prop · G603153 · 1982-12-31 00:00:00 — På grund-val av vad som framkommitavgör fastighetskontroét om tillståndsprövning skall föreslås. I regel föreslås tillstånds-prö-vning i de fall då hyresgästföreningen har begärt det. Till-ständsprövning föreslås alltid när fastietens drift bedöms medföra ett underskott och sökanden inte förmått visa hur detta skall täckas. Tlllståndsprö-vnlng föreslås ocksåalltid 1 de fall förvärvaren inte inkommer med begärdakompletteringar. Eandläggningstiden för ett anmälningsärende frändet anmälan inkom till kommunen till dess förvärvarenunderrättas är 1 allmänhet tvä till tväocb en halv månad. I de fall tillstähdsprö-vr-ing sker blir ofta kompletterande utredningar nöd-vändiga isamband med att kommunen skall avge yttrande till hyresnämnden. i synes kommunenenligt senast tillgängliga uppgifter göra en mindre Ingåendeprö-vning innan ställning tas till frågan om tillståndsprövning. Enligt en av fastighetsnämnden antagen princip skall emellertid alla okända köpare ocb köpare som tidigare gjort sig kända för att inteiaktta god sed i hyresförhållanden underkastas tlllständsprö-vning. 1982/83:153 125 Ö'VERVÄGANDIW Närbestämmelsema om förvärvsanmälan till kommun infördes är 1979 (se prop. 1978/79:164 s.15-21) var tanken att kommunens avgörandeav frågan om tlllständsprö-vningskulle grundas pä en grov sållning av inkomna anmälningar. I de fall förvärvaren -var känd1 kommunen och genom tidigare -välskötta fastighetsinnehav eller pä annat sättkunde anses uppenbart kvalificerad såsomförvaltare av hyreshus skulle tlllständsprö-vning intebegäras. Däremot borde tlllständsprö-vning utan närmare utredning begäras 1 de fall förvärvaren -var okänd 1 kommunen eller dä tveksamhet råddeom hans förmåga att uppfylla tlUständskriterlema.Av denna anledning begränsades anmälarens uppgiftsskyldighet. Som framgår av ovanståenderedo-visning bar emellertid kommunemas handläggning av förvärvsanmälningar kommit att utvecklas tillatt i realiteten bli en form av preliminärtillståndsprövning. Ett omfattande undersökningsarbetegörs således innan frågan om tlllständsprö-vning tastill beslut. Anledningen härtill synes i första band vara, att man 1 kommunema i största möjligautsträckning -vill und-vika en tillståndsprövning 1hyresnämnden, som oftast ger kommunemabetydligt mer arbete än den förberedande undersökningen.Frän någon kommim har också anförts att man om möjligtvill skona förvärvaren från den påfrestning en hyresnämndsprö-vning Innebär. Det bar ocksåframhållits att det vid den förberedande -undersökningen ofta är möjligt att övertala olämpliga köpareatt txäda tillbaka eller att genom särskilda överenskommelsermed köparen tillförsäkra hyresgästerna en godtagbar förvaltning av fastig-betan. Något hinder för kommunen att pådetta sätt närmare undersöka förvärvarens möjlighet att uppfylla tillständskxiteriema -innan frågan om tlllständsprö-vning avgörsföreligger inte. Mänga gånger kan detsåväl ur förvärvaxens som ur kommunens synpunkt -vara att föredra att förvärvaren redan bos kommunen får redovisa sina kvalifikationer som hyresvärd. Några klagomål från fastletsägarbåll bar såvitt käntinte framförts mot kommunernas sätt att handläggaförvärvsanmälnln'gar. Att, såsom begärts 1982/83:153 126 från några håll. lagstiftningsvägen läsa kommunemavid den höga utredningsnivå som skildrats ovan bör emellertid inte komma i fråga.Ett sådant förfarande skulle medföra en onödig byråkratisering och minska kommunemas möjlighet att fränfall till fall anpassa utredningens omfattning efter behovet. Samma skäl talar mot att 1 lag eller förordning ålägga förvärvaren en längregående uppgiftsskyldiet vid förvärvs-anmälan än dennun-varande. Det bör således även 1 fortsättningen ankomma på kommunema att bestämma om den närmare utformningen av förfarandet nären förvärvsanmälan hax gjorts. Den grundläggande principen bör härvid -vara att tlllståndsprö-vnlngskall begarsis 1 alla de fall då det intefinns starka skäl' att anta att