prop · G6039 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1982/83:9 omåtgärder mot alkoholförtäring på allmän plats och om lättnader i tillståndskravetför gatumusik; beslutadden 22 juU 1982. Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprolokoll ovannämnda dag. Ipropositionen behandlas dels frågan om förbud mot alkoholförtäring på allmänplats, dels frågan om lättnader i lillståndskravet för gatumusik. Vad gäUer denförstnämnda frågan föreslås atl kommunernas möjligheter att i lokalaordningsstadgor meddela förbud mot alkoholförtäring på aUmän plats behålls. Iallmänna ordningsstadgan införs en.bestämmelse som gör det möjligt för polisen atlla i beslag och förverka sprit, vin och starköl som påträffas hos den somöverträder ett i lokal ordningsstadga meddelat förbud mot alkoholförläring påallmän plats. I fråga om gatumusiken införs lättnader i lillståndskravet genom atlallmänna sammankomster för framförande av konstnärligt verk skall få hållasutan tillstånd om de under vissa angivna förutsättningar kan antas äga rum utanfara för trafik eller allmän ordning. Förslagenföranleder ändringar i allmänna ordningssladgan och i lagen om allmännasammankomster. Lagändringarna avses träda i kraft . 1Riksdagen 1982/83. I sami Nr 9 1982/83:9 2 Lag om ändring i allmänna ordningsstadgan (1956:617) Härigenom föreskrivs alt 7, 28 och 30 §§ allmänna ordningssladgan(1956:617) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7§ De ytterligare föreskrifter i avse- De ytterligare föreskrifter i avse- ende å den allmänna ordningen, som ende å den allmännaordningen, som för kommun eller del därav finnas för kommun eller del därav finnas erforderliga och ej angå förhållan- erforderliga och ej angå förhållan den, om vilka annorledes är den, om vilka annorledes är bestämt, meddelas / lokal ordnings- bestämt, meddelas av regeringen stadga. eller, efter regeringensbemyndigan- de, i lokal ordningsstadga av kommim eller länsstyrelse iden ordning som föreskrivs i 23 §. Vid meddelande av sådan föreskrift skall tillses atldärigenom icke lägges onödigt tvång på allmänheten eller eljest göres obefogadinskränkning i den enskildes frihet. 28 § Den som bryter mol 2-6 §§ eller Den sombryter mol 2-6 §§ eller mot enbestämmelse i lokal ordnings- mot en föreskrift som har meddelats stadga eller i reglemente eller taxa, med stöd av 7 § första stycket eller i som avses i 25 §, eller underlåter att reglemente eller taxa, som avses i följa en föreskrift eUer elt förbud 25 §, eller underlåter att följa en eller påbud som har meddelats rhed föreskrift eller ell förbud eller påbud slöd av 2 eller 8 § döms lill böter, som har meddelats med stöd av 2 högst femhundra kronor. eller 8 § döms till böter, högstfem- Om förseelsen har avsett en skyldighet av större vikleller om avsevärd skada eller olägenhet har förorsakats genom förseelsen, döms lillböter. Till böter döms också den som har framkallat fara för personskada genomalt bryta mol 2 § eller föreskrift som har meddelats med stöd av 2 §. Om elt barn, som inle har fylll , handlar i stridmol 6 § första eller andra stycket, skall den som har vårdnaden om barnetstraffas enligt första eller andra stycket denna paragraf. gäller inte,om vårdnadshavaren har gjort vad som ankommer på honom för atl förhindraförseelsen. 30 §2 Vapen som använts i strid med 6 § Vapensom har använts i strid med första eUer andra stycket och för 6 § första ellerandra stycket och 1 Senaste lydelse 1979:970. 