen sker såall underlaget för avskrivning av investering minskas med erhållna bidraget - ocksäkan komma till användning då del gäller bidrag utdelade av allmänningsassocia-tion.Det är därför tillfredsställande att på s. 180 i del remitterade betänkandetuttalats: "Den indirekta metoden bör alltså enligt kommittén få fillämpasnär bidrag från allmänningsskogarna använts för anskaffande av avskrivningsbaratillgångar." föreslår dock att del citerade kommitléullalan-detförtydligas så att del klart avser tillgångar i såväl fastighet sominventarier. Vidare förordar utredningen all detta i klarläggande syfte Prop, 1982/83:94 135 återges i departementschefsanförandel i den kommandepropositionen i anledning av betänkandet. I detta sammanhang finner utredningen sig böra anmäla yllerligareett beskattningsproblem vid allmänningars bidragsgivning. Såsomanges på s. 114 i remitterade betänkandet anförde departementschefen ipropositionen 1975:48 bl. a.: "I vissa fall lämnar samfälligheter bidragtill enskilda jordbrukare, vilka bidrag avser all helt eller delvis läckaspeciellt angivna kostnader. Jag syftar härvid på sådana bidrag som allmänningsskogaroch liknande samfälligheler enligt sina stadgar utger till enskilda jordbrukareför vägar m. m. För sådana bidrag bör allmänna skatteregler gälla. Utgär bidragenligl särskild föreskrift för alt läcka enskild jordbrukares kostnad avangivet slag torde detta bidrag anses avdragsgillt för samfälligheten menskattepliktigt för mottagaren eftersom bidraget utgår för hans näring.Mottagaren är i sådant fall givelvis berättigad till avdrag för värdeminskningav anläggningen enligt sedvanliga regler. Nämnda bidrag och liknandeutbetalningar är med andra ord inle atl hänföra till utdelningar." Med detta uttalande som grund har vissa skattemyndighetergjort tolkningen all bidrag som av allmänning tilldelas ickedelägare ej äravdragsgilla för allmänningsassociationen. För allmänningsutredningen framstår denna tolkning såsomorimlig. Som förut antytts har allmänningsskogarna avviltrats för att utgöraett ekonomiskt slöd ål befolkning och näringsliv i de bygder/socknar därskogarna ligger och della oavsett formellt delägarskap eller inte. (De formelltdelaktiga har inte gjort någon prestation för att vinna delägarskapel ochassociationen har ingen rätt uttaxera från delägarna.) Gällande lag och avregeringen fastställda reglementen inriktar bidragsgivningen på såväl delägaremed jordbruksfastighet som på bygden i stort. De sist åsyftade bidragen kanvara antingen individuella eller kollektiva. Systematiken i bidragsgivningenkan utläsas ur bilagda schablonskiss. Normalt används av de årligenutgående totalbeloppen lill bidrag för omedelbara, konkreta investeringar hosmottagarna. Det redovisade torde innefatta tillräckliga motiv för attinte göra någon åtskillnad i avdragshänseende vid beskattningen av bidragsgivandeallmänningar. Förutom att för allmänningarna bör gälla skattemässig likabehandlingav de utbetalade bidragen oberoende av till vilken moltagarkategori de går ochatt dubbelbeskattning, lill den del det f. n. är fråga om, undviks är det avintresse för statsmakterna att allmänningarnas årliga avkastning avsedd för bidragsgivninginle beskärs ulan att all avkastning får direkt stödja näringsliv ochsysselsättning i den nu drabbade glesbygden. förordar alt föredragandedepartementschefen i samband med förslag till i anledning av kommitlébelänkandetockså gör uttalande som klargör alt aUa bidrag från allmänningar lill direkteller indirekt stöd åt näringslivet och befolkningen inom kommunen - inkl. avenskilda bildade vägsamfälligheter i skogsbygderna - är avdragsgilla för allmänningen. Kommittén anser att skattereglerna om statligtföretagsstöd även bör tillämpas på motsvarande slöd som utges av frislåendeorgan såsom fonder Prop.1982/83:94 136 Någon lagreglering härav har emellertidinte ansetts möjlig. Delegationen delar kommitténs uppfattning och villsärskilt understryka det uttalande som kommittén gjort beträffande