prop · G603170 · 1982-12-31 00:00:00 — om vissa ändringar i reglerna om uppbörd av arvs- ochgåvoskatt, m.m.; Regeringen föreslår att antaga det förslag somhar tagits upp i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. I propositionen föreslås ändringar av reglerna omåterbetalning av arvs-och gåvoskatt. Enligt förslaget slopas det nuvarandekravet på att hovrätts-beslut om sänkt skatt skall ha vunnit laga kraft innanåterbetalning får ske. Även kravet på ansökan för återbetalning föreslåsslopat. Andringar föreslås vidare när det gäller reglerna omanstånd med skattebetalningen. Nuvarande regler innebär bl.a. att ansökan omanstånd måste göras innan skattebeslutet har meddelats. Enligt förslaget skallen anståndsansökan kunna ges in inonii efter det att skattebeslutethar meddelats. Slutligen föreslås en höjning från . till 50 000kr. av den värdegräns som anger i vilka fall särskild värdering avlänsstyrelsen fordras i fråga om fast egendom som saknar taxeringsvärde. 1 1982/83. 1982/83:170 2 Lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt' dels att 22 § 2 mom., 26 §, 55 § 1-3 och 6 mom. samt 61 §skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 70 §, avnedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 mom.- Har fast egendom efter den tidpunkt, som nästföregående årets taxeringsvärde avsett, nedgått i värde genom eldsvåda,vattenflöde eller annan dylik tilldragelse eller genom borttagande av byggnadeller annan anläggning å egendomen eller av tillbehör därtill eller genomskogsavverkning eller genom nedläggning eller väsentlig förändring av rörelse,i vilken egendomen varit använd, eller av annan liknande anledning, skalllänsstyrelsen i det län där egendomen är belägen på ansökan av skattskyldig,boutredningsman eller testamentsexekutör, efter verkställd utredning, åsättaegendomen särskilt värde till ledning för beräkning av på egendomen belöpandearvsskatt. Där efter tidpunkt som nämnts fortsatt bebyggelseskett å fast egendom eller dess värde eljest förhöjts till följd av ny-, till-eller ombyggnad eller väsentlig förändring av rörelse, vari egendomen varitanvänd, eller annan liknande anledning, äger beskattningsmyndigheten hoslänsstyrelsen påkalla att egendomen för ändamål, som i föregående stycke sägs, åsättessärskilt värde. Fast egendom, för vilken icke Fast egendom j-om/«re/if»-särskilt finnes särskilt taxeringsvärde, skall taxeringsvärde skallockså värderas ock av åsättas värde till av till ledning för arvs ledning för arvsskattens bestämman- skattens bestämmande. Det åligger de. Det åligger skattskyldig, bout- skattskyldig, boutredningsman eller redningsman eller testamentsexeku- testamentsexekutör att ansöka om tor att göra ansökan härom. Värdering behövs dock inte ring som sägs är dock icke erfor- otn det är uppenbart att egendomens deriig, där det finnes uppenbart, att värde inte överstiger , egendomens värde ej överstiger skall vidare göra vär- . Vid värdesättning enligt detta Vid i'«>(en/!g enligt detta moment moment skall hänsyn tas till egen- skall hänsyn tas tillegendomens domens beskaffenhet vid den tid- beskaffenhet sompunkt som avses i 21 §. Värdet skall avses i 21 §. Värdet skall uppskattasuppskattas enligt de grunder som enligt de grunder som gäller för gäller förbestämmande av tax- bestämmande av taxeringsvärde året eringsvärde året föredet år då denna före det år då denna tidpunkt inföll, tidpunkt inföll.Föreskrifterna i Föreskrifterna i 22 § 1 mom. andra 22 § 1 mom. andra ochtredje me- och tredje meningarna skall därvid 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:857. 