prop · G603163 · 1982-12-31 00:00:00 — - ÖB påpekar att fortifikationsförvaltnigenär central förvaltningsmyndighet i fråga om anskaffning, drift Pch underhäll m.m. av försvarsmaktens larmsystem Pch all förvaltningen på uppdrag av ÖB och isamverkan med försvarsgrenarna och utför en omfattandeprov- och försöksverksamhet. Den kompetens i berört avseende som finns inomförsvarsmakten bör enligt ÖB utnyttjas. ÖB föreslår mot den bakgrunden att materielföreskrifter,såvitt avser försvarsmaktens 1982/83:163 67 larmanläggningar,utarbetas av i samråd med överbefälhavaren. som rör anläggningarnas drift pch underhåll saml utbildning av denperspnal som kommer i kontakt med den bör enligt ÖB utarbetas av vederbörandemilitära myndighet i samråd med berörd polisstyrelse. NOdelar i och för sig utredningens uppfattning att en utökad konlroll av larmanläggningarnastekniska kvalitet bör kunna reducera antalet falsklarm. NO framhåller dockbetydelsen av alt kvalitetskraven utformas och fillämpas på ett sådant sätt attproduktutvecklingen och den fria konkurrensen inom larmområdet inte sätts ifara. NO påpekar vidare all del är angeläget att de svenska normerna förlarmanläggningarna i största möjliga utsträckning anpassas fill förekpmmande internatipnellanormer pä delta område, eftersom i annat fall tekniska handelshinder kanuppkomma. Viktenav atl eventuella föreskrifter om larmanläggningar av handelspolitiska skälutarbetas med beaktande av internationella normer betonas även avkommerskollegium. Åtskilligaremissinstanser avstyrker utredningsförslaget i den här delen. ,, och anser för sin delatt polisen inle bör belastas med uppgiften alt utfärda föreskrifter förlarmanläggningarnas tekniska kvalitet. Del behov som kan finnas altstandardisera larmanläggningar och därtill hörande komponenter tUlgodoses,enligt vad som framhålls, f. n. genom del arbete som bedrivs inom Svenska ElektrotekniskaKommittén (SEK) och Inter-nafional Electrotechnical Commission (lEC). anser att föreskrifter om saluföring, upplåtelse och överlåtelse avlarmanläggningar skulle utgöra ett opåkallat ingrepp i näringsfriheten påområdet. Föreningen vänder sig också mot utredningens uppfattning att pplisenskulle ha särskilda kunskaper på området. Eventuella föreskrifter bör enligtföreningen under alla förhållanden las fram i en samrådsgmpp, där bl.a.företrädare för larmbranschens företag och andra organ med anknytning tilllarmanläggningar ingår. ställer sig tveksamt till utredningens förslag i denna del.Verket efterlyser en närmare analys av motiven till den föreslagna regleringensamt konsekvenserna därav. Beträffande till polisen direklanslulnalarmanläggningar kan polisen enligt verket utan någon särskild lagstiftninguppställa erforderliga tekniska krav. Verket delar inte heller utredningensuppfattning angående behovet av en obhgatorisk typprovning utan anser attkvalitetsförbättringar på larmprodukter kan näs på frivillig väg. och anser alt det är alltför vanligt atl ropa på tekniskabestämmelser och provning som botemedel mot de onödiga larmen trots attunderlagen för detta är osäkra. Kompp-nentnormer med krav pä prpvning är enligtförbundet dyrbara i tillämpning 1982/83:163 68 pchkan hämma den tekniska utvecklingen. Förbundet framhåller vidare atlförsäkringsbolagen, pavsett lUlkomslen av offentliga föreskrifter som kan kommaall lägga tyngdpunkten på skydd mot onödiga larm och sanitära ölägenheter,måste kunna ställa ytterligare krav syftande till att säker-stäUaanläggningarnas skademinskande effekt. påpekar alt den organiserade larmbranschen arbetar efter regleroch krav uppställda av FSAB, dvs. försäkringsbolagens gemensamma organ där manenats om vissa normer för materielkvalilé och projekterings- och instaUationskompetens,och att man kan bygga vidare på FSAB:s regelsystem, om nya föreskrifter skallutarbetas. SAFställer sig också avvisande till utredningens förslag liU reglering. Frånsettdel tveksamma i alt förvaltningsmyndighet ges befpgenheter alt utfärdaföreskrifter pm bl. a. användning och saluföring av larm, är det enliglföreningen med ett sådant förfarande stor risk för en onödig och tungrodd byråkratisering.