prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Antalet studerande inom denna kategori uppgick hösten1981 till ca en tredjedel av samtliga studerande inom enstaka kurser. En kvalitetshöjningskulle kunna åstadkommas genom att antalet årsstudieplatser för enstaka kurserminskades. UHÄ har övervägt en sådan lösning men är inte nu berett att förafram förslag i frågan. De stora årskullarnaunder Storleken av efterfrågan på högskoleutbildning från de storaårskullarna 1982/83:100 Bilaga 10 371 kan inte i alla avseenden fömtses. Den är bl. a.beroende av gymnasieskolans dimensionering och dess utbud av linjer och kursersamt av hur ungdomarna kommer att uppskatta möjligheterna att efter olika slag av utbildning senare få arbete. En ökning med i första hand 23000 nybörjarplatser förungdomsstuderande är väsentiigl lägre än den ökning som vore motiverad med hänsynfill denaktuella dimensioneringen av gymnasieskolans teoretiska linjer. Orsaken härtill är alt fr.o.m. slutet av1970-talet en ökande andel av alla ungdomarantagits lill gymnasieskolans teoretiska linjer. UHÄ har därför redan tidigare pekat bl.a.på vikten av alt bättre möjligheter skapasför dessa ungdomar all få behövlig yrkesutbildning vid sidan avhögskolan. Det är svårt attbedöma samhällets behov av högskoleutbildade. Prog-nosinstitutels senastpublicerade beräkningar kan motivera nuvarande di-mensioneringslal -även om en omfördelning av nybörjarplatser mellan olika sektorer och linjer i en del fallbör göras. För dagen förefaller emellertiddessa bedömningar enligt UHÄ alltför optimistiska. UHÄ har vid fördelningen av nybörjarplatser på olikasektorer och linjer strävat efter dels att bygga ul utbildningar som svararmot identifierade bristområden på arbetsmarknaden, dels att satsa på utbildningar som förutom att de har enklar yrkesinriktning också kan väntas ge goda möjligheter till arbete.Satsningen på utbildning av bl.a. tekniker och ekonomer motiveras av attdessa kan antas ha större möjligheter än många andra grupper alt bidratill att skapa sysselsättningsmöjligheter för sig själva och andra. Den yrkestekniska högskoleutbildningen(YTH) som svarar väl mot både individernasutbildningsbehov och samhällets behov av kvalificerade yrkeskunskaper. Inom teknikintensiva branscher ärdet särskilt viktigt att ha tillgångtill välutbildad personal av det slag som utbildas genom YTH. Med hänsyn tillatt rekryteringen ökat till gymnasieskolansyrkestekniska linjer är det angeläget atl kapaciteten för YTH ökar under1980-talet. För högskolan harforskningsreformerna nominellt inneburittillskott på 35 - 40 milj. kr. har emellertid denenligt UHÄ: s mening alltför låga löne- och prisomräkningen under högskolans anslag i betydande utsträckningurholkat de reformer på forsknings-och forskamtbildningsområdet som regering och riksdag beslutat om. Åretsforskningspolitiska proposition markerar en klart höjd ambitionsnivå förregeringens planering och politik inom forskningsområdet. 1982/83:100 Bilaga 10 372 också tillfredsställande att betydelsen avinomvelenskapligt motiverad forskning och forskarutbildning, betonas. Särskildvikt fäster UHÅ vid uttalandena om att den inomvelenskapligt motiveradeforskningen måste ha en sådan omfattning och stabilitet att den kan bevara sinsjälvständighet och integritet. Detta anges som nödvändigt för såväl långsiktigkunskapsuppbyggnad för olika sektorers och industrins behov, som förinternationell forskningssamverkan. Reformram för högskolans forskning ochforskarutbildning Enligt ämbetets bedömning krävs väsentligt ökade reformramar förfakultetsanslagen för att åsyftad balans skall nås och för att prioriteringenav inomvelenskapligt motiverad forskning skall få genomslag i den faktiskaforskningsverksamheten. UHÄ har utgått från den föregående år framlagdafemårsplanen för högskolans forskning och forskamtbildning. UHÄ har därutöverberäknat en ökning om 1 milj. kr. för vardera humanistisk ochsamhällsvetenskaplig fakultet för den allmänna volym- och kompetensökning försådan