prop · G6031 · 1982-12-31 00:00:00 — Del kan innebära enkraftig utarmning av utvecklingsviljan i gmndskolan om lärare med alternativaidéer i ökad utsträckning väljer att lämna det allmänna skolväsendet. Denspridning av nya pedagogiska idéer i gmndskolan som även kommitténeftersträvar torde fungera bättre om den alternativa pedagogiken utvecklas igrandskolan än om man måste förlita sig på en överspridning från friståendeskolor till . Det är således både önskvärt och angeläget attpedagogisk försöksverksamhet och pedagogiskt nytänkande finns i gmndskolan. Dettorde vara en fömtsättning för kreativt och utvecklande arbete i skolan överhuvud taget. Som jag anförde tidigare finns också stora förutsättningar fördet. MedkonfessioneUa skolor avser jag vad beskriver som skolor medarbetsmiljö med konfessionell prägel. Kännetecknande för dessa skolor är delsatt de har en religionsundervisning som tiU skiUnad från gmndskolans inte ärneutral utan utgår från en viss bestämd konfession, dels att de ocksä sökerskapa arbetsformer och en arbetsmiljö som är genomsyrade av en bestämdlivshållning som hänger samman med konfessionen. är del förhållandet att skolan har en arbetsmiljö medkonfessionell prägel i sig inte skäl nog för alt statsbidrag skall kunna utgå.För att få bidrag måste en sådan skola enligt kommittén visa att skolanutvecklar uppfoslrings- och omvårdnadsidéer som kan bedömas vara av värde förskolväsendel i dess helhet. Deflesta remissinstansema delar denna uppfattning. i länfinner detta krav så väsentligt att formuleringen ytterligare bör skärpas.Frikyrkörådet finner kravet alltför vagt. Det finns enligt rådet risk förgodtycke i fillämpningen. i län menar att viUkoret irealiteten torde vara svårt att uppfylla för dessa skolor. Prop.1982/83:1 39 KristnaFriskolorna själva och reagerar mot att denkonfessioneUa prägeln på en fristånde skola inte ensam skulle utgörafillräcklig gmnd för statsbidrag. Somutgångspunkt för min syn på konfessionella skolor vill jag understryka attgranden för undervisningen i är den sammanhåUna, enhetliga grandskolan.Det allmänna utbildningsbehov som finns i fråga om livsåskådnings- och trosfrågorbör tillgodoses inom ramen för reguljära undervisning, enuppfattning som också ärkebiskopen och ger uttryck för i sinaremissyttranden. Iett pluralistiskt samhälle är det angeläget att det uppväxande släktet i skolanfår en gemensam referensram, som olika åsikter fritt skall kunnabearbetas uttfrån samma grandläggande mänskliga och demokratiska värderingar,uttryckta i läroplanen. Skolans undervisning i religionskunskap spelar enbetydelsefull roll. Den ger alla elever möjlighet att under sin uppväxt bhbekanta med den kristna grand på vUken värt lands kultur vilar. Den ger demsamfidigt möjlighet att bearbeta efiska och livsåskåd-ningsmässiga frågor sommänniskorna måste kunna ta ställning fill i ett alltmer komplicerat och snabbtföränderligt samhälle. Enligt min mening ger grandskolans nya läroplan godamöjligheter att tUlgodose högt ställda anspråk på öppenhet i behandlingen avfrågor som rör religion och livsåskådning, som den bereder möjlighetfill en engagerad undervisning, som kan levandegöra värdet av en religiöslivshållning för elevema. Vårtsamhälle har tenderat och tenderar fortfarande att bli allt mer pluralisfiskt.Den allmänna skolan avhåller sig därför från att i konfessio-neUt hänseendepåverka eleverna. Detta innebär självklart inte att den allmänna skolan skallvara utan värderingar. Det är tvärtom väsentligt att samhäUet genom skolanbidrar fiU en fostran av bam och ungdom som är baserad på de normer som harvarit av gmndläggande betydelse för uppbyggandet av värt samhälle. Jagär medveten om och uppskattar de posifiva insatser som de konfessionellaskolorna gör genom att söka bibringa eleverna en trygg och positiv livssynförankrad i en arbetsmiljö med konfessionell prägel. De konfessionella skolomahar vidare för oroliga och otrygga elever erbjudit en lugnaresocial miljö än gmndskolan. När del gäller undervisning