prop · G60385 · 1982-12-31 00:00:00 — tänker sig kommittén, att del skall vara en för varje tingsrällutsedd befattningshavare (väl i allmänhet en rådman) som skall ha hand om denna Prop.1982/83:85 235 verksamhet (s. 158 överst). Det är ju gott och väl, att handhavandetläggs på en viss person, ty verksamheten bör präglas av kontinuitet, och detbör uppenbarligen, bl.a. för alt undvika dubbelarbete, helst vara samma befattningshavaresom omhändertar och frisläpper. Men verksamheten tar onekligen en del tid. Detbetyder efter.sätlande av andra göromål, och antagligen kan det inte begäras, atlbefattningshavaren skall ställa upp kvällar och , i vart fall ej om haninte får särskild ersättning härför. Resultatet torde under alla förhållandenbli en försämrig av kvaliteten på arbetet. /SR anför: överförande av omhändertagandet lill domstolarnaskulle kunna fåallvarligare konsekvenser än vad som är nödvändigt. Etl icke ringa antalomhändertaganden beror av alt skyddskonsulenten/övervakaren inte vet var denövervakade för tillfället befinner sig. När del väl är klarlagt kan mednuvarande system den omhändertagne, efter kontakt mellan skyddskonsulenten ochövervakningsnämndens ordförande, bli fri i slort setl genast. Skall beslutetfallas av domstol torde det kunna leda till att den omhändertagne får sitta ihäkte en eller i avvaktan på domstolens beslul, särskilt omomhändertagandet aktualiseras - vilket inte är ovanligt i anslutning till enhelg. anser - att, för den händelseövervakningsnämnderna avskaffas frågor om omhändertagande bör handläggas avåklagare. Åtskilligaremissinstanser har invändningar mot alt skyddskonsulenlen enligt denföreslagna ordningen skulle åläggas "dubbla roller". Nägra instanser,bland dem , tingsrätterna i och samtrikspolisstyrelsen anför all del skulle kunna medföra aUvarliga nackdelar förfrivården om skyddskonsulenten åläggs all svara för såväl stöd-, behandlings-och hjälpåtgärder som repressiva åtgärder, bland dem att spela rollen somåklagare vid domstol. Förslagelall skyddskonsulenterna skall ansöka och föra talan om skyddstillsynsundanröjande har under hänvisning till alt denna uppgift bör ankomma pååklagare, avstyrkts av riksåklagaren, överåklagaren i , lånsåklagarnai , , och , , ochMalmö tingsrätter, , kriminalvårdsnämnden, övervakningsnåmndernai och EskUstuna samt . Överåklagaren iStockholm, länsåktagaren i , och harsamma uppfattning beträffande talan om förverkande av villkorlig frigivning. Någraremissinstanser RA, hovrälten för övre , , Göleborgs ochMalmö tingsrätter samt har, i några fall med undantag förförslaget att skyddskonsulent skall kunna föra talan vid domstol, förklarat,att de under förutsättning atl övervakningsnämnderna avskaffas inte har någonerinran mot det i betänkandet upptagna förslaget Prop.1982/83:85 236 tillfördelning av de arbetsuppgifter som ligger på övervakningsnämnderna. Avde instanser som närmare har utvecklat en positiv syn på förslaget tillövervakningsnämndernas avskaffande kan nämnas att Föreningen anför atl'nämndernas arbete med tiden kommit att på sina hållstelna i former som har alltför lite med flexibel och verklighetsanpassadmänniskobehandling all göra. FöreningenSverige frivårdstjänstemän (majorUeten) anför. Föreningendelar gärna kommitténs uppfattning alt övervakningsnämnderna på många hålluträttat ett synnerligen värdefullt arbete. Det är därför förståeligt om mångasärskilt inom frivården, är negativt inställda till elt avskaffande avnämnderna. Å andra sidan har övervakningsnämndernas roll i kriminalvårdsarbetetallt sedan deras tillkomst 1965 ofta varit ifrågasatt och del framför allt medhänsyn till deras olikartade arbetssätt. Tyngdpunkten i nämndernas arbeteligger på frivårdssidan och fördelen med nämnderna är att de utifrånkännedom om övervakningsklientelel kan agera utan tidsutdräkt. De flesta av debeslut som fattas av nämnderna kan emellertid utan olägenhet fallas avskyddskonsulent. I reaUteten har de flesta skyddskonsulenler inom sina distriktsjälvständigt ansvarat för frivårdsverksamheten, varför det om nämndernaavskaffas egentligen blir en fråga om att formellt överflytta ansvaret tillskyddskonsulenterna. Föreningenhar sålunda inget atl erinra mot atl en verksamhet som bedrivs i nämndernaeffektiviseras, och att flertalet av dess uppgifter -undantagandes förverkande,undanröjande och omhändertagande - överförs till skyddskonsulenterna.