förvärvaren är kvalificerad som hyresvärd. I detta sammanhang har också frågan om inrättandet av ett rikstäckande fastiriietsägarregistertagits upp (se CU 1981/82:18 s. 5). Såsommotiv för ett sådant register har man anfört att det skulle underlätta kommunemas möjlighetatt kontrollera nya förvärvare av byresb-us. Det är uppenbart att ett fastietsägarregister 1 mångafall skulle underlätta en kommuns kon"troll avnya förvärvare av hyreshus, framförallt1 de fall då förvärvaren inte tidigare haft sinverksamhet inom kommunen. Ett sådant rikstäckande register blir tillgängligt närdet databaserade fastighetsregistret införts1 hela landet. Utnyttjandet av detta'register för det nu aktuella ändamål et aktualiserar emellertid -viktiga integritetsfrägor, som förstmåste lösas. Att i a-waktan på attfastighetsdatasystemet 'byggs ut inrättaett särskilt fastighetsägarreglster förtillämpningen av tillständslagen skulle fordra avse-värda resurser. Såsom framgår av o-vanståenderedo-visning av bandiäggn i ngsrut inema -vid förvärvsanmälan i u-tnyttjas en mängd olika register som informationskällor. Komniunen har själv 'byggt upp ett omfattande fastighetsägar- och byggnadsregister som ärav stort -värde i detta sammanhang. Prop.1982/83:153 127 om hyresmarknaden utnyttjas också. Liknande kontrollmöjligheter finns i ochMalmö kommuner. I dessa kommuner finns således möjlighet att fä uppgifter på de flesta förvärvare. För att ytterligare förbättrakontrollmöjligheterna har sedan något är Inlettsett samarbete mellan de tre stora konmiunema innefattande bl.a. ett infoxmationsut'byteom fastighetsförvärvare. Härvid diskuteras också att 1 samarbete med bl.a. kommunförb-undet bygga upp en central informationskälla för att betjäna alla landets kommuner med erforderliga uppgifterom fastighetsägare. Med hänsyn till det anförda kan det inte anses finnas skäl-för att nu inrätta ett centralt fastighetsägarreglster i statlig regi. Önskemål har ocksåframförts om ett fastighetsägarreglster som inte endast innehåller lagfarna ägareutan även uppgifter om -vilka fysiskapersoner som är bu-vudintressenter 1 fastighets-ägande bolag (se CU 1981/82:18 s. 5). Erfarenbeter från kommuner och hyresnämnder visar att sådana uppgifter kan-vara svåra att få ocb en regis-trering i någon form av sådanauppgifter framstår av många skälsom önskvärd. Några tekniska binder mot att isamband med ett bolags lagfartsansökanta in uppgifter om ägarförhållandena och att införa dessa uppgifter i fastighetsregistret synes inteföreligga. Däremot kan problem uppstå när det gäller insamlandet av uppgifter' om ägarskiften i bolag. Frågor om -inHVr-i-im-ingwmynri-igno-t-oTnag kontroll av Uppgivna ägare och om registrets tillgänglighet uppkommer också. Det ärinte möjligt att i detta sammanhang klarlägga förutsättningarna härför. Frågan får därför tas upp i annat sa Prop.1982/83:153 128 7.4 Tillämpningen av4 § första stycket tillständslagen BAKGRUND 4 §första stycket tillståndslagen hade ursprungligen följande lydelse: Förvärvstillstånd får vägras, om sökanden ej görsannolikt att han är i stånd att förvaltafastigheten, att syftet med förvärvet äratt han skall Idka bostadsförvaltningoch därvid hälla fastigheten i sådant skick att den mots'varar de anspråk de boende enligt lag har rättatt ställa samt att han även 1 ©.vrigtkommer att iaktta god sed i hyresförbällanden. I samband med lagens tillkomst anförde föredragandestatsrådet att bestämmelsen Innebar att en -viss be-rlsbörda läggs på sökanden, somalltså i princip bar att göra sannolikt att han uppfyller de förutsättningar somanges i lagen (prop. 1975/76:33 s. 68). I frägaom de särskilda -villkoren för tillständanförde föredragande statsrådet 1 anslutning bärtill bl.a. följande. I villkoret att förvärvaren skall vara 1 stånd att förvalta fastieten ligger för det förstaatt förvärvaxen skall ba de ekonomiska förutsättningarna att gåi land med företaget. I likhet med vad som anförs 1 promemorian anser jag således att förvärvaren