prop · G60348 · 1982-12-31 00:00:00 — Prop.1982/83:48 Regeringens proposition omändring i lagen (1979:411) om ändring i rikets indelning i kommuner,landstingskommuner och församlingar; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprolokoll. 1propositionen föreslås en mindre ändring i lagen (1979:411) om ändring i riketsindelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar. Förslaget innebäratt utan att först anmäla frågan hos kammarkollegiet skall kunnata upp och utreda en fräga om ändring i kommun- eller församlingsindelningen,om ärendet är av sådan beskaffenhet att själv får besluta omändringen. Syftet med förslaget är att förenkla handläggningen av ärenden somgäller smärre indelningsändringar. Lagändringenföreslås träda i kraft . 1Riksdagen 1982/83. 1982/83:48 2 Lag om ändring i lagen (1979:411) om ändring i riketsindelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar Härigenomföreskrivs alt 1 kap. 20 och 21 §§ samt 3 kap. 16 § lagen (1979:411) om ändringi rikets indelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar skaU hanedan angivna lydelse. 1 kap. 20 § En fräga om ändring i den kommunala indelningen kan väckasav en kommun eller medlem av en kommun, som skulle beröras av ändringen.Ansökningen om en sådan ändring skall inges till kammarkollegiet. En fräga om indelningsändring kan också väckas av genom anmälan hos kammarkollegiet. Regeringen och kammarkollegiet kan också ta upp en sådan fråga på eget initiativ. Regeringen, kammarkollegiet och kan ta uppen fråga om indelningsändring på eget initiativ. Om en indelningsändring somlänsstyrelsen tar initiativ till inte är av den beskaffenhet att länsstyrelsenenligt 3 § andra stycket får besluta om ändringen, skall överlämnaärendet till kammarkollegiet. Kammarkollegietskall till överlämna sådana ärenden om indelningsändring som fårbeslutas av enligt 3 § andra stycket. I ettärende om indelningsändring skall kammarkoUegiet göra den utredning som behövseller, när det bedöms lämpligt, överlämna åt att görautredningen. Om det behövs med hänsyn till ärendets omfattning ochbeskaffenhet, får kammarkollegiet uppdra åt en särskild utredare att görautredning- Ärenden om sådan indelningsändring som avses i 3 § andrastycket skall överlämnas av kammarkollegiet till . I ärendenom sådana indelningsändringar som avses i 1 § och 3§ första stycket skallkammarkollegiet göra den utredning som behövs eller, när det bedöms lämpUgt,överlämna åt att göra utredningen. Om det behövs med hänsyn tiUärendets omfattning och beskaffenhet, får kammarkollegiet uppdra åt ensärskild utredare att göra utredningen. / ärenden om sådan indelningsändring som avses i 3 §andra stycket skall utredningen göras av . 3 kap. 16 § En fråga om ändring i församlingsindelningen kan väckas av en församling som skulle beröras av ändringen eller av den som är kyrkobokförd i en sådan församling eller som, ulan att vara kyrkobokförd i församlingen, är skaltskyldig till denna. Ansökningen om en sådan ändring skall inges till kammarkollegiet. En fråga omindelningsändring kan ocksä väckas av eller genomanmälan hos kammarkollegiet. Regeringen och kammarkollegiet kan också ta upp ensådan fråga på eget initiativ. Regeringen,kammarkollegiet och kan ta upp en fråga om indelningsändring påeget initiativ. En sådan fråga kan också väckas av genom anmälanhos kammarkollegiet. Om en indelningsändring som tar initiativtill inte är av den beskaffenhet atl enligt 4 § andra stycket fårbesluta om ändringen, skall överlämna ärendet lill kammarkollegiet. Kammarkollegiet skall till överlämna sådanaärenden om indelningsändring som får beslutas av enligt 4 § andrastycket. Denna lag träder i kraft . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , S. , , , , , , R. , Propositionom ändring i lagen (1979:411) om ändring i rikets indelning i kommuner,landstingskommuner och församlingar Enligt1 kap. 20 § och 3 kap. 16 § lagen (1979:411) om ändring i rikets indelning ikommuner, landstingskommuner och församlingar (IndL) skall ansökan omindelningsändring ges in till kammarkollegiet. Om väcker fråganom indelningsändring, skall ärendet anmälas hos kammarkollegiet. Detta gälleräven om själv fär besluta i ärendet. Länsstyrelseni har i en skrivelse hemstäUt att IndL ändras såatt ansökan om ändring i församlings- och kommunindelningen skaU kunna ges intill i de fall när får besluta om ändringen.Framställningen har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandenabör fogas som bilaga till regeringsprotokollet i detta ärende. GenomIndL, som trädde i kraft , har beslutanderätten i ärenden ommindre indelningsändringar flyttats frän regeringen till kammarkollegiet ochlänsstyrelserna (prop. 1978/79:157, KU 1978/79:40, rskr 1978/79:363).Beslutanderätten i fråga om mera omfattande ändringar i den kommunalaindelningen tillkommer liksom tidigare regeringen. Enligtde nya bestämmelserna (1 kap. 3 § och 3 kap. 4 § IndL) får länsstyrelsenbesluta om sådan ändring i kommun- eller församUngsindel- 1982/83:48 5 ningen som behövs på grund av oregelbundenhet iindelningen eller med hänsyn till fastighetsförhållandena, omindelningsändringen inte föranleder ekonomisk reglering mellan kommuner resp.församlingar. Om de kommuner eller församUngar som närmast berörs av en sådanindelningsändring inte är ense om denna eller om ändringen avser kommuner ellerförsamlingar i flera län, tillkommer beslutanderätten kammarkollegiet. 11 kap. 20 § och 3 kap. 16 § IndL finns bestämmelser omvem som har rätt att ta initiativ till ändring i kommun- ellerförsamlingsindelningen samt om hur ärenden om sådana ändringar skall väckas.Bestämmelserna innebär att framställningar om indelningsändring, oavsettändringens karaktär och omfattning, skall ges in till kammarkollegiet. Även närlänsstyrelsen själv tar initiativ till en sådan indelningsändring somlänsstyrelsen själv får besluta om, skaU frågan anmälas hos kammarkollegiet. Omkammarkollegiet sedan finner att ärendet hör till beslutsområde,överlämnar kollegiet ärendet till (1 kap. 21 § andra stycket och3 kap. 17 §). i föreslår att IndL ändras såatt ansökan om indelningsändring skall ges in till i de fall närlänsstyrelsen får besluta. EnUgt uppfattning föreligger det hären uppenbart omständlig hantering. En förenkUng är enligt länsstyrelsensärskilt motiverad när det gäUer ärenden som initieras av och ivilka utredning redan har utförts inom . förslag om ändring i IndL tar i första handsikte på ändringar i församlingsindelningen. framhåller att ettarbete med att undanröja bristande överensstämmelse mellanfastighetsindelningen och församlingsindelningen har påbörjats i länet. Även omfrekvensen av de ärenden om ändring i kommunindelningen i vilka länsstyrelsenfår besluta är obetydlig, anser att motsvarande ändring bör görasockså beträffande hanteringen av sådana ärenden. Remissinstanserna är överlag ense med iSkaraborgs län om att en förenkling i hanteringen av ärenden om mindreindelningsändringar bör kunna ske. När det gäller hur långt en sådan förenklingbör sträcka sig är dock meningarna delade. För egen del vill jag anföra följande. Genom den decentralisering till länsstyrelserna som harskett av beslutanderätten i de mindre komplicerade indelningsärendena harhanteringen av dessa ärenden förenklats avsevärt. Det är enligl min meningväsentligt att denna förenkling inte motverkas av krav pä onödigt komplicerade mtiner. Ärenden om ändring i kommun- eller församlingsindelningenkan delas in i tre gmpper. En gmpp avser mera omfattande indelningsändringarsåsom sammanläggning och delning av kommuner eller församlingar samt överföringarav större områden från en kommun eller församling till en annan. Beslut omsådana indelningsändringar fattas av regeringen efter utredning inomkammarkollegiet. Den andra gruppen gäller smärre omrädesöverfö- Prop.1982/83:48 6 ringar, om vilka berörda kommuner eller församlingar inteär överens. Till samma grupp hör ocksä smärre ändringar som avser kommunereller församlingar i flera län. Beslutanderätten tillkommer