i kristendom ochreligionsundervisning över huvud taget är det dock i enlighet med vad jag nysshar anfört angeläget att sådan undervisning finns och utvecklas i grandskolan ilika hög grad som i en konfessionell skola. Det vore olyckligt om det synsättetväxte fram, att del huvudsakligen var de konfessionella skolorna som ombesörjdeen kvalilafivi sett god religionsundervisning. fall föräldrar önskar ge sina barn en fostran i och tUl en visstrosbekännelse bör krav på medverkan i en sådan fostran ställas på kyrkor ochsamfund. Densvenska grandskolans undervisning i religionskunskap skall vara Prop.1982/83:1 40 Den ger aUtså utrymme för olika trosbekännelser. Dessutom kanelever, som inte hör till och vilkas föräldrar vill att de skallfä en av en viss konfession präglad religionsundervisning, befrias från attdelta i gmndskolans undervisning i religionskunskap, om elevema fillhörtrossamfund som fått regeringens Ullstånd att i skolans ställe ombesörjareligionsundervisning. Bestämmelser om sådan befrielse finns i 27 § skollagen.Ingen behöver aUtså på gmnd av sin uppfattning i religiöst avseende välja enannan skola än . Jaghar fidigare sagt att om del allmänna genom erbjuder bam enskolgång som måste anses vara godtagbar för dem, kan det inte föreligga någonskyldighet för det allmänna att ge ekonomiskt stöd för en skolgång i friståendeskola som deras föräldrar av ett eller annat skäl finner bättre. Jag har ocksåuttryckt den uppfattningen att en fristående skola för att fä statsbidrag inteskall vara en ren efterbildning av gmndskolan utan genom andra inslag ellerannan uppläggning av verksamheten vara till nytta såsom ytterligareerfarenhelsunderlag för'eller som komplement i övrigt till det allmännaskolväsendet. Motdenna bakgmnd anser jag atl den omständigheten att en fristående skola står påkonfessioneU grund inte kan utgöra tillräckligt skäl för statsstöd. För att enkonfessionell skola skall kunna erhålla statsbidrag måste skolan enligt minmening Uksom andra fristående skolor visa att den uppfyller de allmänna villkorför statligt stöd som jag föreslår. Jaghar redogjort för min syn på skolor som bedriver en undervisning medinternationell inriktning, s. k. internationella skolor. Del ligger etl värde iatt kunna erbjuda utländska medborgare, som kortvarigt vistas i landet förstudier eller uppdrag och vilkas barn är skolpliktiga enligt svensk lag, enskolundervisning för barnen vilken motsvarar hemlandets. Del är angeläget attutländska forskare, affärsmän m. fl. inte avstår från uppdrag i av detskälet att de inte kan ordna en tillfredsställande skolgång för sina bam. Fördessa barn, som beräknas stanna i landet en begränsad tid och som har ett annatspråk än svenska som modersmål, anser jag i likhet med att s.k. internationellaskolor fyller ett påtagligt behov som svårligen och inte utan särskildakostnadskrävande åtgärder kan tillgodoses inom gmndskolans ram. Internationellaskolor spelar en Uknande roll för kortvarigt hemmavarande utlandssvenskar, somi vistelselandet haft sina barn i skola med undervisning pä annat språk änsvenska. För dessa svenska elever kan det vara bättre attfortsätta resp. avsluta sin skolgång i en skola som har en undervisning somliknar eller knyter an till den skolundervisning elevema haft i ullandel. Detligger därför i samhällets intresse att det finns internationella skolor. Moldenna bakgrand anser jag i likhet med kommittén att även en sådan skola bör Prop.1982/83:1 41 kunnaerhåUa ett begränsat stadigt stöd för sin verksamhet. Enligt kommittén börstöd endast utgä för de enligt svensk lag skolpliktiga barnen vid dessa skolor.Jag delar denna uppfattning. Jagutgår från att det även kommer att finnas behov av endast ett fåtalintemafionella skolor. Prövningen av om en sådan skola skaU erhåUa statsbidragfår, som för fristående skolor av andra slag, ske från fall till faU. Behovetav bidrag kan t.ex. vara beroende av elevsammansättningen. Som jag återkommerfill anser jag att det bör ankomma på regeringen att efter