prop · G6031 · 1982-12-31 00:00:00 — Prop.1982/83:1 30 Kostnadernaför gmndskolan fördelar sig grovt räknat jämnt mellan staten och kommunerna.Genom statsbidrag får kommunerna bl.a. den största delen av kostnaden förskolledare och lärare täckt. Kommunema får i princip själva svara förkostnadema för skollokaler (nuvarande statsbidrag avvecklas helt vid utgångenav ), utmstning av dessa, läromedel, skolhälsovård och övrig elevvård,skolskjutsning och andra verksamheter av pedagogisk och social art. /79 ger staten bidrag lill den kommunala gmndskolan enligtförordningen (1978:345) om statsbidrag lill driftkostnader för gmndskolan,m.m. Därmed infördes ett nytt statsbidragssystem, som innebär att statsbidragettill kostnader för lärariöner och vissa anordningar beräknas på ettschabloniserat sätt. Statsbidragetbestår av basresurser och en förstärkningsresurs. Härtill kommer etttilläggsbidrag samt särskilda bidrag för speciella ändamål. Bidragtill kostnader för lärariöner utgår huvudsakligen i form av basre surser. Enbasresurs beräknas i normalfallet för varje påbörjat 25-lal elever såvittgäller lågstadiet och för varje påbörjat 30-tal elever såvitt gäller de bådahögre stadierna vid en skolenhet. Länsskolnämnderna beslutar hur mångabasresurser som skaU utgå för skolenheterna i kommunerna. StatsbidragettiU basresurserna beräknas med utgångspunkt i dels ett antal veckotimmar,beroende på bl. a. årskurs, dels ett riksgenomsnittligt fimpris för lärariönerper stadium. Veckolimpriset utgörs av årskostnaden för en veckotimme ibasresursen och fastställs med hjälp av lönestatistik. För varjestadium finns i fråga om veckotimpriset fem arvodes-gmpper. Kommunerna fördelaspå dessa gmpper efter den faktiska kostnadens avvikelse från riksgenomsnittet. BidragtiU kostnader som avser olika insatser för undervisning och andra särskildainsatser under skoldagen inom grandskolan utgår i form av enförstärkningsresurs. Förstärkningsresursen har ersatt flertalet tidigare specialdestineradebidrag (bl.a. bidragen tiU specialundervisning, resurstimmar och fritt valtarbete). Förstärkningsresursen utgår med hänsyn till antalet elever i kommunensgrandskola. Statsbidraget till förstärkningsresursen anges i veckotimmar ochberäknas efter ett veckotimpris som är lika för alla stadier och för allakommuner. Medanledning av beslut om studie- och yrkesorientering i grandskola ochgymnasieskola m.m. (prop. 1981/82:15, UbU 1981/82:6, rskr 1981/82:115) kommerförstärkningsresursen fr. o. m. den Ijuli 1982 atl beräknas med hänsyn till attden skall inrymma medel för studie- och yrkesorientering i och förs. k. uppföljande verksamhet för dem som efter avslutad grandskola integenomgår utbildning eller har arbete. TUlkostnader för vikarier i vissa fall och vissa andra anordningar utgår bidrag i formav tilläggsbidrag beräknat efter en viss procentsats på bidragen tiUbasresurser och förstärkningsresurs. Prop.1982/83:1 31 visningsåret1980/81 är 13,2. För senare redovisningsår har procentsats ännu intefastställts slutligt. Utöverde här nämnda bidragen utgår särskilda bidrag lill vissa andra kostnader, såsomför skoldirektör, rektor och studierektor, särskild undervisning ochundervisning i hemspråk, samlad skoldag och vissa sodalav-gifter. Fr.o.m. den 1juli 1982 kommer det också att finnas ett särskilt statsbidrag till lokalskolutveckling, dvs. personalutbildning och lokalt utvecklingsarbete. En del avdessa bidrag är i viss mån kopplade liU bl. a. bidragen till basresursema. DetskuUe föra för långt att här redovisa efter vilka gmnder de särskilda bidragenframräknas. Jag kommer i mina förslag i det följande att huvudsakUgen uppehållamig vid de beräkningsgrander som gäller för basresurserna. Förde statsbidrag tiU grandskolan som jag här har redovisat gäller sedan den 1juli 1981 förordningen (1981:449) om minskning av vissa statsbidrag tillkommunal utbildning. Det innebär att bidragen minskas av debelopp som annars skuUe ha utgetts. Skolpliktigaelever som går i fristående skola minskar