Övervakningsnämnderna har etl individuellt ärendeansvar medankriminalvårdsstyrelsen och kriminalvårdsdirektörerna har ett generellt ansvarför verksamheten. Det råder emellertid oklarhet om ansvars-/kompelensfördel'.ungenmellan kriminalvården och övervakningsnämnderna. Del känns dock angelägel klarare än vad som är fallet fastställer skillnaderna i kompelensmellan dömande och verkställande funktioner. I regel saknar övervakningsnåmndernasåväl resurser som kunskaper för att kunna ulföra ledningsfunktioner i frivårdsarbetet.Tiden har länge varit mogen all överföra ledningen av frivården tillkriminalvårdsorganen. Förde kvarvarande funktionerna, som i allt väsentligtkan hänföras till de dömande, är del viktigt alt det skapas ett organ därinsatserna kan avpassas efter behovet i varje särskilt fall, och där ingripandenakan ske med snabbhet och konsekvens. För alt åstadkomma detta fmns del skäl somtalar för ett bibehållande av nämnderna, men förefaller en övervakningsnämndsorganisationalltför omfattande för uppgifter av så begränsad nalur som del här kan bli frägaom. Man kan givetvis tänka sig ha en nämndorganisation, där antalet nämnder ochpersoner i nämnderna reduceras. Detta skulle kunna medföra vissa fördelar istorstäderna, men klara nackdelar i landsorten, där stora reseavstånd och tillföljd därav dålig kännedom om förhållandena i enskilda ärenden utgör hinder föratt verksamheten skall kunna utföras pä ett riktigt säll. Som föreningenuppfattat situationen motiverar inle de begränsade uppgifter, som blir kvar hosnämnderna om ledningsfunktionerna för själva frivårdsarbetet överförs lill skyddskonsulenterna,ett bibehållande av nämnderna i dess nuvarande form. Som vi även framhållitinnebär en bantning av antalet nämnder klara nackdelar. Utifrån dessasynpunkter förefaller del logiskt atl beslul 1982/83:85 237 om förverkande, undanröjande och omhändertagande överförs tUlde allmänna underrätterna. Tingsrätterna saknar inte kännedom om frivårdensklienter och de bör vara väl skickade alt även besluta i frågor som förnärvarande ligger hos övervakningsnämnderna. Elt likartat system över helalandet förefaUer emeUertid inle ändamålsenligt. Storstäderna har specieUaproblem och den anhopning av ärenden som finns i storstadsområdena motiveraren särskild organisation i dessa. Föreningen finner det därför lämpligt föreslåatt det vid tingsrätterna i , och inrättas särskildavdelning, eller i förekommande fall flera avdelningar, som till övervägandedel får till uppgift att handlägga kriminalvårdsärenden. Endast elt fåtal remissinslanser har direkt uttalat någrasynpunkter på kriminalvårdsnämndens verksamhel. anför på sammaskäl som anförts beträffande övervakningsnämndernas bibehållande att kriminalvårdsnämndenbör bibehållas med oförändrade arbetsuppgifter. haremellertid, med hänvisning till alt man avstyrkt såväl förslagel omobligatorisk halvtidsfrigivning som övervakningsnämndernas avskaffande, anförtatt kriminalvårdsnämnden bör bibehållas. Enligt kriminalvårdsstyrelsensförslag bör nämnden behällas som beslutsorgan för villkorlig frigivning i vissafall och 34§-vistelse. har föreslagit alt den även ifortsättningen skall handha ärenden om villkorlig frigivning och beslut om 34§-vistelsersamt utgöra den centrala och slutiiga besvärsinslansen såväl när det gällerskyddskonsulenternas och övervakningsnämndernas beslut i frivårdsärenden somnär det gäller styresmans och regionchefs beslul i samband med villkorlig frigivning. En så gott som enhällig remissopinion har - samlidigt somman har betonat viklen av lekmannainflytande inom kriminalvården avstyrktinförandet av kriminalvårdsnämnder av den