2 Senaste lydelse 1973:1178. vapnet avsedd ammunition må, efter ty prövas skäligt,förklaras förverkade till kronan. Har anordnareav offentlig tillställning begått överträdelse som / 29 § avses, må, efter typrövas skäligt, förklaras förverkat till kronan vad som uppburits i avgiftereller eljest i ersättning för bevistande av tillställningen, //arvederlagetutgått i annat än penningar och finnes det ej i behåll, må [ stäUet värdetförklaras förverkat. Angående beslag av egendom, som kan antagas vara förverkadenligt denna paragraf, gälla bestämmelserna om beslag i medden avvikelsen att bestämmelsen att åtal skall väckas ej gälleri annat fall än då rätten utsatt sådan lid. ammunition som är avsedd för vapnet får förklarasförverkade, efter vad som kan anses skäligt. Om en anordnare av offentlig tillställning har begått enöverträdelse som avses / 29 §, får vad som har uppburils i avgifter eUer iannan ersättning för bevistande av tillställningen förklaras förverkat eftervad som kan anses skäligt. Om vederlaget har utgått i annat än pengar och omvederlaget inle finns i behåll,/år i stället värdet förklaras förverkat. Spritdrycker, vin eller starköl, som påträffas hos den somförtär sådana drycker i strid med bestämmelse som har meddelats med stöd av 7 §första stycket skall, oavsett vem dryckerna tillhör, förklaras förverkade, ominte särskilda skäl talar mot det. Vad som har sagts nu gäller också i fråga omspritdrycker, vin och starköl som påträffas hos någon som vid tillfället var isällskap med den som bröt mot bestämmelsen, om det är sannolikt att dryckernavar avsedda även för den . Angåendebeslag av egendom, som kan antas vara förverkad enligt första eller andrastycket, gäller bestämmelserna om beslag i med den avvikelsenatt bestämmelsen alt åtal skall väckas inom viss lid inte gäller i annat fallän då rätten utsatt sådan lid. Ifråga om drycker som kan antas vara förverkadeenligt tredje stycket gäller lagen (1958:205) om förverkande avalko-holhaltigadrycker m. m. i tillämpliga delar. Denna lag träder i kraft . Prop.1982/83:9 4 Lagom ändring i lagen (1956:618) om allmänna sammankomster Härigenomföreskrivs alt 3 § lagen om allmänna sammankomster (1956:618) skaU ha nedanangivna lydelse. Utantillstånd av polismyndigheten må allmän sammankomst ej hållas å gala, torg,park eller annan plats, som enligt fastställd stadsplan eller byggnadsplanutgör allmän plats och som upplåtits för avsett ändamål, å sådan del avhamnområde som är tillgänglig för allmänheten eller å allmän väg eller annatområde som är upplåtet till eller eljest nyttjas för allmän samfärdsel. TiUståndfår vägras endast om det är nödvändigt med hänsyn till trafik eller allmänordning. En allmän sammankomst för framförande av konstnärligt verk får hållasutan tillstånd enligt första stycket, om den med hänsyn till det väntadedeltagarantalet, den utvalda platsen och tiden för sammankomsten samt deanordningar som avses förekomma kan antas äga rum utan fara för trafik ellerallmän ordning. Dennalag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1974:580. Prop.1982/83:9 5 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, Åsling, Söder, , , , , , ,, Elmstedl, Tilländer, Lagrådsremissom åtgärder mot alkoholförtäring på allmän plats och om lättnader itillståndskravet för gatumusik Ifebruari 1977 tilikalfade regeringen en särskild utredare' (Kn 1977:02), ordningsstadgeulredningen,med uppdrag alt göra en översyn av allmänna ordningsstadgan (1956:617) i syftealt anpassa stadgan lill regeringsformens bestämmelser om normgivningsmaklen.Utredningen skulle också behandla etl antal särskilda frågor som angavs idirektiven. Ordningsstadgeulredningenavlämnade delbetänkandet (Ds Kn 1981:26) Alkoholförtäring påallmän plats m. m. I betänkandet behandlas dels frågan om förbud mot alkoholförläringpå allmän plats, dels frågan om lättnader i tUlslåndskravet för gatumusik.Betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. En förteckning över remissinstanser och ensammanställning av deras yttranden bör fogas lill protokollet i detta ärendesom bilaga 2. Allmännaordningssladgan (1956:617) (AOsl) innehåller dels ordningsföreskrifter förallmänna platser, dels föreskrifter om offentliga tillställningar. Prop.1982/83:9 6 Allmän plats enligt AOsl är gata, torg, park och annanplats som enligt fastställd stads- eller byggnadsplan utgör allmän plats ochsom har upplåtits för avsett ändamål. Även för allmänheten tillgänglig del avhamnområde, aUmän väg eller annat område som är upplåtet till eller