prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — Vidkommunens brandförsvar finns omfattande resurser för räddningstjänst i form avbåde utrustning och kunnande. I detta sammanhang är resurserna ocherfarenheterna av brandsläckning i sträng kyla särskilt intressanta. ILuleå finns även en teknisk högskola som har möjlighet att organisera denaktuella utbildningen. Vid institutionerna förväg- och vattenbyggnad, samhällsbyggnad, arbetsvetenskap, materialteknik samt konstraktionsteknikbedrivs sådana verksamheter som är speciellt intressanta med avseende påbrandingenjörsutbildning. Svenska kommunförbundettillstyrker förslaget att utbildningen av brandingenjörer överflyttas tiUhögskolan. Förbundet är dock tveksamt till 1982/83:23 220 arbetsgrappensförslag att utbildningen endast skall omfatta 80 poäng. Men hänsyn till attmånga brandingenjörer efter sin utbildning vid högskolankommer att upprätthålla befattningar som förvaltningschefer eller andra högabefattningar i kommunerna, bör övervägas att ytterligare breddabrandingenjörsutbildningen när den överförs till högskolan. Härvid är ämnensom administration, förvaltningskunskap, ekonomi och samhällsplanering avsärskilt intresse. Enligt förbundet synes det lämpUgt att utbildningen omfattartotalt 120 poäng. Som jämförelse kan nämnas utbildningen avhälsovårdsinspektörer vid . TCOinstämmer i arbetsgmppens förslag att brandingenjörsutbildningen inrättas ihögskolan. Ävenbrandingenjörer måste genomgå utryckningsledamtbildningen för att få tjänstgörasom befäl vid utryckningar. TCOanser vidare att praktik ska ingå i brandingenjörsutbildningen i nödvändigomfattning. SACOISRanser att brandingenjörernas arbetsuppgifter är av så stor samhälleUg ochekonomisk betydelse att en avsevärd ambitionsökning av deras utbildning ärnödvändig. Stora mänskliga och ekonomiska vinster finns att göra, ombrandingenjörerna ges möjlighet att med ökad kompetens fullgöra sina uppgifter,inte minst att förebygga olyckor. Påbrandingenjörernas grandutbildning bör kravet ställas att den ger en bredkvalificerad teknisk kunskapsnivå. Detta innebär att ämnesområden somhållfasthetslära, mekaniska konstraktioner och komponenter, material förbyggande och konstraktioner, installationsteknik, samhällsplanering ochtransportteknik, kemi och kemisk processteknik måste ingå i utbildningen. Densnabba tekniska utvecklingen medför att det är viktigt att de framtidabrandingenjörerna har så goda tekniska och naturvetenskapliga grandkun-skaperatt de under sitt yrkesverksamma liv snabbt förmår assimilera nödvändig nyteknisk kunskap. Inom områden som exempelvis material- och kemiteknik går uteckUngenså snabbt att den är svår att följa vid sidan av normala arbetsuppgifter om maninte besitter goda kunskaper i fysik, kemi, mekanik och hållfasthetslära. Dennatyp av baskunskaper gör det möjligt för brandingenjören att som yrkesverksammed hjälp av fortbildning möta de nu icke föratsägbara nya krav som uppkommer. /SRvill framhålla vikten av att den kvalificerade forskning som förekommer vid detekniska högskolorna inom flera för brandingenjörerna viktiga områden på ettbättre sätt borde komma brandingenjörsubildningen till godo. En god kontakt medden aktuella forskningen ökar brandingenjörernas chanser att i sin verksamhetsnabbt föra in ny kunskap. I detta sammanhang vUl /SR påminna omintentionen högskolereform att nå en bättre forskningsanknytning. /SRförordar i Ukhet med utredningens förslag att brandingenjörsutbildningenförläggs till en etablerad teknisk högskola och inordnas under Prop.1982/83:23 221 Medutgångspunkt från det utbUdningsbehov som inledningsvis redovisats förgrundutbildningen av brandingenjörer bedömer /SR att utbildningstidenåtminstone skall omfatta tre läsår motsvarande 120-poängsnivån.Brandingenjörernas viktiga samhällsuppgifter kan ställas i nivå med utbildningenav kommunernas hälsovårdschefer vilka erhåller en högskoleutbildning på treläsår. Endylik omfattning av utbildningstiden är en fömtsättning för att