elevantalet i den eUer de kommunersskolor varifrån de kommer. I vilken utsträckning denna minskning även ledertill reducering av berörda kommuners basresurser kan, som anför,inte besvaras generellt. Det har sin grand i sättet att beräkna basresurser.Eftersom basresurserna utgår per påbörjat 25-tal elever resp. 30-tal elever ide olika årskursema kan i ett extremfall en enda elevs övergång till friståendeskola innebära att en basresurs försvinner. Å andra sidan kan i andraextremfall ända upp till 24 resp. 29 elever övergå utan att så sker.SEH-kommittén har genom olika beräkningar kommit fram tiU att med ungefärnuvarande omfattning av skolverksamhet i fristående skolor det lika oftainträffar att basresursmängden i del kommunala skolväsendet förblir oförändradnär elever går till fristående skola, som att basresursema minskar och statenfår minskade utgifter. Detta gäller sett över en längre tidsperiod ochsammantaget för de kommuner i vUka fristående skolor finns. När det gäller denna kan därför direkt konstateras attstatens kostnader minskar för varje elev, som lämnar grandskolan och går tiUfristående skola. Förstärkningsresursenskall lUl en del användas tiU insatser för elever med särskilda behov. Det förtjänari detta sammanhang att framhållas att det är förhastat att anta att endastelever utan särskilda behov går i fristående skolor. påpekar attdet i och flertalet skolor med en arbetsmiljö med konfessioneUprägel i samma utsträckning som i grandskolan finns elever, som har behov avsärskilda insatser. Att staten gör enbesparing i fråga om förstärkningsresursen genom att vissa elever går ifristående skolor utan statsbidrag är aUtså helt klart. I fråga ombasresurserna är statens besparing inte lika lätt atl bedöma. 1982/83:1 32 litenfristående skola ger i nu aktuellt hänseende inte alltid någon besparing. Närde fristående skolorna är större är det emellertid troligt att besparingaruppstår. Staten gör även besparingar i fråga om tilläggsbidrag och bidrag tiUsocialavgifter. Härtill kommer vissa andra eventuella besparingar (kostnaderför skolledning, stödundervisning, undervisning i hemspråk m.m.). Norrköpingsoch kommuner har i sina remissyttranden visat att omfattningen av debesparingar som staten gör stämmer väl överens med beräkningar.Södertälje kommun anger således atl i kommunen befintliga ca 200 elever iWaldorfskolor innebär en besparing för statsverket med mer än I milj. kr. Jag vill också erinra om vad jag anförde i den proposition somlåg lill gmnd för beslut om ett fillfälligl bidrag tillWaldorfskolor (prop. 1981/82:25 bU.6, UbU 1981/82:7, rskr 1981/82:124). a. att om de I 043 elever som gick i de aktuellaWaldorfskolorna skulle gå över till gmndskolan skulle detta komma atl leda tillökade statliga och kommunala kostnader. Kostnaden för förstärkningsresursen för1043 elever skulle i dåvarande löneläge motsvara närmare 3 milj. kr. per åroch basresurserna ungefär lika mycket. Vadgäller fristående skolors inverkan på de kommunala kostnaderna för grundskolankan konstateras att besparingar kan uppstå för kommunen i första handbeträffande de rörliga kostnaderna (t. ex. läromedel och skolmåltider). Somjag tidigare nämnt är det dock vanligt att kommunen på ett eller annat sätt gerstöd för dessa ändamål i fråga om elever som går i fristående skola.Beträffande kostnaderna för personal och lokaler i gmndskolan kan intebesparingar göras, såvida inte så många elever går till fristående skola attpersonalbehovet och lokalbehovet minskar. När det gäller bl. a.skolbyggnadsverksamhet och därmed sammanhängande kostnader måste kommunemautgå från de långsiktiga behoven. Detta innebär att en kommun kan komma att ståmed delvis outnyttjade lokaler om del visar sig att oväntat många elever gårtill fristående skolor och de övertaliga lokalema inte kan användas för annatändamål. 