används förallmän samfärdsel utgör allmän plats (1 § 1 st.). AOslinnehåller endasi grundläggande ordningsföreskrifter. Enligt 7 § första stycketAOsl får de ytterligare ordningsföreskrifter som behövs för en kommun eller delav en kommun meddelas i lokal ordningsstadga. Sådana föreskrifter får integälla förhåUanden som regleras i annan ordning. Vid meddelande av lokalaordningsföreskrifter skall enhgt 7 § andra stycket ses till att därigenom inteläggs onödigt tvång på allmänheten eller på annat sätt görs obefogadinskränkning i den enskildes frihet. Vidare får i lokal ordningsstadgabestämmas atl sådana till allmänt begagnande upplåtna områden som inte utgörallmän plats i allmänna ordningssladgans mening vid tillämpning av de allmännaordningsföreskrifterna i AOsl eller av föreskrift i lokal ordningsstadga skallvara UkstäUda med allmän plats (1 § 2 st.). Enligt 23 § AOsl skall lokala ordningsstadgor antas avkommunfullmäktige på förslag av eller efter hörande av berörda myndigheter.Beslutet skall underställas prövning. kan självförordna i ämnet, om kommunfullmäktige inte antar en lokal ordningsstadga meddet innehåU som anser nödvändigt. Beslutet skall i så fallunderställas regeringen. Fullmäktiges beslut om anlagande, upphävande ellerändring av lokal ordningsstadga överklagas genom kommunalbesvär (27 § 2 st.).Länsstyrelsens beslut i underställningsärendel överklagas hos regeringen genombesvär (27 § 4 st.). Förseelser mot de allmänna ordningsföreskrifterna i AOsleller mot en bestämmelse i en lokal ordningsstadga bestraffas enligt 28 § medböter högst . eller, vid grövre förseelser, med dagsböter. AOsl beslutades vid sin tillkomst av regeringen ensamefter hörande av . Sedan stadgan beslutades har den nya regeringsformen(RF) tillkommit. Dess beslämmelser om normgivningsmaklen skiljer sig iväsentliga delar från vad som gällde när AOsl kom lill. En stor del avbestämmelserna i skulle enligt RF:s principer om normgivningsmaklen krävalagform. Andra bestämmelser skuUe kunna meddelas av regeringen endast efter ettbemyndigande av . Åter andra beslämmelser skulle regeringen utanbemyndigande kunna meddela i form av verkställighelsföreskrifter. Även om ettflertal av föreskrifterna i AOsl sålunda inte har tillkommit i den ordning somRF föreskriver gäller föreskrifterna ändå med slöd av punkt 6övergångsbestämmelserna till RF. Ordningsstadgeulredningen har fått i uppdrag att anpassa AOsltiU om normgivningsmaklen. Utredningen skall bl. a. övervägavilka bestämmelser som bör beslutas av genom lag och i vilkenutsträckning regeringen - med eller utan möjlighet till subdelegation tillkommun eller förvaltningsmyndighet - bör bemyndigas att meddela före- Prop.1982/83:9 7 skrifter.Utöver detta allmänna översynsuppdrag skall utredningen behandla någrasärskilda frågor som anges i direktiven eller sOm under arbetets gång haröverlämnats till utredningen. En fråga gäUer förbud mot alkoholförtäring påallmän plats. En annan fråga gäller lättnader i bestämmelserna om tillståndstvångför gatumusik. Utredningen har behandlat båda dessa frågor i sill delbetänkandeAlkoholförtäring på allmän plats m. m., vilket har remissbehandlats. följande lar jag upp de två frågor som utredningen har behandlat i det nyssangivna delbetänkandet. 2.2Alkoholförtäring på allmän plats AOslsaknar bestämmelser om förbud mot alkoholförtäring på allmän plats. I förarbetenatill stadgan (SOU 1954:37, prop. 1956:143) förordades att regleringen påområdet - om sådan alls behövdes - borde ske i form av lokalaordningsföreskrifter. Ordningsstadgeulredningen har gåttigenom alla då gällande lokala ordningsstadgor. Utredningen fann att förbud motförtäring av alkoholhaltiga drycker på allmän plats fanns i 32lokala stadgor. Fråganom förbud mot alkoholförtäring på allmän plats har vid skilda tillfällenprövats av regeringen i besvärsärendén angående fastslällelse av lokala ordningssladgor.