prop · G60361 · 1982-12-31 00:00:00 — Syftet med föreliggande besparingsförslag är altbelastningen pä rätlshjälpsanslaget skall minskas med cirka 50 miljoner kronorårligen och atl anslaget för allmän rättshjälp skall skäras ned med mer än en Prop.1982/83:61 81 Uppenbarligen kan etl sådant drastiskt ingreppi rätlshjälpssystemel inte ske med bibehållande av de allmänt accepteradevärderingar som rättshjälpen vilar på. anser all vissa av de i departementspromemorian framfördaförslagen är väl värda beaktande avstyrker samfundet dock all dessa i någotavseende nu läggs lill grund för ändringar i rälts-hjälpslagsliflningen. Förundvikande av tvära kast i lagstiftningen och icke tillräckligt utredda konsekvenserför berörda rätlssökande synes del lämpligast atl förslagetöverlämnas till den tillsatta rältshjälpskommittén för närmare övervägandenoch inpassning i det slörre sammanhang som kommittén har atl behandla. Föreningen jurister vid allmänna advokatbyråer: De tält kommande ändringarna i rättshjälpssyslemet harinneburit stora svårigheter för alla, som satts all administrera systemet,vilket i sig medfört en sämre effektivitet över hela linjen än som varit bådeönskvärd och avsedd. Kommande förändringar bör därför ske med varsam hand. Föreningen är väl medveten om och har slor förståelse förall behovel av sparsamhel inom statsförvaltningen även måste drabba deltaområde och föreningen har också aktivt och i positiv anda sökt medverkahärtill. Föreningen och dess medlemmar måste dock med skärpa framhålla ochunderstryka tvenne viktiga faktorer, som måste vara etl rättesnöre i allaåtgärder, som planeras. Först och viktigast är att sparsamhetsivern aldrig fårdrabba dem, som bäst behöver hjälpen. Därnäst kommer att vidtagna åtgärder ickefår medföra ökat och/eller försvårat arbete för dem, som skall handläggarätlshjälpsärenden, enär sådant automatiskt medför kostnadsökningar, somriskerar att helt eller delvis konsumera de tänkta besparingar, som åtgärdernasyftar till. De åtgärder som föreslås i promemorian är ell led iförsöken alt minska kostnaderna för rättshjälpen. har åtgärdernaeffekter när det gäller utnyttjandet i allmänhet av samhällets tvistlösandeorgan. Också i den delen kan en viss dämpning vara önskvärd. Medtanke pä förslagels principiella räckvidd i nu angivna avseenden hade del varitbefogal med överväganden i ell slörre perspektiv, där man bl.a. kunnat bedömamedborgarnas behov och möjligheter i slorl av hjälp med kostnaderna förivisllösning. I etl sådant sammanhang hade del varit naturligt att se skyddetgenom rättshjälpen och skyddet genom rällsskyddsförsäkringen som en i principsammanhängande enhet. En förändring i den ena delen av skyddet kan ha storaåterverkningar i den andra. Del hade också varit naturligt atl, vid sidan aversäliningsmöjligheterna, 6 1982/83. Prop.1982/83:61 82 försöka närmare penetrera möjlighelerna all förändra deregler och förhållanden som leder lill tvister och all behov av rättsskyddöver huvud tagel uppkommer. I stället får dessa vikliga principiella aspekter anslålill den slörre översyn av rättshjälpen som har tillsatts. Detta finnerriksförbundet olyckligt. Man kan nämligen inte undgå atl komma in på deprincipiella frågorna redan i det nu aktuella sammanhanget. Vad som allmäntkaraktäriserar departementels förslag är atl man angriper symptomen snarare änorsakerna lill den omfallande belastningen på rättshjälpen. 