- Liknande synpunkter framförs av . 2.6Begränsning av rätten att direk.tansluta larm till polisen Någraremissinstanser ansluter sig i princip till utredningens förslag att poUsstyrelsernaskaU få möjUghet att begränsa rätten till direktanslutning av överfalls- ochinbrottslarm hos polisen samt alt sådan anslutning av inbrottslarm i huvudsakbör tillåtas endast när del gäller viktiga objekt inom totalförsvaret. Uttalandeni denna riktning görs av bl.a. BRÅ, SAF, och . När det gäller frågan omdirektanslutning av överfallslarm framhåller bankinspektionen atl man inte kemacceptera, att skyddet mot överfall försämras i banker och liknande lokaler.Inspektionen anser att det är nödvändigt för bankema atl pä oförändrat sätt få direklanslutasina larmanläggningar tiU polis och kan inte gpdta någpn undersökningspliktför larmföretag eller en vUlkprad utryckningsskyldighet för pohsen när det gällerdessa larm. Inspektionen jDåpekar särskilt alt bankpersonal och kunder vid eltbankrån regelmässigt utsätts för stor fara, ibland livsfara, och atl de i ensådan situatipn har rätt all räkna med omedelbar polishjälp. Liknande synpunkerframförs av bl. a. , , TCO och polisstyrelsen iHelsingborg som även anser atl rätten till direklanslutning av överfallslarm inlebör förvägras någon som gör sannolikt atl han riskerar rån eller överfall. Apoteksbolagetframhåller att man för apotekens del även i fortsättningen vill ha enmöjlighet att direklansluta överfaUslarm tUl pohsen. framhåller att man sedan en längre lid tillbaka har haft eninriktning att i möjligaste mån låta larmen från inbrotts- och överfallsanläggningargå till larmcenlraler och alt direklanslutning av larm 1982/83:163 69 fillpohsen har därmed successivt minskal. Förbundet påpekar också att det finns orterdär direklanslutning av larmanläggning från butiker och vamhus till polisenvarit enda allernalivel och att det är angeläget atl man får ha kvar dennamöjlighet. Rikspolisstyrelsendelar inte utredningens uppfattning att direktanslutning av inbrottslarmnormalt bör tillåtas endast när del gäller viktiga objekt inom totalförsvaret.Styrelsen anser atl möjlighet till direklanslutning av inbrottslarm fortfarandebör föreligga beträffande banker, ppst pch apptek saml atl i fråga om övrigaobjekt en restriktiv prövning bör äga mm med utgångspunkt från skyddsbehovet idet enskilda fallet. Liknandesynpunker framförs av bl. a. postverket, , riksbanken.Bankföreningen, , , , ,TCO och bankinspektionen som bl. a. påpekar att bankerna erfarenhetsmässigtlöper stor risk för brottsliga angrepp beroende på de stora värden de förvararoch atl det är nödvändigt för verksamheten alt bankerna förvarar stora penningsummori bankkontor, serviceboxar och penningaulomater. Inspektionen framhållervidare att allmänheten använder sig av bankfack för säker förvaring avvärdefull egendom och alt inspektionen från nu anförda utgångspunkter inle kan accepteraen väsentlig nedrustning av polisskyddet. Postverketpekar särskilt på atl hemliga handlingar under postbefordran kan finnas ipostlokaler och alt de enligl gällande instmktioner skaU förvaras i larmskyddadevalv/värdeskåp med inbrottslarm kopplade till polisen. Verket belyser också, ilikhet med , riskerna för s. k. early - morning - rån,karaktäriserade av atl gärningsmannen bryter sig in i lokalen under ickeöppethållandetid och inväntar personalens ankomst för att tvinga den att utgepengar - situationer, där den nuvarande direkt-anslutningen av inbrottslarm harvisat sig effektiv. ställer sig tveksamt till utredningens förslag i denna deloch framhåller bl. a. atl direklanslutning av inbrottslarm bör tillåtas, om fillverkareoch detaljhandel kan presentera larmanläggningar som fyller krav på minimalarisker för falsklarm. Förbundet understryker även vikten av atl nuvarandeinnehavare av anläggningar med direktanslutning även i fortsättningen får anläggningar kvar. Liknande synpunkter i fråga om sådana anläggningarsom f.n. är direktanslutna framförs av , medanApoteksbolaget i princip accepterar utredningens förslag alt inte tillåta direklanslutningav inbrottslarm på apotek. 