de blivandebrandingenjörerna får en bred teknisk utbildning, liksom att man härigenomskapar utrymme för den för utbildningen nödvändiga forskningsanknytningen. Detär därtill väsentligt att man kan samordna brandingenjörernas utbildning ioperativt, taktiskt räddningsarbete med andra utbildningsanordnare. /SRanser också att en praktisk introduktionsutbildning ärotillräcklig. Det är av utomordentligt stor betydelse för både samhället ocheleven att utbildningen inleds med vid ett eller flerakvalificerade brandförsvar för att både eleven och brandförsvaret skall kunnabedöma elevernas fortsatta fömtsättningar för att bli räddningsbefälhavare. Organisationenutgår ifrån att universitets- och högskoleväsendet vid utarbetandet avutbildningsplan för brandingenjörsutbildningen samråder med företrädare förberörd yrkesverksam personal. menar att i likhet med annan utbildning inombrandförsvarssektorn bör även brandingenjörsutbildningen reformeras. Enplacering av utbildningen på teknisk högskola får naturligtvis inte innebärainskränkningar i sådana för blivande brandingenjörer viktiga ämnen såsombefälstjänst, allmän räddningstjänst, personalledning m. m. Med tanke på arbetsgmppensförslag att den nyexaminerade brandingenjören skall genomgå en 6 veckorsutryckningsledarkurs förefaller en förlängning av utbildningstiden medytterligare ett läsår inte helt orealistiskt. Utbildningen bör vidare knytastill , som har. en större teknisk potential och somgenom sitt geografiska läge har större fömtsättningar att tillsammans medstatens brandnämnd genomföra de räddningstekniska utbUdningsdelarna. framhåller att arbetsgmppens förslag innebär attbrandingenjörsutbildningen förläggs till högskolan som en allmänutbildningslinje. SBF tillstyrker detta förslag och anser att det möjliggör enbetydligt bättre koppling mellan den tekniska utvecklingen i övrigt ochskyddstekniken. SBF vill dock framföra invändningar mot arbetsgruppens förslagi några avseenden. Förslaget anger en praktik av endast föreutbildningen vid högskola. SBF anser att detta är att skapa denrätta förutsättningen och förståelsen för den kommande utbildningen ochföreslår i stället , vilket överensstämmer med det generella praktikkravetvid teknisk högskola. Denna praktik bör kunna fullgöras såväl Prop.1982/83:23 222 vidkommunal- som industribrandkår eller därmed likvärdig verksamhet. SBF anser vidare att dengenerella utryckningsledarkursen, lämpligen i förkortad form, med fördel kaningå i den gmndläggande utbildningen. Det framgår däremot klart av denmålformulering som arbetsgmppen gjort för den föreslagnautryckningsledareutbildningen att denna är otillräcklig förbrandingenjörsutbildningen. Därför finns ett klart behov av en mer avanceradutryckningsledareutbildning, som bör förläggas efter något års anställning.Denna utbildning bör ta sikte på de övergripande lednings- ochsamordningsuppgifter, som brandingenjören/utryckningsledaren har att åtgärda. För brandingenjörer, som ilikhet med arbetsgruppens intentioner kommer att söka sig till olikaskyddssektorer även utanför den traditionella, finns behov av anpassadutbildning. SBF föreslår att denna skapas i form av en specialkurs, omfattandeca 10 poäng, i områdena industriell skyddsteknik, försäkringslära och riskmanagement. Utredningen föreslår attbrandingenjörsutbildningen förläggs till . Som huvudmotiv fördetta anförs att landets enda professur i byggnadstekniskt brandskydd finns vidUniversitetet i . Mot bakgmnd av brandingenjörernas bredaverksamhetsområde, där det byggnadstekniska brandskyddet bara utgör en del avmånga, anser vi att arbetsgruppens motivering är otillräcklig på denna punkt.Föreningen föreslår därför att lokaliseringen ytterligare utreds mot bakgrundav de krav som utbildningens innehåll och karaktär medför. Förutom bördärvid (CTH) och (KTH) i första hand prövas. framhåller att brandingenjörsutbildningen under en längretid på ett allvarligt sätt har släpat efter samhälls- och kunskapsutvecklingen. Brandingenjörernasarbetsuppgifter