typ utredningen har föreslagit. Sommotivering har genomgående anförts att dessa inle skulle få någon meningsfulluppgift. Kriminalvårdsanstalterna utgör en sluten värld.Avskildheten förstärks av sekretessregler. Det föreligger därför behov avinsyn. Frivården är betydligt öppnare och där medverkar i stor utsträckninglekmän som övervakare och får insyn i verksamheten. Enligt 13 § kungörelsen(1974:248) med vissa föreskrifter rörande tillämpningen av lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt skall övervakare för inlagen, som efter frigivning skallstå under övervakning, beredas tillfälle atl besöka den intagne i anstalten.Därigenom får övervakaren insyn även i anstaltsvården. Medborgarinflytandetinom kriminalvården utövas nu genom styrelse, lekmannaövervakarnasamt de nämnder som Prop.1982/83:85 238 fungerar på vissa speciella områden inom kriminalvårdensverksamhet, nämligen nämnder för arbetsmarknads- och fackliga frågor (NAFF),nämnder för idrotts-, bildnings- och besöksverksamhet (NIBB) samt nämnder förandlig vård (NAV). Allmänhetens intresse av insyn är pä så vis redantillgodosett. Möjligheterna till insyn är också tillräckliga. DärtiU kommer atlolika myndigheter har skyldighet alt kontrollera verksamheten. Del maneventuellt borde göra är att öka JK:s och JO:s resurser för inspektion avkriminalvården. Om de föreslagna kriminalvårdsnämnderna inrättas uppstår läll kompetenskonflikler.Dessutom föreligger risk för dubbelkommando som får menlig inverkan påverksamheten inom kriminalvården. Uttalat positiva till de nya nämnderna är endastlänsåklagarna i och län samt landstingsförbundet. Enligtlänsåklagaren i län synes sålunda förslaget vara bra, om det utöverinsynen syftar till att öka effektiviteten inom kriminalvården och mycket varavunnet om nämndema också blev en förmedlande länk i kontakterna mellan intagnaoch personal inom de myndigheter som berörs. 4.4 Särskilda förslag vid remissbehandlingen Några remissinslanser har lämnat förslag tillrationalisering av de nuvarande nämnderna. anför att vissa ärenden av utpräglat rulinbelonadbeskaffenhet, såsom förordnande av övervakare och passärenden, ulan olägenhetkan överföras lill skyddskonsulenlerna och all antalet ledamöter i nämndernakan begränsas lill två. Liknande synpunkter anförs av övervakningsnämnderna iStockholm, och . föreslår atl nämndernabefrias från uppgifter av rent rutinmässig karaklär och all antalet nämnderhalveras. Sammansättningen bör då beslå, förutom av lagfarna ledamöter, avpolitiskt valda lekmän. Kriminalvårdsstyrelsenhar framlagt ett mera fullständigt förslag för nämndverksamheten. Förslagetinnebär bl.a. all nuvarande 49 nämnder jämte avdelningar reduceras till 24jämte avdelningar. Angående innebörden av förslaget anför styrelsen bl. Övervakningsnämnderna behålls i en modifierad ochreducerad form, innebärande att nämnderna för frivården fattar beslut om åtgärder vid misskötsamhel, som innebär frihetsberövande, ävensom beslut om intensivövervakning. Däremot bör i enlighet med kommitténs förslag mindre ingripande beslut som övervakarförordnanden, varning, föreskrift och hämtning av klient fattas av skyddskonsulenten. Nämnderna föreslås vara besvärsinslanser för dessa beslul. Hovrätt föreslås kunna överpröva nämndernas beslut om förverkande av villkorligt medgiven frihet och villkorligt fängelse p.g.a. misskötsamhel samt beslut om inlensivövervak ning. Nämnderna föresläs geografiskt följa landstingsindelningen men med möjlighel atl inom storstadsområdena och där så i övrigt behov föreligger verka på flera avdelningar.