prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Landtransportkommitténinom FN:s ekonomiska kommission för (ECE) fortsätter sitt arbete med frågor om trafik-och bilsäkerhet och med harmonisering av de internationella reglerna förlandtransporter. Centralbyrån förinternationella järnvägstransporter (OCTI) arbetar i samarbete med ECE med bl. a. en översynav reglerna för transport av farligt gods. Pä luftfartens område har tillsammansmed och förtgemensamma förhandlingar med - om prisfrågor (Euroclass), 1982/83:100 Bilaga 8 15 - Japanom SAS trafik på Polar- och Sibirienlinjerna, - Kenyaom SAS trafikrättigheter i , - USAom prisfrågor, charter (bl.a. i ) och reguljära landningsrät-ligheter. harfortsalt sill aktiva agerande inom ochutveckling (), där strävandena på sjöfartsområ-del syftar till en gemensamsjöfartspolitik baserad på största möjliga frihet för den internationellasjöfarten. Sedan vissa sjöfartspoliliska riktlinjer för förhållandet lillicke-OECD-länder lagts fast, diskuteras nu de sjöfartspolitiska relationernamellan . Även arbetet i den s. k. Consultative ShippingGroup (CSG) har den fria sjöfarten som mäl. Inom FN:s konferensför handel och utveckling () fortsätter diskussionerna om de s. k. öppnafartygsregistren och om en reglering av bulksjöfarten genom lasluppdelning. Vid tvä förberedandekonferenser har principer för registrering av fartyg diskuterats. Fräganskall tasupp på en konferens eller 1984. När det gäller konvention om en uppförandekod förlinjekonferenser pågår beredningsarbete medanledning av planerade tiUträde till konventionen. har liksomtidigare aktivt deltagit i det arbete som bedrivs inom (), för tekniska sjöfartsfrågor. När det gäller intemationellaöverenskommelser som har tillkommit inomIMO:s ram har godkänt bl. ändringar i 1972 ärs konvention om internafionella regler tillförhindrande av kollisioner till sjöss (de internafionella sjövägsreglerna) ochtiUträtt internationellasjöräddningskonvention. aniogs inom IMO en rad viktiga ändringar i 1974 ärs internationellakonvention om säkerheten för människolivlill sjöss (SOLAS), bl. a. i fråga om bestämmelserna om brandskydd. Frågan om svenskt godkännande avdessa ändringar remissbehandlas f.n. har ytteriigare ändringar i 1974 ärs SOLAS, bl.a.i fräga om bestämmelserna om livräddningsutrustning, förberetts inom IMO med sikte pä formeUt antagande ijuni 1983. IMO:s projekt attinrätta ett världssjöfartsuniversitet i för avancerad utbildning avbefattningshavare vid sjöfartsadministrationer och utbUdningsanslalter iutvecklingsländer har gjort viktiga framsteg. Projekfidén haraccepterats av . Principerna för projektels finansiering harfastlagts och ett avtal har ingåtts mellanIMO och kommun, enligt vilket kommunen vederlagsfritl släller lokaler fill förfogande föruniversitetet. Principiell enighet har uppnätts mellan regeringen och IMO om innehållet i ett avtal omuniversitetets immunitet och privilegier i . Sistnämnda avtal och däravföranledda lagändringar, liksomfrägan om svenskt bidrag till driftkostnader, underställsriksdagen i särskild ordning. Enligl föreliggande planer skall universUetetbörja sin verksamhet . 