börvara skyldig att i ansökningen redovisa vilka möjligheter han har att med hänsyn till fastighetens avkastning sköta fastigheten påett för de boende godtagbart sätt. Att fastighetens skick därvid måstetas med i bilden äruppenbart. Jag delar även den i promemorian framförda åsikten attockså förvärvaxens möjligheter att rent praktiskt sköta uppgiften som fastighetsförvaltare måstebeaktas utan att krav därför behöver ställas upp påhans personliga medverkan vid förvaltningen.Med anledning av att kritiserat förslaget att tillständ skallkunna ges även om förvärvaren inteavser att person! i gen utö-va förvaltningen vill jag framhålla,att sädana lösningar bör tillåtasendast 1 undantagsfall, t.ex. 1 fall därförvärvaren ar sj-ukllg eller vistas påannan ort. Jag anser det dessutom helt klart att förvärvstillstånd inte skall ges i dessa fall, om inte sökanden uppfyller de övriga kvalifikatlonema försådant tillständ. Lagstiftningen skall alltså inte kunna kxinggås på sätt rresgästemas riksförbund- synes befara. Det synes mig-dock nat'urligtatt hyresnämnden i de nu berörda fallen kräverutredning om bur fastletsförvaltningen skall ordnas. Kan sökan- ' den inte -visa, att tillfredsställande arrangemang -vldtagita 1 det hänseendet, finns det inte några förutsättningar att ge tillstånd. Har däremotbetryggande förvaltning ordnats, bör förvärvstillståndkunna meddelas även 1 sådana fall därsökanden är omyndig och helt saknar personligakvalifikationer att bedriva fastighetsförvaltning.Några särskilda bestämmelser om tillstånd i fall därförvärvaren inte personligen kan ta del i förvaltningen anser jag inte behövligautan denna fräga fäx överlämnas åt rättstillämpningen. Prop.1982/83:153 129 Det andra villkoret föratt förvärvstillstånd skall ges är att sökandengör sannolikt att avsikten med förvärvet är att han skall idka bostadsförvaltning och därvidhålla fastigheten i -visstgodtagbart skick samt att han även 1 övrigt kommer att iaktta god sed i hyresförhållanden. Somframhålls 1 promemorian bör bedömningen i första hand ske med ledning av de uppgifter som sökanden lämnar.Det stora flertalet förvärvare får nämligen förutsättas ha goda a-vsikter med förvärvet. Anledning till motsatt antagande torde i detenskilda fallet föreligga 1 första hand om det i ärendet konmier fram att sökandentidigare -visat prov pä bristande -vilja att följa reglerna påhyresmarknaden. Har sökanden -varit föremål för ingripande enligt tvängsförvaltningslagen eller bostadssaneringslageneller har honom tillhörig fastiet exproprierats med stöd av 2 kap. 7 §expropriationslagen, bör tillständ till nya förvärv således intemeddelas med mindre sökanden därefter -visat prov pä bättre -vilja. Ett annat skäl att vägratillstånd kan vara att sökanden under en kort perlod köpt och sålthyresfastigheter i större omfattning. Visas att sökanden tidigare ägerfastigheter där förhällandet mellan sökanden ocb hans hyresgäster är mindre gott, kan detta också ge anledning till en restriktiv bedömning fzråntillståndsmyndig-betens sida. Iundantagsfall kan redan sådana omständigheter som att köpeskillingen för en fastighet, som inte är ri-vnings-mogen, -vida överstiger fastighetens a-vkastnlngsvärde, -visa att köparen har andxa syften med sitt förvärv än- en god bostads-förvaltning. Om förvärvaren är juridisk person, får prö-vningen avtillståndsT frågan anpassas efter omständigheterna. Jag delar den i promemorian uttaladeuppfattningen at-t det blir nödvändigt att närmareundersöka -vilka som står bakom ett fåmansbolageller ett bandels-bolag som vill förvärva tillståndspliktigegendom. I sådana fall är det naturligt att prö-vningen i realiteten inriktas påaktieägarna resp. bolagsmännen. Om förvärvaren däremotär ett större aktiebolag, torde huvud-vikten -vid prö-vningen fåläggas på bolagets sättatt förvalta de hyresfastigheter sombolaget ev. redan äger. Jag har i det föregående närmastuppehållit mig vid förvärv avfastigheter. Avser tillständsärende aktie- eller andelsförväxv, blir prö-vningendel-vis annorl-unda. Om sökanden genom förvärvet får ett bestämmandeinflytande över bolaget, bör enligt min mening samma krav ställas upp som om han själv förvärvat de fastigheter bolaget äger.I annat fall bör prö-vningen kunna ske mera summariskt. Vid aktieförvärv bör emellertid observeras att även en mindre aktiepost kan ge ett betydandeinflytande över bolaget. Genom en lagändringsom trädde i kraft ändrades 4 §första stycket på så sätt att förvärvstillståndn'umers skall vägras om sökanden inte förmår göra sannoliktatt han uppfyller 9 1982/83. 