2 Senaste lydelse 1982:339. ningarna skall därvid tillämpas. Sökanden skall lämnalänsstyrelsen de upplysningar som behövs för prövning av ansökningen. Länsstyrelsenfår i ärendet inhämta yttrande från ordföranden i fastighetstaxeringsnämnd fördet distrikt, inom vilket egendomen är belägen. får även beslutaom besiktning av egendomen. Har ärendet tagits upp på ansökan, får dock sådantbeslut fattas endast om sökanden åtar sig att betala kostnaderna förbesiktningen. / fall som avses i andra stycket skall kostnaderna betalas avallmänna medel. Skatlskyldig, boutredningsman ellertestamentsexekutör skall lämna de upplysningar som behövs för prövningav ansökningen. får i ärendet inhämta yttrande från ordförandeni distrikt, inom vilket egendomen är belägen.Länsstyrelsen får även besluta om besiktning av egendomen. Har ärendet tagitsupp på ansökan av annan än beskattningsmyndigheten, får dock sådant beslutfattas endast om sökanden åtar sig att betala kostnaderna för besiktningen.Har värderingen begärts av beskattningsmyndigheten skall kostnaderna betalasav allmänna medel, moment får inte överklagas. Den som omhänderhar dödsbos egendom ävensom skattskyldighar att tillhandahålla den utredning; som prövas erforderlig för bedömande avegendoms värde. Tillupplysning om värde av fast egendom skall företes taxeringsbevis eller, däregendomen enligt 22 § 2 mom. första eller tredje stycket åsatts särskilt värde,beslut i ärendet. Påkallar skattskyldig tillämpning av sådantsärskilt värde, skall erforderligt anstånd med skatteärendets avgörande lämnasför uppvisande av beslut, såvida det visas, att ansökan om åsättandeav särskilt värde av egendomen blivit gjord. där särskild anledning föreligger, förordna lämplig person att verkställa uppskattning av lös egendom till ledning för dess värdering. Förordnande som sagts må, efter framställning av den enligt Tillledning för värdering av aktier, obligationer och därmed jämförligavärdehandlingar skall företes intyg av bank, mäklare eller annan ' med sakenförtrogen, /iir sådan handling icke noterad på börs, skall företes avlänsstyrelsen meddelat bevis om det värde, vartill enligt senast verkställdprövning handlingen kan ha upptagits vid taxering enligt lagen (1947:577) omstatlig förmögenhetsskatt. Tillledning för värdering av aktier, obligationer och därmed jämförligavärdehandlingar skall företes intyg av bank, mäklare eller annan sakkunnig. Omsådan handling inte är börsnoterad och inte heller annars omsätts påkapitalmarknaden skall ; stället företes av meddelat bevis omdet värde, vartill handlingen enligt senast verkställd prövning kan haupptagits vid taxering enligt lagen (1947:577) om 'Senaste Ivdelse 1981:1118. 64 §1 mom. förordnade granskningsmyndigheten, meddelas av hovrätten i dit fullföljtskatteärende. Det åligger skattskyldig eller den, som för skattskyldig omhänderharegendom, att hålla egendomen tillgänglig för besiktning ävensom att tillhandagåförrättningsmannen med upplysningar och annan utredning. Ersättning åtförrättningsmannen erlägges, om egendomen ingår i dödsbo, av boet och eljest avden för egendomen skattskyldige. Föreligger synnerliga skäl får regeringen i annat fall än som avses i föregående stycke medge viss skattskyldig att den skatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. 2 mom.' Första inbetalningen 2 mom. Första inbetalningen skall äga rum inom tid. som angives i skall äga rum inom den tid som anges 1 mom.-*Uppgår i dödsbo beloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringarsamt värdet av obligationer och andra iätt realiserbara värdepapper sammanlagtinle till dubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutasav dödsboet, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldigenligt denna lag avsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, sombelöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, får beskattningsmyndighetenmedge, att skatten betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Anståndet fårinte utsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderasenligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får beskattningsmyndighetenmedge att skatten betalas genom högst tjugo årliga betalningar. 