1982/83:100 Bilaga 8 16 En överenskommelseom hamnstatskontroll av främmande fartyg undertecknades i jjmuari 1982 i samband meden västeuropeisk transportministerkonferens i . Överenskommelsen syftarfill att genom förbättrad samverkan mellan fjorton västeuropeiska stater ifråga om hamnstatskontrollöka möjligheterna alt motverka förekomsten av fartyg, som inle uppfyller internafionella normer. Överenskommelsenträdde i kraft . dellog imaj 1982 i en regeringskonferens om bildandet av en definitiv europeisktelesatellitorganisation (Eutelsat). Den konvention som utformades vidkonferensen har undertecknats av med förbehåll för ratifikation. Enproposition kommer att lämnas under innevarande . Regeringen tillsatteunder : en utredning om internationella transporter. Utredningens uppgift är atldels analysera de problem som finns ellerkommer att finnas i fråga om internationella transporter, dels föreslå åtgärdersom gör det lättare för alt bemästra problemen. Fleraöversyner har initierats av departementet . En sakkunnig hartillkallats för atl la upp överläggningar med Rederiaktiebolaget formerna för statens ansvar för färjetrafiken mellan Golland och fasllandet. Inom departementethar påbörjats en översyn av nuvarande kostnadsansvar och avgiftssystem förolika Iransporttjänster. Möjligheterna att åstadkomma en samordnadinvesteringsplanering övervägs. En förhandlare hartillkallats för överiäggningar mellan och läns landsting omkostnaderna för den utbyggda lokallågslrafiken i . Avsikten äratt en överenskommelse också skall omfatta en fortsatt utbyggnad av Stockholmscentral samt de nya spår som behövs norr.ochsöder om centralen. Inom departementet pågår en översyn avdet utredningsmaterial som finnsbeträffande förbindelser över . Materialet skall aktualiseras sä alt underlag finns för överläggningar med dendanska regeringen. Frågan om civilbemanning av isbrytare och sjömätningsfartyg kommer att ses över. Bl.a.komrner de ekonomiska konsekvenserna av ändrad bemanning att belysas. Arbetet med all sökaformer för en bättre samordnad transportforskning fortsätter. Sammanlagt föresläsen ökning a k' anslagen under sjätte huvudtiteln med 2,7 miljarder kronorenligl nedanst:iende sammanställning. 1982/83:100 Bilaga 8 17 6415,8* Insfitut m. m. -1-2652,1 * Därav avser ca 750 milj.kr. bidrag till och enskild väghållning . Affärsverkensdriftkostnader tas inte upp i statsbudgeten ulan i särskilda driftbudgeter. Desammanlagda driftkostnaderna inkl. avskrivningar för affärsverken underkommunikationsdepartementet har för innevarande budgetår beräknats lill närmare28 miljarder kronor enligl följande fördelning. SJ 8207 milj. kr. 722 milj. kr. 11013 milj. kr. Kostnaderna skaU täckas av intäkter vid verken. 2 1982/83. Prop.1982/83:100 Bilaga 8 18 Anmälan till statsbudgeten för budgetåret1983/84 såvitt avser verksamhetsområde A. M.M. 1981/82Utgift 1982/83 Anslag 1983/84 Förslag Förvaltningskostnader (därav lönekostnader) (14 330000) (-40) Med hänvisning fill sammanställningen beräknarjag anslaget för nästa budgetår tiU . Jag hemställer att regeringenföreslår att till Kommunikationsdepartementetför /84 anvisa ett förslagsanslag pä . Prop.1982/83:100 Bilaga 8 19 1981/82 Utgift 1982/83 Anslag 1983/84 Förslag Jagbedömer att utredningsverksamheten under nästa budgetår fär en sådan omfattning att anslaget bör föras upp medoförändrat belopp. Jag har därvid tagit hänsyn till ökade kostnader förkolleklivirafikberedningen som följd av beredningens utvidgadearbetsuppgifter. Jag hemställer alt regeringen föreslår att till KommUtéerm.m. för /84 anvisa ett reservafionsanslag på . 1981/82 Utgift 471859 Reservation 275735 1982/83 Anslag 430000 1983/84 Förslag 430000 Anslaget bör för nästa budgetår föras upp med oförändratbelopp. Jag hemställer attregeringen föreslår att tUl Extrautgifter för /84 anvisa ett reservationsanslag på . 