prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — Härredovisas först hur olika ändrade antaganden pä vissa sektorsområden inverkari förhållande till långtidsbudgetberäkningarna. Deområden där förändrade krav på budgetpolitiska insatser är av centralbetydelse för beräkningsresultaten är bl. a. utgifter för arbetsmarknads-,industri- och bostadspolitik. Ettviktigt område som påverkar budgetutfallet är utvecklingen pä arbetsmarknaden.Avgörande för förändringen av statsutgifterna för arbetsmarknadspolitiken blirden ätgärdsvolym resp. den ätgärdsarsenal som bedöms lämplig i relation tillsåväl den förväntade allmänna ekonomiska utvecklingen som utvecklingen päarbetsmarknaden. En utökning av arbetsmarknadsutbildningen med 10000 deltagarei AMS/SÖ-kurser /84 utöver vad som kan inrymmas i tillgängligkapacitet skulle öka statsutgifterna med 350 milj. kr. varav ca hälften utgörkostnader för utbildningsbidrag. Av utbildningsbidragen betalas 120 milj. kr.över arbetsmarknadsfonden. Sker utökningen genom utbildning i företag inomtillverkningsindustrin vid risk för permhtering eller uppsägning ökar statsutgiftemamed ca 100 milj. kr. En ökning av det genomsnitfliga antalet personer iberedskapsarbeten med 10000 under /84 skulle ökastatsutgifterna för detta ändamål med ca . En förändring avarbetslösheten med en procentenhet av innebär attutgifterna pä statsbudgeten för arbetslöshetsunderstöd förändras med ca 90milj. och med ca 170 milj. kr. Effekterna påstatsbudgeten beror även på i vad mån de ökade statsutgifterna medför ökadeskatteintäkter och minskade utgifter för arbetslöshetsersättning.Nettoutgifterna för arbetsmarknadspolifiska insatser är således mindre än ovannämnda bmttoutgifter. Detidigare presenterade beräkningarna har endast tagit hänsyn till beslutadeindustripolitiska satsningar. Om strukturproblemen inom krisdrabbade företagoch branscher skulle kvarstå och åtföljas av beslut om nya statliga insatserinom dessa områden, kommer utgifterna för industripolitik att öka. Om man i enmekanisk trendframskrivning antar att utgifterna ligger kvar i nivå medgenomsnittet blir utgifterna i löpande priser ca 9,5miljarder kr. störte vid långtidsbudgetperiodens slut. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 20 Tillföljd av budgetunderskottens utveckling har statsskulden ökat. Vid slutet av är1982 uppgick den till ca . Detta har i sin tur inneburit attstatsskuldräntornas andel av de totala utgifterna ökat. Effekten av dennautveckling är att små ränteförändringar har kommit att få allt störrestatsfinansiella konsekvenser. Förutom ökade budgetunderskott inverkarräntenivån på utgifterna för statsskuldräntorna. I kapitlet om statsskuldräntornavisas att en procents högre inhemsk räntenivå över långtidsbudgetperiodeninnebär att räntorna ökar med ca . /88 jämförtmed långtidsbudgetens beräkningar. Somtidigare har nämnts kan alternativa antaganden göras avseende vissaskattesatser. Långtidsbudgetmetoden utgår frän oförändrade skattesatser. Mångaav de indirekta skatterna har.emellertid ofta höjts genom särskilda beslut, såatt de huvudsakligen följt prisutvecklingen. Detta innebär att inkomsternaenligt långtidsbudgetberäkningarna klart understiger vad som vore fallet omdessa skatters andel av konsumentprisema förblev överlångtidsbudgetperioden. Om punktskatterna (exkl. bensin- och energiskatt)följer den allmänna prisutvecklingen skulleinkomsterna vara . högre än vad som fidigare beskrivits. Föratt belysa känsligheten av ett eventuellt ytterligare fallande råoljepris görsi långtidsbudgeten ett enkelt räkneexempel där fömtsättningen är attkonsumentpriset på bensin och olja skall öka i takt med konsumentpriserna iövrigt. Detta innebär att skattesatserna skulle behöva höjas markant för attpriset skall komma i nivå med den allmänna prisnivån. Inkomsterna skulle underdessa fömtsättningar kunna bli . högre /88än vad som är förenligt med gängse längtidsbud-getteknik. Ilångtidsbudgeten redovisas även alternativa antaganden om den ekonomiskautvecklingen. De förändrade