forskning som förordas som en av de övergripande prioriteringarna i denforskningspolitiska propositionen. Vidare har UHÄ för /84 räknatupp reformramen för medicinsk fakultet med 1 milj. kr. med hänsyn till attförslag rörande tjänster som professor i kliniska ämnen för /83inte lades fram budgetproposition. Omfördelning och omprioritering inomforskningsområdet De senaste årensomprövningar av professurer har inneburit en inte oväsentlig omprioritering avforskningsresurserna. förestår ytterligare omprövningarav professorstjänster, bl. a. ett stort antal tjänster inom fysikomrädet. UHÄvill därför framhålla betydelsen av att omvandlingar i de fall de är aktuellasker snabbt och att tjänsterna med ny inriktning tillsätts möjligt. Aterväxt och rörlighet beträffande högskotansforskare och lärare Allmänt sett finns det f.n. knappast anledning att befara att examina-fionen av forskamtbildade ärotillräcklig i förhållande till högskolans per-sonalersätlningsbehov. Densjunkande tillströmningen av studerande till forskamtbildningen inommatematisk-naturvetenskaplig fakultet kan dock leda till en åtminstone förvissa ämnen otillräcklig examination. Beträffande nya forskningsområden sombedöms ha stor utvecklingspotential krävs särskilda bedömningar av de framlidabehoven av forskamtbildade. Forskamtbildningensdimensionering måste självfallet grundas på en bedömning som också innefattarbehoven av forskarutbildade utanför högskolan. Ett internationelltuppmärksammat problem är alt man på många håll väntar en stagnation avnyrekryteringen lill forskarkåren, vilket har re- 1982/83:100 Bilaga 10 373 dovisats i flera rapporter. För del gäller, attpensionsavgången bland högskolans lärare, och därav följande befordringar inomorganisationen, endast i mindre utsträckning kan bidra tillatt skapa möjligheter att rekryteranyexaminerade forskare till högskolan. Antalet nyrekryteringar som kan göras kommer, liksom tidigare, i hög gradatt bestämmas dels av annan avgång från olika befattningar än åldersavgång,dels av tillväxten av antalet befattningar. Om den utvecklingav forskningsvolymen inom högskolan som blivit det faktiska resultatetav de senaste årens forskningsreformer kommer att fortsätta, och denreella tillväxten inom forskningssystemet i övrigt också kommer att bli låg,måste ofrånkomligen framtidsutsikterna för forskare på mellannivå i mångaämnen komma att te sig ovissa. Den låga "befordrings-takten" inomhögskolan innebär vidare att möjligheterna till nyrekryteringar blir otillräckliga med hänsyn tillbehoven av omsättning och vitalitet i forskningsorganisationen. Fakiiltetsnämnders och sektorsorgans prioriteringar Fakultets/sektionsnämndernasprioriteringar överensstämmer i stor utsträckning med vad som redovisades föregående år.Allmänna basresurser är fortfarande mycket högt prioriterade och behovet avmellantjänster vitsordas ånyo. Många fakultetsnämnder tar också upp den urholkning av basresurserna somskett i och med att pris- och löneomräkningen inte motsvarat defakliska kostnadsökningarna . Med den uppläggningav den fortsatta planeringen för högskolans forskning ochforskarutbildning som UHÄ förordar och som innebär att preciserade förslaginom alternativ 1 och 2 för fakultetsanslagen framläggs endast för budgetåret1983/84 blir det naturligt att beakta förändringar i sektorsorganensprioriteringar inför den återstående delen av femårsperioden i samband med planeringen . Reviderade femårsplaner för högskolans forskning som enåterhämtningstakt på - utöver av regering och riksdagangivna reformramar - framstår som en riktig och realistisk beräkning för högskolansforskning/forskarutbildning som helhet är det enligt UHÄ: s bedömning integivet att kompensationsbeloppet bör återföras exakt proportionellt tillvarje anslag. Möjligheterna till omprioriteringar bör utnyttjas. Den övervägandedelen av återhämtningen bör avse allmänna basresurser, vilka är bäst ägnade att balanseraeffekterna av otillräcklig kompensation för kostnadsökningar. UHÄ föreslår atthuvuddelen av