prop · G603177 · 1982-12-31 00:00:00 — Dehär angivna förhållandena talar enligl min mening för att en uppgift påfakturan om atl uppdragstagaren är skyldig alt betala B-skall bör kunna gessamma effekt som en uppgift om registrering lill mervärdeskatt m.m. En uppgiftom att uppdragstagaren är skyldig alt betala B-skatt bör med andra ord befriasmåhus- eller lägenhelsägaren inle bara från ansvarighet för uppdragstagarens skatlutan också från skyldighet atl betala arbetsgivaravgifter på ersättningen. Föruppdragstagarens del bör uppgiften om B-skatt - på samma sätt som en uppgift ommervärdeskatteregistrering medföra skyldighet alt räkna in ersättningen iunderlaget för egenavgift. Vill parterna i det särskilda fallet åstadkomma enannan lösning, kan de med bindande verkan för de avgiflsdebilerandemyndigheterna komma överens om alt uppdragsgivaren pålar sig avgiftsskyldighelen. Detkan i och för sig ifrågasättas om inte den här redovisade ordningen skullekunna göras tillämplig också på andra uppdragsförhållanden än sådana däruppdragsgivaren är en småhus- eller lägenhetsägare. Det står emellertid klartalt en ordning som innebär all skyldigheten alt betala sociala avgifter bestämsav fakturans utformning inte kan göras generellt tillämplig utan ingåendeöverväganden. En sådan prövning torde komma atl ingå i socialavgiflsutredningensbedömning av möjligheterna att skapa ett så långt möjligt enhetligt arbelsgivare/arbetstagarebegrepp.Den föreslagna ordningen bör därför nu begränsas lill de klart avskiljbarauppdragsförhållanden där en småhus- eller lägenhetsägare är updpragsgivare ifråga om arbeten på fasflghelen eller lägenheten. Jagföreslår i enlighet med del sagda, och efter samråd med chefen försocialdepartementet i de delar som förslaget rör socialavgifterna, följande. Ensmåhus- eller lägenhetsägare som ger ett uppdrag av det slag som anges i 4 §1-3 AUL dvs. sådana uppdrag som skall redovisas i självdeklarationen skallmed ledning av uppdragstagarens faktura själv kunna bedöma om han kan betalaut sin ersättning utan risk för atl senare bli ålagd betalningsskyldighet föruppdragstagarens skatl eller för arbetsgivaravgifter. Om fakturan utöversedvanliga uppgifier om uppdragstagarens namn och adress och ersättningens slorlekinnehåller anflngen uppgift om mervärdeskatteregislrering och mervärdeskallensbelopp eller uppgift om att uppdragstagaren är skyldig all betala B-skall,skall småhus- eller lägenhelsägaren sålunda kunna utgå från alt han inle är betalningsskyldigför sociala avgifter eller skatl som belöper på ersättningen. Skyldighet att betalasociala avgifter i form av egenavgift skall i stället åvila uppdragsta- 1982/83:177 25 garen.Parterna skall dock kunna komma överens om att småhus- eller lägenhetsägaren övertar betalningsskyldigheten. Rätten att göra en över enskommelse av detta slag måste emellertid begränsas något. Detta sam manhänger med de ändringar av beloppgränserna för småhus- och lägen hetsägarnas avgifts- och uppgiftsskyldighel somjag föreslår i det följande. Jag kommer strax alt lämna en närmare redovisning för hur denna begräns ning bör utformas. Medden föreslagna ordningen följer all sociallagstiftningens bestämmelser omarbetsgivaravgifter i fortsättningen kan komma att tillämpas på en småhus-eller lägenhetsägare bara om fakturan har varken föreskrivna uppgifter ommervärdeskatt eller uppgift om B-skatt. Saknas dessa uppgifter måste ensmåhus- eller lägenhetsägare räkna med atl uppdragstagaren utför sitt arbetepä fastigheten eiler lägenheten under sådana förhållanden altarbetsgivaravgifter skall betalas. I sådana fall har småhus- eller lägenhetsägarensålunda regelmässigt skyldighet all lämna arbetsgivaruppgift. Han måste dåockså på samma sätt som f.n. - och särskilt om uppdragels utförande sträckersig över en längre lid - ta reda på om han kan anses vara huvudarbetsgivareeller inle, i varje fall om han vill undvika risken alt bli ålagd betalningsskyldighetför underiåtenhet att göra skatteavdrag. Bestämmelseri enlighet med