1 stället för atlfrån rättshjälpen föra bort en viss typ av processer som leder till storakostnader för statsverket borde man med andra ord i stället undersökamöjlighelerna all lagstiftningsvägen råda bot på ivisteanledningarna eller ivart fall reducera benägenheten atl processa. ställer sig kritisk lill atl departementet nuföreslår vissa ändringar i rältshjälpslagstiftningen, när regeringen heltnyligen tillsalt en parlamentarisk utredning med direktiv altförutsättningslöst överväga hur hela rättshjälpslagslifiningen bör utformas.Med hänsyn härtill syns det lämpligt all avvakta resultatet av denpariamentariska utredningen. Enligl mening är del från demokratisk synpunktsjälvklart alt ingen medborgare av ekonomiska skäl skall vara förhindrad alttillvarata sin rätt. Denna uppfattning var ell viktigt motiv för närföretagel som del första försäkringsbolaget introduceraderätlsskyddsförsäkringen i landet. Sä länge som denna försäkringsform fyller eltväsentligt behov hos försäkringstagarna kommer att tillhandahållarättsskyddsförsäkringen. Med hänsyn lill rättshjälpens demokratiska betydelse anserFolksam atl det hade varit lämpligl att man vid departementets granskning inlei första hand riklat in sig på att ekonomiskt begränsa rältshjälpsförmånerna. Istället skulle man ha kunnat börja med all undersöka varför är rättshjälpenskostnader så stora. Man borde kanske överväga om man med annan lagstiftning kanminska belastningen på domstolarna och begränsa rättegångs- och andrakostnader. Man borde vidare först överväga hur etl grundlägganderältshjälpssys-lem bör vara utformat. Det vore kanske rimligl atl än en gångpröva om inle ell rimligl grundskydd bör omfatta också molpartskoslnader ävenom direktiven till departementet och den parlamentariska utredningen fömtsätteratl man inte föreslår någonting som medför kostnadsökningar. Del är någolmotsägelsefullt i atl människor med låga inkomster kan få ell myckel stortbidrag lill täckande av egna kostnader som man måste vara beredda allsjälv betala molpartskoslnader. Del är klart all medborgarna har behov av att få en rimligekonomisk Prop.1982/83:61 83 hjälpför alt tillvarata sin rätt. År della enbart en fråga om enskilda människorsekonomiska möjligheter atl processa eller finns del anledning ta hänsyn äventill andra faktorer såsom tvisters olika art och omfattning? Åndringsförslagenberör vikliga principiella frågor ulan all man tillräckligt analyseratproblemen. När man föreslår självrisk är det inte bara en fråga om all minskastalsutgifterna ulan man för då i rältshjälpslagstiftningen in etl nyttmomenl. Med självrisken syftar man lill all göra människor meraprocessekonomiskl medvetna även sedan rätlshjälpsavgifien uppnåtts. Ianslutning till ell förslag om självrisk borde man därför ha undersökt om detfinns andra möjligheter att motivera människor till processekonomiskaöverväganden. Man skulle kunna överväga också andra medel såsom ytterligarerällshjälpsavgift vid överklagande. Man kan också tänka sig atl förändra dennuvarande inlresseprövningen. Atl rällsskyddsförsäkringen har en procentuellsjälvrisk som komplement lill grundsjälvrisk hindrar inte en förutsättningslösdiskussion om dessa frågor. CentralorganisationenSACO/SR: Sammanlagtinnebär förslagen lill besparingar på rätlshjälpsanslaget en betydligurholkning av den allmänna rättshjälpen. Del finns goda skäl all förmoda altdella skapar speciella problem för de allmänna advokatbyråerna där det heltdominerande antalet mäl täckes av allmän rättshjälp. Genom den minskaderättshjälpen är en nedgång i antalet ärenden ofrånkomlig. Många byråer fårdärmed svårl all erhålla full kostnadstäckning. Det synes ofrånkomligt atl enprövning av de allmänna advokatbyråernas verksamhel måste ske i de fortsattadiskussionerna om minskad rättshjälp. (1982:01): Ordet"gränsbelopp" är borttaget ur 12 § RHL. 13 § RHL bör därför få följande lydelse; Bidrar-- underhåll,skall inkomstgränserna enligl 12 §första och andra styckena ökas med bidrar. Föreningenjurister vid allmänna advokatbyråer: Deredan genomförda höjningarna har på många byråer haft en märkbar effekt.Förfrågningar om kostnaderna i samband med tidsbeställning har ökat och i mångafall medfört alt man dragit sig för att söka den behövliga hjälpen. Fortsattaavgiftsökningar kan förväntas öka denna effekt. Antalet rådgivningar harminskal starkt och kan förväntas minska ytteriigare. Prop.1982/83:61 84 Dessvärre drabbas hårdast de särskilt behövande. Enär deavvägningar, som här måste ske, är av politisk natur, nöjer sig föreningen medall erinra om länkbara