är av stor samhällelig och ekonomisk betydelse att enavsevärd ambitionsökning i deras utbildning är nödvändig. Stora mänskliga ochekonomiska vinster finns att göra, om brandingenjörema ges möjlighet att medökad kompetens fullgöra sina uppgifter, inte minst att förebygga olyckor. På brandingenjörernas gmndutbildningbör krav ställas på en bred kvaUficerad teknisk kunskapsnivå. Detta innebär attämnesområden som hållfasthetslära, mekaniska konstraktioner och komponenter,material för byggande och konstruktioner, installationsteknik,samhällsplanering och transportteknik, kemi och kemisk processteknik måste ingåi utbildningen. Förbundet vill framhållaatt det inte är tillräckligt att de brandingenjörer som skallutbildas har kunskaper som svarar mot dagens krav. Den inom många områdensnabba tekniska utvecklingen medför att det är viktig att de framtidabrandingenjörerna har så goda tekniska och naturvetenskapUga grundkunskaper attde under sitt yrkesverksamma liv snabbt förmår assimilera nödvändig ny tekniskkunskap. Prop.1982/83:23 223 exempelvis material- och kemiteknik går utvecklingen så snabbtatt den är svår att följa vid sidan av normala arbetsuppgifter om man intebesitter goda kunskaper i fysik, kemi, mekanik och hållfasthetslära. Denna typav baskunskaper gör det möjligt för brandingenjören att som yrkesverksam medhjälp av fortbildning svara upp mot de nu icke förutsägbara nya krav somuppkommer. CF vill också framhålla att det förekommer en kvalificeradforskning vid de tekniska högskolorna inom flera för brandingenjörerna centralaområden. Det är uppenbart att ett bättre samband mellan denna forskning och brandingenjörsutbUdningenskulle vara tiU stor fördel för denna. Brandingenjörernas arbetsuppgiftermåste betraktas som fullt ut så kvalificerade att en god kontakt med den aktueUaforskningen ökar deras chanser att i sin verksamhet snabbt föra in ny kunskap.I detta sammanhng vill CF också påminna om intentionen i 1977 årshögskolereform att nå en bättre forskningsanknytning.Brandingenjörsutbildningen torde i själva verket mera naturligt kunnaforskningsanknytas än flertalet utbildningar, som genom högskolereformenöverfördes till högskolan. Brandingenjörernaär även rekryteringsbas för brandcheferna i landet vilka har ett ansvarsområdesom omfattar en eller flera kommuner. kan man påräkna att denkommunala räddningstjänsten kommer att utvidgas och omfatta ett kommunanknutetcivilförsvar. Härvid måste brandmyndigheten vara beredd att ta ansvar förmänniskors skydd i såväl fred som krig. I överensstämmelse med arbetsgrappens förslag förordarSveriges att brandingenjörsutbildningen förläggs till enetablerad teknisk högskola och inordnas under högskolans huvudmannaskap. Vid valet av teknisk högskola förbrandingenjörsutbildningen vill förbundet i första hand Tekniskahögskolan i (KTH) får ansvaret för utbildningens huvudmannaskap.Valet av högskola grundas dels på högskolans allmänna förutsättningar attförmedla en så bred teknisk utbildning som möjligt, dels på möjligheterna attintegrera brandingenjörernas utbildning i operativ, taktisk räddningstjänstmed statens brandnämnds utbildningsverksamhet i . Inom finns en samlad överlägsenräddningstjänstresurs i form av ett 15-tal brandförsvar som kan utgöra en basför brandingenjörernas utbildning och praktik i befälsförening som räddningsbefälhavare. Om övrigabefälsutbildning i räddningstjänst förläggs till civilförsvarets anläggningar iRosersberg skapas utmärkta fömtsättningar för KTH att i högskolansforskningsverksamhet få till stånd en praktisk utvärdering tillsammans medstatens brandnämnd av bl. a. räddningstjänstutrustning för räddningsinsatser isåväl fredstid som krigstid. Med stödav det utbildningsbehov som inledningsvis redovisats för brandingenjörernasgrundutbildning bedömer förbundet att utbildningsti- Prop.1982/83:23 224 denåtminstone skall omfatta tre läsår motsvarande 120 poängsnivån.Brandingenjörernas viktiga samhällsuppgifter kan exempelvis gott och välställas