505Alarmering AB anser alt inga larm - vare sig överfalls- eller inbrottslarm -bör anslutas direkt till polisen. Enligt bolagel kan man göra stora besparingargenom all i stället använda larmcenlraler, som kan erbjuda polisen en rationellmottagning och förmedling av larm. , som ansluter sig tillutredningens förslag rörande överfaUslarm, framför en liknande uppfattning ivad avser anslutning av inbrottslarm. Prop.1982/83:163 70 Några remissinstanser kommenterar utredningens förslag atlpolisen skall kunna ålerkaUa tillstånd till direklanslutning för bl.a.anläggningar som avger obefogade larm. , , och förklarar sålunda att man inte motsätter sig all polisentemporärt kopplar bort anläggningar som utlöst upprepade falskalarm samt påpekar att erfarenheter från visar att en sådanordning drastiskt kan minska falsklarmen. hävdar en motsatt uppfattning och anserall förslaget är oacceptabelt. måste anläggningarna åtgärdaspå annat sätt för alt inte personalen skall lämnas oskyddad. 2.7 Begränsningar av polisens utryckningsskyldighet 2.7.1 Kontroll av larmorsak Utredningens förslag innebär här att polisen inte skallvara skyldig alt rycka ut vid larm från anläggningar som inle är direklanslulnamed mindre än att larmorsaken har kontrollerals och det därvid har framkommitatt en polisinsats är nödvändig. Bevakningsföretag eller andra företag som åtarsig att ta emot larmsignaler skall enligl förslaget få betala kostnaden förpolisutryckningen, om föreskriven kontroll inle har gjorts. Förslaget harfått ett blandat mottagande av remissinstanserna. Flera instanser ansluter sig fill huvuddragen i förslaget.TiU dessa hör bl.a. RA, kammarrätten i , ,, polisstyrelserna I Lunds, , ochSundsvalls polisdistrikt, , . , ,, . anser att förslaget är väl avvägt ochpåpekar att de polisresurser som sålunda frigörs bör kunna användas för meraangelägna polisiära uppgifter. Liknande synpunkter framförs av polisstyrelseni . , ochpolisstyrelsen i polisdistrikt, som särskilt betonar alt förslagetmedför fördelar i glesbygder och geografiskt stora polisdistrikt, där larmobjeklenkan ligga på stort avstånd från polisstationen. Polisstyrelsen i polisdistrikt har en liknandeuppfattning och framhåller atl antalet objekt som är inbrottslarmade med ensådan ordning bör kunna reduceras eller atl tillväxttakten i vart fall börkunna minska på sådana platser där larmförelag inle kan erbjuda någon resursför förkon-iroll. Polisstyrelsen i Lunds polisdistrikt anser alt det inleräcker om enbart bevakningsföretag eller förelag som annars åtar sig atl förandras räkning ta emot signaler från larmanläggningar kan åläggas att betalautrycknings- Prop.1982/83:163 71 kpstnaden, om kontroll av nödvändigheten av bistånd frånpolisen inle företagits. Styrelsen framhåller atl många inbrottslarm ärkopplade till privatpersoner och atl utvecklingen inte torde ge anledning tillannat antagande än att privata inbrottslarm även kommer atl öka. Föralt kunna nedbringa falsklarmsfrekvensen även för sådana larm är det enliglstyrelsen av särskild vikt att även privatpersoner åläggs ersättningsskyldighet,om larmsignal vidarebefordras utan kontroll. och anser att pmfatt-ningenav bevakningsförelagens konlrollskyldighet bör preciseras närmare men attallmänheten ä den andra sidan alllid bör kalla på polisen, när man misstänker eltinbrott eller ett inbrottsförsök. Föreningarna påpekar vidare att det kan bhlättare för tjuvar alt arbeta ostört, om de invaggas i tron att allmänheten inlefår eller vill ringa till polisen. Även anser atl det ärviktigt alt man inte ställer alltför stpra krav på allmänheten, när det gäller kpntrollav larmorsak. Föreningen pch Föreningen framhåller att del är av väsentlig betydelse att den enskilde inleuppfattar sin skyldighet på sådant sätt atl han skaU överta