1 mom.Uppgår i dödsbo beloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringarsamt värdet av obligationer och andra lätt realiserbara värdepapper sammanlagtinte till dubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas avdödsboet, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligtdenna lag avsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper påegendom som har tillfallit den skattskyldige, får beskattningsmyndighetenmedge, att skatten betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Har enöverrätt efter besvär faststäUt skatt till högre belopp än enligt detöverklagade beslutet, får överrätten under samma förutsättningar medge anståndmed betalningen av det tillkommande skattebeloppet. Anståndet får inteutsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. 1 fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderasenligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får beskattningsmyndigheteneller överrätten medge att skatten betalas genom högst tjugo årligainbetalningar. < Senaste lydelse 1981:634. 5 Senaste lydelse1977:1174. 52 § 1 mom., och skall uppgå, om skatten uppdelas i endasttvå poster, minst till en fjärdedel av skattens belopp och i andra fall minsttill belopp tnotsvarande skattebeloppet delat med antalet inbetalningar. Andrainbetalningen skall verkställas å årsdagen för beslutet om skattensfastställande och envar av de följande å motsvarande dag det år, varunder denförfaller till betalning; och skola dessa inbetalningar uppgå till sinsemellanlika belopp. Har anstånd medgivits enligt bestämmelserna i 1 mom. andra stycketskola de årliga inbetalningarna uppgå till . Å skatt, medvars erläggande anstånd ålnjutes, utgår ränta. Räntan utgår från och medmånaden efter den då skatten skulle ha erlagts om anstånd icke medgivits tilloch med den månad då anståndstiden gått till ända. I fråga om räntan gälla iövrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom., dock att räntan påföres av . 3 mom.*" Framställning om anstånd skall skriftligengöras senast då skatteärendet upptages till avgörande. Beviljas anstånd, skallinom tid, som beskattningsmyndigbeten utsätter, till denna avlämnas tillstaten utfärdad skuldförbindelse å det belopp anståndet avser jämte ränta. Medgivesanstånd, skall därjämte ställas nöjaktig säkerhet, dock attsådan skyldighet icke föreligger för skattskyldig med avseende å skatt somskall utgå för nyttjanderätt eller rätt till ränta, avkomst eller annan förmåneller för rätt, som avses i 8 § andra stycket. Fullgöres ej vad i delta momentföreskrivits, anses anståndet förverkat. i 52 § 1 mom. eller efter dagen föranståndsbeslutet om detta innebär en senare förfallodag. Om skatten uppdelas iendast två poster skall denna inbetalning uppgå minst till en fjärdedel avskattens belopp. / annat fall skall den uppgå minst till ett belopp sommotsvarar skattebeloppet, delat med antalet inbetalningar. Andra inbetalningenskall göras på årsdagen för beslutet om skattens fastställande och envar av deföljande på motsvarande dag det år, under vilket inbetalningen skall ske. Dessainbetalningar skall uppgå till sinsemellan lika stora belopp. Har anstånd medgettsenligt bestämmelserna i 1 mom. andra stycket skall de årliga inbetalningarnauppgå till . På skatt som omfattas av anstånd utgår räntafrån och med månaden efter den då skatten skulle ha erlagts om anstånd inte medgettstill och med den månad då anståndstiden gått till ända. I fråga om räntangäller i övrigt bestämmelserna i 52 § 1 mom. Räntan påförs dock avlänsstyrelsen. Ansökan om anstånd skall göras skrifdigen och hakommit in till beskattningsmyndighelén eller, om anståndsbeslut enligt 1 mom.ankommer på en överrätt, till denna senast efter den dag dåbeslutet om skattens fastställande meddelades. Beviljas anstånd, skall inomtid, som beskattningsmyndigheten eller överrätten bestämmer, till dennaavlämnas en till staten utfärdad skuldförbindelse på det belopp anståndetavser jämte ränta. Den skattskyldige skall dessutom ställanöjaktig säkerhet inte anståndet avser skatt som skall utgå förnyttjanderätt eller rätt till ränta, avkomst eller annan förmån eller förrätt, som avses i 8§ f" Senaste lydelse 1974:857. 