1982/83:100 Bilaga 8 20 ärcentral förvaltningsmyndighet för ärenden om allmänna vägar och galor samt statsbidragm.m. till den kommunala och enskilda väghåUningen. Verket s\'arar även för visstillsyn över enskilda järnvägar,spårvägar och tunnelbanor. Vägverketscenlralförvallning finns i Boriänge. Pä regional nivä finns en vägförvaltning ivarje län, sju byggnadsdistrikt samt tvä projekleringskon-tor. De lokalaenheterna inom driftorganisalionen utgörs av drtft- och arbetsområden ochinom byggnadsorganisationen av lokala vägbyggnadsarbetsplatser. Väg-och irafiklagsltflningen innehåller de grundläggande bestämmelserna om väghållningen. I sinverksamhet har verket cimfaltande kontakter och samråd med myndigheter och organisationer pä central,regional och lokal nivä. Elt av vägverkethelägt bolag - -inrättades är 1982. Företaget skall päaffärsmässiga grunder bedriva exportverksamhetinom väghållningsomiådet. Allmän översikt över väghållningen Riksdagenstrafikpolitiska beslut innebar för väghållningen att driftverksamhetenskulle utföras fiU en sädan nivå alt vägnätet kan bibehålla sin kvalitet.För vägbyggnadsverksamheten innebar beslut krav på en högreambitionsnivå. FJksdagen har senare med hänvisning tUl det StatsfinansieUaläget uttalat att en ambifionshöjning inte bör ske . har dockuttalat att ett ökat vägbyggande är angeläget från säväl samhällsekonomiskasom trafiksäkerhetsmässiga synpunkter samt att den fortsatta planeringen ochmedelstilldelningen därför borde inriktas härpå. Angelägel är att ävenberedskapsmedel i all den utsträckning som befinns möjlig ställs fiU förfogandeför vägunderhåU och -byggande. Det reala innehålleti väganslagen har minskat under senare är. Byggandevolymen med ordinarie anslag har istort halverats från början av 1970-laletlill . En ytteriigare halvering kommer att ske om byggandeanslagen hålls nomineUt oförändrade under någraår till. Medelstilldelningen lilldrift av vägar i reala termer har ocksä minskal under senare är. har varnat för att effekterna pä siktav eftersatt vägunderhåll, främst beträffande beläggningarna, kommer attbli allvarliga. 1982/83:100 Bilaga 8 21 enligt risk för all den pågående godautvecklingen för trafiksäkerheten inte kommer all bestå. Framkomligheten förtrafiken blir sämre samtidigtsom energiåtgången ökar. Den långtidsplaneringav driflverksamhelen femårsplan drift - som gjorts för visar atl denmedelstilldelning som erhåUits inte räcker föratl hålla sådan standard i väghåUningensom anges i det trafikpolifiska beslutet. Vägverketframhåller också all elt väl fungerande vägnät, dvs. med god säkerhet, bärighetoch framkomlighet, är en förutsättning för etl väl fungerande samhälle ochdess utveckling såväl ekonomiskt som socialt. I nedanståendetabell redovisas omfattningen av de statligainsatserna på de olika vägkategorierna, väglängder m.m. Anslagen/bidragen redovisas i resp. årsprisnivå. 