återhämtningstillskotten, i vart fall för den första delen avplaneringsperioden, läggs på teknisk och matematisk-naturvetenskapligfakultet. UHÄ:s huvudförslagför den närmaste femårsperioden är alternativ 2, vilket innebär att den reviderade femårsplanen som helhetkommer att Prop.1982/83:100 Bilaga 10 374 innehålla riktade åtgärder ungefär i denomfattning som fömtsättes i förra femårsplanen men med senareläggning i vissafall av professurer, centra o.d. Personalkonsekvenser av föreslagna ändringar UHÄ har beräknat attmellan av medlen under sektors- och fakultetsanslagen går till löner. Personalkonsekvensernaför områden där antalet utbildningsplatser föreslås bli minskat är inte fulltsä svåra att förutse som för utbildningsområden där förslagen avserbesparingar genom sänkta per capita-resurser. De utbildningar, för vilkaregering och riksdag redan beslutat om färre utbildningsplatser, är framförallt förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna. Antalet personer inomdessa utbildningar som beräknas sägas upp under /83 pä grund avarbetsbrist - som följd av minskat antal utbildningsplatser - torde enligt UHÄ:s beräkningar inle överstiga 20. Fortsätter nedskärningarna som kommerdenna siffra inför /84 att öka betydligt. De nu föreslagnanedskärningarna för dessa utbildningar kan antas motsvara närmare 200 tjänsterunder den närmaste femårsperioden. Den föreslagnanedskärningen av per capita-resurser enligt alternativ 1 på den grundläggandeutbildningens område kan t.ex. beräknas motsvara ca 900 tjänster medanförslagen enligt alternativ 2 kan antas motsvara knappt 500 tjänster. Med stöd av vad som anförs ianslagsframställningen hemställer UHÄ, såvitt gäller högskolan inomutbildningsdepartementets område, att den allmännainriktning av högskolans verksamhet som föreslås i anslagsframställningen godkänns, att tjänster somprofessor inrättas, omvandlas eller får annan ämnesbenämning i enlighet medförslag i anslagsframställningen, att allmännautbildningslinjer inrättas i enlighet med förslag i anslagsframställningen, att dimensioneringen avden grundläggande högskoleutbildningen fastställs i enlighet med förslag ianslagsframställningen, att UHÄ för budgetåret1983/84 bemyndigas att besluta om omföringar mellan olika reservationsanslagför högskoleutbildning och forskning, att medel för verksamheteninom högskolan m.m. /84 anvisas genom anslag om sammanlagt5535042000 kr. 1982/83:100 Bilaga 10 375 Chefen förutbildningsdepartementet anför efter samråd med statsrådet 1. i vad avser frågor omforskning. Utveckling ochförnyelse av våra samlade kunskaper är en förutsättning för en långsiktiglösning av de besvärliga ekonomiska förhållanden vi befinner oss i. Detär därför nödvändigt att trots det mycket kärva statsfinansiella lägetbereda utrymme för reformer inom högskola och forskning. Sådana reformermåste få sin tyngdpunkt på områden som kan bedömas vara av betydelse förindustriell förnyelse och utveckling, för effektivisering av denoffentliga sektorn, för skyddet av vår fysiska och sociala miljö, för ett väl avvägtutnyttjande av våra naturresurser samt för en rättvis fördelning avsocial välfärd och möjligheter till kulturell stimulans. De förslag jag och statsrådet I. för fram idet följande präglas av detta synsätt.Resultaten av de åtgärder som förordas kommer inte att kunna avläsasomedelbart. I vissa fall kan effekter uppnås efter , i andra fall rör det sig om en kunskapsutvecklingsom kan tillgodogöras i samhällsomdaningenförst på lång sikt. Jag vill tillägga att vi ocksä strävat efter all bevara och i vissa delar förbättrakvaliteten i verksamheten inom högskolan och forskningen. Trots att allade förslag som förs fram är mycket angelägnaär det likväl nödvändigt att delvis finansiera dem genom omprioriteringar inom grundläggandehögskoleutbildning och forskning. Jag ålerkommer strax till dessafrågor. I samband med beslut vid 1975 och 1976/77 årsriksmöten om att reformera högskolan lades fast övergripande mål för denna samt bl.a. huvuddrageni