prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — Denna ökningstakt är något lägre än vad somantagits för världsmarknadspriserna. I detta fall kommer export attöka än mer markant till följd av devalveringen. För årendärefter skulle vidare den svenska exporten gynnas av kostnadsfördelar. Dåimporten inte kan väntas stiga lika snabbt leder denna utveckling till en snabbförbättring av bytesbalansen. I det fallet blir även utrymmet för att höja denreala konsumtionen begränsad. Också i den kommunala sektorn kan man räkna medendast begränsade konsumtionsökningar om störte skattehöjningar skall kunnaundvikas. Ensådan utveckling leder fill att den totala produktionen kommer att stiga,fastän i svagare takt jämfört med tidigare uppgängsperioder. Den ökadeekonomiska aktiviteten innebär också en stimulans för investeringarna. Pä gmndav de i utgångsläget rådande balansbristerna kommer det emellertid att ta tidinnan de positiva effekterna av denna utveckling får fullt genomslag. Deovan presenterade kalkylerna illustrerar möjliga vägar för den kommandeekonomiska utvecklingen. Någon bedömning av vilket av dessa alternativ som fårses som mest sannolikt har inte gjorts inom ramen för långtidsbudgeten. Vidutarbetandet av den statliga långtidsbudgeten behövs emellertid en radfömtsättningar om t.ex. löne- och prisutveckling, ekonomisk tillväxt,utrikeshandel, privat konsumtion osv. I denna långtidsbudget utgårberäkningarna frän mycket schematiska antaganden. Ufifrån ett sådantschematiskt alternativ är det också lättare att via s.k. 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 29 känslighetsanalyserdiskutera effekterna av alternativa ekonomiska ut-vecklingsföriopp på denstatliga budgeten. De i långtidsbudgeten presenterade beräkningarna utgår frånde antaganden som presenteras i kapitlet Beräkningsmetoden. 3 Befolkningsutvecklingen och den offentliga sektorn Befolkningsutveckhngenär av stor betydelse för utgifts- och inkomstutvecklingen i den offentligasektorn. Det gäller såväl förskjutningar i åldersstrukturen som förändringar ibefolkningens storlek. Även befolkningsomflyttningar får konsekvenser för denoffentliga sektorn - främst den kommunala - genom de krav som uppstår päinflyttningsregionerna som kostnaderna i utflyttningsregionerna,åtminstone inte kortsiktigt, dras ned i motsvarande mån.Befolkningsomflyttningar påverkar även mer direkt vissa åtaganden inom denstatliga sektorn, t. ex. regionalpoliUska insatser. Den relativa fördelningenav befolkningen medför att utgiftstrycket kan förändras mellan olika ändamål.För den kommunala sektorn har sädana förskjutningar främst betydelse för dendirekta verksamheten, dvs. konsumtion och investeringar. För staten ochsocialförsäkringssektorn får förändringar i befolkningens sammansättning främstbetydelse för transfereringarnas utveckling. Det gäller transfereringarna tillhushållen t. ex. folkpensioner, ATP och barnbidrag - och många statsbidragtill kommunsektorn som har en direkt koppling till olika kommunalaverksamheters volym. Inom statlig konsumtion torde de direkta effekterna avbefolkningsförändringar främst gälla för högskolan, medan övriga verksamhetsområdenär mindre beroende av sådana förändringar. Även förändringar avbefolkningens absoluta storlek har stor betydelse för de offentliga utgifterna- även om den relativa fördelningen är oförändrad. Transfereringarna tillhushällen anpassar sig mer direkt än den offentliga konsumtionen tillbefolkningsförändringar, utan att särskilda beslut behöver fattas. Enanpassning av den offentliga konsumfionen till förändringar i befolkningensålderssammansättning och storlek ställer särskilt inom den offentliga sektornytterligare krav pä framförhällning i planeringen. ex. planeras och styras på ett sådant sätt att anpassning sker till attolika verksamhetsområden har skiftande behov under olika perioder. Kraven päframförhällning och flexibilitet i detta avseende torde öka i tider då denoffentliga sektorns expansionstakt dras ned. Detfinns således anledning att poängtera