2573** *** (VV regi) Kommunala vägar och gator: ** Inkl. anläggningstillgångar . *** Inkl. anläggningsfillgängar . Prop.1982/83:100 Bilaga 8 22 har samhällets transportberoende vuxit oav-bmlel. Standardförbättringar i samhäUet under denna periodhar bl.a. kunnat ske tack vare utvecklingenav landets väg- och gatunät. Kännetecknande för vägtrafiken är alt denofta lättare än andra trafikgrenar kan anpassastill de varierande fömtsättningarna och kraven i samhället. Denna förmåga tillanpassning kommer atl spela en stor roll även . bedömeratt vägtrafikens ställning kommer att bestå under överskådlig framlid. AUtstörte del av människors lid går ål för alt förflytta sig mellan bostäder, arbetsplatser, service- ochfritidsanläggningar. Detta beror bl. a. på en specialisering av markanvändningen i mer renodlade bostads-, industri-,service- och fritidsområden. Resmålen har pä sä sätt blivit mer åtskUda och avstånden till dem större. Samtidigtökar godstransportarbetet, vilket bl.a. sammanhänger med en koncentration till färreproduk-tionsställen och endistributionsteknik med ökad lagring av varor i centrallager. NäringsUvetskrav på god ftamkomlighel under alla lider av dygnet har även ökat genom slopandet av s.k.mellanläget i produktionsprocessen. Biltransporternassnabba ulvec:kling ger stor samhällsnytta men har även skapat problem, bl. a. genom konflikten meUan anspråken på tUlgänglighet med bil och kraven pä trafiksäkerhet ochgod miljö. Denna konflikt har blivit särskilt markant i de stöiretätorterna. Vägtrafikens utveckling har ifrågasatts med hänsyn fillen framtida energiknapphet. Inrikestransporternas andel av samhällets totala energikonsumtion är - vägtrafikens andel är9%. Med nuvarande anlaganden om trafikutvecklingen kommer dessa andelarknappast alt öka nämnvärt . För vägtrafikens del kanförväntas en ökad energieffektivitet som enföljd av fordonsteknisk utveckling, förbättrat körsätt och olikaväghållningsätgärder. Trots en ökad personbilspark så kan därmed personbilarnas totala energikonsumtion påsikt bli lägre än . Trafikarbetet på slatsvägnätet uppgick fiU 31,5miljarder fordonskilometer. Pä del stalskommunala vägnätet beräknas trafikarbetettill ca 8,9 miljarderfordonskilometei och på övriga kommunala gator och vägar . Trafikarbetet päde enskilda vägarna uppgår tillmellan 1,5 och 2,6 miljarder fordonskilometer. Det sammanlagda trafikarbetet på vägar och galor beräknas till mellan44 och . av detinrikes persontransportarbetet sker på gator och vägar medan knappt10% sker på järnväg eller med tunnelbana och med flyg. har underår 1980 utarbetat en prognos över utveckUngen av antalet personbilar samt derastrafikarbete. Prognosen avser liden fram . Enligt prognosen kommerantalet personbilar, som upp- Prop.1982/83:100 Bilaga 8 23 gick tiU ca 2,9 miljoner, att öka till 3,5miljoner vid periodens slut. Antalet fordon per 1000 invånare kommer undersamma tid att öka från 350 till 415 fordon. Personbilarnas trafikarbete, som år1980 uppgick , antas öka . Trafikmäl-ningarna sedan prognoslillfället visar entrafikutveckling nägot under den upprättade prognosens. Prognoserna och denhittUlsvarande utvecklingen pekar dock mot att säväl antalet personbilar somtrafikarbetet kommer att öka fram , men ökningen kommer attske i långsammare takt än vad som framgått av tidigare prognoser. I jämförelsemed motsvarande bedömningar i andra länder ligger vägverkels antaganden någotlägre. Av del inrikes godstransportarbetet år 1980skedde med lastbil, med järnväg och med sjöfart.Godstransportarbelels omfattning varierar mycket starkare änpersontransportarbetets och är nära beroende av konjunkturen och näringslivetsstmkturrationaliseringar. Godslransportarbelel bedöms öka både totalt sett ochmed lastbil men i långsammare takt . För lastbilstransporterna antastransportlängden öka något medan antalet transporterade ton blir