studieorganisation och institutionell organisation. Grunden lades också förde principer för den kvantitativa planeringen som slutligt infördes genombeslut vid 1978/. De ramar för högskolans verksamhet somsålunda lagts fast utgör nu nödvändiga förutsättningar för de omprioriteringaroch avvägningar som mäste göras för att högskolan även i dagensekonomiska läge skall kunna spela den roll som förväntas av den. Genom att högskolannu planeras för ett i förväg angivet antal utbildningsplatser kan en avvägningöver hela fältet göras mellan de enskildas efterfrågan på utbildning ocharbetsmarknadens behov av utbildade. De ekonomiska och kvalitativa effekterna av olikadimensioneringsförändringar kan också bedömas. En sådan bedömning avutvecklingen inom högskolan och dess resursbehov var ogörlig när fritt tillträde rådde till vissadelar av den. är givetvis detta slag av bedömningar av särskilt värde i ett påtagligt resursknappt läge.Det är också på grundval av enavvägning mellan de nämnda faktorerna jag i det följande kan förorda att den av universitets- och högskoleämbetet(UHÄ) föregående år fram- Prop.1982/83:100 Bilaga 10 376 lagda planen för att möta den ökade efterfrågan pågrundläggande högskoleutbildning skall följas. Det innebär atl antaletnybörjarplatser på linjer /84 kommer att ligga ca 2 300 över detantal som gällde /82. Jag har valt att i första hand förorda utökad kapacitetförsådana allmänna utbildningslinjer som kan antas leda till yrkesverksamhet inomarbetsmarknadsområden av särskild betydelse för att stärka ekonomiskaoch industriella konkurrenskraft. Berörda utbildningar är också av betydelse för rekryteringav forskarstuderande inom forskningsområden som bidrar till utveckling av bl.a.ny teknik, marknadsföring och hushållning med offentliga resurser. Högskolan skallfömtom att erbjuda företrädesvis ungdomar tillfälle till grundläggandehögskoleutbildning också erbjuda vidareutbildning och fortbildning förredan yrkesverksamma personer och utbildning för dem som vill stärka sinställning på arbetsmarknaden. Ungdomarnas möjligheter att få del av utbildninginom allmänna utbildningslinjer har stegvis förbättrats. F. n. är drygt 70 procentav de studerande som antas till sådan utbildning i åldern under . Detta är enligt minuppfattning mycket tillfredsställande med hänsyn tillefterfrågan på högskoleutbildning från de stora ungdomskullarna. Även om behov kan föreligga av att göra vissa förändringar i gällande regelsystem bör sådanaenligt min mening inte få leda till att andelen nybörjare som är merapåtagligt minskar. Sådanaförändringar skulle riskera att kasta över ända möjligheterna att vinna tillträde också på andra vägar än mer ellermindre direkt från gymnasieskolan.Det finns emellertid från andra utgångspunkter anledning att göra en översyn avreglerna för tillträde tillhögskolan. UHÄ har på regeringensuppdrag kommit in med en rapport som belyser konsekvenserna för behörighet och urval till högskolan av gymnasieutredningens förslag tillstudieorganisation och betygssystem. Med bl.a. denna rapport som grund kommer jag att la initiativ till en översyn avtillträdessystemet. De enstaka kursernasyftar främst till att erbjuda fortbildning och vidareutbildning. Andelen studerande över 25år är här . Jag vill stryka under att högskolans möjligheter atterbjuda fortbildning och vidareutbildning liksom möjligheten för även något äldrepersoner att genomgå allmän utbildningslinje spelar en viktig roll för såvälutvecklingen av näringslivet och den offentliga sektorn somyrkesverksammas förutsättningar att hävda sig på en föränderiig arbetsmarknad.Den tekniska utvecklingen gårnu mycket snabbt och driver fram förändrade produktionsprocesser och därmed förändringar i arbetsuppgifter.Motsvarande effekter uppstår också inom den offentliga verksamheten - t.ex. inom förvaltning och sjukvård. För att vi skalllyckas genomföra de omstruktureringar inom industri och offentlig verksamhet, som är nödvändiga, måste vi bereda utrymme för fortbildning och vidareutbildning.Behoven i detta avseende är i självaverket i dagens situation mera framträdande än de var under förarbetena till högskolereformen. Det är därför väsentligt att,även under Prop.1982/83:100 Bilaga 10 377 de år när ungdomskullarna i högskoleålder ärstora, uppmärksamma balansen mellan högskolans olika utbildningsuppgifter ochmellan ungdomsstuderande och något äldre studerande. 