- Nämnden bör förutom ordföranden och 1982/83:85 239 dennesersättare, som skall vara domare, beslå av två ledamöter som jämte suppleanterutses av . Styrelsen vill i detta sammanhang påtala nödvändighetenav att en gemensam huvudman utses för nämnderna och att gemensamma regler ochföreskrifter utfärdas för administrationen av verksamheten. Med hänsyn tUluppgifternas huvudsakliga domslolskarak-tär föreslås somhuvudman. Kanslifunktionen bör bli fast knuten lillskyddskonsulentorganisationen och de inrättade extra Gänsternaersättas med motsvarande anlal fasta Gänster. Föranslaltssidan föreslår styrelsen att övervakningsnämnderna i av styrelsenföreslagen form fullgör uppgiften som insynsmyndighet. Detta kan lättast skegenom att nämnderna bibehåller den uppgift som de redan nu har atl regelbundetbesöka alla kriminalvårdsenheler inom sitt verksamhetsområde somderas befogenhet att därvid kontrollera verksamheten utvidgas. Den reduceradenämndorganisationen skulle därmed icke blott kunna tillgodose intresset av attöka medborgarnas insyn i och inflytande över myndighetsutövning inom kriminalvärdenulan även verka för en ytterligare integration mellan anstalt och fri vård.Reduceringen av antalet nämnder, minskningen av antalet ledamöter ochomfördelning av vissa arbetsuppgifter bör enligt styrelsens bedömande innebära väsenlligllägre kostnader för nämndverksamheten och därmed i betydande utsträckningtillgodose de önskemål ur besparingssynpunkl som framfördes itill-läggsdirektiven. TCOanser all de av kommittén föreslagna kriminalvårdsnämnderna bör tillförasstörre resurser än enligt förslagel och anför. Ellslörre lekmannainflytande bör eflerslrävas inom kriminalvården och TCO föreslårdärför all styrelser inrättas som fömtom atl erhålla insynsmöjlighetertilldelas adekvata arbetsuppgifter och beslutanderätt i frågor som rör verksamheten,dock ej beslul rörande enskilda klienter. TCO är medveten om svårigheterna medinrättande av denna form av beslutsorgan eftersom kriminalvårdsverket haren starkt centraliserad uppbyggnad. Del bör emellertid enligt TCO:s meninginte vara omöjligt an överväga förändringar i delta system och skapa en störredecentralisering. Därmed skulle också lekmannastyrelser inom kriminalvården fäadekvata och tillräckliga arbetsuppgifter. Detta bör bli en uppgift för delfortsatta utredningsarbetet i kommittén. ÄvenLO har utvecklat sin syn på lekmannanämnder. Utredningenhar fåll tilläggsdirektiv alt föreslå ett avskaffande av övervakningsnämnderna.LO kan för sin del inle acceptera förslagel. som t.ex.socialberedningen fåll i uppdrag att komma med förslag om förstärkning avrättssäkerheten och medborgarnas insyn i frågor som har med den psykiatriskatvångsvården atl göra föreslås här atl man går motsatt väg inom kriminalvården.Överhuvudtaget har del varit något av etl svenskt kännemärke sedan lång tidtillbaka att ha insyn och inflytande i vårdapparaten från utomstående organ. LOanser därför all övervakningsnämnderna ska kvarstå. Iutredningen föreslås i stället för övervakningsnämnderna etl nytt organ somenbart blir ett insynsorgan. LO är myckel kritisk lill alt inrätta organ medenbart insynsuppgifler och inga beslutande funktioner. 1982/83:85 240 altdet kommer att bli uppdrag som upplevs som betydelselösa, vilket kommer attpåverka både rekrytering, status och arbetsresultat för organet. LO vill istället föreslå all övervakningsnämndernas uppgifter vidgas och att man t. ex.får skyldighet att företa inspektioner på kriminalvårdens myndigheter. Dessainspektionsrapporter bör sedan delges och dess lekmannaslyrelseoch skulle på så vis kunna utgöra underiag för ändringar av föreskrifter ochdirektiv. Meddenna vidgade uppgift att utöver alt vara ledningsorgan för frivården ochfatta beslut i enskilda ärenden också ha insyns- och inspektionsuppgifter iförhållande lill kriminalvården i övrigt kan del vara lämpligl allövervakningsnämnderna byter namn lill förslagsvis kriminalvårdsnämnder. Delcentrala organet skulle då kunna kallas . Omnågra förändringar i besparingssyfte ska göras bör de i så fall inriktas på altskära ner antalet nämnder. Lämpligen kunde man ha en nämnd inom varjelandstingsområde, möjligtvis flera i . Därmed skulle landslingenkunna bli valkorporationer, som man ju är till flera andra organ,som ligger utanför själva landstingsverksamheten. bör det övervägasom inle lekmannamedverkan i nämnderna skulle kunna breddas ytterligare t.ex.genom uppdelning på flera avdelningar. LO anser också alt det bör utredasvidare om inle de av oss föreslagna nya kriminalvårdsnämnderna ytterligareskulle kunna få vidgade uppgifter och t.ex. kunna fatta beslul i åtminstonevissa av de uppgifter som föreslogs i den s. k. Alexanderssonska utredningen. 