oförändrateller ökar svagt. Med utgångspunkt frånriksdagens trafikpoUtiska och regionalpolitiska beslut är 1979 har vägverketformulerat översiktliga mål för den statliga väghållningen. Följande mål gäller: Medborgarna ochnäringslivet i landets olika delar skaU erbjudas en tUlfredsställande vägtransportstandard till lägsta möjliga samhällsekono miska kostnad. "Tillfredsställandevägtransportstandard" är ett relativt begrepp som måste preciseras medhänsyn till vägnätets nuvarande standard och en bedömning av det troligaframtida ekonomiska utrymmet. Väghållningens generellamål har för att kunna ligga till grund för vägverkels samlade verksamhelbmtits ned i följande delmål för planering, byggande och driftverksamhet antalet trafikolyckorskall minskas på mest effektiva sätt lillgänglighelen tillarbete och service bör utjämnas genom minskad resfid kostnaderna förvägtransport av'gods och personer bör minskas särskilt i områden där dessahämmar näringslivets utveckling väghållningsätgärder börmedverka lill en förbättrad samhällsutbyggnad och markanvändning väghållningsätgärder börmedverka till en förbättrad trafikmiljö väghällningsåtgärder börmedverka till en god kollektivtrafikstandard samt främja gång- ochcykeltrafiken Prop.1982/83:100 Bilaga 8 24 - väghållningsåtgärder med god totalavkastning börutföras. Målen förväghållningen gäller bäde etl effektivt resursutnyttjande och en jämn fördelningav transportstandarden över landet samt att medverka lill att näringsUvets transportkostnaderminskar. Beträffande målen för restid ochtransportkostnader är utjämning viktig. För trafiksäkerhet är däremoteffekfiviteten viktigare än utjämningen. Kommunerna ställerupp egna mål för sin trafikplanering. Målen varierar men gäller ofta trafiksäkerhel,miljö och markanvändning. För många kommuner är också god tillgänglighet medbil till centmm ett viktigt mål särskilli de glesbefolkade delarna av landet. Riksdagenkonstaterade i anslutning till del trafikpolifiska beslulel alt en förutsättning för ett väl fungerandeframlida vägtransportsystem är en fortsaltprioritering av driflverksamhelen så atl inte någon kapitalförstöring sker.Uttalandet gjordes mot bakgrund av den vägtransportstandard som hade uppnätts under 70-talei:, vilkenriksdagen i stort sett fann lillfredsstäUande.I fortsättningen borde dock vid jämförelse med tidigare större vikt läggas vid väghållningsåtgärder ocheffekter som förbättrar trafiksäkerhetenoch ökar framkoraligheten och fillgängligheten i eftersatta regioner. 1 verkels tolkningav det trafikpoUtiska beslutet ingår bl.a. atl väga de olika målen i förhällande till varandra.I planeringen värderas fid och olyckor. Förhållandel mellan tidsvärdet ocholycksvärdet är ett grovt uttryck förrestidsmålels vikl i förhällande fill säkerhetsmålet. genomfördehösten 1981 en statistisk undersökning av allmänhetens atfityder till vägar ochväghållning. Ca 3.000 personer i åldrarna 1874 är tillfrågades om sina uppfiiltningar omvägstandarden, snöröjningen,risker i trafiken m. m. Resultaten visar alt aUmänhelen anser att de stora vägarna (främst europavägar och riksvägar)har god standard, bra barmarksunderhålloch god vinterväghällning. Däremot anser många att de minsta vägarna (främst gmsvägarna) är dåliga ochatt de inte sköts tillfredsställande. Så anser t. ex. altbarmarksunderhållet på gmsvägarna är ganska eller myckel dåligt. De tillfrågade fickvidare rangordna etl anlal olika mål för