prop · G60319 · 1982-12-31 00:00:00 — Även om den fastare organisation och stabilitetkyrkofullmäktigeinstitutet erbjuder är att föredra och också böreftersträvas även i de mindre församlingarna, är utredningens hänsynstagande -låt vara främst av praktiska skäl - till kyrkostämmans fortbestånd, att hälsamed tillfredsställelse. Fömtom de fördelar utredningen själv anfört, må påpekasatt 7 § i det nya lagförslaget därmed jämväl beaktat den heterogena stmktur somvår kyrkas församlingsbildningar uppvisar och skapar fömtsättningar försmidiga lösningar, baserade på den lokala församlingens egna fömtsättningar. 17§ har utredningen för att beslutanderätten skall utövas av fullmäktige ansettatt 500 röstberättigade invånare skall utgöra gräns mot i gällande lagstiftning1 000 invånare. Styrelsen är tveksarri huruvida förslaget innebär någon störreändring i förhållande till nu gällande regler. Styrelsen föreslår att ett lägretal exempelvis 300 röstberättigade sätts som gräns. Konsekvenserna bör dockgöras till föremål för närmare granskning. Ettpar remissinstanser framhåller att suppleanter för kyrkofullmäktige alltidborde utses, men att praktiska svårigheter lägger hinder i vägen för detta. Degodtar utredningens försfag om att församUngarna själva får besluta omsuppleanter skall utses. Förslagetom valbarhetshinder för församlingens ledande tjänsteman godtas i allmänhet avremissinstanserna. Ett par av dessa framför önskemål om precisering av vem somavses med hindret. Ettflertal remissinstanser har yttrat sig om tidpunkten då kyrkofullmäktigesmandattid föreslås börja. Utredningens förslag om oförändrad tidpunkt, dvs.den 1 januari året efter valåret, godtas. Ett par remissinstanser framför ianslutning härtill önskemål om en utredning av möjlighetema att tidigareläggavaldagen. F.n. gäUer enligt församlingsstyrelselagen en skyldighet att anmäla val av 1982/83:19 291 ordförandeoch vice ordförande i kyrkofullmäktige till och till domkapitlet.Utredningen har föreslagit att denna skyldighet skall slopas. Förslagetavstyrks av de remissinstanser som yttrat sig om det. Enligt utredningensförslag slopas rätten för , och visitationsförrättareatt påkalla sammanträde med kyrkofullmäktige. Slopandet av länsstyrelsensinitiativrätt godtas i allmänhet. Flera remissinstanser har dock avstyrktförslaget beträffande och visitationsförrättare. Beträffande reglerna omkungörande av sammanträde med kyrkofullmäktige föreslås från några håll attkyrkoherden skall underrättas särskilt om sammanträde och att det inte skallkrävas att kungörelsen skall sändas med posten till ledamöter och suppleanter ifullmäktige. Valfrihet bör ges i fråga om formerna för utsändningen. Iövrigt har det största intresset knutits till förslaget om möjUghet att beviljapension till vissa förtroendevalda. Ett flertal remissinstanser avstyrkerdetta förslag. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om antalet ledamöter i kyrkofullmäktige. Ilagrummet anges i första stycket hur antalet ledamöter i kyrkofullmäktige skall bestämmas. I andra stycket upptas särbestämmelser för församlingar i . Till skillnad mot 2 kap. 1 § KL har emellertid inte markerats det andra styckets karaktär av undantag. Andra stycket kan lämpUgen inledas enligt följande; "I församling i skall dock antalet ledamöter i fullmäktige bestämmas till minst " F. ö. skulle bådeförevarande paragraf och motsvarande bestämmelse i kommunallagen bH merlättlästa om första stycket begränsades till första punkten däri och återstodenav stycket bildade ett nytt andra stycke. Antaletledamöter i kyrkofullmäktige maximeras inte. Förändringen torde sakna praktiskbetydelse då det kan antas att beroende på de ekonomiska konsekvensema antaletledamöter ändock begränsas. Som en säkerhetsåtgärd bör begränsning av antaletledamöter dock bibehållas och förslaget därför ändras. 12§ finns bestämmelser om suppleanter för ledamöterna i kyrkofullmäktige. 