1 detta perspektiv framträder också än klararebetydelsen av en annan del av högskolereformen, nämligen den regionalaspridningen av högskoleutbildningen. De mindre högskoleenheterna utanföruniversitetsorterna har redan blivit verksamma instrument för alt förbättraförutsättningarna för sina respektive regioners utveckling. De fångar uppimpulser från det omgivande samhället för atl utveckla nya utbildningar,erbjuda fortbildning och vidareutbildning och utveckla forsknings- ochutvecklingsverksamhet för bl.a. små och medelstora företag och offentligaverksamheter av skilda slag. Dessa högskoleenheter är, med den spriddageografiska fördelning värt näringsliv har, utomordentligt viktiga för attbehålla livskraften i detta. Därmed bidrar de också till att säkerställaarbetstillfällen i regionerna. 1 mina förslag i det följande har jag sökttillgodose behovet av stabilitet i de mindre högskoleenheternas verksamhet. Jagvill i detta sammanhang erinra om att högskoleverksamheten i ochHalmstad har bedrivits iinterimistisk form. Genom beslut under föregående inrättasden en statlig högskoleenhet pä var och en av dessa orter. Jag hari budgetförslaget beaktat konsekvenserna härav. Jag har fäst särskild vikt vid att stärkakvaliteten inom forskarutbildning och forskning. Betydande belopp anvisasdärför till basresurser, studiestöd för forskarstuderande och utrustning.Sammantagna innebär förslagen i det följande reformer inom grundläggandehögskoleutbildning om ca 19 milj.kr. och inom forskning och forskarutbildningom ca 125 milj.kr. Jag vill här erinra om att jag i prop. 1982/83:50 om vissaekonomiskt politiska åtgärder m. m. förordade investeringar i lokaler och utrustningför högskolan om 173 milj. kr., varav 20 milj. kr. utgör en engångsanvisningför att höja utrustningsstandarden för vissa delar av den grundläggande högskoleutbildningen.Högskoleutbildning och forskning kommer således att för reformer kunna utnyttjasammanlagt drygt 300 milj. kr. Jag är medveten om att de besparingar ochomprioriteringar som har vidtagits inom grundläggande högskoleutbildning undersenare år i förening med reformsatsningarna på forskning och forskarutbildningpå sikt kan rubba balansen mellan de båda verksamhetsgrenarna på ett olyckligtsätt. Jag avser att återkomma till denna fräga i budgetarbetet inför budgetåret1984/85. Jag vill i dettasammanhang stryka under att det med hänsyn till det statsfinansiella läget intehade varit möjligt att åstadkomma denna styrning av resurser till angelägnaområden inom högskola och forskning utan att göra betydandeomprioriteringar inom och också tillämpa huvudförslaget på högskolan. Jag haremellertid för /84 inte ansett det ändamålsenligt att förhögskolans del tillämpa huvudförslaget generellt, dvs. två procents neddragningefter löne- och prisomräkning, på 1982/83:100 Bilaga 10 378 Ett sådant tillvägagångssätt kan nuriskera att lätt leda till en försvagning av kvaliteten i verksamheten istället för lill den avsedda rationaliseringen av denna. Jag har därför valtatt tillämpa huvudförslaget genom riktade åtgärder. Således kommer jag idet följande att förorda att utbildningsarvode till vissa studerandeinom sektorn för utbildning för undervisningsyrken inte skall utgå efter den 1 juli 1983.Utbildningsarvode bör dock tillsvidare utgå till vissa studerande inom speciallärarlinjen. Jag räknar ocksåmed att det skall vara möjligt atl bedriva en fortsatt rationalisering inomhögskolans administrativa verksamhet. Jag har uppskattat effekternahärav till sammanlagt 20 milj. kr. Detta belopp bör kunna nås genom dels allmän rationaliseringi dels enbegränsning av de nedsättningar av lärares