mitt förslag bör tas in i en särskild lag och utformas somundantag från dels skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter enligt lagen omsocialavgifter dels skyldigheten att göra skatteavdrag enligt UBL. Som jag har sagt tidigareskall en uppdragstagare som anger atl han är registrerad lill mervärdeskall ochdebiterar sådan skatl vara skyldig betala" egenavgifter på ersättningen.Detta medför att ersättningen skall anses som inkomst av annat förvärvsarbetevid tillämpningen av bestämmelserna om sjukpenninggmndande inkomst ochpensionsgrundande inkomst i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Jagföreslår alt en bestämmelse med denna innebörd också tas in i lagen. Den bör enligtvad jag sagt fömt kompletteras med föreskrift om all den inte är tillämplig omparterna träffat avtal om alt uppdragstagaren skall anses som arbetstagare ochsmåhus- eller lägenhetsägaren som arbetsgivare. Enerinran om de föreslagna undantagsbestämmelserna bör slutligen tas in i lagenom allmän försäkring och i UBL. I den förstnämnda lagen bör sålunda anges attersättningen skall anses som inkomst av annat förvärvsarbete enligt den nuföreslagna lagen. Denna erinran kan lämpligen göras i ett nytt Qärde stycke i20 kap. 2 §. I 39 § 1 mom. första stycket UBL bör erinras om att den föreslagnalagen har föreskrifter om undanlag från skyldigheten att göra skatteavdrag. Jagkommer i del följande all lämna en närmare redovisning för författningsregleringeni den föreslagna lagen, som benämnts lag om undantag från vissa bestämmelser iuppbördslagen (1953:272) m.m. 1982/83:177 26 3 Bestämmelserna i m.m. Somjag har nämnt inledningsvis vill jag i förevarande sammanhang också se över AUL:sbestämmelser på några punkter. Dessa gäller den uppgiftsskyldighet som småhus-och lägenhelsägarna har enligt lagen. Innan jag redovisar mina övervägandenskall jag först lämna en kort redovisning för i de delarsom det nu är fråga om. Småhus-och lägenhetsägarna har genom AUL ålagts skyldighet all i självdeklarationenlämna uppgift om lill vem och med vilket belopp ersättning betalats ut förvissa arbeten på fastigheten eller lägenheten. För alt uppgiftsskyldighel skallföreligga krävs att ersättningen för uppdraget har uppgått till minsl 500 kr.Småhus- och lägenhelsägarna har befriats från skyldighet att lämnakontrolluppgift enligl taxeringslagen (1956:623), TL, om ersättning som skalluppges i självdeklarationen. Liksom andra uppdragsgivare är småhus- och lägenhelsägarnadäremot skyldiga alt också lämna arbetsgivamppgifler om ersättningarna, om densom utfört uppdraget varit arbetstagare enligt sociallagstiflningens bestämmelser. Deuppgifter som en småhus- eller lägenhetsägare skall lämna gäller, fömtomersättningens belopp, vissa identifleringsfakla. Uppgift skall sålunda lämnassom uppdragstagarens namn, postadress och personnummer ellerorganisationsnummer. Om uppdragstagaren har ett särskilt registreringsnummer tillmervärdeskall kan dock delta anges i stället för något av de andra numren. Ensmåhus- eller lägenhetsägare som under ett beskattningsår inte betalat utersättning om . till någon uppdragstagare skail i stället avge enförsäkran om detta. Denna försäkran skall också lämnas i självdeklaraflonen. Underiåtenhetatt i självdeklarationen lämna uppgifier om utgivna ersättningar ellerförsäkran om att några uppgiftspliktiga ersättningar inte betalats ut medföralt småhus- eller lägenhelsägaren påförs en avgift med . Om uppgifternaeller försäkran inte heller lämnas efter anmaning utgår en ytteriigare avgiftmed . 