1* 1982/83. 6 mom.'' Underrätt, som mottagit skuldförbindelse, haratt till överlämna densamma med tillhörande säkerhetjämte protokollsutdrag, innefattande anståndsbeslutei. Det åligger länsstyrelsenatt genast till underrätten översända kvitto å de mottagna handlingarna. Ålänsstyrelsen ankommer att vårda och bevaka skuldförbindelse och säkerhet, somtill densamma överlämnats eller av mottagits. Anståndet skall anses förverkat i den månden skattskyldige inte fullgör det som föreskrivs i detta moment. Domstol, som mottagit skuldförbindelse, har attomedelbart till överlämna densamma med tillhörande säkerhetjämte anståndsbeslutet. Det åligger att genast till domstolenöversända kvitto på de mottagna handlingarna. Det ankommer på att vårda och bevakaskuldförbindelser och säkerheter, som har mottagit. Äger pågrund av bestämmelserna i 27 §, 33 § 3 mom. eller 56-59 §§ eller enliglöverrätts beslut dödsbo eller skatlskyldig återfå erlagd skatt, skall i denordning som är förskriven i fråga om restitution av skatt enligt uppbördslagen(1953:272), skattebeloppet på ansökan kostnadsfritt' återbetalas ändå att tillgrund för återbetalningen åberopat beslut, där det meddelats av underrätt ellerlänsstyrelse, ej vunnit laga kraft. Dödsbo eller skatlskyldig äge ock, utomifall som avses i 57-58 a §§, att å återbetalat belopp erhålla ränta. 1 fall, som avses i 57-58 a §§, ankommer det på regeringenatt förordna i vad mån ränta enligt första stycket skall utgå å skattebelopp,som återbetalas. Har jämlikt 55 § anstånd medgivits med erläggande avskatt, skall vid befrielse från hela det skattebelopp, som utestår oguldet,avlämnad skuldförbindelse återställas. Avser befrielse endast del ay oguldetskattebelopp, skola de årliga inbetalningarna i motsvarande mån nedsättas. Har dödsbo eller skattskyldig rätt atl återfå betaladskatt på grund av överrätts beslut eller beslut enligt 27 §, 33 § 3 mom. eller56-59 §§, skall skattebeloppet kostnadsfritt återbetalas i den ordning som ärföreskriven ; uppbördslagen (1953:-272) i fråga om restitution av skatt. Beslutsom grundar rätt till återbetalning skall omgående sändas till denlänsstyrelse som enligt 52 § 1 mom. tredje stycket är uppbördsmyndighet. Påskattebelopp som återbetalas utgår ränta om inte annat följer av andra stycket. I fall, som avses i 57-58 a §§, ankommer det på regeringenatt förordna i vad mån ränta skall utgå. Har enligt 55 § anstånd tnedgetts med erläggande av skatt,skall vid befrielse från hela det skattebelopp som inte har betalats deningivna skuldförbindelsen återställas. Avser befrielsen en del av det obetaldaskattebeloppet skall beskattningsmyndigheten eller överrätten omprövaanståndsbeslutet. 7 Senaste lydelse 1964:310. 8 Senastelydelse 1974:857. 1982/83:170 7 Besvär över beslut om fastställande av skatt enligt dennalag inverkar inle på skyldigheten att betala den skatt sotn beslutet avser. Återbetalning av skatt enligt 61 § skall ske även om detbeslut som föranleder återbetalningen Inte har vunnit laga kraft. Om hovrättenfastställt skatten till ett lägre belopp än den enligt 64 § 1 mom. förordnadegranskningsmyndigheten medgett eller yrkat, får dock återbetalning inte ske omgranskningsmyndigheten anmäler hinder mot detta. I sistnämnda fall fårlänsstyrelsen efter ansökan av dödsbo eller skattskyldig medge återbetalning,varvid bestämmelserna i 49 § 2 mom. sista stycket uppbördslagen (1953:272) omställande av säkerhet skall tillämpas. Denna lag träder i kraft . De nyabestämmelserna i 55 § 2 och 3 mom., 61 § och 70 § andra stycket tillämpas dockendast i de fall då beslutet om skattens fastställande meddelas efterikraftträdandet. 8 Senaste lydelse 1974:857. 