1982/83:153 130 Ändringen, sammanhängde med det införda förfarandetmed förvärvsanmälan till kommunen, varigenom istort sett endast kontroversiella förvärvsärenden anhängiggörs i hyresnämndema. Någotbehov att kunna efterge utredningskravet ansågsdä inte längre finnas (prop. 1978/79:164 s. 26). I fråga om tillämpningen av lagrummet har följande principiella ståndpunkt (Rättsfall från bostadsdomstolen 15:79). Vid förvärvslagens tillkomst har tämligenutförligt diskuterats de nu ifrågakomna förutsättningarna förförvärvstillstånd (prop. 1975/76:33 s. 69 o f).Utgångspunkten i förarbetena äratt det stora flertalet förvärvare får förutsättas ha, som det har uttryckts,goda avsikter med förvärvet. Därför bör, sägs det, bedömningen ske i första hand med ledning av de uppgifter som sökanden självlämnar. Först när det i ärendet kommer fram omständigheter som talar mot sökanden finns det, fortfarande enligt förarbetena, anledning anta att hans avsikter med förvärvet inte är goda. Som exempel på omständieter som härvid börbeaktas nämns att sökanden har -visat bristande -vilja att följa reglerna påhyresmarknaden, att sökanden har "varit föremål för ingripande enligt bostadsförvaltningslagen - tidigare tvångsförvaltningslagen- eller bostadssaneringslagen," att förhållandet mellan sökandenoch hans hyresgäster i fastigheter som han äger är mindre gott eller att sökandenunder har köpt och sålt hyresfastigheter i större omfattning. De uttalanden som har redovisats bör sammanställasmed -vad som vid lagens tillkomst Finfördes som skäl för att tillståndspiikt infördes, nämligenatt man ville hindra att bostadsfastigheter skalle komma att behandlas somhandelsvara i kretsar där mindre nogräknade personer etablerade sig som fastighetsägare och att personer som inte var bereddaatt följa de regler som galler på hyresmarknaden kom in på bostadsmarknaden (anf prop s 60). Med utgångspunkt ivad som har anförts bör följande synpunkter kunna anläggas påprö-vningen av ett förvärvsärende. Föratt sökanden skall bli skyldig att göra sannolikt att de förutsätt-ningET föreligger som, såvittnu är i fråga, uppställsi 4 § första stycket förärvslagen kan det inte gärna räcka med att kommunen och/eller hyresgästföreningenblott och bart påstår att -visst för sökanden besvärande..fafctum föreligger. Det .ärenligt domstolens mening rimligt att krävaav den som framför anmärkningen att 'v-isa att det finns fog för den. Beviskravet får härvid inte ställasför högt. sannolikhetsprö"vning kar., såvitt nu är i fråga, sägas ske i två led. I det förstaledet får prö-vas om det föreligger sädana omständigheteratt Prop.1982/83:153 131 sökandens avsikt med förvärvet skäligen kan ifrågasättas och därefter- om det finns anledning.att göra det - omsökanden trots vad som har förekommit ändå kan anses ba gjort sannolikt att hans syfte med förvärvet är sådant somanges i förvärvslagen. I detta sammanhang vill bostadsdomstolen anmärka följande. det gällerbetydelsen av omständigheter som kan tyda på att sökandentidigare har 'visat bristande vilja eller förmåga att följareglerna på hyresmarknaden, att han har försummat fastighetsskötseln eller fastietsunderhälleteller att hans förhållande till hyresgästerna har-varit mindre gott e d ocb som bör medföra en mera restriktiv bedömning fräntillståndsmyndighetens sida kanmyndipieten själ-vfallet inte okritiskt göra kommunens eller hyresgästföreningens ställningstagande