i nivå med utbUdningen av kommunernas hälsovårdschefer, vilka erhålleren högskoleutbildning på tre läsår. Engrundsats i arbetsgruppens förslag är att den framtida brandingenjörsutbildningenskall öppnas för att bli tillgänglig för båda könen och för handikappadeelever. Förbundet har naturligtvis ingen annan uppfattning vad gäller degrundläggande demokratiska inslag som föreslås vid rekrytering tillbrandingenjörsutbildningen. Däremot anser förbundet att det är av fundamentalbetydelse att urvalet av brandingenjörselever, som väljer att bli räddningsbefälhavarei samhällets aUmänna räddningstjänst, sker på ett sådant sätt att kravet påräddningsbefälhavares fysiska och psykiska status kan uppfyllas av eleven iintroduktionsutbildningen. Förbundetanser också att en praktisk introduktionsutbildning är alldeles otiUräckUg.Det är av utomordentligt stor betydelse för både samhället och eleven attutbildningen inleds med vid ett eller flerakvalificerade brandförsvar för att både eleven och brandförsvaret skall kunnabedöma elevemas fortsatta fömtsättningar för att bli räddningsbefälhavare. Förbundetutgår från att unisversitets- och högskoleämbetets (UHÄ) uppdrag att utarbetautbildningsplan för brandingenjörsutbildningen sker i samråd med företrädareför brandingenjörsgmppen i landet. 3Utbildning av personal inom sotningsväsendet Arbetsgruppenföreslår att den grundläggande yrkesutbildningen för skorstensfejare genomförssom gymnasial lärlingsutbildning. Arbetsgrappen föreslår också att en särskildutbildning av tekniker inom sotningsväsendet införs. Teknikeratbildningen skallenligt förslaget omfatta och ha statens brandnämnd som huvudman. Förskorstensfejarmästarna föreslår arbetsgruppen att utbildningsbehovettillgodoses inom ramen för den tvååriga driftteknikerutbildningen vidhögskolan. Arbetsgrappen föreslår att fortbildningskurser för tekniker och skorstensfejarmästareanordnas av statens brandnämnd. Attanordna den grundläggande utbildningen av skorstensfejare som gymnasiallärlingsutbildning har mottagits med stor tveksamhet under remissbehandlingen.Man delar dock uppfattningen om ett ökat behov av yrkeskunskap hos skorstensfejarkårenberoende på en ökning av kvalificerade arbetsuppgifter inom energiområdet.Förslaget om en utbildning av tekniker inom sotningsväsendet har dock mottagitsmycket positivt, särskilt understryks vikten av att denna utbildning utgör enpåbyggnadsutbildning till skorstensfejarklassen. Förslaget att anordna skorstensfejarmästaratbild-ningeninom ramen för den tvååriga driftteknikemtbildningen vid högskolan ansesintressant och tillstyrks därför av flera remissinstanser. Prop.1982/83:23 225 Skolöverstyrelsenanser att den som rekryteras för utbildning till skorstensfejare bör hagenomgått en tvåårig yrkesinriktad utbildning. Färdigutbildningen kan dåbegränsas till att omfatta en ettårig gymnasial lärlingsutbildning. Linjereller grenar som kan utgöra en god grand är exempelvis bygg-ochanläggningsteknisk linje, gren för murare alternativt gren för värme- och sanitetsmontörer,drift- och uhderhållsteknisk linje, gren för energiteknik med profilering iårskurs 2 med inriktning mot olika specialområden såsom kraft- och värmeteknikeller fastighetsteknik. Även den tvååriga specialkursen för fastighetsskötarekan utgöra underlag. Universitets-och högskoleämbetet tillstyrker förslaget att knyta an utbildningen av skorstensfejarmästaretill driftteknikeratbildningen inom högskolan. Fråganom lokaliseringen är beroende av hur stor del av skorstensfejar-mästarutbildningensom kan vara gemensam med driftteknikeratbildningen. Om en stor del av de bådautbildningarna kan drivas gemensamt kan skorstensfejarmästaratbildningenförläggas till flera orter. Om å andra sidan innehållet i utbildningarnaskiljer sig från varandra finns det skäl att koncentrera skorstensfejarmästaratbildningentill en ort. UHÄ är ej berett att på basis av föreliggande utredningsmaterialta ställning i lokaliserings-frågan. framhåller att vid bedömning av