'Förutvarande70 § upphävd genom 1967:793. Prop.1982/83:170 8 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , , ,, , , , , , , , , , Lagrådsremiss om vissa ändringar i reglerna om uppbörd avarvs- och gåvoskatt, m.m. Justitieombudsmannen (JO) har i enframställning till regeringen föreslagit vissa ändringar i lagen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt, AGL. Ändringsförslagen avser främst reglerna omåterbetalning av skatt och om anstånd med skattebetalning. Efter remiss haryttranden över framställningen avgetts av domstolsverkel, kammarkollegiet ochlänsstyrelserna i sarnt . Jag kommer här att behandla JO:s framställning liksom tvåandra frågor. Den ena rör reglerna om värdering av fast egendom som saknartaxeringsvärde. Den andra frågan avser underlaget för värderingen av vissaaktier. Huvuddragen i arvs- och gåvobeskattningen har varitoförändrade . har AGLvisserligen ändrats vid ett flertal tillfällen men många bestämmmelser är istort sett oförändrade sedan tillkomsten av lagen . Mera genomgripandereformer har skett då kvarlåtenskapsskatten avskaffades ochskatteskalorna justerades och då uppbördsförfarandet rationaliserades.I samband med skattereform ändrades även arvs- och gåvobeskattningen. Bl.a.infördes särskilda regler för värdering av företagsförmögenhet. Därefter har bl.a.de sistnämnda reglerna ändrats . Prop.1982/83:170 9 justerats, senast genom lagstiftning . Debetydande omläggningar av. bl.a. beskattningsförfarandet som kapitalskatteberedningenföreslog i sina betänkanden (SOU 1969:54 och 1971:46) leddeendast i begränsad omfattning till lagstiftning. Någon samlad översyn av AGLhar inte företagits. Mot den nuangivna bakgrunden är det förklarligt att lagstiftningen om arvs- och gåvoskattmöter kritik i olika avseenden. I framställningen från JO anförs också kritikav mera allmänt slag mot AGL. Enligt JO är regelsystemet komplicerat och mångabestämmelser utformade på ett sätt som lämnar åtskilligt att önska i fråga omklarhet och begriplighet. JO pekar också på att de lösningar av vissarättsfrågor som lagen anvisar, bl.a. när det gäller olika delar avbeskattningsförfarandet, inte står i överensstämmelse med motsvarande regler påskatteområdet i övrigt. Liknandekritik mot AGL framförs även av en arbetsgrupp inom (det s.k. )i utredningsrapporten taxeringsprocessen som lämnades . ÖBO-projektetanser att en samlad översyn av arvs- och gåvobeskattningen är påkallad. Jag delar uppfattningen att den nuvarande lagstiftningenär i behov av en modernisering och att en översyn av denna bör komma tillstånd. Ett förhållande som måste beaktas i det sammanhanget är bl.a. arbetetmed ny lagstiftning på äktenskapsrättens område som f.n. bedrivs inomjustitiedepartementet på grundval familjelagssakkunnigas förslag till nyäktenskapsbalk (SOU 1981:85). Jag återkommer i ett annat sammanhang tillfrågan om en översyn av AGL. Den omständigheten att en samlad översyn av arvs- ochgåvobeskattningen bör komma till stånd inom en relativt nära framtid börenligt min mening inte föranleda att nu uppmärksammade behov av lagändringar ibegränsade frågor skjuts på framliden. De förslag som väckts av JO anser jagvara av det slaget att omedelbara ändringari AGL är påkallade. Även vissa andrafrågor som jag tar upp i det följande är av den karaktären. 2.2 Återbetalning av skatt Bestämmelserna om återbetalning av arvs- och gåvoskattfinns i 61 § AGL och innebär bl.a. följande. Har det beslut som grundar rättentill återbetalning fattats av hovrätt krävs för återbetalning att beslutet harvunnit laga kraft. Däremot krävs inte laga kraft om rätten till återbetalningberor på beslut av beskattningsmyndigheten. För återbetalning krävs vidarealltid att den skattskyldige eller dödsboet ansöker om det. JO föreslår atl man slopar kravet på att hovrätts beslut omlägre skatt skall ha vunnit laga kraft för att återbetalning skall få ske. Hanföreslår också att återbetalning skall göras utan att den skattskyldige behöveransöka om det. I båda fallen framhåller JO bl.a. att bestämmelserna i från vad som gäller för andra skatter. 