antagandena ansluter sig till det alternativ i detidigare nämnda samhällsekonomiska treärskalkylerna som har en hög inflationoch en svag utveckling av den totala produktionen. En sådan utveckhng ledertill en försämring av statsfinanserna jämfört med den utveckling som framkommeri långtidsbudgetens kalkyler. Budgetunderskottet skulle slutäret i dettaalternativ uppgå till ca , vilket är ca . högreän i långtidsbudgeten. Detkan således konstateras att beräkningarna i långtidsbudgeten pä ett avgörandesätt påverkas av förändringar i vissa centrala variabler. Dessa är av olikakaraktär och påverkar statsinkomster och statsutgifter på olika sätt och iolika riktning. Statens inkomster är starkt beroende av den reala tillväxten iekonomin. Budgetens utgifter däremot styrs vid långtidsbudgetteknik i hög gradav faktorer av annan art såsom olika former av automatiksystem ochbefolkningsförändringar. Långtidsbudgeten är som nämnts varken en prognos elleren plan för den framtida utvecklingen. Däremot visar den på vissa grundläggandetendenser i budgetutvecklingen. 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 21 Alltförstor uppmärksamhet bör därför inte fästas vid budgetsaldots absoluta nivå förolika är . Vad som däremot bör understrykas är attde beräkningar som gjorts pekar på en strukturell försvagning avstatsfinanserna om inte tillväxten i ekonomin ökar och aktivabudgetförstärkande åtgärder vidtas. En betydelsefull faktor härvid ärutgiftssidans stora följsamhet fill olika bindningar av automatisk karaktär. Destora budgetunderskotten liksom utvecklingen underlängfidsbudgetperioden, medför att statsskuldräntoma fortsätter att öka.Statsskuldräntornas tillväxt utgör en avgörande faktor i de totalastatsutgifternas tillväxt. Budgetunderskottens likvidiserande och rän-teuppdrivandeverkan torde komma att utgöra betydande problem under längtidsbudgetperioden.Hur allvarliga dessa restriktioner blir, som framgått av redovisadekänslighetsanalyser, sammanhänger med bl. a. den allmänna ekonomiskautvecklingen och olika beslut rörande den ekonomiska politikens utformning. Undersenare är har långtidsbudgeten successivt fått en ändrad karaktär. Urspmngligensyftade långtidsbudgeten enbart till att kartlägga de statsfinansiella konsekvensernapå av redan fattade beslut och gjorda åtaganden. De samhällsekonomiskafömtsättningarna med begränsat utrymme för en fortsatt utbyggnad av denoffentliga sektorn har emellertid medfört att kraven på långtidsbudgeten harskärpts. Den fortgående ökningen av budgetunderskottet har också lett till attdet blivit allt mer viktigt att analysera de faktorer som styr inkomst- ochutgiftsutvecklingen. I senare års långtidsbudgetar har därför ansatsen i allthögre utsträckning blivit att belysa statsbudgeten i ett vidare perspektiv.Syftet med förändringarna i långtidsbudgeten är att ge ett bättre underiag föröverväganden om budgetpoliu-kens inriktning. Ilångtidsbudgeten redovisas de samhällsekonomiska perspektiven för årenframöver. De antaganden som fillämpas i beräkningarna är schablonmässigtvalda. För att belysa känsligheten i kalkylerna redovisas även beräkningarutifrån andra förutsättningar. Befolkningsutvecklingenpåverkar i hög grad statsbudgetens utgifter och inkomster. Dessutom påverkasäven socialförsäkringssystemet av demografiska faktorer. Av denna anledningtecknas i årets långfidsbudget be- Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 22 folkningsutveckhngen och dess samband med den offentligasektom i ett långsiktigt perspektiv. Liksom fidigare år omfattar den egentligalångtidsbudgetberäkningen statsbudgetens inkomster och utgifter. Som underlagför en bedömning av utvecklingen av de verksamheter som direkt styrs genomstafliga beslut ger statsbudgeten emellertid en ofullständig bild. Beslut somfattas av riksdag, regering eller statliga myndigheter kan leda till utgifter isamhället utan att dessa redovisas på statsbudgeten. Därför redovisas ävendenna typ av utgifter. En stor del av statsutgifterna styrs i hög grad avautomatik. I