i dessa fall kammarkollegiet.1 den tredje gruppen, som gäller övriga indelningsändringar, tillkommerbeslutanderätten ! Det är i dessa fall fråga om mindreöverföringar inom samma län när berörda kommuner eller församlingar äröverens. För samtliga dessa tre grupper gäller att framställning omindelningsändring skall ges in till kammarkollegiet. Enligt min mening kan detinte komma i fråga att ändra denna ordning när det gäller ansökningar som görsav kommuner, församlingar eller enskilda personer. Den söm gör ansökan kan intealltid avgöra vilken myndighet som har att besluta i ärendet. Det är därförnaturligt att behålla ordningen att alla ansökningar om indelningsändring somkommer från kommuner, församlingar eller enskilda personer skall ges in tillkammarkollegiet som är central utredningsmyndighet i indelningsärenden. Omkammarkollegiet finner att ärendet hör till beslutsområde, skallkollegiet överlämna ärendet till . När det gäller indelningsfrågor som självinitierar synes däremot kravet på att ärendet alltid skall anmälas hoskammarkollegiet innebära en onödigt stelbent handläggningsordning. Det tordesåsom bl. har påpekat i regel inte föreligga någrasvårigheter för alt särskilja de ärenden som hör till länsstyrelsenseget beslutsområde från dem som hör till regeringens eller kammarkollegiets.En ändrad ordning så att slipper anmäla sädana ärenden som liggerinom dess egel beslutsområde skulle uppenbarligen förenkla hanteringen av demindre indelningsfrågorna och därmed bidra till en snabbare handläggning avärendena. En sådan förenklad handläggningsordning är därför enUgt min meningmotiverad. Jag föreslår alltså att IndL ändras så att slipper atthos kammarkollegiet anmäla sådana initiativärenden som ligger inom dess egetbeslutsområde. En förenklad handläggningsordning i enlighet med vad jagnu har sagt skulle - såsom påpekas i framställning och av fleraremissinstanser - få betydelse framför allt i fråga om ärenden om ändringar iförsamlingsindelningen. Länsstyrelserna har tagit upp elt stort antal sådanaärenden. Dessa ärenden har i flertalet fall varit föranledda av attfastighetsbildning över en församlingsgräns har medfört bristande överensstämmelsemellan fastighetsindelningen och församlingsindelningen. Även i fortsättningenkan en hel del ärenden av detta slag bli aktuella. Antalet kvarståendeoregelbundenheter är betydande. Jag vill dock i sammanhanget peka på att nyaoregelbundenheter föranledda av fastighetsbildning över församlingsgräns numerakan uppkomma endast undantagsvis. Detta är en följd av de ändringar som nyUgenhar gjorts i lagen (1970:991) om ändring i och ecklesiastik indelningi samband med fastighetsbildning (prop. 1981/82:47, CU 1981/82:5, rskr1981/82:63, SFS 1981:1220). 1982/83:48 7 reglerna innebär att församlingsgränsen normalt ändras närfastighetsbildning sker över en sådan gräns. Attlänsstyrelserna väcker ärenden om ändring i kommunindelningen är såsom bl. a.kammarkollegiet har påpekat betydligt ovanligare. Några remissinstanser anseratt en förenklad handläggningsordning inte skall omfatta ärenden som gällerändring i kommunindelningen. Någon olägenhet med alt även i sådana fall låtalänsstyrelsen själv avgöra om ärendet faller inom dess beslutsområde har dockinte framkommit. Den förenklade handläggningsordningen bör därför enligt minmening gälla ändringar i säväl kommun- som församlingsindelningen. Länsstyrelsernas beslutsområde avgränsas bl. a. genom attindelningsändringen skall vara föranledd av oregelbundenhet i indelningeneller av fastighetsförhållandena. Kammarkollegiet föreslår alt en förenkladhandläggningsordning inte skall gälla ärenden föranledda av oregelbundenhet iindelningen. Jag finner för min del inle skäl att göra en sådan begränsning.Det kan f. ö. ifrågasättas om inte de ändringar i församlingsindelningen somhar gjorts för att få överensstämmelse mellan församlings- och fastighetsindelningenkan anses vara föranledda av såväl oregelbundenhet i indelningen som avfastighetsförhållandena. 