1982/83:19 292 GenomkommunaUagsreformen infördes ett obligatoriskt suppleantsystem förkommunfullmäktige. Utredningen anser att det f. n. saknas anledning att införamotsvarande system för kyrkofullmäktige. Skäletjiärför skulle vara attintresset för kyrkokommunala frågor är svalt och svårigheter därmed föreliggaatt rekrytera erforderligt antal intresserade. Enhgt meningskulle möjligen ett obligatoriskt system medverka till ett önskvärt ökatengagemang i kyrkokommunala frågor. Med hänsyn tiU det rådande lågavaldeltagandet får nog svårigheter anses föreligga att få fram ett tillräckligtantal suppleanter. Församlingarna skall ju även i fortsättningen ha möjUghetenatt besluta om erforderUgt antal suppleanter för ledamöterna i kyrkofuUmäktige. DenspråkUga utformningen är dålig i synnerhet i första stycket andra punkten. Utredningenhar stannat för att inte föreslå införande av obligatoriskt suppleantsystem förkyrkofullmäktige. Som motivering anförs att antalet förtroendemän på denkyrkokommunala sektorn är tämligen stort och att ett av de främsta skälen förinförande av obligatoriskt suppleantsystem föf de borgerUga kommunema var attflera medborgare skulle kunna engagera sig i samhällsarbetet. Inte hellerdomkapitlet anser att suppleantsystemet bör vara obligatoriskt förkyrkofullmäktige. Behovetav suppleanter blir inte Uka stort om ledamöterna får förbättrade möjlighetertill deltagande i sammanträden. Möjligheten att utse suppleanter bör dockfinnas kvar. har erfarenheten att denna möjUghet har utnyttjats påmånga håll och det är lämpligt att församlingama själva får avgöra humvidasuppleanter behövs. Beträffandesuppleanter för ledamöter i kyrkofullmäktige anser att ettobligatoriskt suppleantsystem såsom på den borgerliga kommunala sidan vore enåtgärd väl ägnad att engagera flera församlingsbor för de frågor somaktualiseras i den kyrkokommunala verksamheten. Där suppleanter inte finns atttillgå kan som utredningen påpekar särskilda problem uppstå om frånvaron blirså stor att några beslut inte kan fattas. Iparagrafen finns bestämmelser om valbarhet till ledamot och suppleant ikyrkofullmäktige. Prop.1982/83:19 293 Iandra stycket föreslås att, i överensstämmelse med vad som gäller enligt KL,landshövdingen och vissa chefstjänstemän i länsstyrelse inte skall vara valbaratill ledamot eller suppleant i kyrkofullmäktige. Kammarrätten kan inte finnaatt de skäl som har åberopats till stöd för detta undantag från valbarhetlängre är bärande. är sålunda vare sig besvärsinstans ikommunalbesvärsmål eller tillsynsmyndighet i förhållande till de kyrkUgaorganen. Det förhållandet att är sammanräkningsmyndighet i frågaom val av kyrkofullmäktige synes knappast kunna tillmätas någon betydelse isammanhanget. Eftersom avvikelse från den allmänna valbarheten bara börstadgas när skäl talar för det, föreslår kammarrätten att undantaget slopas. Iöverensstämmelse med vad som gäller enligt KL upptas som en nyhet i förslagetett undantag från valbarhet till kyrkofullmäktige även med avseende på denledande tjänstemannen i församlingen. I både kommunala och kyrkliga sammanhangmåste det inte sällan vara svårt att utan vidare avgöra vem som är att anse somdenne tjänsteman. Enligt förarbetena till KL bör frågan lösas genom föreskrifti instruktion e.d. (förevarande betänkande s. 93). Det kan från saklig synpunktvara svårförståeligt varför inte, om undantag från valbarhet verkligen ansespåkallat, förbudet skall avse alla tjänstemän i ledande ställning. Kammarrättenvill i allt fall sätta i fråga om inte i det kyrkUga sammanhanget undantagetkan utgå. Omdet aktuella undantaget anses påkallat sätter kammarrätten likväl i fråga omdet inte också bör med avseende på den egna församlingen avse kyrkoherden, somju också är en ledande tjänsteman i församUngen. Som motiv för att låtakyrkoherden vara valbar åberopas den roll han har i församhngslivet. Vidareuttalas att han bör ta del i fullmäktigearbetet. I detta hänseende är dock attmärka att kyrkoherden enligt 2 kap. 14 § 1 i förslaget har rätt att delta ifullmäktiges överläggningar. Detta borde i tiUräcklig mån tillgodose detintresse som