6.3Vissa grundläggande principiella frågor bör inle kommunerna åläggas att lämna ekonomiskt stöd fillfristående skolor. Däremot föreslär kommittén förändringar i fråga omsialsbidragsgivningen inom ramen för vad kommittén funnit möjligt enligtdirektiven. Enligt kommittén bör flera fristående skolor än nu kunna få bidrag.Kommittén föreslår att fristående skolor som har en särskild karaktär enligtnågot av tre angivna alternativ, bl.a. en speciell pedagogik eller liknande, avSÖ skall kunna förklaras berättigade lUl ett begränsat statligt stöd. Bidragetbör enligt kommittén beräknas per elev med utgångspunkt i systemet förstatsbidrag tUl , närmare bestämt basresurserna och därpå belöpandedelar av tiUäggsbidrag och Prop.1982/83:1 33 Kommittén föreslår för statsbidragsgivningens totalaomfattning t. v. en spärr i form av en elevtalsram om 0,6-0,av hela antaletskolpliktiga bam i landet. Bidrag till fristående skolor bör enligt kommitténinte få lämnas för flera elever vid sådana skolor än som ryms inomelevtalsramen. Frågan om fastställande av annat procenttal bör kunna prövas pånytt om den föreslagna ramen skulle bli fullt utnyttjad. Vidremissbehandlingen av kommitténs förslag och i andra sammanhang har på vissahåll - som kritik mol i första hand nuvarande ordning uttalats denprincipiella uppfattningen att alla fristående skolor i vilka skolplikten fårfullgöras borde få åtminstone statligt bidrag. Till stöd för en sådanuppfattning har åberopats bl. a. de allmänna principerna om friheter ochrättigheter samt likhet inför lagen som det svenska samhäUet vilar på och somhar kommit till uttryck i regeringsformen. Vidare har åberopats intemationellakonventioner som har tillträtt och som tillförsäkrar barnen rätt till undervisningoch föräldrarna rätt att ge sina barn en undervisning som står iöverensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse ochrätt att för bamen välja fristående skolor som upp-fyUer faststäUda minimikrav.En del menar att de grandlagsfästa och konventionsbundna rättigheterna blirillusoriska, om ekonomiskt stöd inte lämnas. Till stöd för uppfattningen attalla fristående skolor bör få stöd har också åberopats allmännarättvisesynpunkter. Frän vissa håll har särskilt framhåUits att det aUmänna börha ett lika stort ekonomiskt ansvar oavsett om eleven går i gmndskolan eller ien fristående skola och att i vart fall den besparing i kostnadema förgmndskolan som kan göras om en elev i stället väljer en fristående skola börkomma denna skola till godo. Innanjag redovisar mina närmare överväganden om de allmänna fömtsättningama förstatsbidrag tUl fristående skolor viU jag i korthet kommentera bl. a. de nuberörda principiella frågoma. Det förhållandet attskolplikten får fullgöras i en fristående skola innebär enligt min mening intenågon juridisk eller moralisk skyldighet för det allmänna att ekonomiskt ellerpå annat sätt direkt eller indirekt understödja skolan. Rättenatt välja en fristående skola sammanhänger med allmänna principer som på etteller annat sätt har kommit till uttryck i bl. a. regeringsformen ochinternationella konventioner. Av det förhållandet att en rättighet ärgmndlagsfåst eller konventionsbunden följer emellertid inte att det allmännaskall ha en skyldighet att ge ett särskilt stöd för rättighetens utnyttjande.Sålunda är yttrandefriheten och tryckfriheten inte förbundna med ekonomiskaförpliktelser för det aUmänna. Det ligger i sakens natur att vissa rättigheterbestår i att det allmänna i princip inle får lägga hinder i vägen. Vadgäller rätten att välja en fristående skola i stället för gmndskolan är det ioch för sig ofrånkomligt att ett ekonomiskt stöd från det allmänna i vissa fallkan vara en föratsättning för att en elev skall ha råd att gå i den 3 1982/83. Prop.1982/83:1 34 friståendeskolan och ibland även för att skolan skall kunna bedriva sin verksamhet. Dettaförhållande är emellertid inte tillräckligt för att skapa en rätt till bidrag.På samma sätt som när det gäller vissa andra rättigheter innebär rätten attvälja fristående skola i princip endasi att det aUmänna inte får ställa uppomotiverade hinder, såsom t. ex. sakligt ograndade krav för skolansgodkännande. JagvUl