att befolkningsutvecklingen i sig harstor betydelse för utvecklingen av de offentliga utgifterna och 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 30 förutsättningarnaatt finansiera dessa. En mängd andra centrala ekonomisk-politiska faktorer hardock också en avgörande inverkan vid en bedömning av dessa frågor. Här harsyftet dock begränsats fill att söka belysa de krav som befolkningsutvecklingenhar för viktiga offentliga utgiftsområden både ochunder än denna. Därmed ökar fömtsättningarna för att kunnabeakta de statsfinansiella konsekvenserna pä läng sikt. Iappendix redovisas för berörda ändamålsområden den betydelse befolkningsutvecklingenhar för utvecklingen av statsutgifterna . Deoffentliga inkomsternas utveckling är bl. a. beroende av antalet personer iaktiv ålder. I det följande sätts därför denna gmpps utveckling i relation tillandra gmppers. 3.2Sverige i ett internationellt perspektiv Sverigehar en klart högre andel pensionärer () och åldringar (ochäldre) än något annat jämförbart land. Andelen äldre är hög även i ,samt i , och . ärandelen barn och ungdomar i lägre än i andra, länder. Endast Västtysklandhar lika låg andel. I är andelen äldre lägre än i övriga nordiskaländer. , och har relativt sett färte äldre och fler barn resp.ungdomar än de västeuropeiska industriländerna. Omandelen barn och ungdomar resp. äldre sätts i relation fill andelen avbefolkning i aktiv ålder () erhålls en kvot, som förenklat kan sägasvisa kraven pä omfördelning mellan "aktiva" och "inaktiva"åldrar. Mönstret är likartat det som beskrivits ovan. För ställeräldregruppen större krav på omfördelning än i något annat land. Däremotställer barn-ungdomsgruppen lägre krav i än i övriga länder. EndastVästtyskland har en lägre barn-ungdomsgmpp. Fmktsamheten,dvs. antalet bam en kvinna föder under sin livstid, är över lag låg i Väst- ochSydeuropa. För att befolkningen skall reproducera sig krävs att varje kvinnaföder i genomsnitt 2,1 bam. I är fmktsamheten 1,6. Endast ett fåtalländer - däribland , och - har fmktsamhetstal över 2,0.Blir den låga fmktsamheten bestående kommer således störte delen av attmed tiden fä en sjunkande befolkning i avsaknad av eii utomeuropeiskinvandring. Även , och har en fruktsamhet som är lägre än vadsom krävs för att befolkningen skall reproducera sig. 1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget 31 Innan en redogörelse lämnas för en framskrivning avbefolkningen finns det anledning att kort se till utvecklingen under de senastedecennierna. totalbefolkningen ökade med 0,och . Nettoinvandringen svarade förnärmare hälften av dessa ökningar. Antalet personer i aktiv ålder ökade under1960-talet i stort sett i samma takt som totalbefolkningen. Under 1970-taletblev dock de aktivas ökning avsevärt långsammare, medan antalet äldre personerökade snabbt. Åldersstmkturens sammansättning innebar således ettrelativt sett högre tryck på den offenfliga sektom . Pensionärskvoten'ökade från 22,8 till (se tabell 4). Även äldringskvoten ökade. Igenomsnitt ökade antalet pensionärer resp. åldringar med 2,1 resp. 2,9%.Antalet förskolebarn minskade . Antalet skolbarn och ungdomarökade efter en minskning med I % . Andel av befolkningen i olika åldersgrupper Kvot (i % 1 av aktiv ålder) () har inför den kommandelångfidsutred-ningen gjort en framskrivning av befolkningsutvecklingen till är2025 (diagram I och tabell 4). Fmktsamheten antas i framskrivningen bestå viddagens nivå, dvs. i genomsnitt 1,6 födda barn per kvinna. Nettoinvandringenhar minskat kraftig. I framskrivningen fömtsatts att nettoinvandringenstiger frän 2500 personer till 7000 personer och ligger sedankvar på denna nivå. Den antagna nettoinvandringen är således betydligt mindreän , men störte än . Totalbefolkningen kommer med dessa antaganden att bli istort sett oförändrad och kommer därefter attminska. ' Antal pensionärer i % av antal personer i aktiv ålder. Antal personer i % av antal personer iaktiv ålder. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 32 Minskningenunder uppgår i genomsnitt till drygt 16000 personer,eller . Folkmängdens utveckling fördelat på åldersgrupper 1960 Folkmängd 1980 = index 100 Antaletpensionärer och åldringar kommer att fortsätta att öka, men i en långsammaretakt än . I genomsnitt ökar antalet pensionärer med1,under inledningen av decenniet och något långsammare - 0,- senare del. Tendensen är densamma för äldringsgruppen ochmotsvarande procenttal är för denna 2,8 resp. 1,. Vid oförändrad standard perperson bidrar detta bl. a. fill att pensionsutbetalningarna ökar och att sjukvårdenbyggs ut, men i en långsammare takt än . I fråga ompensionerna tillkommer att ATP-systemet ännu inte fått fullt genomslag, vilketinnebär att "standarden" per person också ökar. Detta behandlasutförligare i avsnittet Socialförsäkringssektorn senare i långtidsbudgeten. Enannan tendens är att antalet skolungdomar (7-18 är) minskarkraffigt - med drygt 170000. Om man antar ett klassmedeltal pä 25 eleverinnebär detta rent aritmetiskt vid oförändrad standard att inemot 7000 klasserförsvinner. Ovanbeskrivna utveckling innebär att pensionärskvoten ökar från 27,fill30,och åldringskvoten från 10,9 fill 13,. Barn/ungdomskvotenminskar frän 43,0 till 37,. Deförändringar som inträffar under den del av som långtidsbudgetenomfattar framgår av tabell 5. 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget Förändring i befolkningsstrukturen underlångtidsbudgetperioden Antal personer i resp. åldersgrupp Under1990-talet avstannar befolkningstillväxten helt och förbyts i en mindreminskning. Trycket på en befolkningsmässigt befingad expansion av denoffentliga sektorn avtar dessutom till följd av förskjutningar iåldersammansättningen. Andelen personer i aktiv ålder ökar något.Pen-sionärsgmppen minskar med i genomsnitt 0,. Minskningen faller heltpå yngre pensionärer, medan åldringarna ökar med 0,. Antaletskolungdomar fortsätter att minska - motsvarande ca 2600 klasser. Utvecklingenunder innebär att pensinärskvoten minskar frän 30,0 till 27,, dvs.samma andel som fanns . För åldringar och bam/ungdomar fortsättertrenden alltsedan 1960-taIet. Åldringskvoten ökar från 13,3 till 13,7%.Barn/ungdomskvoteh minskar från 37,8 till 35,. Utblickmot första kvartsseklet av Utvecklingenunder 2 000-talets inledning är beroende av en mängd olika faktorer. a. utvecklingen av födelsetal, dödlighet, ut- och invandring m. m. Småförändringar jäinfört med de fömtsättningar som ligger i SCB:s framskrivning -som i huvudsak bygger på dagens förhållande - får betydande konsekvenser.Eventuella slutsatser av en sådan framskrivning måste därför omgärdas av enmängd reservationer. Att i dagens perspektiv mer i detalj tolka konsekvensemaav befolkningsförändringar så långt fram i tiden () låter sig hellerknappast göras. Teknologiska förändringar, miljö- och hälsotillstånden m. m.kan radikalt komma att förändra fömtsättningama. Trots detta kanframskrivningen ha ett visst illustrativt värde. Totalbefolkningenminskar under första decenniet av 2 000-talet med i genomsnitt 0,. Antaletpersoner i akfiv ålder minskar med 0,3 1982/83.1 saml. Prop,1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 34 Antalet pensionärer ökar med i genomsnitt 0,. Ökningen är helthänförlig till de yngre pensionärerna. under de här studeradedecennierna minskar antalet åldringar. Skolungdomarnas antal stabiliseras efterden kraftiga minskning som inträffar under 1980-och 1990-talen. Vid decennietsslut är pensionärskvoten och äldringskvo-ten desamma som mot slutet av1980-talet. Samtidigtsom antalet personer i aktiv ålder minskar sker en kraftig ökning av antaletpensionärer i synnerhet åldringarna. Kraven på omfördelning mellan aktivagrupper och de äldre kommer att bli större än . Ominvandringen blir störte än vad som förutsatts i framskrivningen eller omfödelsetalen ökar kan förhållandena te sig mer gynnsamma. Dock krävs attfödelsetalen ökar för att omfördelningama mellan deaktiva åldrarna och de äldre skall underlättas. Befolkningsframskrivningenger vissa indikationer på hur vissa