prop · G60348 · 1982-12-31 00:00:00 — Däremot anser kollegiet inte att det finnsbehov av att göra motsvarande förenkUng vad gäller ärenden om ändradkommunindelning. Förekomsten av sådana ärenden har enligt kammarkollegiet varitobetydlig och orsakad av speciella förhållanden. Kammarkollegiet framhåller att i Skaraborgslän synes gå ännu längre i sina förslag genom att anse att i de fall dålänsstyrelsen äger besluta bör också ansökningen ges in lill länsstyrelsen.Detta skulle enligt kollegiet innebära att huvudregeln om anhängiggörande avett indelningsärende skulle ändras. Enligt denna regel (1 kap. 20 § och 3 kap.16 §) skall ansökan om indelningsändring inges till kammarkollegiet. För attöver huvud kunna bedöma vilken instans som äger besluta om en indelningsändringkrävs, framhåller kollegiet, som regel viss utredning. Kollegiet är primärtansvarigt för utredningar i indelningsärenden. Nägon ändring i denna ordningbör enligt kollegiets mening inte ske. Huvudregeln föreslås därför alltjämtvara att ansökning om indelningsändring skall inges till kammarkollegiet. Detförenklade förfarande enligt vilket inte behöver göra anmälantill kollegiet bör således enhgt kollegiets uppfattning begränsas till viss typav ärenden. Lagtekniskt föreslår kammarkollegiet att den av kollegietförordade bestämmelsen tas in som en undantagsregel till 3 kap. 16 § andrastycket och såsom ett tredje stycke formuleras på följande sätt. behöver inte göra anmälan enligt andrastycket när själv väcker fråga om indelningsändring som föranledsav faslighetsförhållandena och som får beslutas av . 1982/83:48 13 hänvisar till sitt yttrande överpromemorian (Ds Kn 1980:8) FörhåUandet mellan församlingsindelningen ochfastighetsindelningen. I detta yttrande föreslår verket en ändring i 3 kap. 16§ indelningslagen så atl utan föregående anmälan tillkammarkollegiet kan ta upp en indelningsfråga i fall dä fastighetsbildningmedfört oöverensstämmelse mellan fastighetsindelningen ochförsamlingsindelningen. påpekar att det till följd avlagstiftningens hittillsvarande innehåll i mänga län har uppkommit ett stortantal avvikelser mellan sockengräns och församlingsgräns. Antalet fall torde enUgtverket f. n. överstiga 1 000 för landet i sin helhet trots att åtskiUiga fallåtgärdats genom indelningsbeslut enligl 1919 ärs indelningslag eller enUgtnuvarande indelningslag. Även efter den Ijuli 1982, då ändrad lagsiiftningväntas träda i kraft, kan avvikelser i vissa fall uppstå genom undantagsregelni 3 § tredje stycket i förslaget lill ändrad lydelse av lagen om ändring ikommunal och ecklesiastik indelning i samband med fastighetsbildning. En del avdessa fall kan, anför verket, väntas leda till prövning enligt indelningslagen. Det som från lantmäteriverkets synpunkt talar för att detskulle vara fördelaktigt med en lagändring av det slag som iSkaraborgs län avser är att vissa interna rutiner inoin länsstyrelserna kangöras enklare om tiden mellan initiativ och beslut i de åsyftade indelningsärendenablir kort; När en oöverensstämmelse mellan fastighetsindelning ochförsamlingsindelning har uppkommit tUl följd av en fastighetsbildningsåtgärdeller när en redan tidigare uppkommen oöverensstämmelse upptäcks skall, enligtde regler som gäller för redovisningen på fastighetsregisterkarta, den fränfastighetsindelningen avvikande församlingsgränsen läggas in pä kartan. En aviseringskall också ske till lantmäteriverket med hänsyn till behovel av att hållaredovisningen på de allmänna kartorna aktuell. Den nu berörda