i sammanhanget fillägga följande. Rätten alt välja en fristående skola börses främst som ett av flera medel att tillgodose barnets rätt till undervisningoch all rimlig hänsyn tiU föräldramas anspråk på att undervisningen skall varaförenlig med deras åskådning. Om det allmänna genom sitt skolväsende erbjuderde bam det gäller en skolgång som måste anses godtagbar för dem från bl. a. nuberörda synpunkter kan det enligt min mening inte föreligga någon skyldighetför det allmänna att ge ekonomiskt stöd för en skolgång i en fristående skolasom deras föräldrar av ett eller annat skäl finner bättre. Gmndskolan är avseddför alla och är utformad med hänsyn fill detta. Mot den bakgranden måste detallmännas skyldigheter i princip anses fullgjorda i och med att alla oberoendeav ekonomi kan gå i grandskolan. Vadjag här har anfört om att det aUmänna inte har skyldighet att lämna stöd tUlfristående skolor innebär inte att jag skulle avvisa tanken på att det ändå kanfinnas skäl att lämna bidrag i vissa fall. Förkommunernas del finner jag inte anledning att överväga införande av någonskyldighet att understödja fristående skolor. Det bör Uksom få ankommapå kommunema att inom ramen för gällande kommunalrättsliga regler avgöra i vadmån bidrag skall lämnas. VadgäUer slafiigl stöd viU jag anföra följande. Såsom framgår av min tidigareredogörelse får staten totalt sett mindre kostnader för grandskolan om vissaelever inte utnyttjar sin rätt fill skolgång där utan väljer fristående skolor.TUl bilden hör att vissa fristående skolor för sitt fortbestånd är beroende avekonomiskt stöd i en eller annan form från det aUmänna. Om en sådan skolaupphör kan elevema normalt väntas övergå till gmndskolan och därigenom påverkakostnaderna för denna. Dettaförhållande innebär att det finns ett ekonomiskt utrymme som enligt min meningbör tas tUl vara för att ge bidrag till fristående skolor i den mån detföreligger skäl för ett sådant stöd. Jag anser emellertid inte att bidrag börlämnas utan vidare. Det är sålunda inte självklart att staten skall understödjavarje skola som uppfyller minimikraven för godkännande. Enligt min mening böralltså bidrag lämnas efter prövning i varje särskilt fall. Prövningen fårsjälvfaUet inte göras godtyckligt. Den måste ske enligt vissa gmnder. Dessamåste vara sakligt motiverade och bör enligt min mening bestämmas utifrånföljande principer och allmänna synsätt. Ennaturlig utgångspunkt är att den fristående skolan för att få statsbidragskall ha en särskUd prägel och inte vara en ren efterbildning av gmndskolan. Iprincip bör för statsbidrag krävas att den fristående skolan Prop.1982/83:1 35 genomandra inslag eller en annan uppläggning av verksamheten är liU allmän nyttasåsom ytterligare erfarenhetsunderlag för eller annat komplement tiU detaUmänna skolväsendet. Jaganser aUtså att enskilda individers intresse av det alternativ som enfristående skola erbjuder inte ensamt skall vara gmnd för statsbidrag. Delmåste dämtöver finnas ett allmänt intresse av den fristående skolansverksamhet. Självfallet kan det finnas ett allmänt intresse atl välgrundadeönskemål från enskilda individer i skälig män kan tillgodoses. Jag villemeUertid betona att det inte är rimligt att genom statsbidrag skapa ettomfattande system av fristående skolor vid sidan av gmndskolan, som är avseddför alla och utformad för att tillgodose sktftande behov. Jagkommer i det följande att med utgångspunkt i kommitténs förslag redovisa eftervilka kriterier statsbidrag enligt min mening bör kunna lämnas till friståendeskolor. 