3.2 Förslagangående beloppsgränserna m.m. som gäller för småhus- och lägenhetsägarnas uppgiftsskyldighelbör bl.a. ses mol bakgmnd av all samma belopps-gräns gäller enligl socialförsäkringslagsliflningeni fräga om skyldighet all betala arbetsgivaravgifter och lämna arbetsgivaruppgiftsaml rätten atl tillgodoräkna en ersättning som sjukpenninggrundande inkomstoch pensionsgrundande inkomst. Valetav beloppsgräns för småhus- och lägenhetsägarnas uppgiflsskyl- 1982/83:177 27 dighethar emellertid inle gjorts med särskild tanke på de fördelar som en gemensambeloppsgräns på de olika områdena i och för sig kan innebära. Del ärnaturligtvis alltid en fördel för de uppgiflsskyldiga om deras åligganden sålångt som möjligt följer enhetliga bestämmelser. I den departementspromemoria (DsB1980:10) som låg till gmnd för propositionen med förslag till AUL hade en högrebeloppsgräns valls, nämligen . Bakom beloppsgränsen på . både förskyldigheten att göra skatteavdrag och för skyldigheten all lämna uppgift isjälvdeklarationen låg framför allt önskemål om alt också mindre uppdrag skulletäckas av den nya lagstiftningen. Jaganser också för egen del atl en beloppsgräns på . kan vara lämpligtavvägd när det gäller rörelseidkares och andra liknande uppdragsgivaresskyldighet atl göra skatteavdrag enligt AUL. Jag bedömer den däremot somonödigt låg som gräns för småhus- och lägenhetsägarnas uppgiftsskyldighel.Redan én mindre höjning bör medföra en inte obetydlig lättnad i uppgiftslämnandet.Jag föreslår atl man bestämmer beloppsgränsen för småhus- och lägenhetsägarnasuppgiftsskyldighel till . Delskulle somjag har sagt innebära fördelar för de uppgiftsskyldiga ombeloppsgränserna var gemensamma på de olika områdena. Detta leder till fråganom det är möjligt och lämpligt atl i nu förevarande sammanhang höja också sociallagstiflningensbeloppsgräns på . Jag vill då först erinra om deöverväganden som gjorts tidigare i denna fråga. Beloppsgränsenvar pä sociallagstiftningens område tidigare . Nuvarande beloppsgräns på500 kr. infördes enligt förslag i prop. Föredraganden gav därvidvissa principiella synpunkter på systemet. Han framhöll sålunda, atl del fanns välgmndadeskäl alt ha en fast beloppsgräns men atl det därmed var ofrånkomligt allgränserna gång efter annan måste höjas på gmnd av inkomst- ochkostnadsutvecklingen. Han erinrade emellertid om atl höjningar avminimibeloppet kunde få konsekvenser för beräkning av pensionsgmndande inkomstför arbetstagare med många kortare anställningar, som måste beaktas. Den fastabeloppsgränsen borde därför få gälla en längre lid. För detta talade också enliglföredragandens mening atl del blir lättare för arbetsgivare och försäkrade atthålla reda på sina skyldigheter och rättigheter i det enskilda fallet. Fråganom en ytteriigare höjning av beloppsgränsen diskuterades senare i prop. 1980/81:178i samband med behandlingen av ett förslag om förenklade regler för socialförsäkringsavgiflerna.Vad som därvid särskilt övervägdes var ett förslag från några remissinstanserom en höjning av beloppsgränsen för avgiftsskyldighet lill I . Föredragandenframhöll för sin del atl en höjning av beloppsgränsen för avgiflsskyldighelofrånkomligen skulle aktualisera en motsvarande höjning på förmånssidan. Ensådan inskränkning av möjligheterna atl förvärva förmåner som detta skulle innebäravar hon dock inte då beredd alt förorda och ansåg sig därför inte Prop.1982/83:177 28 Del kunde emellertid enligt hennes mening flnnas anledningatt på nytt behandla frågan i ett senare sammanhang. Föregen del får jag i denna fråga anföra följande. Jaghar föreslagit att beloppsgränsen för småhus- och lägenhetsägarnasskyldighet enligt AUL atl lämna uppgifier om uppdragsersättningar isjälvdeklarationen höjs från 500 lill I . För atl de olika systemen skallkunna fungera på ett så rationellt och lättillämpligt sätt som möjligt för de uppgiflsskyldigasdel, krävs enligt min mening atl beloppsgränsen enligt AUL är samordnad medbeloppsgränsen för småhus- och lägenhets-ägarnas uppgifts- ochavgiftsskyldighet beträffande arbetsgivareavgifter. Dessa beloppsgränser bördärför också höjas från 500 lill . Som föredraganden framhölli prop. 1980/81:178 aktualiserar en höjning av beloppsgränsen för avgiftsskyldighetfrågan om en moisvarande justering av beloppsgränsen på förmånssidan. Jaganser också för egen del alt en generell höjning av beloppsgränsen för avgiflsskyldighelfömtsätter en motsvarande generell höjning på förmånssidan. Om man i enlighetmed mitt