yttrande frän SÖpröva om en fristående skola skall få statsbidrag. Jaghar tidigare redovisat finansieringsmöjligheterna för fristående skolor iaUmänhet. När det gäller internationella skolor bör man enligt min mening kunnautgå från att visst ekonomiskt stöd i en eller annan form lämnas från t. ex. deutländska företag och organisafioner som har intresse av att derasuppdragstagare kan ordna en tillfredsställande skolgång för sina bam under enkortvarig vistelse här i landet. I fall där statsbidrag lämnas tiU enintemationeU skola bör det därför utgå med endast tre Qärdedelar av annarsgäUande belopp. 6.8 Skolorav andra slag Detvå alternativa fömtsättningar för statsbidrag som jag har angett i detföregående fångar inte upp alla fall där det kan länkas finnas etl allmäntintresse som motiverar statsbidrag. Fråga huravida en fristående skola skall fåstatsbidrag på någon tredje grand bör underställas i varje särskiltfall. JagvUl i detta sammanhang nämna intematskoloraa. Det finns ett behov av sådanaskolor för bam som har utlandssvenska föräldrar, har behov av miljöombyte ellerär från glesbygd och inte kan beredas tillfredsställande inackordering.Samhället har ett ansvar för atl delta behov fillgodoses. F. n. finns två internatskolorsom tar emot barn i skolpliktig ålder av bl. a. dessa kategorier och som fårstatsbidrag. Det är riksintematskolan i och Lundsbergs skola. v. få statsbidrag även i fortsättningen. Jag finner inte skäl att f. n.föreslå att ytterligare intematskolor skall få statsbidrag. 6.9 Skolorsom nu får statsbidrag Somjag redovisade inledningsvis finns det f. n. fömtom en riksinternatskola sjustatsunderstödda fristående skolor för skolpliktiga elever. harutgått från att dessa sju skolor skall få statsbidrag i oförändrad omfattning. BeträffandesamtUga åtta skolor föreligger särskilda omständigheter som vid tidigareprövning ansetts vara fillräckliga skäl för statsbidrag. Prop.1982/83:1 42 föregåendehar jag angett tre alternativa förulsättningar för statsbidrag, nämligen attskolan har en särskUd pedagogisk profil eller är en intemationeU skola eUeratt det föreligger andra särskilda omständigheter såsom intematverksamhet.Enligt min mening bör samfiiga åtta skolor få statsbidrag även ifortsättningen. Jag menar att man vid bedömningen av om vissa särskildaomständigheter är tUlräckliga inte helt kan bortse från det faktum att skolanfår statsbidrag och bygger sin verksamhet på detta. Tillfrågan om vUka regler som i fortsättningen bör gälla för bidragen till de redanstatsunderstödda skoloma återkommer jag i det följande. Denu statsunderstödda fristående skolorna har förklarats berättigade tillstatsbidrag genom beslut av regeringen efter ställningstagande av ivarje särskilt fall. Beslutom att förklara andra fristående skolor berättigade till statsbidrag bör enligtSEH-kommitténs mening fattas av SÖ. Dealternativa kriterier som jag har angett för att statsbidrag skall kunna kommai fråga utgår från det allmännas intresse. Till stöd för flertalet avframställningarna kommer att åberopas alternativ pedagogik eller liknande. Detkan ofta bli fråga om svåra bedömningar. Jag anser därför att avgörandet börligga hos regeringen. Det bör sålunda ytterst vara regeringen som gör debedömningar för vilka jag redogjort tidigare och som innebär att degrundläggande principerna i skolväsendets uppbyggnad inte förändras.Regeringen bör som underlag för sin bedömning ha ett yttrande från SÖ. Enframställning om att en fristående skola skall förklaras berättigad tillstatsbidrag bör därför ges in tiU SÖ, som med eget yttrande överlämnarframställningen till regeringen för beslut. Somjag tidigare uttalat bör fråga om statsbidrag till en fristående skola på någonannan grand än skolans pedagogiska eller internationella inriktningunderställas i varje särskilt fall, innan regeringen fattar beslut. 