effekter utan atl laga egen slällning. (majoriteten): DV avstyrker förslaget. Verkel vill dock anföra följande.Talrika exempel kan anföras på situationer där processer förts helt ulan alldel gjorts några processekonomiska överväganden. Den grundläggande tanken bakomförslagel alt införa en självrisk är därför riktig. Konsekvenserna avförslaget, sådant del presenteras i promemorian, är emellertid inte heltöverblickbara. Uppenbart är dock, atl frånvaron av en koppling mellan denrällssökandes inkomst och självrisken strider mot den grundläggande tanken irättshjälpslagen om betalning efter förmåga och att detta kan få ödesdigrakonsekvenser för mindre bemedlade personer, särskill som någol absolutavgiflstak inte föreslås. Man måste även beakta alt självrisken, som i vissafall kan komma att uppgå lill myckel stora belopp, regelmässigt måste erläggasi förskott. Denna omständighet kan få lill följd atl vissa personer avekonomiska skäl tvingas all avslå från alt göra sin räll gällande. I värstafall kan ett biträdes krav på förskott hindra en part från all fortsätta enredan inledd process. Enligl DVs mening måste de närmare konsekvenserna av ensjälvrisk utredas innan lagstiftning i denna del bör komma i fräga. Någraslörre nackdelar med atl inte nu införa elt sådant självrisksyslem som föreslåsi promemorian kan DV inte se. Besparingseffekterna av elt sådant system ärnämligen begränsade och kan enligt beräkningar som DV ulfört väntas uppgå tillcirka . Som DV anfört inledningsvis i detta yttrande harärendetillströmningen till rältshjälpsnämnderna minskal kraftigt under förstakvartalet . Det är således sannolikt atl besparingseffekterna av redanikraftlrädda ändringar i rättshjälpslagen blir större än beräknat. Det börankomma på rättshjälpsutredningen alt studera hur ell självrisksystem börkonstrueras. Riksdagsledamoten , DV, är av skiljaktigtnening: Förslaget kan godtas om regler utarbetas för att begränsasjälvrisken. Det kan ske genom att det sätts elt koslnadslak med koppling tillden rällssökandes inkomst. Därigenom undanröjs risken för all nägon av ekonomiskaskäl tvingas avstå från all göra sin rätt gällande. Som framgår avmajoritetsskrivningen kan talrika exempel anföras pä situationer där processerförts helt ulan atl det gjorts några processekonomiska överväganden. Jag delaruppfattningen atl den grundläggande tanken bakom förslagel att införa ensjälvrisk är riklig. Prop.1982/83:61 85 (majoriteten): Syftet med de föreslagna reglerna anges vara att hållanere kostnaderna för rättshjälpen. Härvid bortses helt från den rollråltsskyddsförsäk-ringarna spelar inom rättshjälpen. Rätlshjälpsavgiflerna -liksom ansvaret för motpartens rättegångskostnader - är avsedda atl utgöra denkostnadsrisk som den rätlssökande själv lar när han driver en rättsligangelägenhet med slöd av allmän rättshjälp. Denna koslnadsrisk borde varastarkt ägnad att hindra missbruk av rättshjälpen. Den tänkta ordningen haremellertid rubbals i grunden genom rätlsskyddsförsäkringarnas utformning. Dessaläcker nämligen såväl avgifterna som ansvaret för motpartens rättegångskostnader.En rätlssökande som har rällsskyddsförsäkring tar alltså inle nägon nämnvärdkoslnadsrisk och den i rältshjälpslagen inbyggda spärren mol missbruk sätts urfunktion. problem måste lösas genom att förhållandel mellan rättshjälpoch rällsskyddsförsäkring ordnas på elt ändamålsenligt sätt. Anledning saknas all antaga annat än att jämväl den nuföreslagna självrisken inom ramen för rättshjälpen kommer all omfattas av rällsskyddsförsäkringen.Införandet av självrisk kommer således all i myckel ringa omfattning fungerasom en hämsko på processlyslnaden. Genom den föreslagna lagändringen kommervisserligen staten atl tillföras medel. kommer emellertid atl gå ut överdem som av ekonomiska eller andra skäl ej har rättsskyddsförsäkring.Besvärsnämnden vill i sammanhanget erinra om all biträdeskoslnaderna i enstakafall kan uppgå lill miljonbelopp och all kostnader i storleksordningen 100 000 kr.inle