utgiftsområden inom den offentliga sektornutvecklas vid en oförändrad standard per person. Förskolebarnensantal följer av antagandet att fruktsamhetstalet består på dagens nivå. Meddenna fömtsättning minskar antalet förskolebarn svagt mellan . Trycket på barnomsorgen skulle därmed lätta något vid enoförändrad standard. Emellertid är beroendet av andra faktorer också stort, t.ex. utvecklingen av förvärvsintensiteten. Skolbarnens antal bestämsefter är 1990 i likhet med vad gäller för förskolebarnen av födelsetalet. Framtill minskar antalet skolbarn kraffigt. Vid ett oförändrat antal eleverper klass motsvarar minskningen inemot lOOOO klasser. Därefter blir antaletskolbarn i stort sett oförändrat fram , varefter en ytterligareminskning inträffar. De aktiva åldrarna ökarmed , vilket är hälften så snabbt som . Därefter sker en minskning och strax efter år 2010är antalet personer i de aktiva åldrarna i stort på samma nivå som . Antalet pensionärer är bl.a. av betydelse för belastningen pä pensionssystemen. Fram fill ökarantalet. Därefter sker en minskning fram . Efter sekelskiftetinträffar en kraftig ökning. är antalet pensionärer fler än underår 1980. Antalet åldringar är avavgörande betydelse för de krav som ställs på sjukvårdsresurser. Under1970-talet och i inledningen av har ökningen varit mycket kraftig -inemot per är. Ökningen fortsätter fram , men i en successivtavtagande takt. 1982/83:150 Bilaga1.3 Långtidsbudget 35 utbyggnadav sjukvården som skett Icrävs därför inte för att behålla enoförändrad standard. Under första decenniet minskaremellertid antalet åldringar. ökar antalet åldringar snabbt. Summerasmotsvarande tendenser i kronologisk ordning i stället för efter ändamål kanföljande iakttagelser göras. Fram kommerökade krav att ställas på omfördelning från de aktiva åldrarna tillpensionärerna (folkpension, ATP) samt för finansiering av sjukvårdsresursernapå gmnd av en ökad andel åldringar. Däremot minskar trycket på omfördelningartill bam/ungdomar i form av t. ex. undervisning. Detta bygger bl. a. påfömtsättningen att man kan anpassa undervisningsutbudet till det minskadeelevantalet. Under1990-talet lättar tillfälUgt trycket - vid oförändrad standard per person påomfördelningar från de aktiva åldrama till pensionärema. Underförsta kvartsseklet av kommer, med givna fömtsättningar,omfördelningskraven att bli mycket stora. går det 0,35 pensionär perperson i aktiv ålder mot 0,28 . Motsvarande för åldringarna är 0,17mot 0,11. Det finns i sammanhanget anledning att hänvisa till de reservationerman gjort i fråga om framskrivningen . Långtidsbudgetenär varken en plan eller en prognos för hur budgetens inkomst- och utgiftssidautvecklas. Syftet med långtidsbudgeten är i stället att ge en bild avkonsekvenserna pä statsbudgeten av redan fattade beslut och existeranderegelsystem. Den skaU beskriva hur inkomst- och utgiftssidan i statsbudgetenutvecklas om inga ytterligare åtgärder vidtas. För att genomföra beräkningar avutgifts- och inkomstsidan krävs antaganden om den framtida utvecklingen avolika centrala variabler. För att kunna beräkna de framtida effekterna avtidigare beslut krävs antaganden om t. ex. befolkningsutvecklingen, antalelever i skolan, antal platser i bamomsor-gen etc. Fömtom dessa antaganden omvolymutvecklingen behövs även antaganden för pris-, löne- och ränteutvecklingenfram . Beräkningarna ilångtidsbudgeten bygger pä ett stort antal antaganden om olika faktorersutveckling under penoden . De centrala fömtsättningarna förberäkningen av statens utgifter och inkomster utgörs av antaganden om denekonomiska tillväxten, pris- och löneutvecklingen samt om räntenivån. För åren1983 och 1984 ansluter antagandena för BNP-tillväxt, priser, löner m.m. tillden samhällsekonomiska bild som presenteras i den reviderade nationalbudgeten.För åren därefter beräknas schablonmässigt prisökningen och lönesummans ökninguppgå till en ärlig 1982/83:150 Bilaga1.3 Långtidsbudget 36 Räntans nivå har beräknats successivt sjunka från dagens nivå och antasligga på under