prop · G60311 · 1982-12-31 00:00:00 — Det bör fill sist nämnas att det förslag till lag ompreskription av skattefordringar m. m. som utredningen om säkerhetsåtgärder iskatteprocessen har lagt fram gäller i fråga om indrivning av skatter, tullaroch avgifter. I den mån en sådan preskriptionslag kan göras tillämplig också påuppdrags- 1982/83:11 92 givaren, får givetvis de nu föreslagna bestämmelsernaändras i enlighet därmed. Ställföreträdares betalningsskyldighet (17 och 18§<)) De förelslagna bestämmelserna om uppdragsgivarensbetalningsskyldighet bör förenas med föreskrifter om viss solidariskbetalningsskyldighet för den som företräder en uppdragsgivare som är juridiskperson. Sådana föreskrifter finns bl. a. när del gäller en arbetsgivaresansvarighet för skatt som har innehållits enligt UBL. Dessa innebär att den somhar verkställt skatteavdrag i egenskap av företrädare för en juridisk person,men uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har underlåtit att betala inbeloppet, är solidariskt betalningsskyldig med den juridiska personen förskattebeloppet och den restavgift som belöper på detta. Om det föreliggersärskilda skäl får betalningsskyldigheten jämkas eller efterges. Talan om att ålägga företrädaren betalningsskyldighetskall enligt 77 a § UBL föras vid allmän domstol. Sådan talan får inte väckassedan arbetsgivarens ansvarighet för skattebeloppet har bortfallit på grund avpreskription. Denna begränsning gäller också i fråga om möjligheterna attvidta åtgärder för indrivning av beloppet. En dom på betalningsskyldighet fårdock alltid verkställas från utgången av det uppbördsår då domenvann laga kraft. Hos ställföreträdaren får skattebeloppet drivas in i sammaordning som gäller för indrivning av skatt. En företrädare som har fullgjortsin betalningsskyldighet har regressrätt mot den juridiska personen. Bestämmelser av detta slag bör också gälla när enföreträdare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhetunderlåtit alt betala in etl belopp som har innehållits enligt den föreslagnalagen. Enligt de föreslagna bestämmelserna om preskription av uppdragsgivarensansvarighet skall den tid under vilken indrivning får ske räknas medutgångspunkt i det kalenderår då förvaltningsdomstolens beslut meddelades, iden mån detta medför större betalningsskyldighet än det överklagade beslutet.Också denna ordning bör gälla när fråga om ställföreträdaresbetalningsskyldighet har prövats av allmän domstol. Bestämmelserna föreslåsintagna i lagens 17§. En arbetsgivare som uppsåtligen eller av grov oaklsamhetunderlåter att betala in skatt som har innehållits genom skatteavdrag dömsenligt 81 § UBL till böter. Om gärningen rör betydande belopp eller om annanförsvårande omständighet föreligger kan dock dömas till fängelse i högst ettår. I ringa faU skall inte dömas till ansvar. Sådana straffbestämmelser bör också gälla för enuppdragsgivare som uppsåtligen eller av grov oaklsamhet underlåter att betalain ett belopp som har innehållits. Bestämmelser härom föreslås i lagens 18§.Det bör framhållas att detta medför att det allmännas talan motställföreträdaren om betalningsskyldighet kan föras av åklagaren ibrottmålsprocessen på Prop.1982/83:11 93 del sätt som sker när åklagaren för talan om ansvar för enföreträdare enligt UBL:s beslämmelser. Det kan dessutom tänkas förekomma falldå åklagaren i elt och samma mål för del allmännas talan om betalningsskyldighetbåde enligt UBL och den föreslagna lagen. Besvär m. m. (2022 §§) Enligt 85 § UBL får den lokala skattemyndighetens beslutangående en arbetsgivares ansvarighet för arbetstagarens skatt överklagas genombesvär hos länsrätten. Av bestämmelserna i 7§ förvaltningsprocesslagen(1971:291) följeratt besvärshandlingen skall ha kommil in frånden dag då klaganden fick del av beslutet. Enligt 33 § samma lag gäller vidareatt talan mot länsrättens beslut skall föras hos kammarrätten och talan motkammarrättens beslul hos regeringsrätten. Denna besvärsordning bör också gälla beslut angåendeuppdragsgivarens betalningsskyldighet. Bestämmelser med denna innebördföreslås därför i lagens 20 §. Det allmänna bör i mål angående en