7 Det statliga stödets utformning m. m. angavs att utredningens överväganden i vad avserstatsbidrag inte borde leda fram till att de gmndläggande principerna iskolväsendets uppbyggnad kom att förändras. Reglerna i ett nytt system fickinte utformas så att det skulle medföra risk för att det vid sidan om detallmänna skolväsendet skuUe växa upp ett omfattande system av enskilda skolor.Grandprincipen för statsbidrag till fristående skola borde vara att 1982/83:1 43 det statliga bidraget inte skall utgå med högre belopp änvad motsvarande skolor i det allmänna skolväsendet kan erhålla.Statsbidragsbestämmelserna borde vara enkla och lättöverskådliga. Kommitténborde undersöka möjligheten till schabloniserade bidrag och bl. a. överväga omdet är möjligt att för gmndskoldelen av fristående skola tillämpa någon ellernågra av principerna för nu gällande statsbidragsbestämmelser för gmndskolan. Kommittén redovisar flera olika modeller för statligtstöd. Samtliga modeller bygger på gmndskolans statsbidragssystem. Enligt den modellsom kommittén förordar skall per redovisningsår för varje elev på lågstadietutgå ett bidrag motsvarande av 1/25-dels basresurs och för vaije elev pämellan- och högstadierna ett bidrag motsvarande av l/30-dels basresurs. Pådessa bidrag skall beräknas tUläggsbidrag enligl gällande normala procentsats(13,vid tiden för kommitténs förslag) samt bidrag till arbetsgivaravgifterom 28,(procentsatsen bestämd efter förhåUan-dena ). Därmeduppnås enligt kommittén en mindre besparing för staten inom ramen för densumma utgifter som staten skulle ha haft om eleverna hade gått i gmndskolan.Kommittén erinrar om att delningsla-len 25 och 30 är avsevärt högre än detriksgenomsnittliga antalet elever per basresurs och stadium. Det innebär attden fristående skolan skulle få ett basresursbidrag per elev som är lägre ännormalt. Genom begränsningen fiU av basresursandelen har kommitténytterligare markerat en önskvärd nivå på bidraget. I kronor räknat innebärkommitténs förslag att statsbidrag tiU fristående skola skulle utgå med 3 975kr. per elev på lågstadiet, . per elev på mellanstadiet och 6862 kr.per elev pä högstadiet, räknat i samma löneläge som ligger till gmnd förberäkningarna i budgetpropositionen 1982. Som jämförelse kan nämnas attstatsbidrag tiU gmndskolan uppgår till i genomsnitt ca . per elev pålågstadiet, ca . per elev på mellanstadiet och ca 13500kr. per elev påhögstadiet'. Kommitténsmodell har fillstyrkts av ett stort antal remissinstanser. Länsskolnämnderna iKronobergs, , , , , ochNorrbottens län, vilka tillstyrker bidragskonstmktionen, anser sig dock intekunna ta stäUning fill den föreslagna bidragsnivån. i Göteborgsoch län vill ha ett annat bidragssystem där bidragen sätts i relationtill förstärkningsresursen. Därigenom skuUe enligt nämnden större enkelhet ochrationaUsering kunna uppnås än med kommitténs förslag. iVästmanlands län viU ha en enklare bidragsmodell men tillstyrker bidragsnivån.Några remissinstanser t. ex. Centralorganisationen SACOISR, RHS, Föreningen föralternativa skolor i , och StiftelsenBladins skola vill ha något generösare bidrag. ofStockholm (ISS) föreslår att ett stöd av större omfattning skall utgå tUl deskolor som undervisar på ett annat språk än svenska med hänsyn till debesparingar som staten gör såvitt avser hemspråksundervisningen. ' Remissprotokollets siffror för har härersatts med siffror som grundar sig på mer ingående beräkningar. 1982/83:1 44 7.2Principerna för bidragets konstruktion Minaöverväganden i det närmast följande avser inte de fristående skolor som redanär statsunderstödda. TUl frågan om bidragsgivningen till dessa skoloråterkommer jag (avsnitt 7.5). Deprincipiella utgångspunkter som jag har redovisat i fråga om fömtsättningamaför statsbidrag bör ligga till gmnd även för reglerna om bidragets omfattningoch utformning. Bidragen lill frislående skolor bör enligt min mening vara ettmed hänsyn till det allmännas intresse av verksamheten skäligt stöd.Utgångspunkten bör alltså inte vara att bidraget skall vara lika stort sombidraget till gmndskolan. Utformningenav bidraget är främst en teknisk fråga. Jag anser att det är naturligt