förslag nu begränsar en höjning på avgiftssidan till småhus- och lägenhelsägamasavgiflsskyldighel för ersättningar enligt AUL blir situationen dock en annan.En höjning på förmånssidan bör då avse bara sådana ersättningar som småhus- ochlägenhelsägarna i princip är uppgiftsskyldiga för enligt AUL. Jag ställer mig emellerfldytterligt tveksam till alt föreslå en inskränkning av rätlen flll pensionsgmndandeoch sjukpenninggmndande inkomst i fråga om vissa typer av arbelslagarersättningar.Det gäller i praktiken bara ersättningar . som småhus-och lägenhetsägare betalat ut lill personer med A-skattesedel. Möjligbeten atlförvärva förmåner bör vara lika för alla arbetstagare och överväganden om enhöjning av beloppsgränsen på förmånssidan bör i enlighet med vad jag sagttidigare också omfatta beloppsgränsen föi avgiflsskyldighel. Frågan om engenerell höjning kräver dock enligt min mening överväganden och ställningstagandensom bör göras inom ramen för sodallagstiflningen. Frågor av sådan karaktärprövas f.n. av socialavgiflsulredningen. I utredningens arbete ingår också atlpröva vilka beloppsgränser som bör gälla för uppgifts- ochredovisningsskyldigheten. Det synes därför lämpligt all anknyta ställningstagandeni fråga om en generell höjning av beloppsgränserna på förmåns-ochavgiftssidorna lill övervägandena i anledning av socialavgiflsutredningenskommande förslag. Millförslag om en höjning av beloppsgränsen för småhus- och lägenhelsägamasuppgifts- och avgiflsskyldighel beträffande arbetsgivaravgifterna bör alltsåses som en provisorisk lösning för atl möjligt förenkla småhus- och lägenhelsägamasuppgiftslämnande. Jag anser nämligen all det finns anledning all överväga engenerell höjning av beloppsgränserna och atl det bör vara möjligt altgenomföra en sådan justering Prop.1982/83:177 29 redani samband med atl ett nytt syslem för uppbörd av arbetsgivaravgifter böljartillämpas. Avsikten är atl detta skall ske vid ingången av . Jagföreslår sålunda och efter samråd med chefen för , attbeloppsgränsen för småhus- och lägenhetsägarnas uppgifts- och avgiflsskyldighelhöjs från nuvarande 500 till . Ett genomförande av förslaget kräverändringar och tillägg i 5 § lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifterenligt lagen (1981:691) om socialavgifter samt i 2kap. 4 § lagen (1981:691) omsocialavgifter. Förall ytterligare förenkla småhus- och lägenhelsägamas uppgiftsskyldighel viUjag också föreslå vissa lättnader i skyldigheten att lämna kontrolluppgiftenligt taxeringslagen (1956:623), TL. F.n. behöver kontrolluppgift inte lämnasom ersättning, som småhus- eller lägenhetsägaren är skyldig alt uppge i sinsjälvdeklaration enligt bestämmelserna i . Jag föreslår alt man iförenklingssyfte nu går ytterligare ett steg och undantar småhus- och lägenhelsägarnafrån TL:s föreskrifter om kontrolluppgifter också i fråga om ersättningar förvilka uppgiftsskyldighel i princip föreligger enligt AUL men som ligger underden föreslagna beloppsgränsen på . Undanlag måste dock även ifortsättningen göras i fråga om ersättningar på vUka avdrag för skatt hargjorts. En kontrolluppgift behövs då för att del innehållna skattebeloppetskall kunna krediteras på rätt sätt. Förslag lill ändring av 37 § 1 mom. TL harupprättats i enlighet härmed. har en mindre redaktioneU ändringgjorts. Jagvill i anslutning till de nu redovisade förslagen också föreslå en annan förenkUng.Jag tänker då på småhus- och lägenhetsägarnas skyldig-hel att lämna uppgift omuppdragstagarens personnummer eller organisationsnummer. Det bör enhgt minmening vara tillräckligt att uppgift lämnas om updragstagarens namn ochpostadress. Båda dessa uppgifier finns i allmänhet på en faktura. Om kravet påuppgift om nummer slopas kan småhus- och lägenhetsägarna därför regelmässigtfullgöra sin uppgiftsskyldighel ulan atl behöva be uppdragstagaren om ytterligareupplysningar. TUl författningsregleringen återkommer jag i del följande. 