uppdragsgivaresbetalningsskyldighet företrädas av ett allmänt ombud på samma sätt som i målbeträffande en arbetsgivares ansvarighet. Det allmänna ombud som enligt 72 a § UBLhar förordnals att föra talan i uppbördsmål bör kunna få till uppgift alt föratalan också när det gäller en uppdragsgivares ansvarighet. Ombudet bör därvidha samma befogenheter som i uppbördsmålen och bör alltså kunna anföra besvärtill uppdragsgivarens förmån samt yrka att betalningsskyldighet åläggs enligtden föreslagna lagen. Bestämmelserna härom har tagits in i lagens 21 §. Enligt UBL (87 §) måste en arbetsgivare fullgöra sinbetalningsskyldighet även om han överklagar det beslut varigenom dennaskyldighet har ålagts honom. Om beslutet ändras eller upphävs skall å andrasidan de verkställighetsåtgärder, som har vidtagits, såvitt möjligt återgå.Återbetalning får dock inte ske innan beslutet har vunnit laga kraft, om detallmänna ombudet har anmält hinder därför. Har sådant hinder anmälts kanemellertid medge att återbetalning sker. Därvid skall UBL:sbestämmelser i 49§ 2 mom. sista stycket om ställande av säkerhet tillämpas. Bestämmelser med denna innebörd bör också tillämpas ifråga om beslul angående en uppdragsgivares ansvarighet. De har tagits in ilagens 22 S. 4.3 Förhållandet mellan den föreslagna lagen och UBL m. m. Som har framhållits förut bör några ord bl. a. sägas omden konkurrenssituation som kan uppkomma vid tillämpningen av den föreslagnalagen och UBL. Det föreslagna förfarandet innebär atl uppdragsgivareninte behöver bedöma om uppdragstagaren utför uppdraget som en bisyssla ellersom etl arbete i sin yrkesmässiga verksamhet. Allt han behöver kontrollera ärom 1982/83:11 94 uppdragsgivarenhar ett giltigt registreringsbevis eller inte. Han skall naturligtvis också hakonstaterat att det är fråga om ett sådant uppdrag som anges i lagen. Det är emellertid inte allfidmöjligt för en uppdragsgivare att helt bestämt avgöra om uppdraget utgör enbisyssla för uppdragstagaren eller om han själv med hänsyn fill olikaomständigheter får anses vara huvudarbetsgivare fill uppdragstagaren enligt UBLunder den tid uppdraget utförs. Det skatteavdrag som han skall göra somhuvudarbetsgivare kan ibland vara större än det belopp som han är skyldiginnehålla enligt den föreslagna lagen. Det får anses ligga i sakens natur atten uppdragsgivare, som har följt bestämmelserna i den föreslagna lagen, inteskall göras ansvarig enligt UBL för en eventuell mellanskillnad utan attsärskilda skäl föreligger. Ansvarighet bör bara åläggas om den föreslagna lagenhar tillämpats trots att det måste ha varit uppenbart för uppdragsgivaren att hanvar huvudarbetsgivare. Det bör kunna förutsättas att en sådan tillämpning kaniakttas med stöd av ansvarighetsbestämmelsen i 75 § första stycket UBL. På motsvarandesätt borde en uppdragsgivare regelmässigt inte behöva befara att bli bedömd somarbetsgivare i efterhand om uppdragstagaren har kunnat styrka att han ärregistrerad tUl mervärdeskatt för den verksamhet som uppdraget avser. Härförtorde dock förutsättas att man inför en särskild bestämmelse i AVGL, som gördet möjligt att i sådant fall undanta uppdragsersättningen frånuppdragsgivarens avgiftsunderlag. Utformningen av en sådan bestämmelse kräver emeUertidytterligare överväganden, som torde få göras i annan ordning. Prop.1982/83:11 95 Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av bokföringsnämnden,fortifikationsförvaltningen, (), statens vägverk,statskontoret, , (), (), , länsstyrelsernas organisationsnämnd,kammarrätten i , statsföretag , länsstyrelserna i ,, , , , , och ,, , , och , lokalaskattemyndigheterna i , och fögderier,kronofogdemyndigheterna i , och distrikt. , landstingsförbundet, , , , , Sverigeshantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen, lantbrukarnas riksförbund.Föreningen revisorer. Svenska försäkringsbolags riksförbund.Tjänstemännens centralorganisation. i , , , , CentralorganisafionenSACO/SR, , Föreningen , Föreningen . ,i , Rörfirmornas riksförbund.Rörledningsfirmornas arbetsgivareförbund, , Svensk industriförening.Svenska byggnadsentreprenörföreningen. Svenska företagares riksförbund.Svenska