12 kap. IndL finns bestämmelser om ändring i denlandstingskommunala indelningen. Eftersom beslutanderätt inteomfattar sådana ändringar, kommer en förenklad handläggningsordning i enlighetmed vad jag nu har förordat inte att gälla ärenden som avses i dessa bestämmelser. Det bör slutiigen nämnas atl ärenden om ändring iförsamlingsindelningen också kan väckas av genom anmälan hoskammarkollegiet. Någon ändring härav föresläs inte. Inte heller i fråga omregeringens initiativrätt, som gäller alla typer av indelningsändringar,föreslås någon ändring. Att regeringen tar initiativ till en indelningsändringär mycket sällsynt. När det förekommer, torde det framför allt gälla meraomfattande indelningsändringar i fråga om vilka beslutanderätten tillkommerregeringen. Regeringen överlämnar i sådana fall åt kammarkollegiet att utredafrågan i enlighet med bestämmelserna i . Sammanfattningsvis föreslår jag alltså att länsstyrelsenutan att först anmäla frågan hos kammarkollegiet skall kunna ta upp och utredaen fråga om ändring i kommun- eller församlingsindelningen, om ärendet är avsådan beskaffenhet att själv får besluta om ändringen. Förslaget föranleder ändring i 1 kap. 20 § och 3 kap. 16 §IndL. I dessa båda paragrafer har således tagits in bestämmelser som innebär atllänsstyrelsen utan anmälan hos kammarkollegiet får ta upp en fråga om sådanindelningsändring som avses i 1 kap. 3 § andra stycket resp. 3 kap. 4 § andrastycket. Bestämmelserna har utformats så att det anges dels att en fråga omindelningsändring kan tas upp på eget initiativ förutom av regeringen ochkammarkollegiet också av , dels att 1982/83:48 8 skallöverlämna sådana initiativärenden som faller utanför dess eget beslutsområde tiUkammarkollegiet. Vidare har den bestämmelse som f. n. finns i 1 kap. 21 § omatt kammarkoUegiet skall till överlämna ärenden som hör tilllänsstyrelsens beslutsområde med viss redaktionell justering flyttats tiU 1kap. 20 § och 3 kap. 16 §. Bestämmelsen kommer med den nyahandläggningsordningen att gälla i första hand ärenden som väcks av kommuner,församlingar eller enskilda personer; I 1 kap. 21 § har för att undvikaoklarhet tagits in en bestämmelse om att utredningen i ärenden som avses i 1kap. 3 § andra stycket skall göras av . Genom den hänvisning till1 kap. 21 § som finns i 3 kap. 17 § skall detta gälla även i ärenden som avsesi 3 kap. 4 § andra stycket. Dennya ordningen bör träda i kraft . Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom kommundepartementet upprättatsförslag till lag om ändring i lagen (1979:411) om ändring i rikets indelning ikommuner, landstingskommuner och församlingar. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta förslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att anta det förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1982/83:48 9 Efter remiss har yttranden över framställningen frånlänsstyrelsen i om ändring i lagen (1979:411) om ändring irikets indelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar avgelts avkammarkollegiet, statens lantmäteriverk, länsstyrelserna i ,och , , och saml och . Länsstyrelseni har bifogat yttrande från i . Framställningentillstyrks eller lämnas utan erinran av länsstyrelserna i ,och , , och samtdomkapitlet i och . i hänvisar till sittyttrande över prornemorian (Ds Kn 1980:8) Förhållandet mellanförsamlingsindelningen och fastighetsindelningen. I detta yttrande föreslårlänsstyrelsen att indelningslagen ändras så atl anmälan tiU kammarkollegietinte skall behövas beträffande mindre indelningsärenden som gäller undanröjandeav oregelbundenheter på grund av fastighetsbildning över församlingsgräns.Enligt ligger framställningen från i länhelt i linje med detta förslag. i Göleborgs och /än framhåller att deli indelningslagen är klarlagt i vilka fall som har att beslutaom indelningsändringar, nämligen när berörda församlingar eller kommuner Uggeri samma län och är ense om ändringarna. har i ansökan tillkammarkollegiet enligt den nuvarande ordningen oftast redan