anges i motiven. En fördel som vinns, om också kyrkoherdenundantas från valbarhet till kyrkofullmäktige i den egna församlingen, är att handå ej i det kyrkliga sammanhanget kan framstå som bunden till viss gmpp. Medkommunallagen som förebild införs i andra stycket andra meningen ett nyttvalbarhetshinder. Kollegiet har ingenting att invända häremot. I tredjemeningen sägs "församlingspräst är dock valbar". I strikt juridiskmening är församlingsprästerna inte anställda hos församlingen, eftersom deinnehar statligt reglerade tjänster som tillsätts av eller regeringen.Förtydligandet om församlingsprästs valbarhet skulle därför vara onödigt.Kollegiet inser emellertid att det kan behövas ett förtydligande tillundvikande av missförstånd. Men ordet "dock" bör strykas. Prop.1982/83:19 294 Detär självfallet viktigt att uppkomsten av tolkningssvårigheter så långt ärmöjligt undviks. Bestämmelsen i 2 kap. 4 § att den som har den ledandeställningen bland församlingens tjänstemän inte är valbar kan nog ge upphovtill sådana svårigheter, då det särskilt i mindre församlingar kan vara svårtatt avgöra vilken tjänsteman som intar den ledande ställningen. Ett klarläggandebehövs alltså. Länsstyrelsenifrågasätter dessutom behovet av det förslagna valbarhetshindret för vissakategorier länsstyrelsetjänstemän. Beträffanderegeln om valbarhet till kyrkofullmäktige har föreslagits att valbarhetshinderskall föreligga bl. a. för den som är anställd hos församlingen och som iegenskap av föredragande hos kyrkorådet eller på grund av andra uppgifter somhör till tjänsten har den ledande ställningen bland församlingens tjänstemän.Formuleringen "den ledande ställningen" skulle enligt domkapifietsmening kuima. misstolkas på så sätt att endast en tjänsteman kan tänkasifrågakomma som icke valbar. För att undvika eventuella oklarheter i dettaavseende vill föreslå att paragrafens lydelse ändras (2 kap. 4 §andra punkten) på sätt att "den ledande ställningen" ersätts med"en ledande stäUning." Domkapitletanser det önskvärt att 2 kap. 4 § andra stycket lagförslaget omvalbarhetshinder tydligt uttalar, vilka som avses med hindret. Förslagetom valbarhetshinder för chefstjänsteman även i kyrklig kommun biträds.Stockholms stift kan uppvisa exempel på behovet av en sådan reform. Isammanhanget konstaterar att utredningen inte diskuteratkyrkoherdens valbarhet. Det är här fråga om en speciell chefsroll. Utredningensynes inte se någon skillnad mellan kyrkoherde och andraförsamlingspräster (jfr. betänkandet s. 94). Beträffandevalbarhetshindren i 4 § må... uppmärksammas den debatt om ämbetssyn ochlekmannainflytande, som aktualiseras i skilda sammanhang. Det har därvidunderstundom å ena sidan framförts, att fullmäktigeinstitutionen uteslutandevore ett fomm för lekmännen och att ämbetsintresset tillgodosetts genomkyrkoherdens självskrivenhet i kyrkorådet, varför församlingspräst bordeomfattas av valbarhetshindren. Å andra sidan har understmkits värdet av denkaraktär, som präglat vår kyrka under århundraden och som tagit sig uttryck ien samverkan mellan folkligt 1982/83:19 295 förankradsjälvstyrelse och prästerlig ämbetsförvaltning. Den tendens till polariseringmellan de närnnda åsiktsinriktningarna som gjort sig märkbar framför allt undersenare år bör om möjligt undvikas och tonas ned, varför jag av detta och av deskäl utredarna anfört förespråkar den ordning dessa föreslagit på denna punkt. Beträffande4 § anser styrelsen att en omformulering bör ske så att det klart framgår attmed ledande tjänstemän avses kyrkokommunalt tillsatta befattningshavare. Sistameningen i andra stycket bör utgå. Förslagetinnebär att den är valbar, som är kyrkobokförd i församlingen, är medlem avsvenska kyrkan och som har uppnått senast påwaldagen. Stiftsrådetföreslår dessutom då det gäller valbarheten, att före orden "medlem isvenska kyrkan" tUlfogas "döpt och". Stiftsrådetanser det vara ett rimligt krav att den, som skall väljas att handha kyrkansangelägenheter, också har fått undervisning i kyrkans