bidrag från allmänningsskogarm. Kommittén anför (s. 180) att den indirektabeskattningsmetoden bör få lillämpas när bidrag av förevarande slag använts föranskaffande av avskrivningsbara tillgångar. Enligt delegafionens uppfattningbör departementschefen göra etl särskilt uttalande i frågan i den kommandepropositionen. Förslaget om uppgiftsskyldighet för den som lämnatföretagsstöd kommenteras av ett stort antal remissinslanser. , i och länoch Föreningen har inget atl erinra mot deföreslagna reglerna. tillstyrker förslagel eftersom dettaberäknas medföra ett bättre iakttagande av skattereglerna och därmed en höjningav skatteunderlaget. redovisningskonsullers förbund anser attförslaget väsentligt ökar möjligheterna lill en likformig beskattning. Från administrativt håll föreslås vissa kompletteringar. Från kontrollsynpunkt är det synnerligen angeläget att denföreslagna skyldigheten för bidragsgivaren att lämna kontrolluppgift tilltaxeringsmyndigheterna genomförs. Eftersom kommitténs förslag innehåller enmöjlighet för bidragsgivaren att fullgöra konlrolluppgiftsskyldigheten genomatt lämna en kopia av bidrags- eller avskrivningsbeslulel till den lokalaskattemyndigheten, torde det merarbete som krävs vara obetydligt. Av det föreslagna nionde stycket av anvisningarna till 19§ KL framgår att beskattningen av ett statsbidrag i vissa fall kan uppskjutasfrån det år bidraget har betalats ut till etl senare beskattningsår. För ettsådant uppskov krävs det ett uttryckligt yrkande därom från den skattskyldigessida. Ett sådant yrkande kan antingen innehålla en begäran om uppskov till del nästföljandeåret eller fill längre fram i tiden. För del förstnämnda fallet bör detföreskrivas att det, för att ytterligare uppskov skall kunna medges, krävs eltuttryckligt yrkande därom frän den skattskyldiges sida även vid det tillfället.För att ge taxeringsnämnderna möjlighel att bevaka att bidraget tas tillbeskattning torde det krävas att medgivna uppskov registreras, förslagsvis somgranskningsinformation till följande års taxeringsnämnd (ruta 34), så altnotering det året sker på taxeringsavin. En förutsättning för atl den av kommittén föreslagnabeskattningsmodellen skall fungera väl är att taxeringsnämnderna får ordentliginformation om de skattepliktiga stöden såväl beträffande betalningstidpunktersom belopp och ändamål. delar därför kommitténs uppfattning atten allmän kontrolluppgiftsskyldighet bör införas för lämnade företagsstöd. 1982/83:94 137 anser del emellertid angelägel alt deföreslagna reglerna i 37 § TL utvidgas enligl följande. I utgivarens uppgiftsskyldighet bör ingå att lämna uppgiftäven om huruvida bidraget är att hänföra lill 8 eller 10 st i anvisningarnatill 19 § KL. Uppgiftsskyldighet bör föreligga även när lån utbetalas -inte endast vid eftergift. Reglerna för beskattning av statsbidrag, enligl såvälnuvarande som av kommittén föreslagen lydelse, omfaltar bidrag tillnäringsidkare för hans näringsverksamhet. Häri torde även konstnärsbidrag o. d.till kulturarbetare kunna insorteras. Med hänsyn lill målsättningen atl skapaså få beskattnings-modeller som möjligt och till de väsentliga svårigheter somföreligger vid taxering och kontroll är det beklagligt alt dessa stöd ejansetts ligga inom ramen för kommitténs uppdrag. Behovet av alt hithörandefrågor utreds anses av som ytterst påtagligt. Det kanifrågasättas om inte konlrolluppgiftsskyldighet enligt 37 § TL beträffandedessa bidrag redan nu kan föreskrivas. Kommittén har föreslagit en obligatoriskuppgiftsskyldighet för vissa bidrag och beslutade eftergifter av utgivetföretagsstöd. Enligl uppfattning är en sådan uppgiftsskyldighelav stort värde för en mera likformig taxeringsmässig behandling av olika formerav förelagsstöd. Det merarbete som den utökade uppgiftsskyldighelen medför förde berörda myndigheterna m. fl., bör också ses mot bakgrund av att uppgiftsskyldighelenbegränsats till sådana uppgifter avseende bidrag och eftergifter, som kommeratt ha en direkt taxeringsmässig