till sitt. Det ligger i sakens naturatt man kan ba olika mening om betydelsen av sådana omständigheter som åsyftas bäroch att man kan dra olika slutsatser av samma fakta. Rent all mänt kan följanderiktlinjer för bedömningen anges. Vägledande bör -vara hu-vudändamålet med förvärvslagen, nämligen att hålla olämpligapersoner som inte är beredda att följa de regler som gäller borta från bostadsmarknaden. Görs tillståndsansökan av en person som redan innehar hyresfastigheteroch inte har innehaft dem , finns det otvivelaktigt en visspresumtion för att hans a-vsikt med förvärvet av denfastighet som tillståndsärendet avser .inte är . oförenlig med förvärvslagens syfte att sökanden skall idka bostadsförvaltning.Däremot innebär ett tidigare fastighetsinnehav själ-vfallet inte någongaranti eller ens en presumtion föratt sökanden skall hälla fastigheten i sådant skick att det motsvarar de krav de boende enligt lag har rätt att ställaoch att han även i ö-vrigt kommer att iaktta god sed 1 hyresförhållanden. A andra sidan måsteprö-vningen av dessa förutsättningar göras med -viss varsamhet. En fastighetsförvaltning bedrivs, åtminstone om den omfattar inte bara ett fåtal lägenhetermera sällan helt friktionsfritt. Även i en bra förvaltninguppkommer t-vister om hyror, bränsletillägg,-reparationer, service m m både mellan hyresvärdenoch enskilda hyresgäster och värden och hyresgästföreningen påorten eller arman organisation av hyresgäster,låt vara att fvlstema ofta kan biläggas efter fbrhajid-lingar. Ingår i förvaltningenfastighet som har genomgått en genomgripande ombyggnad är det naturligt att konfliktanlednlngama ökar och att det di. Vari redovisas en radsit-oationer i 'vilka det har uppkommit delade meningar. Ett rimligt hänsynstagande till förvärvslagens syfte bjuder, som har anförts förut, till vissvarsamhet vid bedömningen av betydelsen av sådana förhållanden. En fastighetsägare måste kunna få framförasynpunkter och erinringar mot proposer frånenskilda hjTesgäster eller deras förening utan att behöva riskera att bli vägradförvärvstillstånd. Ger den utredning som föreligger .i tillståndsärendet vid handen att sökanden 'under en inte alltför föreprövningstillfället har förvaltathyresfastigheter på ett i stort sett nöjaktigt sätt,bör han inte förvägras det begärda fdrvärvstillståndet b'ara därför att förvaltningeninte alltid varit fri från konflikter med enskilda'nyxesgaster eller därför att han någon gäng inte har ' handlat helt i överensstämmelse med vad hans ställning som -hyresvärd bjuder. Prop.1982/83:153 132 I kommuns utredning har tillämpningen av 4 § första stycket tillståndslagen följts sedan lagens tillkomst (se delrapporterna I, II och 'VI). Enligt utredningen har imderperioden - av 24 ärenden,där fastighetsnämnden, oftast enhälligt,avstyrkt tillständ, hyresnämnden avslagit tillståndsansökan 1 sex ärenden, avskrivit fem och meddelat tillstånd 1 I3. Av de 19 ärenden '- 80, därfastighetsnämnden avstyrkt tillständ men hyresnämndenmeddelat sådant, har enligrt utredningen förvärvaren 1 13av fallen efter tillståndet sålt fastigheten vidare eller fått betalningsproblem. Mot denna bakgrund finns detenligt utredningen anledning att vara kritisk mot hyresnämndens tillämpningav bestämmelsema om förutsättningar för tillstånd. Enligt utredningen fäster,hyresnämnden inte tillräckligt stort avseende vid om förvärvaren före förvärvet köptocb sålt fastigheter i större omfattning. Mot ordalagen i bestämmelsen läggsdet också ofta på kommunen att bevisa förvärvarens olämplighet. Hyresnämndemaspelar slutligen enligt utredningen en alltförpassiv roll vid tillständsprö-vnlngen. Någon ändring i tillämpningen av 4 § kan enligt utredningen inte på-visas efter lagändringenär 1979. I utredningen föreslås följande åtgärdsprogram(se slutrapporten ). Täta fastighetstransaktioner skallensamt kunna -vara dis kvalificerande för tillstånd. För fastietsägaresom inte tidigare uppfyllt lagens krav ska.11 en icke obetydlig"karenstid" gälla. Blotta