attvälja en modell som utgår från gmndskolans statsbidragssystem. Därigenom börvissa administrativa fördelar kunna vinnas. och en del remissinstanser har varit inne på att konstmera enstatsbidragsmodell med hjälp av förstärkningsresursen. Denna utgår med sammabelopp oavsett stadium, nämligen med . per elev räknat i det lönelägesom ligger till grund för beräkningarna i budgetpropositionen 1982. Omförstärkningsresursen används som stalsbi-dragsmodeU skulle den enligtkommittén endast ange ett mått på bidraget och inte såsom i grandskolanförbehållas vissa aktiviteter. Bidraget skulle utgöra ett allmänt driftbidrag. Ilikhet med kommittén anser jag alt statsbidrag i form av allmänt driftbidragtill en fristående skola skall lämnas med ett visst belopp per elev. Därvid bören sä enkel modell som möjligt eftersträvas. Enligl min mening bör vidbidragets införande fastställas ett visst belopp per elev vUket regeringen förvarje redovisningsår justerar med hänsyn till utvecklingen av kostnadema förlärare i gmndskolan. När det gäller storlekenav det belopp som bör fastställas i utgångsläget anser jag att man bör räknamed förstärkningsresursens belopp per elev. Vidare bör man ta hänsyn till dengenomsnittliga devkostnaden i för bl.a. skolledning,hemspräksundervisning, socialavgifter och pension. Mot denna bakgmnd börbidraget per elev fastställas till . räknat i det löneläge som låg tillgmnd för beräkningarna i budgetproposifionen 1982. Som framgår av det följandeär 5000kr. ett utgångsbelopp som bör tjäna som underlag för beräkning avdifferentierade belopp. Med denna bidragsnivå kommer elevbidraget samt en vissbesparing att rymmas inom ramen för den summa utgifter staten skulle ha haft omeleverna gått i gmndskolan. Bidragetper elev i en frislående skola bör differentieras. Hänsyn bör tas tiU attelever i högre årskurser har elt större anlal timmar undervisning änelever i lägre årskurser. Hänsyn bör också tas att lärare som undervisar pähögre stadier normalt har högre lön än lärare som undervisar på lägre stadier.Därför bör det belopp som bestäms för varje redovisnings- 1982/83:1 45 årdifferentieras med hjälp av faktorn 0,80 för elever i lågstadieåldern, 0,95 förelever i meUanstadieåldem och 1,25 för elever i högstadieåldern. Bidragetper elev skulle således i det nämnda löneläget bli . per elev ilågstadieåldern, . per elev i mellanstadieåldern och . per elev ihögstadieåldern. Somframgår av vad jag tidigare anfört anser jag att bidrag tUl s.k. intemationellaskolor bör lämnas med endast tre fjärdedelar av de belopp som annars gäller. förslag skulle med förklaringen om rätt tillstatsbidrag bestämmas det högsta antal elever vid skolan som får läggas lillgmnd för beräkningen av statsbidraget. Enligtmin mening bör normalt få inräknas alla elever vid skolan som är skolpliktigaenligt svensk lag eUer som ännu inte uppnått skolpliktsåldern men som går iårskurs motsvarande första årskursen i gmndskolan. Det bör dock i samband meden förklaring om rätt fill statsbidrag kunna faststäUas en annan ram förbidragsberäkningen om särskilda skäl talar för detta. 7.3Kvalifikationstid och successivt införande SEH-kommitténframhåller att undervisningen i de skolor som skall kunna komma i fråga förstatligt slöd skall vara av god kvalitet. Enligt kommittén krävs för en sådanbedömning att skolan bedriver sin verksamhet , innan den kanförklaras berättigad till statligt stöd. Kommittén föreslår därför enkvalifikationstid . Den föreslår också att det stafliga stödet efterdessa skall införas successivt med en årskurs i sänder med början frånden lägsta. Regeringen skall kunna medge undantag från bestämmelserna omkvalifikationstid och successivt införande av stödet. Kommitténsförslag om kvalifikationstid har fillstyrkts av ett stort antalremissinstanser. Det finns emellertid ocksä remissinstanser som finner kravetpå kvalifikationstid väl hårt, bl.a. länsskolnämnden i . Nämndenmenar atl kravet nästan omöjliggör startandet av nya skolor, såvida intemycket höga elevavgifter