pplisens uppgifteroch att han inte heller får agera så att han utsätter sig för risker eller attpolisens möjligheter alt göra ett effektivt ingripande försvåras. pch finner detmotiverat all pröva den föreslagna begränsningen av polisensutryckningsskyldighet även om åtgärden kommer att innebära en tids- och effeklivilelsförluslmen fömtsätter att lagen lUlämpas med hänsynstagande fill lokalaförhållanden och att frågan omprövas med hänsyn tillerfarenheter från tUlämpningen. Därtill påpekas all förslaget kommer atlmedföra en kraftigt ökad efterfrågan pä tjänsten all kontrollera larmorsak,varvid inte bara bevakningsförelag ulan även andra entreprenörer torde kpmmaalt bh anlitade något som gör del påkallat atl hålla utvecklingen på deltaområde under uppsikt. Flertalet remissinstanser ställer sig emellertid generelltavvisande fill förslaget att begränsa pplisens utryckningsskyldighet på angivetsätt. Uttalanden i den riktningen görs av bl.a. ,länsåklagarna i och , , ,statskontoret, brandnämnden, i , polisstyrelserna iStockholms, och polisdistrikt, ABAB, Kooperativa förbundet.Larminstallatörernas förening. , , , , pch TCO. anser att förslaget strider mpl den gmndläggandeprincipen att upprätthållande av allmän prdning och säkerhet i samhället är enpolisiär arbetsuppgift som inte kan överlåtas på annan. Styrelsen framhåller ianslutning liU delta att polisen har skyldighet all ingripa vid misstanke pmbrott och alt en signal från automatisk inbrottslarmanläggning i 1982/83:163 72 principgmndar en sådan misstanke. Styrelsen kan inle dela utredningens uppfattning allpolisen i dessa fall skall befrias från primäransvaret att ingripa för alt sökagripa gärningsmannen och kan inle heller acceptera alt. det anförtros ålrepresentanter föi: enskilda företag alt avgöra om brottsmisstanke föreliggeroch först om så bedöms vara faUet tillkalla polis. -Liknande synpunkterframförs av BRÅ, brandnämnden, i och polisstyrelseni polisdistrikt. Polisförbundetanser all utredningen genom det aktuella förslaget lägger ett mycket tungtansvar på.såväl den enskUde medborgaren som på den enskUde företagaren allskydda sina egna malerieUa värden. Skyddet i detta avseende är enligt förbundeten del av en gmndlrygghel spm det är samhällets uppgift atl sörja för. Genomförslaget till begränsad utryckningsskyldighet har polisen - framhållerförbundet - getts en rätt att avstå från alt undersöka en indikation på enbrottsmisstanke av det skälet atl objektsinnehavaren eUer dennesställföreträdare inle på ett filtfredsställan-de sätt kunnat styrka atl ettbrott har begåtts eller alt del pågår, och del yttersta skälet för detta är atlcbjektsinnehavaren valt att skydda sin egendom med en larmanläggning i ett brottsförebyggandesyfte. Den objektsinnehavare som därempl avstår från ett sådant möjligt skyddoch i stället förlitar sig på omgivningens uppmärksamhet kan, under fömtsättningall underrättelsen når polisen på annat sätt än genom larm, förlita sig på enpolisinsats vars egentliga s)ffte i primärskedet är alt bekräfta eUer vederläggabrottsmisstanke. Utredningens förslag i det här avseendet kommer enligtförbundet alt indirekt påverka strävandena i del brottsförebyggande syftet påett mindre angeläget sätt. Ävenlänsåklagaren i påpekar atl förslaget innebär att konlrollskyldighetålägges inte bara bevakningsföretag som åtagit sig all la emot larmsignalerulan även var och en som underrättar polisen om atl larm har utlösts från en larmancrdning.Enligt länsåklagaren kan man knappast begära av enskilda atl de undersökerorsaken till ett larm innan polisen underrättas - något som även kan varaförenat med risker. En sådan skyldighet skuUe säkerligen medföra alt i och försig önskvärda underrättelser fill polisen kommer att utebli. Länsåklagarenanser atl elt tips till polisen om alt elt larm har utlösts inle bör behandlaspå annat sätt än vilken underrättelse som helst all ett brott kan misstänkas. Synpunkterav liknande slag framförs av flera andra remissinstanser -bl.a. ,polisstyrelsen i