lära. Sistameningen i andra stycket bör utgå - "Församlingspräst är dock valbar"- . Idenna paragraf finns en bestämmelse om rätt till ledighet från anställning förledamot och suppleant i kyrkofullmäktige eller beredning. Domkapitletanser det riktigt att rätt till ledighet från anställning för fullgörande avkyrkokommunala uppdrag införs. Därigenom ges Uka möjlighet för alla att åta sigkyrkokommunalt uppdrag. Eftersom det i princip är en skyldighet att åta sigsådant uppdrag är det naturligt att denna skyldighet motsvaras av fullmöjlighet för alla att fullgöra uppdraget. Domkapitletvill gärna understryka vikten av att de kyrkokommunalt förtroendevalda såväl ikyrkofullmäktige som i kyrkoråd och nämnder fillförsäkras rätt till ledighetfrån anställning för fullgörande av uppdrag inom församlingen, vilket innebäratt en redan tillämpad princip lagfästs. Förtroendevaldainom kyrkofullmäktige/beredning och kyrkoråd får lagskriven rätt till ledighetfrån anställning som behövs för uppdraget. Prop.1982/83:19 296 samtligastift finns nu en stiftstingsorganisation, vars förtroendevalda har enförankring i resp. hemförsamling. Vi anser det vara angeläget att motsvarandeledighet för uppdrag åt stiftstinget och dess nämnder skrivs in i förslagsvisförsamlingsstyrelselagen. har i sitt yttrande överkyrkomöteskommitténs betänkande föreslagit att stiftstingsorganisationenlagregleras i den nya lagen om . Det vore värdefullt om ensamordning skedde vid utformningen av den nya församlingsstyrelselagen ochlagen om så att stiftstingsorganisationen blir lagreglerad. Paragrafenreglerar kyrkofullmäktiges mandatlid. Tillskillnad mot vad som gäller på den kommunala sidan får enligt förslaget nyvaldakyrkofullmäktige inte möjlighet att besluta om budget och skattesats för detnärmast följande året. Detta är måhända en ofrånkomlig följd av den senavaldagen men är ändå otillfredsställande. Det synes angeläget att det ilämpligt sammanhang övervägs om inte valdagen kan tidigareläggas. Detär att beklaga, att det f. n. inte synes möjUgt att anpassa församlingsstyrelselagensregler om mandattid och tidpunkt för valgenomslag efter vad som gäller enligtkommunallagen. Främst med tanke på beslut om budget och skattesats vore detönskvärt med ett snabbare valgenomslag även på det kyrkokommunala området. Ensådan reform förefaller inte möjlig utan att den kyrkliga valdagen ändras.Kollegiet viU därför understryka angelägenheten av att denna fråga utredsnärmare. Kommunallagensregler för att åstadkomma ett snabbare valgenomslag anser utredningen intekunna överflyttas till kyrkofullmäktigvalen. Genom att valdagen Ugger mer än efter den borgerliga ärdet nära nog praktiskt omöjligt för att snabbare än som skerräkna fram kyrkovalsresultatet. Mandatperioden bör även i fortsättningen börjaden året efter valet. Utredningenhar diskuterat frågan om ett snabbare valgenomslag i likhet med vad som gällerinom den borgerliga kommunen. Den har emellertid stannat för att föreslå ettbibehållande av nuvarande ordning. Mot detta har inte något atterinra. Prop.1982/83:19 297 Länsstyrelsendelar utredningens överväganden vad gäller frågan om ett snabbare valgenomslag.Av praktiska skäl, bl. a. det med nuvarande resurser relativt tidsödandesammanräkningsförfarandet, är en ändring av nuvarande mandatperiod inte lämpligpå det kyrkokommunala området. Domkapitletstöder utredningens förslag att mandatperioden för nyvalda kyrkofuUmäktige skaUbörja året efter valåret. Eftersom valdagen Ugger gårdet inte att ha samma mandatperiod som fullmäkfige i de borgerliga kommunerna.Att låta mandatperioden börja en senare dag under valåret än ärinte heller meningsfullt. Mandatperiodenför det beslutande organet föreslås på det kyrkokommunala området liksomhittills börja året efter valåret. Motiveringen är att valdagenUgger en månad senare för de kyrkliga kommunerna och att det snabbarevalgenomslaget därför är av mindre betydelse... I Ukhet med utredningen anserstiftsnämnden att den ifrågavarande bestämmelsen i församlingsstyrelselagenskall