6.4SEH-kommitténs förslag till kriterier för statligt stöd Enav utgångspunkterna för arbete beträffande statligt stöd tUlfristående skolor har varit uttalande att det även iframtiden borde vara möjligt att med statsbidrag starta och driva en skola utanfördet kommunala skolväsendet. Föredragandenanförde i direktiven att det enligt hennes mening fanns all anledning att varaöppen för alt pedagogisk förnyelse även skulle kunna ske vid sidanom det forsknings- och utveckUngsarbete som bedrivs inom den allmänna skolan.Hon gav därvid uttryck för tanken att försöksverksamhet vid fristående skolakan vara ett kriterium för att erhålla statsbidrag. Det kunde emellertid enligtföredraganden finnas skäl att låta även skolor som inte bedriver försöksverksamheterhålla statsbidrag. I direktiven angavs vidare att kommitténs överväganden ivad avsåg statsbidrag inte borde leda fram till att de gmndläggande principemai skolväsendets uppbyggnad skulle komma att förändras. Motdenna bakgmnd och utifrån de kostnadsberäkningar som gjort anserden att det är skäligt att ett begränsat statligt stöd under vissafömtsättningar lämnas fill fristående skolor. Stödet bör enligt kommittén inteutgå generellt utan endast fill skolor som fyller vissa krav. Kommitténframhåller att som grandläggande föratsättning bör gälla att skolans verksamhetbedöms vara av värde för det allmänna skolväsendets utveckling. SEH-kommitténföreslår tre vUlkor av vilka ett måste vara uppfyllt för att en friståendeskola som är godkänd för fuUgörande av skolplikt enligt svensk lag skall kommai fråga för slafiigl stöd. Kommittén anser att skolor, som bedriver sinundervisning enligt ett specieUt pedagogiskt system eller i övrigt genom enspeciell uppläggning av skolans arbete syftar tiU att utveckla och utprövautvecklingsfrämjande uppfoslrings- eller om- Prop.1982/83:1 36 vårdnadsidéer, bör kunna erhålla statligt stöd. att det kan finnas skäl att stödja skolor som bedriver sinundervisning på annat språk än svenska och som av regeringen godkänts förskolpliktens fullgörande. Som skäl härför anför kommittén att dessa skolorfyller etl behov som svårligen kan tillgodoses inom ram. att skola, som har en arbetsmiljö med konfessionell prägeloch som genom sin verksamhet visar att den för praktiskt skolbmk utvecklaruppfoslrings- eller omvårdnadsidéer som kan bedömas vara av värde förskolväsendet i dess helhet, skulle kunna komma i åtnjutande av statligt stöd. Dessa villkor tillstyrks av flertalet remissinstanser.Några instanser, däribland (), RiksförbundetHem och Skola (RHS), skolor i , Katolska biskopsämbetetoch Medborgarrättsrörelsen, finner villkoren för snäva och framhåller att detenda vUlkoret för statligt stöd borde vara att skolan godkänts för skolpliktensfullgörande. () avvisar av principiella skäl det andravillkoret, nämligen att skolan bedriver sin undervisning på annatundervisningsspråk än svenska, under det att i (LO) fiUslyrker endast det andra. Jag har i det föregående redovisat de principer och delsynsätt som enligt min mening bör tjäna som utgångspunkter när villkoren för statsbidragbestäms. I del följande kommer jag att frän de utgångspunkterna först behandlasädana villkor för statligt stöd som uppställt och sedan ta uppfrågan om andra alternativa villkor kan vara befogade. 6.5 Skolor med alternativ pedagogik eller liknande Genom den omfattande decentralisering av beslutanderätten,som följt av reformen om skolans inre arbete, har det lokala inflytandet ökatöver. hur skolarbetet skall organiseras och hur resurserna skall användas föratl nåuppsläUda mål. Jag vill erinra om att lokall utvecklingsarbete, som undersenare år betraktats som det kanske viktigaste instmmentet för utveckling avutbildningsväsendet, i och för sig inte är något nytt. Det nya ligger främstdäri atl det lokala utvecklingsarbetet numera sker med slörre ekonomisk insatsfrån såväl statens som kommunens sida. Den nya läroplanen för grundskolanstärker och vidgar ytterligare friheten till lokala initiativ i utvecklingsarbetet.Läroplanen skall kompletteras med lokalt utarbetade arbetsplaner. Genom attskolorna på sä sätt ges ökad frihet atl inom relativt vida ramar forma sin egenverksamhet ökar betydelsen av ett lokalt utvecklingsarbete. Ett sådant bUr isjälva verket nödvändigt för att nå de uppställda målen. Det behövs initiativ och handlingsutrymme för att konkretpröva olika pedagogiska alternativ. Samhället har ett ansvar för all denallmänna Prop.1982/83:1 