årets långtidsbudget redovisas omfattningen av automafik pästatsbudgeten och vissa delar av socialförsäkringssektorn. Enspecialredovisning görs av automatikens effekter pä ohka utgiftsändamäl. Den utgiftspost som har ökat mest tillföljd av de ökande budgetunderskotten är statsskuldräntorna. Av denna anledningredovisas i årets långtidsbudget en översikt av vissa problem som statsskuldensfillväxt ger upphov till. Underskotteti bytesbalansen härleds direkt ur de olika samhällssektoremas finansiellasparande. Av intresse är därvid att studera utvecklingen av den statligtreglerade sektoms finansiella sparande. I årets långtidsbudget presenteras enkalkyl avseende det finansiella sparandets utveckhng för staten och vissa störtefonder inom socialförsäkringssystemet. Även utvecklingen av kommunsektornsfinansiella sparande berörs. Långtidsbudgetens utgiftssida är en kalkyl överomfattningen av de utgifter som krävs för att av statsmaktema gjorda åtagandenskall kunna infrias. Statsinkomsterna beräknas i huvudsak med utgångspunkt ioförändrade skatte- och avgiftssatser eUer, i tillämpliga fall, redanföreslagna eller beslutade förändringar. Inga försök görs att förutse vilka nya beslut som kankomma att fattas eller effekterna av dessa. Det måsteunderstrykas att långtidsbudgeten varken är en plan för den framtidautvecklingen eller en prognos för den mest sannolika utvecklingen. Avsikten medlångtidsbudgetkalkylen är endast att redovisa vilken budgetutveckling som blirföljden om inga nya utgiftsåtaganden görs och inga nya beslut fattas om ändradeskatte- och avgiftsregler. Långtidsbudgeten är således i allt väsenfligt enkönsekvensberäkning. De slutsatser som dras av dessa konsekvensbeskrivningar ärpartiella och utvecklas inte till en samhällsekonomisk analys. Deberäkningsresultat som erhålls, och som görs på gmndval av vissa antaganden omden samhällsekonomiska utvecklingen, kan ha återverkningar på de fömtsättningarsom beräkningarna bygger på. Detta innebär också att beräkningsresultaten förstatsbudgeten under vissa fömtsättningar kan vara inkonsi-stenta med deantaganden som beräkningarna baseras på. 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 23 miskaanalyser återfinns i denna propositions bil. 1.1 Reviderad nationalbudget ochbil. 1.2 Svensk ekonomi 1984 och 1985. Långtidsbudgetar tas ävenfram i många andra länder. Uppläggning och utformning varierar dock kraftigt.För en intemationell jämförelse hänvisas till förta årets långtidsbudget. Långtidsbudgeten baseraspå material, som har tagits fram i första hand inom . Deslutliga bedömningama och utarbetandet av själva långtidsbudgeten har skettinom . Långtidsbudgetensändrade karaktär har inneburit att omfånget på materialet ökat betydligt. Detdetaljerade bakgmndsmaterial som presenteras i den ändamålsgmpperaderedovisningen har även beaktat de s.k. utombudgetära utgifterna. För attöka läsbarheten, så att långtidsbudgeten skall kunna läsas som en sammanhållenenhet, har den detaljerade ända-mälsredovisningen som tidigare redovisats ihuvudtexten nu lagts i ett appendix. En sammanfattning av beräkningsresultatenfördelade pä utgiftsändamål görs dock i kapitlet om statsutgifterna. Ikapitel 2 behandlas den samhällsekonomiska bakgmnden till beräkningama ilångtidsbudgeten. Sambandet mellan långtidsbudgeten och de treårskalkyler somarbetats fram inom ekonomienheter kommenteras. Defömtsättningar som används i treärskalkylerna utgör underlag för de antagandenom centrala ekonomiska variabler, som beräkningarna i långtidsbudgeten baseraspä. Kapitel 3 behandlar befolk-ningsutveckhngen och dess betydelse för denoffentliga sektorns utveckling. I kapitel4 ges en mer ingående redovisning avolika tekniska aspekter på metoderna vid beräkningen av utgifter och inkomster. Ikapitel 5 behandlas statsinkomsternas utveckling mot bakgmnd både av vissastmkturella tendenser och av faktorer av mer tillfällig karaktär. Enredovisning görs också av statsinkomsternas bmttoomslutning. Kapitel 6 innehåller ensammanfattning av den