3.3Förslag angående bestämmelserna om försäkran Somhar framgått av min redogörelse för nu gällande bestämmelser i en småhus- eller lägenhetsägare, som under beskattningsåret inte betalatut ersättning om . lill någon uppdragstagare, avge en särskildförsäkran om detta i självdeklarationen. Jag har föreslagit att beloppsgränseni AUL höjs till . Ordningenmed försäkran är avsedd alt ge uppgiftsskyldighelen en tyngd somsetts som önskvärd bl.a. med tanke på de ekonomiska konsekvenser somett oriktigt uppgiftslämnande kan medföra för uppgiflslämnaren. ordningenmed försäkran har också byggts in vad som skulle kunna kallas En småhus- eller lägenhetsägare, som inte lämnat föreskri- 1982/83:177 30 venuppgift om de ersättningar som han betalat ut och inte heller avgelt någonförsäkran, kan sålunda inte åläggas någon ekonomisk ansvarighet om han inleförst anmanals all fullgöra sin uppgiftsskyldighel. Denna ordning kansjälvfallet ha ett värde genom alt den ställer uppgiflslämnaren införnödvändigheten av ett ställningstagande. Den leder emellertid lillkrav på ett särskilt uppgiftslämnande från alla dem som inle betalat ut någrauppgiftspliktiga ersättningar. Denna grupp torde för övrigt bli inte obetydligtutvidgad om beloppsgränsen höjs i enlighet med mitt förslag från 500 till 1000kr. Till detta kommer atl en ordning med försäkran av detta slag kräveradministrativa insatser från skallemyndighe-lernas sida som kan visa sig blibetydande. En sådan utveckling är inle önskvärd med tanke på de krav som ställspå tillgängliga resurser inom andra områden i skatteadministrationen. Enligt min bedömning harordningen med försäkran inle sådant värde för uppgiftslämnarna eller sådanbetydelse för ett riktigt uppgiftslämnande atl den uppväger de administrativanackdelarna. Jag föreslår därför alt den slopas. En fömtsättning för detta ärdock att småhus- och lägenhetsägarna får en tillfredsställande information omviklen av atl uppgiftsplikliga ersättningar redovisas. Också mina tidigareförslag kräver alt går ut med en ny broschyr, som börinnehålla information också om småhus- och lägenhetsägarnas skyldighet enliglbestämmelserna om kontrolluppgifter och arbetsgivamppgifler. Milt förslagförutsätter också vissa kompletteringar av deklarationsblanketten. Det ankommerpå att besluta om detta. Vilkaföljdverkningar milt förslag får i fråga om vissa andra bestämmelser i jag strax alt redogöra för. 4 Författningsregleringen i deii föreslagna lagen och i AUL 4.1Lagen om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m.m. Somjag har sagt i den aUmänna motiveringen bör lagens bestämmelser gällaersättningar för uppdrag av det slag som småhus- och lägenhetsägarna i principär skyldiga atl redovisa i sina självdeklaralioner. Bestämmelserna om attbetalningsskyldighet för uppdragstagarens skall eUer för arbetsgivaravgifter inleföreligger, om fakturan innehåller vissa uppgifier, skall sålunda gällaoberoende av om ersättningen ligger under eller över den beloppsgräns somfastställts för uppgiftsskyldigheten, t enlighet härmed bestäms lagenstillämplighet i förevarande paragraf genom en hänvisning till 8 § förstastycket AUL. JagvUl framhålla att i lagen används inle uttrycket småhus- eller lägen- Prop, 1982/83:177 31 hetsägareulan beteckningen småhus- eller lägenhetsinnehavare. Denna synes lagleknisklbäst täcka de uppgiflsskyldiga som avses i 8 § AUL. I första stycket angesvilka uppgifter som skall finnas på fakturan för att småhus- eller lägenhelsägarenskaU kunna vara helt säker på atl inte behöva riskera att i efterhand bli ålagdbetalningsskyldighet för skatl eller arbetsgivaravgifter. Först och främstskall en fakturas sedvanliga uppgifter om utställarens namn och postadress samlersättningens belopp finnas. I övrigt fömtsatts att det finns uppgift anflngenom uppdragstagarens registreringsnummer flll mervärdeskatt ochmervärdeskattens belopp eller om atl uppdragstagaren är skyldig att betala B-skatt. Andrastycket innehåUer den föreslagna bestämmelsen om alt uppdragstagaren ärskyldig att betala egenavgifter för ersättningen när småhus- ellerlägenhetsägaren frigörs