den senare delen av längtidsbudgetperioden. Dessa antagandeninnebär således en relativt hög realränta. Bedömningenav anslagsutvecklingen har gjorts inomfinansdepartementets budgetavdelning efter samråd med vederbörande departementoch i vissa fall med myndigheter. Beräkningarna av den framtidautgiftsutvecklingen utgår från anslagsbeloppet för /84 enligt1983 års reviderade budgetförslag. Dessa beräkningar presenteras detaljerat iappendix. Utgifterna är beräknade i samma pris-och lönenivå som i 1983 årsbudgetproposition och beloppen anger, i enlighet med långtidsbudgettekniken,förändringar i utgifts volymen. Förändringenav utgifterna i fasta priser av olika verksamheter är resultatet av olikabeslut och är i varierande utsträckning av automatisk karaktär beroende pålångsiktigheten och graden av bindningar i de fattade besluten, i stort enligtföljande principer. - Förett flertal anslag, t. ex. de s. k. förvaltningsanslagen, har statsmak terna inte mer preciserat angett på vilken ambitionsnivå som verksam heten skall bedrivas på . För dessa anslag har antagits en oförändrad anslagsnivå i fasta priser. - Förandra anslag styrs utvecklingen av faktorer som på kort sikt är svåra att påverka. Anslagsutvecklingen för sådana anslag har beräknats med varierande metoder. En central faktor att ta hänsyn till vid beräkning av volymutvecklingen av mänga anslag är förändringar i befolkningens storlek och sammansättning. Denna påverkar nivån pä anslagen för exempelvis folkpensioner, skolväsende, m. m. I beräkning arna av utgifterna för dessa anslag ingär en bedömning av effekter av befolkningsförändringar. - Vissa anslag styrs av attstatsmakterna lagt fast långsiktiga ramar för verksamheten. Möjligheterna attpåverka volymutvecklingen varierar då med hänsyn till bl. a. ramperiodenslängd. Exempel härpå är ramarna för det militära försvaret och civilförsvaret. - OUka typer av avtal styrvolymutvecklingen för vissa anslag. Styrande för anslagsberäkningen underlångtidsbudgetperioden är bl. a. avtalsperiodens längd och de faktorer somreglerar volymen på den verksamhet som avtalet gäller. - Det förekommer även tidsbegränsadeprogram för exempelvis forskning inom olika områden, som anger med vilken volymverksamheterna skall bedrivas, ofta under en två- till treårsperiod.Förekomsten av ramar, avtal och program innebär att verksamheternas volymutvecklas i enlighet med dessa . Om klara uttalanden omtidsbegräns- Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 37 ningav ramar, program, avtal m. m. föreligger har i längtidsbudgetbe-räkningarnaantagits att utgifterna bortfaller när programmet etc. upphör. I övriga fallhar i regel schablonmässigt antagits att utgifterna för de olika ändamålenkvarstår under hela långtidsbudgetperioden. Vissaanslag styrs av bidragsregler som medför en mer eller mindre automatiskutgiftsutveckling. Bidragsreglerna anger vilka individer ellerverksamhetsområden som är bidragsberättigade. Bidragen kan utgå i form av ettvisst belopp per bidragsberättigad individ, som en andel av kostnaden för enviss tjänst eller kan i vissa fall utgå i förhällande till bidragsmottagarens inkomst.Det styrande inslaget vad avser volymen i ett sådant givet system är framförallt de faktorer som ger antalet bidragsberättigade. Utgifterför arbetsmarknads- och näringspolitiken har beräknats med utgångspunkt i attinga störte nya utgiftsåtaganden görs . Samtidigtfaller medel för tillfälliga insatser bort . Kostnaderna förarbetsmarknadspolifiken har beräknats med utgångspunkt i nuvarande nivå pä dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Fömtomberäkningarna av volymutvecklingen presenteras också kalkyler i löpandepriser. Dessa beräkningar görs med utgångspunkt i de antaganden om den framtidautvecklingen av priser, löner m. m. som har presenterats inledningsvis i dettaavsnitt. Idet sedvanliga budgetarbetet tillämpas ett s.k. huvudförslag, som innebär attförvaltningsanslag efter pris- och löneomräkning minskas . På samma sätthar anslagseffekten av det