detaljerade redovisning av statsutgifterna uppdeladeefter de ändamål som görs i appendix. Denna redovisning sker i princip i sammapris- och lönenivå som fillämpas i budgetpropositionen för /84.Detta innebär att en bild ges av de olika volymfaktorer som påverkarutvecklingen inom olika områden. Dessutom redovisas en beräkning av utgifter ilöpande priser. Vidare belyses automatikens omfattning pä budgetens utgiftssidamed speciell tonvikt pä effekterna på olika utgiftsändamål. Den realekonomiskafördelningen av statsbudgetens utgifter redovisas därefter. I kapitel 7 försutgifterna och inkomsterna samman i en redogörelse för utvecklingen avstatsbudgetens saldo under längtidsbudgetpenoden. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 24 dårediskuteras effekter pä saldoutvecklingen av förändringar i antaganden vadgäller vissa centrala variabler. Enalternativ redovisning av statsbudgeten där såväl inkomster som utgifterredovisas med avseende pä verksamhetens inriktning återfinns i kapitel 8. Statsskuldenstillväxt och vissa konsekvenser härav belyses i kapitel 9. Speciellt analyserasrealränteutvecklingen såväl historiskt som pä sikt. Kapitel 10 innehåller enberäkning av inkomster och utgifter inom huvuddelen av den statligt regleradedelen av den offentliga sektorn som redovisas utanför statsbudgeten. Särskiltbeskrivs utvecklingen inom ATP-systemet. Avslutningsvis diskuteras denkommunalekonomiska utvecklingen. I kapitel 11 belyses enmodell för hur hushållens disponibla inkomster utvecklas under vissaantaganden; Denändamålsgrupperade uppdelningen av statsbudgeten redovisas i appendix.Redovisningen i appendix innehåller bl. a. beskrivningar av regelsystem,utgiftsstyrande faktorer och s. k. utombudgetära utgifter och kan därför sägasvara en central del i längfidsbudgeten. Den som är särskilt intresserad avnågon eller några sektorer kan här finna värdefull information. Statsbudgetenspelar en central roll vid utformningen av den ekonomiska politiken. Viabudgeten eftersträvas en fördelning av såväl reala som finansiella resursertill olika delar av samhällsekonomin i enlighet med de allmänna målen för denekonomiska politiken. Deviktigaste ekonomisk-politiska målen är full sysselsättning, fast penningvärde,balanserad ekonomisk tillväxt, jämn fördelning av levnadsstandarden, regionalbalans samt balans i utrikesbetalningarna. I flera av dessa avseendenkännetecknas den svenska ekonomin f. n. av betydande obalanser. Att häva dessaobalanser kommer att ta . Det är därför den ekonomiska politiken, ochdäribland budgetpolitiken, behöver ses i ett långsiktigt perspektiv. Denstatliga långtidsbudgeten är ett vikfigt informationsinstrument i dettasammanhang. Sambanden mellanstatsbudgeten och samhällsekonomin är dubbelriktade. Den under senare ärstagnerande ekonomiska fillväxten har i sig inneburit en försvagning avstatsfinanserna genom statsinkomsternas låga tillväxttakt, somstigande anspråk ställts på ökade statsutgifter i form av bl. Härtill kommer den mycket långtgåendeautomafiken på budgetens utgiftssida. 1982/83:150 Bilaga1.3 Långtidsbudget 25 De stora budgetunderskotten utgör i sin tur en starkrestrikfion på finanspolitiken. Budgetpolitikensutformning är sålunda nära avhängig den samhällsekonomiska utvecklingen och desamband som råder mellan statsbudgeten och ekonomin i övrigt. Därför belyses idet följande vissa centrala utvecklingsdrag i ekonomi. Enutförlig redovisning av den ekonomiska utvecklingen under är 1983 återfinns iden reviderade nationalbudgeten (RNB), bil. Här ges dock endast en kortsammanfattning. Förtitsättningenför att den genomförda devalveringen och andra vidtagna åtgärderskall fä eftersträvad effekt är att den därigenom skapade förbättringen avkonkurrenskraften blir bestående. För detta krävs att inflafionen dämpas ochatt lönestegringstakten kan hällas på en låg nominell nivå. Somframgår av RNB, och som vidare utvecklas i avsnitt 2.3, synes en återhämtningav den internationella konjunkturen vara på väg. Världshandelstillväxten förbearbetade