inverkan. Beslut om lån och lånegaranfierkommer således inle att omfattas av uppgiftsskyldighelen. Länsstyrelsentillstyrker därför de av kommittén föreslagna ändringarna i 37 §taxeringslagen. Dock bör den av kommittén föreslagna laglexlen avseende 37 § 1mom 4 b ändras på så sätt, alt uppgiften skall avse bidragsbeloppet eller deteftergivna röt/beloppet. Härigenom kommer uppgiflsskyldighelens omfattning allvara exakt lika enligt punkterna 4 b och 4 c, vilket också torde vara avsikten. FAR rekommenderar att det i blanketten för kontrolluppgiftenligt 37 § 1 mom. 4 b och 4 c TL las in en upplysning om möjligheten attuppskjuta beskattningen enligt det av kommittén föreslagna nionde stycket avanvisningarna fill 19 § KL. Kommittén föreslår alt taxeringslagens bestämmelser om uppgiflsskyldighetför taxeringsändamål utökas lill atl omfatta även bidrag och eftergift av stödtill företag. Lantbruksslyrelsen finner den föreslagna kompletteringen ioch för sig naturlig. Av förfatlningsförslaget synes emellertid framgå attkommittén avsett att utbetalningsdagen skall avgöra till vilket beskattningsår etlbidrag 1982/83:94 138 Styrelsen ifrågasätter om inte beslulsdagenär elt mer entydigt begrepp. Praxis torde ocksä ha varit att beslulsdagenvarit avgörande. STU instämmer i kommitténs förslag att den som utbetalarstöd bör lämna kontrolluppgift till taxeringsmyndigheterna. STU vill dock fästauppmärksamhet på att formella beslut om eftergift av stöd normall inte fattas.Stödvillkoren innehåller i stället en regel innebärande alt ålerbetalningsskyldighetenupphör efter det att utvecklingsarbetet avrapporterats såvida ekonomisktutbyte inte erhållits. Ingenting hindrar dock företagen atl tidigare plockabort ett statligt stöd ur redovisningen om projektet är nedlagt och det bedömeratl återbetalningskrileriel aldrig kommer att uppfyllas. Sädana transaktionerkan således göras utan formellt medgivande från stödmyndigheten. STU:skontrolluppgift, för del fall återbelalningskriteriet inte uppfyllts, skulle itillämpliga fall lämnas efter det att projektet slutrapiporleral. i län anser alt etlgenomförande av förslagel skulle leda lill enhetlighet och rättvisa ibeskattningen. Skogsvårds-styrelsen i motsätter sig inteförslaget. anser att förenklingar i uppgiftslämnandet börövervägas. Kommittén föreslär atl taxeringslagens beslämmelser omskyldighet all lämna kontrolluppgifter kompletteras med regler omuppgiftsskyldighet för den som har lämnat stöd lill förelag. Införandet av uppgiflsskyldighet kommer att innebära eltbetydande merarbete för bl. a. skogsvårdsorganisationen. vill ocksåpeka på elt särskilt problem som inte har behandlats av kommittén. Deltaproblem gäller då samfällighetsförening har bildals för byggande ochförvaltning av en gemensamhelsanläggning, t. ex. en skogsbilväg. I delta fallstår samfällighelsföreningen som mottagare av statsbidraget, vilket för övrigtofta utbetalas i etapper efter hand som arbetet fortskrider. Föreningen utgöringet särskilt skattesubjekt och är därför inte skyldig all avge deklaration.Den som handhar förvaltningen av föreningen är däremot skyldig alt tilldelägarna lämna kontrolluppgift jämlikt bestämmelserna i taxeringslagen, 42 §a. I dessa fall skulle det innebära ell betydande merarbete och dessutomdubbelarbete om skogsvårdsstyrelserna skulle bli tvungna alt utfärda kontrolluppgiftför varje enskild delägare i samfällighelsföreningen. Det är dock i första handnödvändigt att det. om förslaget genomförs, av anvisningarna klart framgårvilken omfattning kontrolluppgiflsskyldigheten har i dessa fall. anser alt vissa möjligheter till förenklingav uppgiftslämnandet bör övervägas. Med hänsyn till den bokföringsskyldighetsom i de flesta fall föreligger kan risken för alt den skattskyldigetappar bort uppgifterna om statsbidrag anses sorn minimal. Del kan därförifrågasättas om kontrolluppgiften till inkomsttagaren. vad gäller statsbidragsom utgår till näringsidkare, är behövlig. Delta skulle innebära en betydandeförenkling.