Även JO har prövat frågan i samband med inspektion av en länsstyrelse (JO:s ämbetsberältelse1966 s. 560 ff). Prövningen har i regel gällt om förbudens omfattning har varitförenliga med 7 § andra stycket AOst, dvs. en prövning om förbuden har lagtonödigt tvång på allmänheten eUer eljest har gjort obefogad inskränkning i denenskildes frihet. Regeringen fann i ett besvärsärende som avgjordes (regeringsbeslut , nr 6) alt det med hänsyn tiU 7 § andra stycketAOst inte var möjligt att fastställa ett generellt förbud i lokal ordningsstadgasom, förutom spritdrycker, vin och starköl, omfattar äyen öl. Däremot skulledet enhgt beslulel vara möjUgi att införa ett sådant förbud begränsat tillnågon särskilt angiven plats i kommunen om det finns starka skäl för åtgärden. Avvisst intresse i detta sammanhang är vilka ingripanden som kan ske enligt andraförfattningar än AOst vid alkoholförtäring på allmän plats. Jag vill till enbörjan erinra om alt den straffbestämmelse för fylleri som tidigare fanns i 16kap. 15 § upphävdes genom lagsiiftning . antogslagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m. m. (LOB).Lagändringarna Irädde i kraft . LOB föreskriver bl. a. altpolisman får omhänderta den som på allmän plats, utom- eller inorrihus,anträffas berusad av alkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel, om hantill följd av berusningen är ur slånd all ta vård om 1982/83:9 8 sigeller annars utgör en fara för sig själv eller annan. I sammanhanget bör ocksånämnas stadgandet i 16 kap. 16 § om förargelseväckande beteende.Straffbestämmelsen riktar sig mot den som för oljud pä allmän plats ellerannars offentligen beter sig på elt sätt som är ägnat atl väcka förargelse hosallmänheten. Bestämmelsen har emellertid ell begränsat intresse i deltasammanhang. har nämligen i en dom (NJA1981 s. 1010) ogillat etl ålal för förargelseväckande beteende med motiveringenalt offentlig spritförtäring kan anses som allmänt förargelseväckande endast omnågol förargelseväckande moment utöver själva spritförtäringen tillkommer.Slutligen vill jag nämna att ingripande mot ordningsslörningar på bl. a.allmänna platser kan ske med slöd av 3 § lagen (1973:558) om tillfälligtomhändertagande (LTO). Enligt del angivna lagrummet kan den som genom sittuppträdande stör allmän ordning eller utgör omedelbar fara för dennaomhändertas av polisen. LTO och LOB ses f. n. över av LTO/(Ju1978:03). Vid 1979/riksdagföreslogs i två motioner (1979/80:1020 och 1112) lagstiftning som skulleinnebära förbud mot alkoholförläring på allmän plats och möjlighet lill beslagoch förverkande av alkoholhaltiga drycker vid överträdelse av sådant förbud. Justilieutskoltet(JuU 1980/81:6) hemställde atl yrkandet om elt generellt förbud mol alkoholförläringpå allmän plats inte skulle bifallas. Utskoltet uttalade bl. a. atl det finnslagtekniska svårigheter atl bestämma omfattningen av förbudet och att del kanuppslå svårigheter alt i praktiken upprätthålla förbudet. Utskottet erinrade omde möjligheter som kommunerna har att förbjuda alkoholförläring på allmän platsi lokala ordningsstadgor. I avvaktan pä resultatet av bl. a. ordningsstadgeutredning-enspågående arbete borde enligt utskoltet någon åtgärd från sida inlevidtas med anledning av motionsyrkandena i fråga om beslag och förverkande.Utskottet hemställde att skulle avslå motionerna. ' Även vid 1980/väcktes en motion (1980/81:1913) i frågan. (JuU1981/82:2) vidhöll sin bedömning och framhöll alt det är i höggrad tveksamt om en kriminalisering av det slag som förordades i motionen är enfrån alkoholpolitisk synpunkt lämplig åtgärd. Enligt utskottet är en generellstraffrättslig reglering inte heUer påkallad från ordningssynpunkt. Behovet avalt av ordningsskäl kunna ingripa mot alkoholförläring på allmän, plats tordeenligt utskottet tillgodoses genom straffbestämmelsen om förargelseväckandebeleende och genom den möjlighet som kommunerna har att i lokalaordningsstadgor förbjuda sådan förtäring. Utskottet hemställde därför allriksdagen skulle avslå motionen i angiven del. 1982/83:9 9 2.2.2 Behovet av åtgärder Ordningsstadgeulredningen