utrett ärendet väloch initierandet hos kammarkollegiet av ärendet framstår därför enligtlänsstyrelsen i de aktuella fallen som en onödig omgång. har,anför vidare, en betydande erfarenhet av dessa frågor.Handläggningen kommer alt underlättas genom de detaljeradeanvisningar till lagen som utarbetas av statens lantmäteriverk. Lantmäterienhetenär enligt arbetsordning beredande enhet iärenden som rör administrativ indelning. Som sådan initierar och utreder länsstyrelsengenom lantmäterienheten ärenden som rör ändringar i fastighetsregisterområdesindelningen.I dessa ärenden är statens lantmäteriverk beslutande. framhålleratt handläggningen av dessa båda ärendetyper ofta behöver samordnas och att detskulle vara en fördel om de aktuella ärendena enligt indelningslagen inle förstbehövde behandlas av kammarkollegiet innan de avgörs av . Enändring av 1 kap. 20 § och 3 kap. 16 § indelningslagen pä föreslaget sättskulle enligl Prop.1982/83:48 10 bidra till en snabbare och rationellare handläggning avärendena. Enligt i län är del angeläget attförenkla handläggningsordningen när det gäller smärre och rutinbelonadeindelningsärenden som inle föranleder någon ekonomisk reglering mellan berördaförsamlingar. I fräga om ärenden där berörda kommuner, domkapitel ochförsamlingar är överens skulle det enligt innebära en väsentlig arbetsbesparingoch tidsvinst med bibehållen tillfredsställande hantering av ärendena omanmälningsplikten till kammarkollegiet togs bort. tillslyrkerdärför förslaget till lagändring. Den rationaUsering som lagändringen skullemedföra motiverar enligt en snar ändring av lagen. i tillstyrkerframställningen, i första hand på sådant sätt att länsstyrelserna endastbehöver anmäla sådana initiativärenden som kräver beslut av kammarkollegiet.Enligt gäller för atl så gott som allaändringar beträffande församlingsindelningen har orsakats av att avvikelseruppstått mellan församlings- och fastighetsindelningen p. g. a.fastighetsbildning. har i dessa fall initierat och beslutat omändringar i uppkomna avvikelser. Ingen ekonomisk reglering har varit aktueU ochremissinstanserna har varit eniga. Anmälan lill kammarkollegiet har skett påupprättat formulär med kopia av skrivelse till församlingarnasamt församlingarnas yttranden. Länsstyrelsenanser i likhet med i att nuvarande hantering avindelningsärendena bör kunna förenklas. pekar i sammanhanget påde ändringar i lagen (1970:991) om ändring i och ecklesiastikindelning i samband med fastighetsbildning (LÄIF) som föreslagits i promemorian(Ds Kn 1980:8) Förhållandet mellan församlingsindelningen ochfastighetsindelningen. Sådana ändringar skulle innebära att ochkammarkollegiet slipper behandla en mängd nya ärenden om indelningsändringar. Etlgenomförande av föreslagen ändring i LÄIF skulle enligt meninginnebära en väsentlig förenkling. Efter en sådan reform kommer förslaget frånlänsstyrelsen i att i huvudsak beröra endast sådanaindelningsändringar som har uppkommit på grund av nuvarande regler i LÄIF ochbehovet blir därigenom av övergångskaraktär. Det kan enligt ändå säkerUgenröra sig om en betydande volym av ärenden. Beträffande förslaget i övrigt anför ihuvudsak följande. Det kan inte förutsättas atl man vid ansökningstillfäUet vetom kommuner eUer församlingar är ense om ändringen. Man vet då heller inte omlänsstyrelsen eller kammarkollegiet har beslutanderätten. Detta innebär att maninte rimligen kan ha den ordningen att ansökningarna ställs till länsstyrelsenresp. kammarkollegiet beroende på vem som har beslutanderätten. En ändring avnuvarande ordning måste därför innebära att alla ansökningar om ändringar iförsamlings- eller kommunindelning inom samma län ställs till länsstyrelsen.Därefter får utreda om förutsättningar finns för Prop.1982/83:48 11 alt besluta eller om ärendet måste översändas tillkammarkollegiet. Detta förfarande bedöms inte medföra några väsentligaförenklingar. Däremot medför det, framhåller , givetvis endecentralisering av bl. a. utredningar. I de falllänsstyrelsen