kartredovisningenoch aviseringen bör, anför verket, emellertid lämpUgen underlåtas, om man kanräkna med att församlingsindelningen kommer att ändras genom indelningsbeslutoch helt anpassas till fastighetsindelningen. I avvaktan på beslut kan enUgtverket den aktuella oöverensslämmelsen dokumenteras provisoriskt på separatablad. Ett sådant system tillämpas bl. a. i . Tillämpningen avett sådant system underlättas emellertid enligt verket väsentligt om tidsutdräktenfram till beslut i indelningsärendet är kort. När det gäller reglerna om förhällandet mellanfastighetsindelning och kommunindelning framhåller lantmäteriverket att dessaär annorlunda uppbyggda än reglerna om förhållandet mellan fastighetsindelningoch församlingsindelning. De skäl som redovisats för ändring i 3 kap. 16 §indelningslagen anser verket inte föreligga i fråga om 1 kap. 20 §.Sammanfattningsvis tillstyrker lantmäteriverket den föreslagna ändringen av 3kap. 16 § indelningslagen. framhåller att kammarkollegietsuppgift enligt indelningslagen bl. a. består i atl kontrollera att tillkollegiet ingivna 1982/83:48 14 ärenden inte är av det slaget alt de skall avgöras avregeringen (KU 1978/79:40 s. 7-8). Kriterierna härför är, såvitt nu är i fråga,angivna i 1 kap. 1 § och 3 kap. 2 § indelningslagen. Om kammarkollegiet eftersådan prövning finner att ärendet hör till beslutsområde, skaU koUegietenligt 1 kap. 21 § andra stycket indelningslagen överlämna ärendet tUllänsstyrelsen. påpekar att kammarkollegiet genom förfarandet tfråga får en kontrollfunktion i samtliga aktuella ärenden. Förbundet framhållervidare att de indelningsärenden i vilka kammarkollegiet och länsstyrelsenenligt 1 kap. 3 § och 3 kap. 4 § indelningslagen äger besluta huvudsakligen rörmindre omfattande indelningsändringar av typ gränsjusteringar, vilka inteföranleder ekonomisk reglering mellan berörda kommuner resp. församlingar. Föratt skall bli behörig att besluta måste eiiiellertid även närmastberörda kommuner resp. församlingar vara ense om ändringen och ändringen avsekommuner eller församlingar i samma län. Med angivna beslutskriterier i indelningslagen kan, anförkommunförbundet, i och för sig inte föreligga svårigheter för länsstyrelsenatt särskilja de indelningsärenden som hör till myndighetens beslutsområde frånregeringens eller kammarkollegiets. Det av i länväckta ändringsförslaget har enligt förbundet emellertid större praktiskbetydelse enbart i fråga om församlingarna. Förbundet påpekar att det av indelnings-lagskommilténsbetänkande (SOU 1978:32) Ny indelningslag (s. 128-129) framgår att avregeringens omkring 50 beslut om ändring i kommun- eller församlingsindelningunder - dvs. före delegationsbestämmelsernas införande - avsågendast 2 faU enbart kommunindelning, 11 fall såväl församlings- somkommunindelning samt 35 fall enbart församlingsindelning. Enligt kommitténkunde med nuvarande kommunindelning ändringar som berörde enbartkommunindelning och samlidigt var av mindre omfattning knappast tänkasförekomma. Mot den redovisade bakgrunden finner kommunförbundet intede av föreslagna ändringarna i 1 kap. indelningslagen motiverade.Sådana ändringar avstyrks därför. Om ansökningsförfarandet beträffandeändringar i församlingsindelningen visat sig medföra uppenbara nackdelar ihandläggningen av dessa ärenden, har förbundet i och för sig inget att erinramot atl i 3 kap. indelningslagen införs särreglering för sådana ansökningsärenden.Enligt förbundet bör församUngs- och pastoratsförbundsyttrande i denna fråga tillmätas stor betydelse.