arbetsgrappens förslag måste detstarkt begränsade elevunderlaget beaktas. Årsrekrytering är ca 60 skorstensfejarefördelad på 279 kommuner. Ur den kadern vidareutbildas ca 25 tilltekniker varav ca 12-15 studerar vidare till skorstensfejaremästare. Arbetsgmppenföreslår att teknikergmppens utbildning förläggs till brandnämnden. Nämndenansluter sig till detta förslag, då den förfogar över kompetent och välkvalificerad lärarpersonal som kan ge skorstensfejarna en god teoretiskutbildning på olika nivåer. De materiella resurserna behöver emellertidförstärkas om arbetsgrappens rekommenderade målsättning skall uppnås. Medhänsyn till att genomföra teknikeratbildningen måste göravissa investeringar, vore det ekonomiskt gynnsamt att -även förlägga skorstensfejaratbildningentill nämnden. Utbildningen i allmänna ärhnen bör dock kunna ges avgymnasieskolan medan den rent yrkestekniska utbildningen ges av nämnden. Skorstensfejarmästareutbildningenbör, enligt nämndens mening liksom brandingenjörsutbildning fördelas mellanteknisk högskola och brandnämnden. Till nämnden förläggs den del avutbildningen som erfordrar yrkesinriktad lärarpersonal. Den till högskolaförlagda utbildningen bör lokaliseras invid brandnämnden så att där befintlig specialutrastningkan nyttjas. Brandnämndenanser att arbetsgmppens förslag om yrkeserfarenhet för behörighet till de olikautbildningsnivåerna behöver utökas till vad brandskoleutredningen angivit isitt betänkande. 15Riksdagen 1982/83. Prop.1982/83:23 226 i konstaterar attbeträffande utbildning av skorstensfejare har arbetsgrappen övervägt olikaalternativ, specialkurs, högre specialkurs eller gymnasial läriingsutbildning. Arbetsgmppens slutgiltiga förslag är gymnasiallärlingsutbildning. tillstyrker detta förslag. Rekryteringenkan med fördel ske från någon 2-årig yrkesinriktad linje och det tredjefärdigutbildningsåret förläggs till någon skorstensfejarmästare. En bra grandför denna utbildning kan vara bygg- och anläggningsteknisk linje, gren värme-och sanitetsmontörer eller gren byggnadsplåtslagare (Ba Vv eller Ba Pl).Eleverna har där fått utbildning i justering av pannanläggningar, trimning ochrökgasanalyser m. m. I deltar en elev i 2-åriggrandutbildning hos en skorstensfejarmästare inom ramen för försöksverksamhetmed gymnasial lärlingsutbildning. Länsstyrelseni anser att skorstensfejaratbildningen är väl lämpadför gymnasial lärlingsutbildning. Undervisningen i yrkesteknik och fackteorimeddelas i denna utbildningsform av vederbörande hantverksmästare. Endastunder vissa förutsättningar och i begränsad omfattning kan undervisning i allmännaämnen förläggas till gymnasieskola. På grand härav finns det anledning att utgåfrån att skorstensfejaratbildningen kommer att innebära en mycket begränsadundervisning i allmänna ämnen. Detta bör ihågkommas när det gäller attuppställa krav för inträde till sotningsteknikeratbildning och i synnerhet skorstensfejarmästareutbild-ning. Arbetsgmppenföreslår att skorstensfejarmästareutbildningen knyts an till driftsteknikemtbildningeni högskolan. För inträde till driftsteknikerutbild-ning krävs, förutom allmänbehörighet för högskolestudier, särskilda kunskaper i bl. a. matematik.Länsstyrelsen vill, mot bakgrand av skorstens-fejarutbildningens begränsningari fråga om undervisning i här aktuella ämnen, peka på behovet avkompletteringsutbildning och ev dispensregler för skorstensfejare som villutbilda sig till skorstensfejarmästare. Vidare anser att ensärskild studiegång behövs för skorstensfejarmäs-tareutbUdningen. Länsstyrelseni vill peka på att det vid högskolan i finns driftteknikemtbildning med en kraft- ochvärmelinje samt en fastighetslinje. En linje för vatten- ochavloppsanläggningar planeras. Vid institutionen finns demonstrations- ochövningsanläggningar för olika typer av pannor och bränslen. Institutionenplaneras med en energiteknisk profil. Med tanke på att det sker en allt störreförskjutning av skorstensfejarmästarnas verksamhet mot energihushållning anserlänsstyrelsen att det finns stora fördelar med att förlägga den tvååriga driftteknikemtbildningenför skorstensfejarmästare till högskolan i . Härvid skulle högskolansbåde materiella och personella resurser kunna utnyttjas i den föreslagnautbildningen. 