framhåller alt del under senareår har riktats en växande kritik mot ordningsläget på vissa allmänna platser.Från polishåll har för utredningen framhållits all ordningsproblemen i mångafall har ett direkt samband med alkoholförtäring på allmän plats. Det är enligtutredningen en allmän erfarenhet alt störningar av det slag det här är fråga omfrämst uppkommer inom vissa centrumområden i slörre tätorter. Grupper avungdomar eller äldre, ofta med alkoholproblem och andra sociala problem, sökersig till centrala torg, parker, köpcentra osv. där de öppet dricker alkohol. Ordningsslörningarär en vanlig följd av alkoholför-läringen. Enligt utredningen torde deordningsproblem som har sin grund i offentlig alkoholförläring liU stor delbero på all polisen inle har rättsliga möligheler alt ingripa på elt lillräckligttidigt stadium och på att de sanktionsmedel som står lill buds inle är lillräckligteffektiva. Sålunda kan enligl vad utredningen framhåller elt ingripande medstöd av LTO ske först när ordningen redan har blivit påtagligt störd.Möjligheten till etl ingripande med stöd av straffbestämmelsen omförargelseväckande beteende är i de fall som är i fråga begränsade. a. härav anser utredningen atl det finns ett klart behov av ensärskild reglering som möjliggör ett effektivt ingripande mot sådan alkoholförläringpå allmän plats som sker under störande eller provocerande former eller somleder till ordningsstörningar av annat slag. Remissinstansernadelar överlag utredningens synpunkt att del i ordningshänseende finns etlbehov av alt komma till rätta med alkoholförtäringen på allmän plats. a.flera polisstyrelser och kommuner vitsordar atl ordningsproblemen på allmänplats lill slor del har ett direkt samband med alkoholförläring. Särskill frånpolisens sida framhåller man att de nuvarande sanktionsmöjlighelerna inte ärtillräckligt effektiva. För egendel vill jag först erinra om att frågan om förbud mol alkoholförtäring påallmän plats har diskuterats i skilda sammanhang. Önskemålen om enreglering i ämnel har dikterats av alkoholpolitiska skäl eller av ordningsskäl.När ordningsstadgeulredningen nu har behandlat frågan är det ordningsskälen somhar legat lill grund för övervägandena. Flera remissinstanser har också betonatatl de har gjort sina bedömningar med utgångspunkt i behovet av att komma tillrätta med ordningsproblemen på allmän plats. Jag fäster stor vikt vid alt flerainstanser på lokal nivå, nämligen polisstyrelser och kommuner, har framhållitsambandet mellan ordningsproblem och det som man säger tilltagande missbruketav alkohol på allmän plats. Med ledning av vad utredningen ochremissinstanserna har anfört finns del enligt min mening etl klart belägg föratt det från ordningssynpunkt finns behov av att kunna reglera alkoholförtäringenpå allmän plats. Jag erinrar om atl det finns möjligheter till ensådan reglering i lokala ordningsstadgor. Fråga är därför om del Prop.1982/83:9 10 därutöver finns etl behov av att reglera frågan generellt,t. ex. i AOst. En annan viktig fråga är vilka sanktionsmedel som är mesteffektiva för att komma till rätta med problemen. Det är därvid naturligt altöverväga möjligheterna lill beslag och förverkande av drycker hos någon somöverträder ett förbud mot alkoholförläring. Dessa båda huvudfrågor avser jagatt ta upp i del följande. 2.2.3 Generella eller lokala förbud Ordningsstadgeulredningen konstaterar alt förslag tilllagstiftning om generellt förbud mot alkoholförtäring på alla allmänna platseri landet har lagts fram vid skilda tillfällen. I aktualiseradesfrågan senast vid behandlingen av motionerna 1979/80:1020 och 1980/81:1913.Riksdagen ställde sig då avvisande till tanken all man åter skulle tillgripagenerella straffrättsliga medel i kampen mol alkoholmissbruket. Utredningen anser att det kan anföras starkabetänkligheter mot etl generellt förbud mot alkoholförläring på allmän plats.Utredningen framhåller därvid atl ordningsstörningar i samband medalkoholförtäring förekommer främst på