undervisningsskyldighet föradministrativa göromål som harutvecklats . Inom ramen för uppföljningskommitténs (Dir 1981:13) arbete har tagits fram material som visar på betydande kostnader fördetta ändamål. Jag vill här nämna att lärares medverkan som ledamöter i olikahögskoleorgan inte avsägs motivera en generell nedsättning av undervisningsskyldigheten men välbefrielse från sådan undervisningsom i tiden sammanfaller med uppdragets fullgörande. Mina förslag till fördelning av nämnda belopp framgår av tabell idet följande. Det ekonomiskaläget kräver som jag redan har framhäilit en ytterligt stor återhållsamhetmed statens utgifter. är kraven stora på förändringar ochförnyelse inom både.forskning och utbildning. Inom det senare området måste dessutom deåtaganden fullföljas som redan har gjortsför att bereda de stora ungdomskullarna tillgång lill högskoleutbildning och för att reformera vissa utbildningar. Även följande år kommer reformer att behöva aktualiseras. Allt detta måstefinansieras inom oförändrade resursramar. Hårda krav måste ställas päeffektiviteten i högskolans resursutnyttjande. Jag kommer i detta lägeatt ta initiativ till en översyn avresursanvändningen inom högskolan. Denna översyn skall inte syfta till förändringar av målen och det övergripanderegelsystemet för högskolan utanfrämst inrikta sig på att studera hur resurserna utnyttjas inom nuvarandeorganisation. T.ex. bör studeras undervisningsgruppernas storlek och lärarkrafternas användning,institutionsindelning, samspelet mellan olika högskoleorgan, budgetprocessen,personaladministration, redovisningssystemm. m. Översynen bör göras i sädan takt att förslag tillrationaliseringar och omprioriteringar på några områden kan föreligga införberedningen av budgetpropositionen för /85. Jag avser att inomkort återkomma till denna fråga. fick våren 1981genom tilläggsdirektiv (Dir 1981: 13) bl. a.i uppgift att se över vissa delar av högskolans institutionella organisationoch studieorganisation. Kommittén kom dock aldrig att redovisa sitt uppdrag.Enligt min uppfattning föreligger alltjämt ett behov av att närmare övervägadessa frågor. Jag kommer därför att bl.a. på grundval av 1982/83:100 Bilaga 10 379 1 föreliggande material från uppföljningskommitténlåta utarbeta en departementspromemoria med överväganden och förslag i berördafrågor. Jag räknar med alt det skall vara möjligt att återkomma till regeringenmed förslag i sådan tid att en proposition kan föreläggas vid nästariksmöte. De förändringar som blir aktuella bör kunna träda i kraft den 1 juli1984. I delta arbete kommer bl.a. att övervägas sammansättning av och uppgifter för olika organ inomhögskolan. Förordnandetiden för ledamöterna i regionstyreiserna,högskolestyrelserna m.fi. organ är treårig och löper ut . Medhänvisning till vad jag nu har redovisat anser jag det lämpligt att möjligheteröppnas att förlänga förordnandet av nuvarande ledamöter lill utgången av juni1984. Det kan också vara naturligt att mandatperioden för nya ledamöterbegränsas på motsvarande sätt. Jag avser att senare återkomma till regeringenmed förslag till beslämmelser härom. I detta sammanhang vill jag ta upp enfräga om sammansättningen av regionstyrelserna. Enligt 31 § högskolelagen skallföreträdare för allmänna intressen utgöra omkring två tredjedelar av antaletledamöter i en regionstyrelse. Vid /81 beslöt (prop.1980/81:40, UbU 1980/81; 14, rskr 1980/81: 128) om ändring i 31 § högskolelagenså lillvida alt företrädare för de anställda inom högskolan i regionen intelängre skall ha rätt att ingå i regionstyrelse. Denna lag trädde i kraft den 1januari 1981. medgav att avsteg från den fastställdaandelen företrädare för allmänna intressen skulle få göras fram till denlöpande mandatperiodens utgång . Med hänvisning till vadjag nu har anfört om förordnandetid för ledamöterna i regionstyrelse föreslårjag att regeringen inhämtar medgivande att företrädare för allmännaintressen får utgöra mer än två tredjedelar av antalet ledamöter iregionstyrelse t.o.m. .