är ovanliga. En självrisk om av biirädeskoslnaden kan därförmedföra mycket höga avgifter. I promemorian har problemet ytligt berörts, mennågon begränsning av självrisken har inle föreslagils. Den föreslagna lagändringenkan således medföra att rättssökande, som är i ekonomiskt bryd-sammasituationer och i behov av juridiskt bistånd, saknar möjlighet alt utnyttjarättshjälpen. En sådan konsekvens strider mot rättshjälpslagstiftningens syfteoch besvärsnåmnden avslyrker därför förslaget. Riksdagsledamoten , besvärsnämnden förrättshjälpen, är av skiljaktig mening: Jag kan acceptera en form av självrisk irättshjälpssyslemet om det utformas på ett ur rättssäkerhetssynpunkt godtagbartsätt. Promemorian "Rättshjälpskoslnader" har lagt fram ell förslaglill en sådan lösning. Jag är inte övertygad alt detta lill alla delar är denfullständiga lösningen på etl sådant system. Men den rätlshjälpskommUté som nuär tillsatt bör la upp justiliedeparlementets promemoria i denna del tillprövning och lägga fram förslag i sill belänkande. Prop.1982/83:61 86 Hovrätten för (majoriteten): Hovrälten delar den i promemorian uttalade meningen alldet finns anledning pröva all med hjälp av självriskregler hålla nere kostnadernaför rättshjälpen. Hovrälten kan också ansluta sig lill kommilténs uttalande atlreglerna bör utformas så atl de motverkar uppkomsten av stora och församhällets rättshjälp onödigt kostnadskrävande mål. Det kan dock ifrågasättasom en så låg självrisk som av ersättningen till ombudet kommer atti någon högre grad kunna tillgodose elt sådant syfte: Oavsett självriskensstorlek torde det vara erforderligt med en regel om alt nedsättning avsjälvrisken kan ske för personer med myckel små inkomster. Hovrätlslagmannen år av skiljaktig mening ochanför: Det föreslagna systemet med självrisk innebär eningripande förändring av rättshjälpssyslemet med verkan inle endast på vissaspeciella typer av ärenden utan över hela fältet. Del framstår som oacceptabeltatt på grundval av den torftiga utredning och argumentation som erbjudes ipromemorian genomföra en så ingripande förändring. Den nu arbetanderätlshjälpskommillén har i uppdrag bl.a. atl se över hela kostnads- ochfinansieringssystemet inom rättshjälpen. Del framstår vid sådant förhållandesom myckel olyckligt atl, som skett, rycka ut och spedalbehandla en litendel av hela den problemalik som föreligger på området. Man föregriper på dettasätt och binder i viss mån upp utredningen, som därigenom torde försvåras. Det synes i hög grad olämpligt all såsom föreslagilsarbeta med en generell procentsals för självrisk som "blint" drabbarparter med olika ekonomiska förutsättningar; på den ekonomiskt svage lägger manhärigenom i vissa fall en orimlig ekonomisk börda. En nära lill hands liggandelösning vore atl bällre anpassa rältshjälpsavgifterna lill den verkliga betalningsförmågan,därvid synes lämpligl all dels la hänsyn lill familjens ekonomi i dess helhetoch dels betydligt skärpa de nuvarande reglema för beaktande avförmögenhetsinnehav, varvid innehavet av schablontaxerad fastighet särskillkommer i blickfältet. I förevarande sammanhang bör också anmärkas all denuvarande bestämmelserna i 22 § 2 st. rättshjälpslagen erbjuder ett visstremedium mot onödigt kostnadskrävande åtgärder från biträdes sida i ärende varirättshjälp beviljats. Del synes oundvikligt all ett införande av självriskinnebär elt icke obetydligt administrativt arbete med därav föranledd ökning avkostnaderna. Åven för del förordnade biträdel är systemet med självrisk ägnatatl medföra betydande komplikationer i skilda hänseenden. Jag anser på grund av det anförda atl etl syslem medsjälvrisk inte bör genomföras . 