varor väntas emellertid bli svag, är 1983. Genommarknadsandelsvinster till följd av ändrade relativpriser väntas detta leda ökning av den svenska exporten på ca 6,. Prognosernai RNB bygger bl. a. på en genomsnittlig timlöneökning på 7,. Till följd avatt priserna beräknas stiga ännu snabbare innebär detta en reallönesänkning päca är 1983. Nedgången i den privata konsumtionen väntas dock stanna vid1,. Som effekt av en stram budgetpolitik väntas den underliggande statligakonsumtionen minska med ungefär I %, medan kommunernas underliggandekonsumtionsökning stannar vid ca 1,. Denminskade investeringsvolymen har utgjort ett negativtinslag i ekonomi. Det låga kapacitetsutnyttjandet i näringslivet göratt investeringarna beräknas falla även är 1983. För industrins investeringarväntas nedgången bli . Däremot väntas de statliga investeringarna att ökatill följd av det beslutade investeringsprogrammet. Totaltinnebär ovan redovisade utveckling att den totala produktionsfill-växten -BNP-ökningen - väntas bli , vilket är en påtaglig förbättringjämfört med . Det är främst exportutvecklingen som bidrartill de ljusare framtidsutsikterna. Den totala produktionstillväxten kan dockvisa sig otillräcklig för att leda till någon påtaglig förbättring avsysselsättningsläget. Denbild som kommer fram enligt beräkningarna i RNB innehållersåledes en del mer positiva drag än vad som noterats i motsvarande prognoserunder . Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 26 hänförastill beräknade effekter av devalveringen och andra ekonomiskpolitiska åtgärderi kombinafion med en återhållsam löneutveckling och en förutsedd förbättring iden internafionella konjunkturen. De mer djupgående strukturella obalansernaär dock inte berörda. Sålunda väntas Sverigesbytesbalans visa ett underskott på ca . , vilket kanjämföras med ett underskott pä ca . Dettainnebär ett motsvarande underskott i finansiella sparande och ökadskuldsättning. För statens del beräknas underskottet i det finansiellasparandet till nära . Deinternationella utsikterna och möjliga utvecklingsvägar för den svenskaekonomin diskuteras i de följande avsnitten. Denindustrialiserade världen befinner sig i en djup och långvarigrecession. Den mycket svaga ekonomiska aktiviteten under dessa år har bl. a.resulterat i en kraftig ökning av arbetslösheten och sjunkande världshandel.Den ekonomiska poliriken har i flertalet i detta sammanhang viktiga länderinriktats pä att pressa ned den höga inflationstakten, vilket har medfört attden allmänt vikande efterfrågan dämpats ytterligare. Den återhämtning avvärldsekonomin som vid tidigare fillfällen pro-gnosticerats har hittillsuteblivit. Somnämnts föreligger det emellertid nu flera och ganska entydiga tecken pä att eninternationell uppgängsfas redan har inletts. Tydligast märks dessa tecken iFörenta staterna, där de s.k. ledande ekonomiska indikatorerna har accelereratoch arbetslösheten minskat något.Andra signaler på tilltagande förväntningar om en uppgång kommer frän stigandepriser på vissa råvaror. Till optimismen bidrar också sjunkande oljepriser, enviss sänkning av dollarkursen och den allmänt sjunkande räntenivån. IEuropa är motsvarande tecken på en konjunkturförbättring ännu svaga. Någonenhetlig bild är svär att ge, dä förhållandena varierar starkt mellan olikaländer. För en närmare redogörelse för utvecklingen i de för svensk exportvikfiga europeiska länderna hänvisas till RNB. Sammanfattningsvis kan dockkonstateras att den eventuella konjunktumppgången under alla omständighetersynes komma med en viss eftersläpning i i förhållande till Förentastaterna. Konjunktumppgången bedöms också bli svagare. Medhänsyn till den osäkerhet som råder om den framtida världskonjunkturen har ifinansdepartementets s.k. treårskalkyler (bil. 1.2) skisserats två olikaalternativ för den internationella utvecklingen . Det förstaahemafivet innebär en fortsatt konjunkturåterhämtning under åren 1984 och 1985.Detta altemafiv grundas främst på antagandet om en Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 