behållas oförändrad. Paragrafenreglerar val av ordförande och vice ordförande i kyrkofullmäktige. Förslagetatt kyrkofullmäktige skall bestämma mandatperiodens längd för ordföranden ochvice ordföranden godtas. har de utsetts i sänder. Skyldighetenatt underrätta om val av ordförande och vice ordförande i debeslutande organen bör behållas. För är detta en fråga av praktiskbetydelse. Tämligen ofta har och biskopen anledning att ta kontaktmed ordföranden för församlingarnas beslutande organ t. ex. inför föreståendevisitationer och i ärenden om kyrklig indelning. Antalet församlingar i stiftetär stort och det underlättar kontakterna med församlingarna att ha dessauppgifter tillgängliga. Isin aUmänna funktion med ansvar enligt 13 § domkapitelslagen för den kyrkligaverksamheten i stiftet och enligt kollektkungörelsen 5 § punkt 6 och 6 § rörandedomkapitlets tillsyn över församlingarnas kollektredovisning har domkapifietett legitimt intresse, att snabbt få veta utfallet av val fill nämnda 1982/83:19 298 poster(ordförande och vice ordförande i kyrkofullmäktige och kyrkostämma samtrevisorer). Domkapitlethar i sina kontakter med de kyrkokommunala förtroendemännen varit mycketberoende av länsstyrelsernas utkommande, i länskungörelsen intagnaförteckning över, bl. a. de kyrkokommunala förtroendemännen med adress- ochtelefonnummeruppgifter. Flera länsstyrelser har emellertid under det senasteåret upphört att utge denna förteckning. är inte i position attkunna kräva och få heltäckande uppgifter härom från församlingarna. Domkapitletföreslår därför, att i nya församlingsstyrelselagen föreskrivs skyldighet förförsamlingarna, att tUl insända namn, adress- och i förekommandefall telefonnummemppgift å dessa förtroendemän. Detär också ett allmänt intresse, att i varje sfift en aktueU sådan förteckning alltidfinns att tillgå. Enligtnu gällande bestämmelser skall länsstyrelse och domkapitel underrättas omordförande val i kyrkofullmäktige, kyrkostämma, församlingsdelegerade ochkyrkoråd, LFS 14,36,41 och 47 §§. Förslaget att slopa skyldigheten attunderrätta länsstyrelse och domkapitel om ordförandeval motiveras endast medatt i kommunallagen denna skyldighet slopats. Enligt mening råderett mycket närmare förhållande och samarbete mellan ett stifts organ(domkapitel, stiftsnämnd, stiftsråd) än mellan länsstyrelse och kommun.Skyldigheten att om ordförande val, åtminstone i kyrkoråd, underrättadomkapitlet bör kvarstå. Endast därigenom har säkerhet förfullständiga och aktuella uppgifter. Enligtgällande bestämmelser skall underrättelse tillställas om val avordförande och vice ordförande i kyrkofullmäktige. Detta gäller f. ö. ävenkyrkoråd, pastoratskyrkoråd, stämma och delegerade. skulle uppgiftäven inges till . För och stiftsnämnden är det av storvikt att ständigt ha tillgång till en aktueU förteckning över nämndabefattningshavare. Bestämmelsen om att insända uppgift därom till domkapitletbör därför kvarstå. Stiftsrådeti anser att skyldigheten att anmäla val av presidium ikyrkofullmäktige tiU inte skall slopas. Enligtnu gällande bestämmelser skall länsstyrelse och domkapitel underrättas omordförandeval i kyrkofullmäktige, kyrkostämma, församlingsdelegerade ochkyrkoråd, LFS §§ 14, 36, 41, 47. Förslaget att slopa underrättelse tilllänsstyrelse och domkapitel om ordförandeval motiveras endast med att i KLdenna skyldighet slopats. Enligt SKPF:s mening råder ett Prop.1982/83:19 299 mycketnärmare förhållande och samarbete mellan ett stiftsorgan (domkapitel,stiftsnämnd med boställsnämnder, stiftsråd) och församlingsorgan, särskiltkyrkoråd, än mellan länsstyrelse och kommun. Skyldigheten att om ordförandeval,åtminstone i kyrkoråd, underrätta domkapitel bör kvarstå. Endast därigenom harman säkerhet för fullständiga och aktuella uppgifter. Idenna paragraf regleras kyrkofullmäktiges sammanträdestider. Idenna paragraf som motsvarar nuvarande 16 § i LFS har anpassningen tillkommunallagen medfört att rätten för , ochvisitationsförrättare att påkalla sammanträde med