väghållningen. Därvid framkom altde flesta anser att bättre trafiksäkerhet är det vikligas-te målet. Mångaanger även bällre förhållanden förgång- och cykeltrafiken som en angelägen uppgift. I samband med det nupågående arbetet med flerårsplaner för byggande av vägar har vägförvaltningarna isamarbete med länsstyrelserna med utgångspunkt från ovanstående mål ställt uppmer preciserade regionala mål för väghållningen. De redovisade målenför väghållningen måste, för att ge underlag för olika åtgärder, ställas mot nuvarandevägtransportstandard. 1982/83:100 Bilaga 8 25 därför utarbetat beskrivningar av vägtransportstandardenpä riks- och länsnivå. Dessa tiUständsbeskrivningar tar sikte pä nägra av de angivna målen, nämligentrafiksäkerhel, tUlgänglighet/reshastighet saml väglrans-portslandard/bärighet.Inför upprättandet av flerårsplaner harvägförvaltningarna utarbetat beskrivningar på mer detaljerade nivåer. Hämtöverhar vägförvaltningarna atl ta hänsyn till övriga mål för alt kunna skapa sig entotal uppfattning om åtgärdsbehovet. Totala antalet polisrapporterade olyckorår 1980 på stats vägnätet var 28723stycken. Dödsolyckorna uppgick lill 484 och personskadeolyckorna exkl. dödsolyckorna till 6477. Kostnaderna förolyckorna på det statliga vägnätetuppskattas av till ca . Av figur 1 framgårförändringen i trafikarbete, anlal polisrapporterade olyckor ochdödsolyckor pä det statliga vägnätet. Totala antaletolyckor har ökat ungefär lika mycket som trafikarbetet, dödsolyckorna ökademellan åren 19701975 men har därefter minskat markant medan antalet viltolyckor ökatfrän ca 2000 är 1970 lill 1980. har fömtom viltolyckorna de s.k. "singel-" och "upphinnandeolyckorna" ökat i anlal medanövriga olyckstyper minskat. Figur 1 Trafikolyckomas utveckling på stalsvågnätel under1970-talet lill 5 76 77 78 79 8 län på statsvägarna kan beskrivas med olycksrisken. Med hänsynfill atl olyckornas samhällsekonomiska kostnader varierar, har olyckorna viklals medkännedom om skadeutfallet och beräkning av den genomsnitfiigakostnaden. Olyckorna kan därmedbeskrivas som s. k. kostnadsnormerade olyckor. 1982/83:100 Bilaga 8 26 Figur 2 Kostnadsnormerad olyckskvot, (antal olyckor permiljon axelparkm), länsvis - samtliga statsvägar (Beräknat genomsnitt1976-1980) 0,/.0 BC D E F.G H I K LMNOPRS TUWXY Z fCBD Olyckskvoten förstatsvägarna i de olika länen varierar frän 0,53 i (B-län) tiU 0,82 i (K-län). Vad denna skillnad innebär kaniUustreras med atl låta B- och K-län byta olyckskvot. Antalet genomsnitlsblyckorskulle vid oförändrat trafikarbete vara ca 180 färre i K-län och ca 990 fler i B-län per är. Medelreshastigheten pä vägnätet bestämsav en mängd faktorer, bl.a. av vägens bredd,linjeföring, hastighetsbegränsningar, trafikflöden och slitlager. harutarbetat modeller för att beräkna medelreshastigheten på olika vägavsnitt.Den genomsniltiiga hastighétsslandarden för olika vägkategorier på det statliga vägnätet framgår avföljande tabeU. Hastighétsslandarden varierar betydligtmindre mellan länen än olyckskvoten. För hela slatsvägnätet är skillnadenmellan högsta och lägsta värde /fimme. Prop.1982/83:100 Bilaga 8 27 Många orter ochområden har för litet befolkningsunderlag för en utbyggnad av olikasamhällsfunktioner. För dessa områden är tillgängUgheten till orter medkvalificerad service och differentierad arbetsmarknad av stor betydelse. boruppskattningsvis 800000 människor i områden så belägna atl resfiden överstiger30 minuter