1982/83:170 10 Remissinstanserna tiljstyrker förslagen eller lämnar demutan erinran. I fråga om förslaget att slopa kravet på lagakraftvunnethovrättsbeslut för återbetalning framhåller kammarkollegiet attgranskningsmyndigheten liksom enligt bestämmelsen i 87 § uppbördslagen(1953:272), UBL, bör ges möjlighet att anmäla hinder rnot återbetalning.Beträffande förslaget att återbetalning skall ske utan särskild ansökan tillstyrkerkollegiet med viss tvekan. Enligt kollegiet kan det i fråga omarvsskatteåterbetalningar uppkomma svårigheter att avgöra vem som är behörigatt lyfta beloppet. För egen del gör jag följande bedömning. Ändringsförslagenavser regler som varit i stort sett oförändrade sedan AGL:s tillkomst. Den dåvalda, lösningen såvitt avser kravet på lagakraftvunnet överrättsbeslut föråterbetalning av skatt utgick från principer som därefter har övergetts.Numera tillämpas på beskattningsområdet i övrigt en prdning som innebär attbeslut om skatt skall verkställas oberoende av om beslutet har vunnit lagakraft eller inte. Enligt 87 § UBL gäller sålunda som huvudregel att indrivningeller återbetalning skall verkställas oavsett att det beslut som föranlederåtgärden inte vunnit laga kraft. Om beslutet innebär att skatten fastställtstill lägre belopp än taxeringsintendenten yrkat kan dock denne anmäla hindermot återbetalning. I ett sådant fall får på ansökan medgeåterbetalning men då krävs det i regel att den skattskyldige ställer säkerhet. Enligt minmening finns det inte någon anledning att på arvs- och gåvobeskattningsområdetha kvar den från beskattningsområdet i övrigt avvikande ordningen som innebärkrav på lagakraftvunnet beslut i vissa fall, vid återbetalning. Tvärtom visar bl.a.det ärende som närmast föranlett JO:s förslag att det nuvarande systemet ivissa situationer kan få olämpliga effekter. Jag vill också framhålla att det iAGL inte uppställs något krav på laga kraft när det gäller det motsatta fallet,dvs. när överrätt beslutar om högre skatt. Jag ansluter mig alltså i principtill JO:s förslag. En lämplig lösning är enligt min mening att anpassabestämmelserna till vad som gäller enligt UBL. Det innebär att jag delarkammarkollegiets uppfattning om behovet av en motsvarighet till den i 87 § UBLintagna möjligheten att anmäla hinder mot återbetalning. Rätten att göra sådananmälan bör tillkomma granskningsmyndigheten, dvs. kammarkollegiet och gällaför det fall att hovrätten fastställt skatten till lägre belopp än kollegietyrkat eller medgett. Även när det gäller kravet på ansökan för att skatt skallåterbetalas har AGL en ordning som avviker från övriga delar av skatteområdet.Som kammarkollegiet har påpekat kan det i arvsskatteärenden visserligen iblandvara svårt att avgöra vem som är behörig att lyfta ett belopp som skallåterbetalas. Jag kan emellertid inte finna att ett slopande av kravet påansökan i någon avgörande grad skulle ändra förutsättningarna förlänsstyrelsens prövning i återbetalningsärendena. Enligt vad jag erfarit bl.a.från länsstyrelsehåll uppfattas de nuvarande återbetalningsreglerna som 1982/83:170 11 Även i den nu diskuterade delen bör därför JO:sförslag genomföras. Mina förslag föranleder dels en ändring i 61 § förstastycket AGL, dels en ny bestämmelse som motsvarar 87 § UBL. Den nyabestämmelsen bör enligt min mening lämpligen tas in som en ny paragraf, 70 §, iAGL. 2.3 Anstånd med betalning av skatt. 1 syfte att underlätta betalningen av arvs- och gåvoskatthar i 55 § AGL tagits in regler om anstånd med betalningen av skatt. första stycket kan beskattningsmyndighelén under vissa förutsättningarmedge att skatten erläggs genom högst tio årliga inbetalningar. I fråga omskatt som belöper på sådan företagsegendom som omfattas av de s.k.lättnadsreglerna, får beskattningsmyndighelén enligt 1 mom. andra stycket medgeatt skatten erläggs genom högst tjugo årliga inbetalningar. Även i andra fallkan en uppdelning på högst tjugo årliga inbetalningar medges om synnerliga skälföreligger. I sistnämnda fall tillkommer beslutanderätten regeringen enligt 1mom.