polisdistrikt, ABAB, , , och sistnämnda remissinstansema framhåller särskilt atl banktjänsteman inle ärutbildade för uppgiften atl utföra den kpntrpll del här är fräga pm. MpI bakgmnd.av de risker för fysiskt våld,tagande av gisslan etc, spm finns i sammanhanget kan del inte heller vara enuppgift för bankerna att utbilda sin perspnal för sådana uppgifter. Bankprganisatipnernaanser delta vara en pplisiär uppgift. Prop.1982/83:163 73 Flera remissinstanser bl. a. ,, polisstyrelserna i och polisdistrikt,statskontoret, saml de nämndabankorganisationerna framhåller att den försening av polisens ankomst fillbrottsplatsen spm förslaget skulle medföra även innebär att brottslingarna kanarbeta ostörda under längre fid än vad som f.n. är fallet och atl förslagetdessutom får en negafiv inverkan på polisens möjligheter atl klara upp brottet.Polisstyrelsen i påpekar, som tidgare har nämnts, attcirka 750 larm var korrekta i Pch alt 278 gärningsmänkunde gripas på bar gärning av pohsen med anledning av dessa larm. Styrelsenbefarar att elt genomförande av utredningens förslag leder till att polisenlarmas i så sent skede all gärningsmännen för del mesta hinner lämnabrottsplatsen med sitt byte. Systemet kommer enligt styrelsen att inverkamenligt på polisens förstahandsåtgärder, försämra skyddet för rältsägaren ochminska larmanläggningamas preventiva värde. Mot förslagetriktas även den principiella invändningen all det kan vara ägnat att leda tillinrättande av ett slags privata polis- eller bevakningskårer. Uttalanden i denriktningen görs av bl.a. statskontoret, i (majoriteten), polisstyrelsen i polisdistrikt, och framhåller exempelvis TCO alt förslaget leder till en utveckling med enökad andel mobila bevakningsenheter med den principiellt tveksamma uppgiftenall kontrollera humvida brott har begåtts eller ej, något som i sin lur kanmedföra ett etablerande av en slags B-poliskår som kommer att ställakrav på speciella befogenheter och speciell utmstning och beväpning för attkunna fungera i sin uppgift under skyddade förhållanden. TCO anser att en sådanutveckling är mer angelägen all motverka än att understödja. Organisationenanser all det även för framliden bör vara samhällets och ytterst polisensskyldighet atl ingripa om det kommer till pohsens kännedom att ett brott kanmisstänkas äga mm. Även ABAB och påpekar alt förslaget innebär altnya arbetsuppgifter läggs på väktarkåren. framhåUer alt det börövervägas om icke ytterligare lagstiftningsåtgärder erfprdras för atl förslärkarättsskyddet och utvidga befogenheterna för väktare. Bolaget betonar samtidigtatt omfattningen av ett sådant eventuellt utbyggt skydd respektive vidgadebefogenheter måste bli beroende av hur pass omfattande kontrollen skall varaför att styrka misstanke om brott. 2.7.2 Lägre prioritet för vissa larm Utredningen har i denna del föreslagit atl polisen genomen särskild lagbestämmelse ges möjlighet att i det löpande arbetet nedpriorileralarm från anläggningar som tidigare avgivit onödigt larm. Polisstyrelsen i anser för sin del att man börgå ännu längre och helt avstå från utryckningar till objekt med ständigtåterkommande falska larm. 1982/83:163 74 Utredningsförslaget får stöd även av några andraremissinstanser. Sålunda anser att utredningens förslag ombegränsningar av polisens utryckningsskyldighet i dess helhet är väl avvägt. ABAB,brandskyddsföreningen och ställer sig bakom för-, slageti den här delen. Polisstyrelsen i är tveksamtill alt begränsa polisens utryckningsskyldighet vid överfallslarm. Styrelsenpåpekar att hotet i dessa fall, om det är verkligt, är direkt riklat mot enmänniska och pfta av allvarlig art och att ett polisingripande måste skeomedelbart, pm det skall vara till någon nytta. - Liknande synpunkter framförsav . Kammarrätten i anser att en bestämmelse avangivet slag närmast hör hemma i polisinstruktionen. Enligt kammarrätten kan det vidare inte vara tillräckligt atlonödigt larm har förekommit någon enstaka gång, kanske för lång lid sedan -fråga bör vara