27 fortsattpositiv efterfrågeutveckling i . Draghjälpen för Europaförväntas emellertid bli svag. I detta alternativ har därför för Västeuropassamlade produktion förutsatts en förhållandevis låg tillväxttakt under åren1984 och 1985. I det andra alternativetförutsätts att konjunkturuppgången bryts redan under innevarande år och attåren 1984-1985 kommer att kännetecknas av en stagnerande produktion iindustriländerna. En faktor som skulle kunna utlösa ett sådant avbrott ikonjunkturäterhämtningen är en penningpolitisk åtstramning i ikombination med kvarstående stora budgetunderskott, vilket ytteriigare skullehöja realräntorna och öka inflationsförväntningarna. I detta alternativförblir dollarn stark och draghjälpen till övriga delar av världen avsevärtsvagare. Härtill kommer en påtagligt ökad risk för protektionistiska åtgärder.Prisstegringstakten väntas i detta fall visseriigen bli lägre, men dettabedöms inte vara tillräckligt för att möjliggöra en mer bestående uppgång iekonomin. Industriländernas produkfion kan då väntas stagnera helt ochväridshandelns volym öka endast obetydligt. Det kan f. n. inte avgörasvilket av dessa alternativ som får ses som mest sannolikt. I långtidsbudgeten anknyterberäkningarna avseende den internationella konjunktumtvecklingen fill någotsom har karaktären av ett medelalternativ. Det innebär således att enförhållandevis långsam konjunkturäterhämtning fömtsatts. Densvenska ekonomins utveckling på analyseras i de statligalångfidsutredningarna. Någon aktuell utredning föreligger f. n. inte. Arbetetmed långtidsutredning har påbörjats och utredningen väntas blipublicerad . Osäkerhetenär stor om konjunktumtvecklingen . Mot denna bakgmndpresenteras alternativa kalkyler utifrån varierande fömtsättningar för denekonomiska utvecklingen. Idet följande diskuteras alternativa utvecklingsvägar för svensk ekonomi ibelysning av de treårskalkyler som tagits fram inom finansdepartementet.Perspektivet har därvid utsträckts till att täcka hela den aktuellalängtidsbudgetperioden /84-1987/88. Ettav alternafiven avser att illustrera det fall, dä den inhemska inftationstaktenfortsätter på en förhållandevis hög nivå. En sådan kostnadsutveckling skulleinnebära att relativpriserna stiger i förhällande till utlandets. Under deförsta åren, 1984 och 1985, kan exporten trots den höga pris- ochlöneökningstakten väntas öka och bytesbalansen förbättras till följd aveftersläpande effekter av devalveringen . Efter att dessa posifivaeffekter upphör kommer emellertid exportvolymen att minska och bytesbalansenförsämras igen som en effekt av föriorade marknads- 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 28 andelari kombination med den fömtsatta relativt svaga utvecklingen för världshandeln. Denutländska efterfrågan kan i detta alternativ inte stödjas av en inhemskexpansion. För den statliga konsumtionen förutsätts här att en utvecklinginnebärande att nuvarande ambitionsnivåer ligger fast och att inga nya beslutom utgiftsökningar fattas. I kommunsektorn försämras den finansiellasituafionen. Detta gäller speciellt , då kommunernas ochlandstingskommunernas skatteinkomster delvis redan är bestämda avskatteunderlagets utveckling , medan inflationen direktpåverkar utgiftssidan. Vid en utveckling av statsbidragen enligtlängtidsbudgettekniken uppstår då stora underskott. Dessa måste täckas genomhöjd utdebitering, höjda avgifter och/eller en neddragning av den kommunalakonsumtionen och andra kommunala utgifter. För hus-hällssektorn innebärsannolika skattehöjningar inom den kommunala sektorn att de reala disponiblainkomsterna i stort blir oförändrade och därmed också den privatakonsumtionen. Någon stimulans till ekonomin är inte heller att vänta fräninvesteringarna. Den totala produktionsutvecklingen blir i detta alternativmycket svag och det blir svårt att undvika en ytterligare försämring avsysselsättningsläget. I ett annat alternafiv hardet fömtsatts att det blir möjligt att få ner den inhemska prisstegringstaktentill och .