1982/83:61 87 Hovrätten tillstyrker förslaget att elt självrisksysleminförs. Den beloppsgräns som föreslagils, . avseendebiträdeskoslnad, kan enligt hovrättens mening vara för låg. Uppgifterna ipromemorian om alt flertalet mål och ärenden brukar kunna genomföras lill enbiträdeskoslnad på den rällssökandes sida som inle överstiger . ochalt ersättningen för tidsspillan och ullägg endasi undantagsvis uppgår lill merän . är nog riktiga men måste avse riket som helhet. I övre ärantalet advokater förhållandevis litet, och advokatbyråerna är koncentreradetill ett fåtal orter. Pä grund härav och på grund av de stora avstånden äradvokaterna i övre tvungna att företa länga och tidskrävande resor.Alt ersätiningen för tidsspillan och utlägg överstiger ersättningen för arbeteär inle alls någon ovanlighet. Förslagel all den rätlssökande själv skallbetala av den biträdeskostnad som överstiger . kommerdärför att missgynna befolkningen i övre . Systemet skulle bli merrättvist om man endast skulle ta hänsyn till storleken av ersättningen förarbete, dvs. så att den rätlssökande svarar för en andel av den del avrättshjälpsbiträdets ersättning för arbete som överstiger . Etl alternativär all höja beloppsgränsen till förslagsvis . men låta självriskenomfatta även ersätiningen för tidsspillan och utlägg. Del kan vidare ifrågasättas om självrisken bör ha just denföreslagna nivån, . I en del fall torde självrisken bli så låg attden inte får någon större inverkan på den enskildes benägenhet att avstå frånett onödigt och kostsamt processande. I mål med myckel stor biträdesersätlningkan självrisken i sin tur bli oskäligt betungande. Eftersom del är angelägetatt finna etl system som är enkelt atl tillämpa, tillstyrker hovrälten ändå,att självrisk bestäms efter den i promemorian föreslagna enhetligaprocentsatsen, om man gör det möjligt att i vissa fall begränsasjälvrisken. Även om hovrätten tillstyrker att ett självrisksysteminförs, är hovrätten något tveksam huruvida en sådan åtgärd verkligenmedför några mera påtagliga besparingar, bl.a. med hänsyn lill altadministrationskostnaderna säkerligen ocksä ökar. Systemet medrättshjälpsavgifler och sättet för atl beräkna dem torde dock komma alt sesöver av rällshjälpskommit-lén, som ju dessutom har frihet alt överväga en lolalrevidering av rältshjälpslagen. Såvitt avser angelägenheter som prövas vid de allmännadomstolarna kan ifrågasättas om elt självrisksyslem enligl förslagel bör gällaalla typer av mål låt vara alt möjlighet lill jämkning införs - således också 1982/83:61 88 Vidare vore det angelägel alt i ell självrisksystem "fånga in"även betydande rättshjälpskoslnader av annat slag än biträdes-kostnader, t.ex.kostnader för sakkunnigulredningar. Härför krävs dock elt annat system förbetalning av självrisken än det föreslagna. Del lämpliga synes vara all denbeslutande myndigheten svarar för uppbörden av självrisken. Med en sådanordning för uppbörd bemästras också smidigt vissa administrativa problem somt.ex. förskott lill biträde m.m. Del nu diskuterade förslaget kan också komma iannat läge beroende på vilken slutlig ståndpunkt som tas i fråga omförhållandel mellan rättsskydd genom försäkring och samhällets rättshjälp.Övervägande skäl talar enligl tingsrätten för atl förslagel i denna del prövasav den tillsatta kommittén. Tingsrätten har emellertid intet alt erinra mol alten begränsad ändring av det slag som föreslås i 14 a § införs redan, dockendasi för disposiliva mål. Förslagetinnebär i si.i helhet med nödvändighet besparingar för samhället men de totalaeffekterna av förslagel år ändå tveksamma. Det kan diskuteras om den föreslagnaregeln torde få en återhållande verkan på biträdena. Det föreligger svårigheterför den rätlssökande atl bedöma om omfattningen av biträdets arbetsinsatser ärnödvändiga för angelägenheten, vilken fråga naturligtvis kommer all väckas hosden rätlssökande vid risken alt utöver maximibeloppet även få betalaen.självrisk. Den rätlssökande förlitar sig vanligtvis på del av honomanlitade biträdet. Vidare kan den föreslagna gränsen, . motsvarande tiotimmars arbete, ifrågasättas. Det torde vara elt önsketänkande att del i ellgenomsnittligt mål endast förekommer ersättningsanspråk för tio limmars arbete.Enligt tingsrättens erfarenheter förekommer i ett stort antal mål krav