vissa mera centralt belägna allmännaplatser i tätorterna och att förhållandena i dessa hänseenden varierar starktfrån kommun till kommun. Utredningen betonar att förhållandena inom en kommunkan vara sådana alt ett förbud inle behövs från ordningssynpunkt.Alkoholförtäring på allmän plats behöver nämligen enligt utredningen intealllid befaras leda lill ordningsstörningar eller uppfattas som stötande av enbredare allmänhet. Som exempel nämner utredningen förtäring av vin ellerstarköl vid måltider i samband med utflykter lill olika rekreationsområden. Detkan enligl utredningens mening befaras att etl förbud som gäller även påplatser där viss alkoholförläring framstår som fullt godtagbar sannolikt skullemedföra all allmänhetens respekt för förbudet skulle komma att undergrävasockså beträffande platser där etl förbud behövs av hänsyn till den allmännaordningen. Enligt utredningen skulle även det förhållandel, atl efterlevnadenav etl generellt förbud knappast skulle kunna övervakas effektivt, sannoliktmedverka till atl urholka respekten för förbudet. Utredningen anser således att skäl av betydande strykatalar mot införandel av ell generellt förbud mol förtäring av alkoholhaltigadrycker på allmän plats. Däremot anser utredningen atl kommunerna harförutsättningar att utforma ett lokalt förbud mot alkoholförtäring på allmänplats på ett sådant sätt atl de invändningar som kan riktas mot elt generelltförbud inte träffar de lokala förbuden. Utredningen framhåller bl. a. altkommunerna har en god överblick över ordningslägel på oUka allmänna platserinom kommunen. En kommun som överväger atl införa etl förbud mot alkoholförläringi den lokala ordningsstadgan har därför, enligl utredningen, godaförutsättningar all bedöma beträffande vilka allmänna platser i kommunen somdet från ordningssynpunkt kan vara motiverat atl införa elt sådant 1982/83:9 11 förbud och vilka alkoholdrycker som förbudet bör omfatta.Utredningen erinrar i della sammanhang om alt fastslällelse i något fall harvägrats av lokala föreskrifter som omfallade förbud mol förtäring av öl påsamtliga allmänna platser i kommunen. Utredningen gör emellertid inte någraegna uttalanden om hur en lokal föreskrift öm ett förbud mot alkoholförtäringpå allmän plats bör utformas. En i detnärmaste enig remissopinion instämmer med utredningen i atl något generelltförbud mol förtäring av alkoholhaltiga drycker på allmän plats inte börinföras. En sådan inställning redovisar bl. a. JK, RÅ, hovrätten för VästraSverige, hovrätten för Nedre , kammarrätten i , , flertalet polisstyrelser samt samtliga hörda länsstyrelser ochkommuner. I likhet med utredningen anser de atl förbuden i fråga bör meddelas ilokala ordningsstadgor. Flera remissinstanser framhåller att allmänhetenskulle uppfatta ett generellt förbud som ett aUtför stort intrång i denpersonliga friheten och atl förbudet därför inle skulle få någon förankring idet allmänna rältsmedvetandet. Några instanser, bl. RÅ, pekar på de problemfrån övervakningssynpunkt som ett generellt förbud sannolikt skulle medföra. Endasielt par polisstyrelser förordar ett generellt förbud. Några remissinslanserframhåller vikten av atl förbuden mol alkoholförtäring i lokalaordningsstadgor begränsas till platser inom kommunen där verkliga problem föreUgger.Till dessa remissinslanser hör RÅ, hovrälten för Nedre , länsstyrelseni , polisstyrelsen i polisdistrikt och kommun. Enligtkammarrätten i bör förtäringsförbuden i lokala ordningsstadgor inleutformas så generellt som tycks vara fallet. Kammarrätten anser attmöjligheten att utfärda förbud borde begränsas till att gälla mera centraltbelägna platser i tätorterna. I likhetmed utredningen och så gott som alla remissinstanser anser jag att det finnsstarka betänkligheter mot atl införa etl generellt förbud mol alkoholförläringpå allmän plats. Som flera remissinslanser har påpekat skulle säkerligen en slordel av aUmänhelen uppfatta ell sådant förbud som ett alltför stort ingrepp iden personliga friheten.