37 skolanblir så bra som möjligt för alla barn. För att uppnå detta måste engagerademänniskor som lokalt vill förbättra skolan få möjlighet att fillsammans prövasina idéer inom ramen för läroplanens mål och riktlinjer. Utrymme för dettafinns enligt min mening i gmndskolan. Jag viU här som exempel hänvisa fill denverksamhet med montessoripedagogik i gmndskolan som de senasie åren harstartats i flera kommuner och som skett inom ramen för gällande läroplan. Attmöjlighet finns fill sådana anordningar innebär emellertid inte att verksamhetutanför gmndskolan skulle vara utan värde för det allmänna skolväsendet. Mergenomgripande pedagogiska försöksverksamheter vid olika fristående skolor,t.ex. Olofsskolan i pä samt i senare år, har haft betydelse för skoldebatt och skolreformer. Vad sädanaskolor gjort har inte i sin helhet kunnat överföras till vanliga skolor, menderas arbetsformer har manat tUl nytänkande eUer fästuppmärksamheten på sådana aspekter i skolans verksamhet, som.tidigare kommit ibakgmnden. SEH-kommitténredogör översiktligt för den utvärdering av i somSÖ företagit på regeringens uppdrag. Utvärderingen har visat att de lärdomarsom kan vinnas av inte och enkelt kan omplanterastill det allmänna skolväsendet. Det kan däremot bli fråga om nyttiggörande påsikt. Intresset för har varit stort från enskilda lärare ochföräldrar, och skolan har i viss utsträckning fungerat som studieobjekt inomläramtbildningen. Det har framför allt gäUt lösningar i melodiskt hänseende somskolan utvecklat när det gällt att göra undervisningen i de estetiska ämnenapersonlighetsutvecklande samt metodlösningar av intresse för en vidare krets ifråga om den naturorienterande undervisningen. Ett ökat erfarenhetsutbytemellan den allmänna skolan och en fristående skola med viss pedagogisk profilbör enligt min mening kunna vara till gagn för båda parter. ärett exempel på en fristående skola, vars verksamhet kan tillföra det aUmännaskolväsendet vissa metodiska erfarenheter. TUlskiUnad från vissa remissinstanser som ifrågasätter behovet av friståendeskolor för främjande av alternafiv pedagogik eller liknande delar jag alltsåkommitténs uppfattning att sädan verksamhet i fristående skola kan berika ochvara av värde för det aUmänna skolväsendet. Det intresse och engagemang förpraktisk-pedagogisk förnyelse som enskilda personer visar kan också tillvarataspå detta sätt. Därför bör en fristående skola på den gmnden kunna få ettbegränsat statligt stöd. Stödet bör kunna utgå till fristående skolor sombygger på och tillämpar alternafiva pedagogiska teorier och modeller och somdärigenom kan fungera som stimulerande alternafiv till den vanliga skolan. Meddetta jämställer jag verksamhet som har en särskild uppläggning i annat avseendeoch som syftar till att i praktiken omsätta en viss altemativ helhetssynbeträffande utbildning eller fostran. Verksamheten behöver inte i sig hakaraktär av försöksverksamhet. En prövning får ske från fall till fall. Prop.1982/83:1 38 Omstaten finner skäl att stödja en eller flera skolor med ett specielltpedagogiskt system är därmed inte givet att alla skolor med samma system skallfå bidrag. Skälet till stödet är ju att verksamheten ger erfarenheter av värdeför det allmänna skolväsendet. Det kan knappast vara ett allmänt intresse attgenom statsbidragsgivning medverka till att en speciell pedagogik får sinmotsvarighet i ett med grandskolan parallellt skolsystem. Om ett tämligenomfattande intresse visar sig finnas för ett speciellt pedagogiskt system, kandet dock enligt min mening vara rimligt att i såväl samhällets som enskildapersoners intresse stödja detta pedagogiska system i olika delar av landet.Bedömningen måste här som annars ske från fall till fall. Ävenom min här redovisade grandsyn ger utrymme för statsbidrag vid främjande avalternativ pedagogik utanför det allmänna skolväsendet, viU jag starkt betonaatt gmndinställningen inle får vara den att alternativ pedagogik i första handutvecklas utanför det allmänna skolväsendet.