5 Kostnader och rationaliseringsvinster Remissinslansernahar - med undanlag av -begränsat sina synpunkter päkostnads- och rationaliseringsvinster lill förslaget om övervakningsnämndernasavskaffande. Åtskilligaremissinstanser har ifrågasatt om övervakningsnämndernas avskaffande verkligenskulle medföra några större besparingar. Statskontoretdelar i och för sig bedömningen all ell avskaffande av övervakningsnämnderna, som beräknas kosta , på kort sikt bör leda lill vissa besparingar. Statskontoret vill dock peka på några osäkerhetsfaktorer vid denna be dömning. Som kommittén anfört torde t. ex. kostnaderna för kansli personal, , komma atl kvarstå. Andra osäkerhets faktorer är t.ex. kostnaderna för de föreslagna nya kriminalvårdsnämn derna, vilka kostnadsökningar kan bli aktuella inom frivården och dom stolsväsendet på grund av all arbetsuppgifter förs över dit saml fängdse slraffkommitléns och frivårdskommitténs kommande förslag. Fängelse straffkommiltén förutskickar t. ex. alt man kan komma all på nytt la uppfrågan om lekmannanämnder. Nya frivårdspåföljder kan bli aktuella inom ramenför frivårdskommitténs arbete. Täta ändringar i frivårdens arbetsuppgifter ochorganisation kan dessutom leda lill extra kostnader och extra belastning påberörd personal. Prop.1982/83:85 241 Att ett avskaffande av övervakningsnämnderna skulle i elt slörreperspektiv kunna leda lill några nämnvärda kostnadsbesparingar är inte realistisktall föreställa sig. Den direkta besparingseffekten härav skulle enligtuppgifter som redovisas av fängelsestraffkommiltén (SOU 1982:92 s. 172 O kunnauppgå till som högst ca 7 milj. kr. i dagens penningvärde, motsvarande arvodenoch reseersättningar till nämndernas ledamöter och sekreterare. Någon kostnadsminskning vad gäller kanslipersonalen kanman av naturliga skäl inle räkna med. Även i fråga om den nämnda besparingenpä arvodessidan kan man emellertid ställa sig tvivlande. Del måste nämligenbeaktas atl de arbetsuppgifter som nämnderna utför - för elt i förhållande lillarbetsprestationerna tämligen blygsamt arvode - inle försvinner ulan får övertasav andra organ. All räkna med all detta kan ske ulan all del uppkommerökade kostnader hos dessa andra organ av åtminstone samma storleksordning somde bortfallande arvodena till nämndernas ledamöter synes övervakningsnämndenhelt otroligt. Del år alt förvänta att det kommer atl resas kravfrån bl.a. skyddskonsulenlernas och anslallsdirektörernas sida om högre löntill följd av de ökade och mer ansvarsfyllda arbetsuppgifter som skulle åläggasdem. Sådana krav torde i längden inte kunna motstås. Inte heller är delrealistiskt alt tro atl domstolarna i dagens synnerligen ansträngda lägeskulle kunna ulan personalförstärkningar tillföras de ytterligare uppgiftersom frivårdskommittén och fängelsestraffkommiltén föreslår. Härvidlag bör ocksåbeaktas alt del vid ett förverkligande av förslagen skulle uppkomma ökadarbetsbelastning inle enbart för den handläggande personalen, dvs.skyddskonsulenter och domare, ulan i än större utsträckning förkanslipersonalen. Dessa skulle nämligen få överta hela det arbete med bl.a.beredning, dokumentation och renl expeditionella åtgärder somövervakningsnämndernas sekreterare svarar för. Sammanfattningsvis menaralltså nämnden atl inle heller kostnadssynpunkten utgör någon särskild stabilgrund för alt genomföra det förslagna avskaffandet av övervakningsnämnderna. Liknande synpunkter framförs av hovrätten för ÖvreNorrland, länsåklagaren i , och Göleborgstingsrätter, övervakningsnämnden i , TCO, /SR och . har gjort vissa beräkningar av dekostnadsökningar som kommitténs förslag enligl verkets mening skulle komma allbelasta domstolarna. Förslagen innebär----- att icke obetydliga delar avnämndernas upp gifter överförs tiU i första hand tingsrätterna. Av den till betänkandet fogade bilaga 2 framgår att övervakningsnämnderna 1980 fattade beslut om omhändertagande i drygt 1 300 fall saml att nämnderna beslutade om förverkande av villkorligt medgiven frihet i 59 fall. Dä förslaget även innebär en utvidgning av institutet omhändertagande torde antalet sådana ärenden komma att öka. Regionchefs, skyddskonsulenls och riksanstalts chefs beslut om viUkorlig frigivning, prövotid, övervakare m.m. skall dessutom kunna föras tiU allmän domstol för prövning. 