s. k. huvudförslagetlagts in i den anslagsberäkning som görs i löpande priser. Principerför inkomstberäkningarna, m.m. Beräkningarnai långtidsbudgeten av inkomsterna gmndar sig på antaganden om bl. a.lönesummans och prisernas utveckling. Inkomstskatter, sociala avgifter ochmervärdeskatt styrs bl. a. av utvecklingen av dessa variabler. Vidare harbeslutade och föreslagna förändringar av skatteregler beaktats. Konsekvensemaav den reformerade inkomstbeskattningen har lagts in i kalkylerna. För år 1983har beaktats en 2-procentig höjning av arbetsgivaravgiften för att finansierareformens kostnader. har förslag lagts fram om att finansierareformen med en ökning av indirekta skatter. Detta har beaktats ilångtidsbudgetberäkningarna. Finansieringen av kostnadema åren framöver hardock endast kalkylerats schablonmässigt. Vadgäller punktskatter innebär långtidsbudgetmetoden att skattesatserna antasligga kvar i nominella termer. 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 38 Statsinkomsternasutveckling påverkas i hög grad av tillväxten i ekonomin, eftersom en ökadproduktion på lång sikt innebär en ökad sysselsättning och reallöneökningar.Dessa faktorer påverkar statsinkomstema från inkomstskatt och lagstadgadesocialavgifter. En ekonomisk fillväxt innebär vidare en ökad privatkonsumfion, vilket i sin tur leder fill ökade inkomster från mervärdeskatt ochandra indirekta skatter. Utvecklingen påvisar dessa samband.Under 1970-talets första hälft ökade statsinkomstema med tillföljd av dels en ökad skattekvot, dels den ekonomiska fillväxten. De följandeåren kom inkomstema realt sett att stagnera, eftersom denavtagande ekonomiska tillväxten under senare delen av 1970-taIet innebar attstatsinkomstema realt sett inte nämnvärt kunde öka vid oförändrat skattetryck. Utvecklingenav statsinkomsterna har ett flertal ohka bestämningsfaktorer. Dessa skiljersig mellan olika inkomstslag. Framställningen i det följande är i huvudsakuppdelad efter uppställningen av inkomsterna på statsbudgeten. De inkomsttiflarsom särskilt belyses är: skatt på inkomst, realisationsvinst och förmögenhet(inkomstskatt), lagstadgade socialavgifter och indirekta skatter. Inkomstemaunder dessa titlar svarar för av de totala statsinkomsterna. Beräkningarnasammanfattas i ett särskilt avsnitt. Avslutningsvis redovisasbmttoomslutningen på budgetens inkomstsida för att belysa de storaavdragsposter (utgifter), som budgettekniskt redovisas över inkomstsidan påstatsbudgeten. Omläggningenav inkomstskatten beskrevs utförligt långtidsbudget. Dessutomredovisades i detalj även beräkningen av inkomster och avdrag i taxeringen. Fören mer utförlig beskrivning av skatteomläggningen och inkomstskattesystemethänvisas till fjolårets långtidsbudget. Avgörandeför inkomstskattens utveckling är de antaganden som görs rörande skattesatseroch skatteunderlaget. Skafteunderiagets storiek bestäms huvudsakligen av löne-och sysselsättningsutvecklingen inom ekonomin. Avstor betydelse för beräkningama av inkomstskatt över långtidsbudgetperioden äräven den inkomstskattereform, som beslutades av riksdagen.Under åren 1983-1985 genomförs reformen successivt. När reformen är fulltgenomförd skall marginalskattesatsen och det skattemässiga värdet avunderskottsavdragen uppgå till högst för merparten av inkomsttagarna. 1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 39 Denstafliga inkomstskatten består för fysiska personer av ett gmndbe-lopp och etttilläggsbelopp. Skatteskalan för gmndbeloppet varierar från till . Tilläggsbelopp tas enbart ut på inkomster . ochutgår efter en progressiv skala frän i första skiktet (. )fill i högsta skiktet (). Gmndbe-lopp och tilläggsbeloppberäknas på i viss män olika underlag för att på sä sätt maximeraunderskottsavdragens skattemässiga värde fill högst . Under genomförandeperioden1983-1985 har basenheterna fastställts fill . är 1983, . har i beräkningama antagits attbasenheterna justeras med hänsyn fill konsumentprisernas utveckling. Kostnaden för reformenberäknas till sammanlagt ca . i löpande pris.