är initiativtagare förutsätts atl viss utredning verkställs innanärendet anmäls lill kammarkollegiet. För denna grupp av ärenden bör det enligtlänsstyrelsen vara möjligt att inskränka anmälnings-pUkten till sådana ärendendär beslut måste fattas av kammarkollegiet. anser att en sådanförenkling skulle komma att få praktisk betydelse, då det stora flertaletärenden angående ändringar av församlings-och kommunindelningen initieras avlänsstyrelse. säger sig visserligen vilja framhålla attkammarkollegiet i sådana fall vinnlagt sig om en enkel och snabb behandUng menframhåller att anmälningsplikten självfallet innebär en onödigomgång, ett störande uppehåll i handläggning av det enskildaärendet och en viss tidsutdräkt. Enligtdomkapitlet i torde det, med hänsyn till att i den nuvarandelagstiftningen klart angetts vilka rekvisit som skall föreUgga förlänsstyrelsens rätt att pröva ärendet, inte bli till förfång för någonsakägare, om ansökningen i stället inges till vederbörande länsstyrelse.Kammarkollegiets befattning med ett sådant ärende synes enligt ocksåutgöra en onödig omgång. I eventuella tveksamma fall förutsätter domkapitletatt överlämnar ärendet till kammarkollegiet. Kammarkollegiet,statens lantmäteriverk och tillstyrker endast delvisframställningen. Kammarkollegietuppger att kollegiet sedan den nya indelningslagen trätt i kraft den Ijuli1979-med tillämpning av 1 kap. 21 § andra stycket och 3 kap. 17 § nämndalag-överlämnat ett 60-tal indelningsärenden till länsstyrelse för beslut enligt1 kap. 3 § andra stycket och 3 kap. 4 § andra stycket samma lag. Endast tre avärendena rörde ändring i såväl kommun- som församlingsindelningen, restenenbart församlingsindelningen. Nästan samtliga ärenden hade initierats avvederbörande länsstyrelse och anmälts hos kollegiet enligt 1 kap. 20 § andrastycket och 3 kap. 16 § andra stycket indelningslagen. I några undantagsfallhade frågan om indelningsändring väckts av enskild fastighetsägare (ett fall),kommun (elt fall) och församling (etl fall). Ärendena om ändradförsamlingsindelning var nästan undantagslöst föranledda av attfastighetsbildning skett över församlingsgräns. I något fall motiverades enändring av vissa andra fastighetsförhållanden. De tre ärenden som även avsågändring i kommunindelningen var väckta på grund av regeringens beslut omdelning av kommun. Inget av de överlämnade ärendena kan enligt kollegietsägas vara föranlett av "oregelbundenhet i indelningen" (jfr 1 kap.3 § och 3 kap. 4 § indelningslagen). Av de60-tal ärenden som sålunda överlämnats till länsstyrelse hade cirka 25 anhängiggjortshos kammarkollegiet före den nya lagens ikraftträdande. I dessa verkställdekollegiet erforderlig utredning innan de överlämnades till Prop.1982/83:48 12 I de övriga ärendena som alltsåanmälts hos kollegiet efter har som regelombesörjt utredning före anmälan, detta i enUghet med de rekommendationer som koUegietutfärdade i en promemoria . Syftet härmed var enligtkollegiet att uppnå en så smidig och praktisk rutin som möjligl förhandläggningen av dessa ärenden. Härigenom har det varit möjligt för kollegietatt snabbt kunna avgöra om ärendet varit av det slag att det tillhörtlänsstyrelsens beslutsområde. Därvid har det kunnat återlämnas tilllänsstyrelsen för beslut tämligen omgående. Denna handläggningsordning synesenligt kollegiet överensstämma med lagstiftarens intentioner (KU 1978/79:40 s.7). Till följd härav har ärendegruppen för kollegiets vidkommande inte blivitsärskilt betungande. Kammarkollegiet delar emellertid uppfattningen atthanteringen av dessa ärenden är onödigt omständlig och bör kunna förenklas.Sålunda anser kollegiet att - utan atl först behöva anmälaärendet hos kollegiet - bör kunna besluta direkt om en indelningsändring somlänsstyrelsen tagit initiativ till, öm ändringen rör församlingsindelningen ochföranleds av fastighetsförhållandena. Detta gäller enligt kollegiet givetvis underförutsättning att ärendet enligt 3 kap. 4 § andra stycket indelningslagen hörtill beslutsområde.