16 1982/83. Prop.1982/83:85 242 stolarnas arbetsläge är emellertid nu sådant atl det ärbefogal alt säga atl domstolarna inle kan klara av fler arbetsuppgifter medmindre de tillförs resursförstärkningar. Med ledning av de sifferuppgifter somkommittén redovisar i betänkandet har DV försökt göra en bedömning av det antalGänster som behöver tillföras de allmänna domstolarna för alt möta de nya mållyperna.DV har därvid utgått från all målen generellt setl är av tämligen okomplicerad karaklär.DV har funnit atl del nödvändiga tillskottet av Gänster kan beräknas lill tio,fördelade på tre domarGänsler, tre Gänster för prolokollförare/tingsnolarie samlfyra biträdesGänster. Dessa Gänster svarar mot en årlig lönekostnadav cirka I . DV vill erinra om att de allmänna domstolarna undersenare år fått vidgade arbetsuppgifter i samband med rättshjälpsreformen ochden nya ulsök-ningslagstiflningen. genomförande av kommilténs förslag förutsällerdärför ell resurstillskott till lingsrälterna. Beträffande inställning hänvisas lillavsnitt 5.2. Övervakningsnåmnden i säger sig vara övertygad om allrisken för ökning i ålerfallsfrekvensen med därav följande kostnader somsystemet med obligatorisk frigivning medför på kort lid kommer all äta upp denvinst som man tror sig göra med övervakningsnämndernas avskaffande. i har principiella invändningar molelt ekonomiskt belraktelsesält på området. Över huvud laget finner övervakningsnämnden all siatsfinansiellahänsyn, vilka väl ej direkt uttalats men som ändå tydligt ligger bakom mångaav förslagen, erhållit en alldeles för stor betydelse för förslagens närmareutformning. Det är enligt nämndens mening väl riktigt att kriminalpolitiken inlekan få kosta hur mycket som helsl. Men alt lägga kortsiktiga ekonomiskaöverväganden och förhoppningar om besparingar under nästkommande budgetår lillgrund för utformningen av samhällels kriminalpolitik synes mindre välbetänkt.Vid fastläggandet av denna bör man rimligen arbeta på än elt drygtbudgetär framåt och bör lämpligen även andra synpunkter än renl ekonomiskakunna las i beaktande. Även ur samhällsekonomisk synvinkel kan för övrigtifrågasättas det kloka i kortsiktiga besparingar av statens utgifter vilka kanleda till betydligt större kostnader inom andra områden av samhället. Avgörandebör vara möjlighelerna all förebygga och beivra brott saml hindra återfall ibrottslighet, inte kostnaderna för all driva elt rättsväsen och en kriminalvårdmed en rimlig och lämplig struktur och omfattning. har förklarat sig inte kunna påalla punkter godta frivårdskommitténs beräkningar av klienlanialet. Framför allt måste man ta hänsyn lill att klienlanialetinom frivården del ökat från 15400 lill 17000. Av ökningen är ca I000 skyddstillsynsdömda, resten villkorligt frigivna. Frivårdskommitténberäknar vidare del antal klienter som vid förslagels genomförande skulle fä eltårs över- Prop.1982/83:85 243 vakning i stället för två till 2500. Styrelsen menar alt1250 är en mer realistisk siffra med hänsyn lill alt i gruppen 2500 ingår eltrelativt stort antal som med nuvarande regler får konsumlionsdom år 2. Dessaskulle med de nya reglerna få ny skyddstiUsyn. Styrelsen anser vidare alt frivårdskommitténunderskattat den grupp som kan komma atl dömas lill villkoriigt fängelse ochöverskattat den grupp som skulle kunna få straffvarning i stället för skyddstiUsyn- del senare med hänsyn lill alt domstolarna redan nu dömer fler personer med någoltveksam prognos lill villkorlig dom.