om onödigt larm i större utsträckning eller åtminstone omupprepade onödiga larm. Det övervägande antalet remissinstanser anser emellertid atten bestämmelse av det här slaget över huvud taget inte behövs. BRA ifrågasätter sålunda om den föreslagna bestämmelsenfyller något syfte. En av polisen mottagen larmsignal - oavsett från vilkenanläggning den kommer - indikerar enligt ElRÅ en åtgärd inom ramen för pohsensallmänna åligganden enligt 2 § polisinstmktionen. Det ankommer härvidlag påpolisen atl bedöma om utryckning eller annan åtgärd skall vidtas med hänsyntill angelägenhelsgrad pch befinfliga resurser. Den omständigheten att enlarmanläggning tidigare avgivh onödigt larm får vägas in i bedömningen. Någonvidgad möjlighet för polisen att prioritera utryck-ningsverksamheten, vilketpåstås i specialmotiven, kan det sålunda enhgt BRÅ inte vara fråga om. BRÅanser del vidare ligga i sakens natur att en generell begränsning av polisensallmänna åligganden svårhgen kan göras. Liknande synpunkter framförs civ , Götahovrätt, länsåklagaren i , , brandnämnden,länsstyrelserna i och , polisstyrelsen i Umeåpolisdistrikt, ABAB, , och . Statskontoret, spm pckså avstyrker förslaget, befarar atten bestämmelse av detta slag kan medföra en risk för avvägningsprpblem Pchfelbedömningar Pch kanske även pnödig tidsuldräkt vid utryckning, någpl someventuellt också kan utnyttjas i brottsligt syfte. Flertalet av de remissinstanser som uttalar sig i frågantillstyrker utredningens förslag alt rikspplisstyrelsen får utfärdaföreskrifter pm varaktigheten och styrkan hos akustiska lokallarm. Till dessahör , riks- Prop.1982/83:163 75 revisionsverket, polisstyrelserna i ochSundsvalls polisdistrikt, , , ,, och . och framhåller atl föreskrifter av angivet slag måsteutformas sä att miljöskyddsintressel väges mot brottsskyddsintresset och medbeaktande av att larmanläggningens värde minskar eller försvinner om t. ex.larmsignalens varaktighet är för kort. a. att ett larm bör vara kopplattill ett bevakningsföretag, om det ska fylla önskvärd funktion, men att denlösningen inte kan vara aktuell för flertalet vanliga konsumenter, eftersomkostnaderna för installation, anslutning och utryckning är höga. Verket ärtveksamt fill konsumentnyltan av pch kvaliteten hos de anläggningar som nusäljs på kpnsumenlsmarknaden pch framhåller det viktigt för konsumen-tema attinformation lämnas om andra lösningar som finns för att skydda sin egendpm. Även och framhålleratt lokallarmanläggningar bör vara förenade med avtal med grannar ellerlarmföretag, så att effekfiva åtgärder kan vidtas, när larmet har utlösts. påpekar alt lokallarm frånmindre bevak-ningspbjekl, såspm viUpr och andra bostäder har den lägsta falsklarmsfrekvensenoch att det mpt denna bakgmnd är angeläget, att lagstiftningen inte utfprmas päett sätt som kan minska allmänhetens möjligheter att med hjälp av kvalitafivalarmanläggningar skydda sin egendom. - Liknande synpunkter framförs avVillaägareförbundet. och polisstyrelsen i polisdistriktansluter sig till utredningens uppfattning atl lokaUarm inte skall ha någon högprioritering när det gäller pplisens utryckningsskyldighet. Polisstyrelsenanser att larm från sådan anläggning i princip inle bör föranleda polisutryckning,förrän anmälare gjort sannolikt att polisinsats är nödvändig. Sådana krav kan enliglstyrelsen ställas här, eftersom anläggningens syfte i dessa fall är att uppnåskrämseleffekt. ställer sig å sin sida mycket tveksamttill utredningens förslag att lokallarm skall tjäna som ett slagsuppmärksamhetslarm och i huvudsak ha en skrämseleffekt. Erfarenheten talarenligt skrämseleffekten är ganska kortvarig och attbrottslingar upptäcker när larmanläggningar enbart skall fylla ensådan funktion. Förbundet anser all det skulle vara en myckel olyckligutveckling pm lokallarmanläggningar rent allmänt uppfattades som"papperstigrar". 2.9 Anläggningarnas skötsel m. m. Flera remissinstanser uppehåller sig även vid andraåtgärder som kan vara ägnade alt minska antalet onödiga larm.