från sin betalningsskyldighet för arbetsgivaravgifterpå grund av att fakturan har uppgifter om mervärdeskatt eller om skyldighet föruppdragstagaren alt betala B-skatt. I delta stycke har också tagks in enbestämmelse om alt ersättningen vid tillämpningen av föreskrifterna om sjukpenninggmndandeoch pensionsgrundande inkomst i lagen om allmän försäkring skall anses sominkomst av annat förvärvsarbete. Enligllagen om allmän försäkring kan parterna i ett uppdragsförhållande i vilketersättningen utgör inkomst av rörelse eller av jordbmksfastighet för uppdragstagarenöverenskomma om att ersättningen i stället skall anses som inkomst avanställning. I ett sådant fall skaU uppdragstagaren anses som arbetstagare ochuppdragsgivaren som arbetsgivare. Det torde vara ovanligt alt enöverenskommelse av detta slag ingås mellan en uppdragstagare och en småhus-eller lägenhetsägare. Möjlighet alt ingå en sådan överenskommelse bör dockfinnas och bestämmelse om detta har lagils in i tredje stycket. Sorii jag harnämnt förut måste dock tillämpningsområdet för sådana överenskommelserbegränsas i någon mån. Om delta får jag anföra följande. Jaghar fömt föreslagit vissa justeringar av beloppsgränsen för småhus-ochlägenhetsägarnas avgifts- och uppgiftsskyldighel. Delta medför alt parterna ide uppdragsförhåUanden som lagen gäller kan sätta avgiftsreglerna ur spel nären ersättning ligger över beloppsgränsen för egenavgift men under den särskildabeloppsgränsen för arbetsgivaravgift. En överenskommelse om atl ersättningenskall anses som inkomst av anställning medför då all varken egenavgift ellerarbetsgivaravgift utgår. En sådan möjlighet tUl överenskommelser skulle kunnautnyttjas systematiskt av vissa rörelseidkare m.fl. för alt undgå egenavgifter.Den förut redovisade bestämmelsen i tredje stycket om överenskommelsefallen hardärför utformats så atl den bara blir flllämplig när ersättningen är så stor -dvs. - att arbetsgivaravgift skall betalas för den. 1982/83:177 32 Både UBL och AUL innehåller bestämmelser om vad som i straffrättsligthänseende skall gälla om en skattskyldig eller en uppdragstagare uppsåtligeneller av' grov oaktsambet lämnar oriktig uppgift om förhållande som harbetydelse för hans skyldighet alt betala skatt eller vidkännas avdrag för skatl.I sådana fall döms lill böter om det inle är fråga om ringa fall. Enbestämmelse av detta slag bör finnas också i nu förevarande lag med tanke påbetydelsen av att de uppgifter som uppdragstagaren lämnar på fakturan om mervärdeskatteregislreringeller om skyldighet all betala B-skatt är rikflga. Den föreslagna paragrafenhar utformats i enlighet härmed. De justeringar somjag har föreslagit i AUL innebär 1. altbeloppsgränsen för småhus- och lägenhetsägarnas uppgiftsskyldighet höjs från500 kr. 2. all kravet påuppgift om uppdragstagarens personnummer eller organisationsnummer slopas, 3. all en småhus-eller lägenhetsägare som inle lill någon uppdragstagare betalat ut 1 000 kr.eller mer inte skall behöva avge försäkran om detta. De ändringar som förslaget föranleder redovisas i detföljande under resp. paragraf. Justeringarna enligt 1-3 medför bl.a. alt bestämmelsen omförsäkran i andra stycket utgår. Slopandet av kravet på personnummer eUerorganisationsnummer har kombinerats med en uttrycklig bestämmelse om att registreringsnummerlill mervärdeskatt skall anges, om numret finns på fakturan. Slopandet av försäkran medför alt 9 § bara behöverinnehålla föreskrift oin anmaning då ofullständig uppgift lämnas av en småhus-eller lägenhetsägare. Lämnas inle någon uppgift alls skall inle någonupplysning avkrävas småhus- eiler lägenhetsägaren. Nuvarande avgiftsbestämmelser behövs inte av de skäl som angettsvid 9 §. Paragrafen kan därför utgå. 13 § Slopande av försäkran medför alt bestämmelse barabehövs för de fall då 1982/83:177 33 småhus-eller lägenhetsägaren lämnat en oriktig uppgift eller förtigit atl han utgettersättning till en uppdragstagare. Första stycket har ändrats i enlighet meddetta. Andra stycket kan därmed utgå.