påståenden om bättring eller endast _en kort tids bättring skall icke vara tillfyllest. Det bör klart fastläggasatt sökanden skall styrka at-£ han uppfyller tillståndslagens krav. Praxis har närmastinneburit att kommunen skall be-visa motsatsen. Hyresnämndema böråläggas ett aktivare utredningsarbete. Kommunensyttrande skall normalt följas om det inte är uppenbart, att det strider mot lagen. Prop.1982/83:153 133 I borgarrådsberedningensPM föreslås vidare dels att för högt pris fören fastighet ensamt skall vara skälför att avstyrka tillstånd, dels att i tillständslagen bör Införas en generalklausul innebärandeatt förvärvstillstånd skall vägras om förvärvaren fränallmän synpunkt kan anses olämplig, exempelvis genom att -underlåta att betala avgifter och skatt för anställdaeller genom att hyra ut lokaler förIllegal klubbverksamhet m.m. Synpunkter som 1 stort sett överensstämmer med S-tockholms kommuns har 1olika sammanhang framförts av företrädare för ochMalmö kommuner. 1982/83:153 134 FÖRSLAG Det som har framkommitgenom bl.a. kommuns utredning tyder på att tillståndsprövningen inte är tillräckligt . Olämpliga förvärvare torde sålunda i viss utsträckning ha fåtttillstånd. Förklaringen till detta förhållande skulle i ocb för sig kunna vara att bestämmelsema i 4 §oa prö-vningen av villkoren för tillständinte tillämpas på det sättson har -varit avsett. En genomgäng avavgjorda tillståndsärenden ger emellertid knappast stödför en sådan uppfattning. En viss skärpning 1 tillämpningentill förvärvarens nackdel torde ocksåkunna- spåras från senare tid - 1 så fall sannolikt en följd av vunnaerfarenheter. Lagens bristande effekti-vitet torde med hänsyn härtillfrämst -vara att tillskrivautformningen av bestämmelsema om villkoren för tillstånd,i första hand när det galler omfattningen av det utredningskrav somskall riktas mot förvärvaren. I det följande kommer därförutformningen av 4 § första stycket tillståndslagen attdiskuteras närmare. Här--vid behandlas -varje tillståndskriteri-um försig i den ordning som de förekommer i lagrummet. För tillstånd krä-vs till enbörjan att förvärvaren gör sannolikt att han är i stånd att förvalta fastigheten. Härmed avses att han har såväl de ekonomiska som de praktiska förutsättningarnaatt gå i land med företaget. Enligt 2 § första stycket p-unkt 6 i +.-i 11 äTTipn-ingg-Tn-r-n-rnn-ingon skall förvärvaren itillståndsärendet lämna, uppgift om -vilka ekonomiskaoch praktiska förutsättningar som han har att -vid fastighetsförvaltningen uppfylla de krav som anges i 4 § tillståndslagen. Enligt kommuns utredning ställs alltförlåga krav, pä förvärvarens utredning om sin förmåga att klaraav förvaltningen. Liknande erfarenheterredovisas från och kommuner. Hänsynen till hyresgästerna göratt den viktiga frågan om fcr-värvarens förmåga att förvaltafastigheten måste utredas ordentligt innantillståndsfrågan avgörs. bör,som också påpekar, här spela en aktiv roll. Fdr-värvaren böri tveksamma fall kunna åläggas att presentera en Prop.1982/83:153 135 förvaltningskalkyl, som utförts av revisor, bank eller annan fristående ekonomisk sakkunskap. börockså i många fall ha ni'tta av att anlita ekonomisk expertis för att kunna görade svära ekonomiska bedömningar som ofta förekommer i detta sammanhang. Besiktning av fastigheten är ofta nödvändig föratt underhållsbehovet skall kunna bedömas. Samma högautredningskrav bör uppställas närdet gäller den praktiska sidan av förvaltningen. Tillständ bör inte lämnas sälänge någon tveksamhet kan anses rådai förevarande fall. Med hänsyn till det anförda synes be'viskxavet vad avser förvärvarens förmåga att förvalta fastigheten böra skärpas. Tillständ bör således lämnasendast om förvärvaren på ett övertygande sätt visar att han är i ståndatt förvalta fastigheten. En ändring i 5 §lagen om arrendenämnder och hyresnämnder börockså ske för att göradet klart att hyresnämnden får anlita ekonomisk expertis. För tillstånd fordras vidare enligt 4 § att förvärvaren.