påersättning för fler anlal nedlagda arbetstimmar. Förslagel all överlåta lillbiträdet all kräva in självrisken underslöds. Därvid uppkommer emellertidfrågan om myndigheterna vid en slulreglering av rättshjälpskoslnaderna skallfastställa självriskens storlek. Sammanfattningsvisstöder tingsrätten förslagel i denna del. Vidinförandet av rältshjälpslagstiftningen eftersträvades atl utforma denrällssökandes bidragsskyldighet på sådant sätt alt denne på förhand visstevilket belopp han skulle få betala i bidrag. För atl nå delta syftekonstruerades kostnadsbidragssyslemel som etl syslem med maximibelopp.Maximibeloppels storlek motsvarar den rällssökandes betalningsförmåga.Tingsrätten konstaterar all del föreslagna självrisksystemet är oförenligt medde intentioner som ligger lill grund för maximibdoppskonslruk-tionen. Prop.1982/83:61 89 Tingsrätten delar emellertid den uppfattningen att enrätlssökande bör tvingas till processekonomiska överväganden efter del atlkostnaderna för angelägenheten har nått upp lill rätlshjälpsavgiflen. Detföreslagna systemet med självrisk synes vara väl lämpat alt tillgodose deltasyfte. I likhet med vad som uttalas i promemorian anser tingsrätten atlsystemet bör vara enkelt alt tillämpa. Enligl tingsrättens mening kanemellertid ifrågasättas om den föreslagna nivån ej är för låg. Det finnsnämligen anledning anla atl en ökning av kostnadsbidraget med endast tioprocent av den del av bilrädesersättningen som överstiger . för deflesta rätlssökande framstår som försumbar. Å andra sidan synes den föreslagnasjälvriskav-giflen kunna komma atl otillbörligt häri drabba sådanarätlssökande, för vilka maximibeloppet fastställts till noll eller ,exempelvis barn i faderskapsmål. Enligl tingsrättens mening synes därför böraövervägas atl införa möjlighet att i ömmande fall jämka eller eftergesjälvriskavgiften. Av skäl som inledningsvis antytts torde begreppetmaximibelopp för rältshjälpsavgiften böra utmönstras och ersättas med elt meradekvat uttryck. Del största problemet med dagens rätlshjälpssyslem ärtveklöst alt den som beviljats allmän rättshjälp och dessutom är i besittningav en rällsskyddsförsäkring kan processa helt utan processekonomiska överväganden han har allt atl vinna och endasi självrisken i rätlsskyddsförsäkringen allförlora. Del är ell känt faktum all många parter i denna situation är klartförlikningsovilliga och är beredda atl driva en hopplös sak tillsista instans. Införandel av en självrisk kommer med all sannolikhet atl ledalill förbättringar härvidlag även om effekten av förändringarna är beroende avhur rällsskyddsförsäkringarna kommer att utformas . För närvarandetäcker försäkringarna den rällssökandes rällshjälpsavgift, vars storleksåledes är ointressant för försäkringstagaren i de fall där avgiften, inklusivesjälvrisk, är högre än försäkringens självrisk. Det bör påpekas all högakostnader inte nödvändigtvis måste innebära all kostnaderna varit onödiga ellerprocessekonomiskl oförsvarliga. som man genom införandet av ensjälvrisk till en del kommer till rätta med missbruket av rätlshjälpssystemel,riskerar man all uteslänga personer i små ekonomiska omständigheter frånmöjligheten atl få sin sak rättsligt prövad; nämligen om saken är såkomplicerad, atl del redan från början kan förutsägas, all biträdet måste lägganer avsevärt mer arbete än som svarar mol . An ett självrisksyslem med en enhetlig procentsals blirenklast att tillämpa är naturligtvis riktigt. I promemorian framhållsemellertid atl personer med sä låga inkomster att rättshjälpsavgiften ejöverstiger minimibeloppet - - sannolikt ej har förmåga att betala högreavgift. Prop.1982/83:61 90 Mol bakgrund härav synes förslaget om en enhetligsjälvrisk på svårt att motivera från rättssäkerhetssynpunkt.Argumentet att den ökade progressiviteten i avgiftsskalorna kompenserareffekten av självriskregeln förefaller tämligen teoretiskt.Promemorieförfallarna uppskattar själva atl antalet mål med bilrädeskoslnaderöver . bör bli myckel få.