till större serviceorter. Av dessa bor 500000 i områden därmedelreshasfigheten på huvudvägarna fram till serviceorten är lägre än /timme.Väghållningsåtgärder kan vara ett verksamt medelatt ge dessa ca 500000 människor förbättrad tillgänglighet till service ochdifferenfierad arbetsmarknad. I vissa områden, bl.a. större delen av inland, är de geografiska avstånden och vägstandarden sådana att väghållningsåtgärder inte påtagligt kanförbättra tillgängligheten. Beskrivningen ovanrör den regionala tillgängligheten och måste således hållas skUd frånden typ av problem som gäller i glesbygdens lokala vägnät. Ett grovt mätt påden lokala lUlgängligheten dvs. fill eget kommuncentrum är andelengrusvägar med mer än 125 fordon i procent av totala längden statsvägari länet. Detta framgår av figuren nedan. Det bör observeras alt figuren inteomfattar grusvägar med mindre än 125 fordon . Om hela grusvägnätet tasmed i jämförelsen blir bilden annoriunda. Variationen kring riksgenomsnittet (idetta fall ) Figur 3 Andel grusvägar med mer än 125 fordon iprocent av totala längdenstatsvågar i länet. 24-22 20 18 i 16 Prop.1982/83:100 Bilaga 8 ILommunikationsdepartementet minskar, och gmppen län med andelar som markantöversfiger riksgenomsnittet utgörs i detta fall av Y-, Z-, AC- och BD-län. Praktiskt taget hela riksvägnätel och över 90%av länsvägnätet är upplåtet för 10 tons axel- och 16 lons boggilryck.Ökningen av det tillåtna axel- och boggitrycket från tiU 10116 har endasti en del faU föregåtts av att bärigheten höjts genom tekniska åtgärder.Uppräkningen har i stället gjorts bl.a. mot bakgrund av skärpta bestämmelsermol överlaster och ett utökat samarbete mellan transportörerna och vägverket.Underhållskostnaderna ökar på ,rund av det högre axel- och boggitrycket. Dessakostnader har från samhällsekonomisk synpunkt ansetts vägas upp av deminskningar av transportkostnaderna som följer av dét högre tillåtnaaxel-/boggitrycket. 4aTrafikarbete pä berörda vägavsnitt under tid medrestriktioner, i procent av totalttrafikarbete på länsvägnätet i respektive län. Berört trafikarbete, % :I h-l I M-I r-rrfl rri I r BCDEFGH IKLMNOPRSTUWXYZ /CBD 40: 50 i 60 70 q Figur4b Våglängd med restriktioner i procent av totala längden länsvägar i respektive län. 1982/83:100 Bilaga 8 29 Länsvägarnasbärighetstillstånd är sådant alt motsvarande av läns vägnätet mäste bliföremål för bärighetsreslriktioner (dvs.det högsta tillåtna axel-/boggitrycket är lägre än 10/16 lon), anfingen temporärt till följd av tjällossning ellerpermanent, vilket ofta beror på broamasbärighet. av det.totala trafikarbetet på länsvägnätet berörs avsådana bärighetsrestriktioner. Stora länsvisa variationer föreligger kring dessa riksgenomsnitt. De mest omfallandebärighetsrestriklionerna förekommeri skogslänen och drabbar härvid de tunga transporterna som är av slor betydelse inle minst för den lokala ochregionala transportförsörjningen. Den övre figurenvisar hur slor andel av trafikarbetet pä länsvägar i respektive län som berörs avbärighetsrestriktioner. Den undre figuren visarhur stor andel av den totala längden av länsvägnätel i respektive län somär berörd. medelsberäkning för /84 m.m. Vägverketsverksamhel är uppdelad på nio programinriktade anslag på statsbudgeten,nämligen : Ämbelsverksuppgifler, Drift av statliga vägar.Byggande av statliga vägar. Bidrag till drift av kommunala vägar och gator. Bidrag till byggande avkommunala vägar och gator.