kyrkofullmäktige slopas.Enligt kollegiets mening bör emellertid rätten för ochdomkapitlet att påkalla sammanträden finnas kvar. Denna uppfattning motiverarkollegiet Utifrån sin erfarenhet ay skilda slag av indelningsärenden och vissakyrkliga ärenden, exempelvis rörande tjänster och tjänstebostäder, där det ärnödvändigt att höra det beslutande organet. Sådana ärenden kan rymmamotstridiga intressen och skilda uppfattningar om behovet av ett snabbtställningstagande från den kyrkliga kommunens sida. Enligt kollegiets meningbehöver det inte uppfattas som ett otillbörligt ingrepp i den kommunala demokratinom och alltjämt får rätt att påkalla sammanträde. mening bör rätten för , ochvisitafionsförrättare att påkalla sammanträde med kyrkofullmäktige slopas.Såvitt ändringsförslaget rör och visitationsförrättare är förslagethelt utan motiv i betänkandet. Ändringen i denna del är ej heller påkallad förden laganpassning, som utredaren har att försöka genomföra. Eftersom förslagetinnebär en principieU ändring av relationen mellan den lokala församlingen ochstiftets ledning men några skäl för en sådan ändring inte föreligger föreslårlänsstyrelsen att 2 kap. 9 § utformas så att ochvisitationsförrättare även fortsättningsvis skall kunna påkalla fullmäktigesammanträde.Det kan i detta sammanhang anmärkas att 3 kap. 5 § andra punkten iutredningsförslaget bibehåller och visitationsförrättares rättatt få till stånd kyrkostämma. Orsaken till denna skillnad står ej atl utläsa iutredningen. Enligt mening finns ingen anledning att göraskillnad på fullmäktige och stämma i denna del. Detfinns skillnader mellan en församlings och en kommuns uppgifter. Enligtförsamlingsstyrelselagen skall kyrkorådet "beflita sig om det kyrkligalivets vård och förkovran". Med hänsyn härtill vill domkapifiet föreslåatt 1982/83:19 300 domkapitletäven i fortsättningen skall ha rätt att förordna och visitationsförrättare attbegära sammanträde med kyrkofuUmäktige i likhet med vad som föreslås rörandekyrkostämma. Enligt2 kap. 9 § i förslaget kan fill skillnad från vad nu gäller länsstyrelse ochdomkapitlet inte förordna om sammanträde med kyrkofullmäktige. Inte heller kanvisitationsförrättare begära sådant sammanträde. Enligt 3 kap. 5 § i förslagetbehåUs dock rätten för domkapifiet att besluta om sammanträde med kyrkostämmaoch visitationsförrättares rätt att begära det. Den föreslagna ändringenbeträffande kyrkofuUmäktige har inte motiverats. Enligt mening kandet finnas samma skäl för sammanträde med kyrkofullmäktige som med kyrkostämma.Huruvida de skäl för sammanträde som är motiveringen för ochvisitationsförrättares befogenhet kan bli fillgodosedda genom hänvändelse tillordförande eller ledamöter (en tredjedel) är ovisst: Ehum i församling medkyrkofullmäktige inte finns någon kyrkostämma kan hinder inte föreligga förvisitationsförrättare att till stämma kalla församUngens medlemmar (visitationsstäm-ma). Enligtförslagen i 2 kap. 9 § kan till skillnad från vad nu gäller länsstyrelse ellerdomkapitel ej förordna om sammanträde med kyrkofullmäktige och ej hellervisitationsförrättare begära det; enligt föreslagen 3 kap. 5 § behålls rättenför domkapitel att besluta om sammanträde med kyrkostämma ochvisitationsförrättares rätt att begära det. Den föreslagna ändringen beträffandekyrkofullmäktige har inte motiverats. Enligt SKPF:s mening kan det finnas sammaskäl för sammanträde med kyrkofullmäktige som med kyrkostämma. Humvida de skälför sammanträde som är motiveringen för domkapitels- och visitationsförrättaresbefogenheter i fråga om kyrkostämma kan bli tillgodosedda genom hänvändelsetill ordförande eller ledamöter (en tredjedel) i kyrkofullmäktige är ovisst.Ehum i församling med kyrkofullmäktige inte finns kyrkostämma enligt lagen omförsamlingsstyrelse kan hinder inte föreligga för visitationsförrättare atttill stämma kalla församlingens medlemmar (visitionsstämma), jfr. I10 § behandlas kungörande av sammanträde med kyrkofullmäktige. Lagrummethar utformats efter förebild av 2 kap. 10 § KL.