tas ut. i och läntfrågasälter det riktiga i all en sådan bestämmelse införs och kommunföreslär en ettårig kvalifikafionsfid. LO föreslår att statsstöd får utgå förstnär en sammanhållen skolgång har kunnat bedömas. Ifråga om successivt införande föreslär ISS en kortare utbyggnadstid.Frikyrkorådet föreslär att statsbidragsberättigad nyinrättad skola efter tre årskall få bidrag för de fyra första årskurserna vid skolan. I fråga om nubefinfiiga skolor föreslår rådet att de av dem som verkat börkunna få statligt stöd för de årskurser som då finns vid i har erinringar mot Prop.1982/83:1 46 detsuccessiva införandet av stödet. Antingen bör kvalifikationstiden förkortaseller också bör skolan kunna få stöd för årskursema 1-4 fr.o.m. del fjärdeverksamhetsåret (= det första bidragsåret) och därefter med en årskurs i taget. Föregen del anser jag att det behövs en viss inle aUtför för att enriktig bedömning skall kunna göras av skolans verksamhet. Regeringen bör därförnormalt inte förklara en skola berättigad till bidrag, om den inte har bedrivitsin verksamhet . Vadgäller frågan om successivt införande får jag anföra följande. En förklaring omrätt till statsbidrag bör som jag tidigare berört normalt innebära att iprincip aUa elever vid den fristående skolan ingår i bidragsunderlaget. Dettabör emellertid kunna genomföras successivt. Mot bakgmnd av kravet på treårigkvalifikafionsfid bör skolan det första bidragsåret kunna få bidrag för fyraårskurser. Detta bör tillämpas även om skolan, när den första gången fårstatsbidrag, har bedrivit sin verksamhet . Bidragsunderlaget börsedan kunna byggas ut med en årskurs för varje nytt bidragsår. Somett led i strävandena att i enlighet med sina direktiv utformastatsbidragsregler, som inte får till följd atl del vid sidan av det allmännaskolväsendet växer fram ett omfattande system av fristående skolor, harSEH-kommittén föreslagit att det sätts en gräns i form av en elevtalsram förden totala omfattningen av den statsunderstödda fristående skolverksamheten.Ett begränsat statligt stöd för elever i fristående skolor, i vilka skolpliktkan fullgöras, bör enligt kommitténs mening tills vidare kunna utgå för uppemot0,60,av det totala antalet skolpUktiga bam i riket. Ett fastställande avden slutliga storleken på elevtalsramen måste föregås av politiska beslut avregering och riksdag. Frågan om fastställande av annat procenttal bör enligtkommittén kunna prövas, om den föreslagna ramen skulle bli ianspråktagen. Remissinstansemahar i denna fråga olika uppfattningar. Förslaget tillstyrks av bl. a.riksrevisionsverket (RRV), länsskolnämnderna i , , ,, , , , och län.Tjänstemännens centralorganisation () och SACOISR. SÖ och kommunförbundettillstyrker också förslaget fömtsatt att ingen omprövning av procenttalet sker. Bl.a. flera länsskolnämnder anser att det inte behövs någon elevtalsram, eftersomde övriga av kommittén uppställda villkoren för statligt stöd utgörtillräckliga garantier för att tillväxten av fristående skolor inte blir förstor. Denna uppfattning har bl. a. länsskolnämnderna i , ,, och och samt i Stockholmslän, SAF, RHS, Prop.1982/83:1 47 i anser att det är för tidigtatt ta ställning till om någon ram behövs eller ej. Enligtmitt förslag i det föregående ankommer det på regeringen att utifrån vissaangivna principer besluta vUka skolor som skall få bidrag. Regeringen bördärvid utan någon fastställd elevtalsram kunna se tiU att sialsbidragsgivningenfill fristående skolor inte får större omfattning än som ligger i det aUmännasintresse. 7.5Nu statsunderstödda fristående skolor SEH-kommitténbehandlar även sialsbidragsgivningen till undervisningen för skolpliktiga vidföljande fristående skolor som får statsbidrag, nämligen Franska skolan iStockholm, Lundsbergs skola i , högre samskola,i , HUlelskolan i och de två estniskaskolorna i och . KommUtén föreslår att bidrag skall utgå ioförändrad omfattning men anpassas till det system som kommittén föreslår förövriga fristående skolor. Detta föreslås ske bl.