1982/83:23 227 lämpligapraktikantplatser i länet är goda, då länet hyser flera processindustrier medstora förbränningsanläggningar för olika bränslen förutom de kommunalavärmeanläggningarna. Ävenden föreslagna teknikeratbildningen inom sotningsväsendet bör också kunnaförläggas till högskolan i som enstaka kurs (6 poäng). Nyköpingskommun pekar på att promemorian berör även skorstensfejarutbildningen. Detföreslås att gymnasieskolan ger en grundläggande utbildning och att dennagenomförs som gymnasial lärlingsutbildning. Det kan nämnas att sådan utbildningredan finns i . Norrköpingskommun anför att gymnasial lärlingsutbildning finns på försök och synesfungera tillfredsställande. Sådan utbildning för blivande skorstensfejare tillstyrkes. Teknikerutbildningentillstyrkes med kompletteringar i ämnena arbetsledning och personalfrågor. Deblivande skorstensfejarmästarna föreslås få sin utbUdning förlagd tillhögskolans utbildning för drifttekniker. Det bör ytterligare övervägas om intede praktiska förkunskaperna bör förlängas till åtminstone i yrket, innanantagning sker till skorstensfejarmästaratbildningen. Förpersonal inom sotningsväsendet gäller kraven på en omfattande utbildning iförebyggande brandförsvar. Särskilt gäller detta skorstensfejar-mästaren, somfungerar som egen brandsynemyndighet. Ilikhet med räddningspersonalens utbildning hamnar utbildningen av sotningsväsendetspersonal hos tre olika huvudmän. Styrelsen ifrågasätter om det finns anledningatt fördela ett 100-tal personer i olika utbildningsnivåer på tre olikahuvudmän. Krbtianstadskommun tillstyrker arbetsgrappens förslag på den framtida utbildningen inombrandförsvar och sotningsväsen. EnUgt kommunens åsikt har arbetsgruppen lyckatsframlägga en utredning som väsentligt ökar baskunskaperna inom allmänräddningstjänst och sotning till samma kostnad som nuvarande utbildning.Kommunen anser det väsentligt att det totala utbildningsförslaget fastställesoch genomföres så skyndsamt som möjligt. Mariestadskommun anser att grundutbildningen för skorstensfejare bör utformas på sammasätt som för räddningstjänsten. Tvåårig gymnasieskola bör följas av ett årshögre specialkurs i räddningstjänst och lärlingsutbildningen bör utbytas motprovtjänstgöring i samband med nyanställning. Ifrågasättas kan dock om inte skorstensfejaratbildningenbör planeras helt fristående i likhet med utbildningen för elektriker, ws- ochventilationstekniker. Behörighetskrav och skyddsföreskrifter m. m. bör kunnavara lagbundna oavsett om sotningsväsendet sköts i eller helt privatregi. Falukommun menar att med hänsyn till det ytterst ringa rekryteringsbehovet av skorstensfejare- ca 60 st - torde nuvarande utbildnings- 1982/83:23 228 möjlighet- gesällkursen - vara den lämpligaste efter viss modifiering. För fort-och/eller vidareutbildning inom t. ex. energihushållningens område finns redankursutbud varför speciell sådan för blivande skorstensfejaremästare ej synesnödvändig. Sundsvallskommun framhåller att när det gäller utbildningen av skorstensfejare delarkommunen utredningens uppfattning om att utbildningen bör ges i form avlärlingsutbildning inom gymnasieskolans ram. Kommunenanser att för kommuns del en sådan utbildning skuUe passa väl in ide strävanden som kommunen har att bredda utbildningen. har ocksåalla erforderliga resurser för att ordna utbildningen. Östersundskommun anser att mot föreslagen ny skorstensf ej armästarut-bildning finnsinget att erinra. Ej heller mot den föreslagna fortbildningen som börgenomföras i nära samarbete med kommunförbundet och dess länsavdelningar. (majoriteten) ställer sig tveksam till det presenterade förslagettill en ny skorstensfejaratbildning och föratsätter att man här beaktar vadSveriges i sitt remissyttrande anför.