revisorsamfundet. , (), bokförings- och revisionsbyråers förbund,, redovisningskonsulters förbund,, ,och . Prop.1982/83:11 96 Sågott som samtliga remissinstanser vitsordar att utnyttjandet av grå arbetskrafttagit en sådan utveckling att det krävs särskilda åtgärder för att så långtmöjligt komma till rätta med de allvarliga samhällsproblem som är förenade meddetta. Av de 67 remissinstanser som har uttalat sig angående den föreslagnalagen ställer sig ungefär 2/3 positiva till att man nu söker angripa problemeni huvudsaklig överensstämmelse med de regler som anges i lagen. Uppfattningenhos de övriga remissinstanserna är emellertid inte entydig. Också bland dessafinns de som synes beredda att efter vissa ändringar eller tillägg acceptera enlösning i enlighet med förslaget. Krav på lösningar efter helt andra linjer harbara ett mindre antal remissinstanser. Statskontoretanser sig inte kunna bedöma förslaget innan detta kompletterats med enkostnads- och intäktsbedömning och en beskrivning av förslagets konsekvenser iorganisatoriskt och administrativt hänseende. Statskontoret ger ändå någrasynpunkter med anledning av förslagel att avdrag skall göras om uppdragstagareninte är registrerad till mervärdeskatt. Det är sålunda enligl statskontoretsuppfattning angeläget att det sker ett klargörande av dagens uppdragstagare/uppdragsgivarebegreppför att underlätta för personer som anlitar arbetskraft. Statskontoret anseratt ett enhetligt uppdragstagarebegrepp bör vara en naturlig utgångspunkt för deförslag som redovisas i promemorian. Attlåta registreringsbeviset till mervärdeskatt bli det bevis som utvisar om enperson är uppdragstagare eller inte anser statskontoret vidare vara ett någotsnävt synsätt på uppdragstagarebegreppet. Ett mer allmänt bevis bör kunnautfärdas med uppgifter om företagarens registrering för B-skatt, anställdas källskattoch mervärdeskatt. Ett sådant utfärdat "skatteregistreringsbevis"bör på ett mer enhetligt sätt klargöra förhållandet uppdragstagare-uppdragsgivareför inblandade parter. Statskontoret föreslår att frågan om ett "skatteregistreringsbevis"utreds inom ramen för RSV:s pågående samordningsprojekt. Kammarrätteni anser att förslaget framstår som halvhjärtat och ofullgånget ochfinner alt delta bottnar i en motvilja mol alt utvidga uppgiftsskyldighetengentemot skattemyndigheterna och mot att bygga ut kontrollapparaten. Dettaanser kammarrätten vara ett i och för sig respektabelt skäl, men det börenligt kammarrättens mening alltid vägas mol de värden som står på spel. idetta perspektiv bör såväl en utvidgad uppgiftsskyldighet som en utbyggdkontrollapparat för atl förebygga eller i vart fall starkt minska användningenav grå arbetskraft enligl kammarrättens mening vara ett i hög grad befogatsteg. Enligt kammarrättens bedömning skulle en i princip allmänuppgiftsskyldighet gentemot skattemyndigheterna bara innebära en marginellökning av uppgiftsskyldighelen för de Prop.1982/83:11 97 För ägarna av schablontaxerade fastigheter skulle denna skyldighetdäremot öka markant. Kammarrätten anser dock att en sådan ändring avhandlingsmönstren torde vara nödvändig om man verkligen skall få bukt medföreteelsen grå arbetskraft. Kammarrättenvänder sig också mot att begreppet "uppdrag" används i lagförslagetoch motiven också när det är fråga om anställningsförhållande. En naturligarelösning skulle enligl kammarrättens mening vara att göra lagen tillämplig i denmån uppgifts- och avdragsskyldighet inte föreligger enligt taxeringslagen (TL)och uppbördslagen (UBL). Kammarrätten anser avslutningsvis att förslaget måstegrundligt omarbetas innan det läggs till grund för lagstiftning. Omarbetningenbör enligt kammarrättens mening inriktas på att åstadkomma verkligt effektivamedel för att få bukt med användningen av grå arbetskraft. Länsstyrelseni framhåller att det i förslaget inte görs någon åtskillnadmellan de fall där uppdragstagaren kryper bakom en företagsbildning av etteller annat slag och de där en enpersonsföretagare åtar sig tjänster påfastigheter. Enligt mening uppvisar dessa olika fall - avlänsstyrelsen benämnda entreprenadfallen och enpersonfö-retagarna - så storaolikheter atl del svårligen går att finna en gemensam lösning. Länsstyrelsenanser att man bör inrikta sig på en lösning som innebär att UBL kompletterasmed en skyldighet för uppdragsgivare alt innehålla och inbetala källskatt ävenom arbetena faktureras och "rörel-seidkaren" inte kan styrka att hanhar B-skattsedel. Länsstyrelseni anser att den frågeställning som redovisas i promemorianfrämst är ett kontrollproblem som inte kan lösas genom ändrade regier omuppbördsansvar och uppgiftsskyldighet med i promemorian föreslaget innehåll.Länsstyrelsen anser sig för sin del kunna göra antagandet att effekten av deframlagda förslagen blir marginell. Med hänsyn härtill saml till att denskatterättsliga lagstiftningen redan nu är omfattande och kompliceradförefaller förslagel enligt uppfattning ha en lågangelägenhetsgrad. Sverigesadvokatsamfund avstyrker i första hand helt en lagstiftning i enlighet medförslaget. 1 andra hand anser samfundet att den föreslagna lagen bara skallomfatta uppdragsgivare som är rörelseidkare. Samfundetpåpekar att förslaget är avsevärt mera långtgående än vad som anges. Denkontrollplikt som i gällande system åvilar en arbetsgivare/ uppdragsgivare iförhållande till arbetstagare och likställd har sålunda utsträckts till attgälla i ett affärsförhållande mellan två i övrigt oberoende personer ellerföretag. Samfundet anser att den föreslagna metoden att komma åt fuskande s. k.enpersonsföretagare och liknande är principiellt felaktig. Om det godtas attmetoden med uppdragsgivaransvar får användas just för de fall som avses iförslaget finns det sedan enligt samfundets mening inga principiella spärrarmot metoden i alla de fall där det allmänna anser sig behöva de betalandeshjälp för att komma åt undansmitande 7 1982/83. 1982/83:11 98 Enbart effektivitetsskäl skulle i såfall bli avgörande för vilka indrivningspålagor del allmänna skulle viljaföreskriva. Om det skulle anses att de principiella hindren motföreslagen typ av uppdragsgivaransvar uppvägs av behovet att komma fiU rättamed de påtalade missförhållandena, så är det enligt samfundets mening ochenligt dess andrahandsinställning inte välbetänkt att låta andra uppdragsgivareomfattas av ansvaret än rörelseidkare. De föreslagna särskilda förpliktelsernakan anpassa till rörelseidkarnas bokföringsplikt och det finns i avdragsrättenför utgiven betalning en grund för att systemet skall fungera. För dennakategori av uppdragsgivare synes förslaget enligt samfundets uppfattning kunnagodtas från rent praktiska synpunkter. Föreningen auktoriserade revisorer ställer sig tveksamtiU att införa ett system som bygger på ett sådant formellt kriterium somregistreringen till mervärdeskatt utgör. Föreningen ifrågasätter om problemenöver huvud taget kan lösas med ett system av det slag som föreslås. Centralorganisationen /SR kan inte instämma i de ipromemorian framförda förslagen. Organisationen anser att ett resurstillskotttill den redan befintliga skatteadministrationen dels skulle ge personalenbättre arbetsförhållanden dels ge minst lika bra resultat som promemorians förslag. anser att denbästa metoden är att lita på uppdragsgivarens eget välförstådda ekonomiskaintresse. Den kontrollmöjlighet som eftersträvas bör därför åstadkommas genomen avdragsrätt. En liknande uppfattning redovisar ,som bestämt avstyrker förslaget. tar starkt avstånd frånförslaget. Detta innebär enligt förbundets mening ett markant steg från enhävdvunnen rättsuppfattning att laglydnaden skall tillses och kontrollerasgenom det allmännas försorg. Förbundet ser förslaget som ett bevis på taxeringsnämndernasbristande effektivitet och framhåller att det är sällsynt att taxeringsnämnden skönstaxerarlöntagare för inte deklarerade sidoinkomster trots att det ofta torde varaledamöterna bekant vilka kommuninvånare som har sidoinkomster. Den mer eller mindre avvisande hållning som en del av deandra remissinstanserna intar till förslaget, synes genomgående bottna i entveksamhet att gmnda förfarandet på mervärdeskatteregistreringen eller attålägga småhus- och lägenhetsägare en kontroll- och avdragsskyldighet. I frågaom den föreslagna anknytningen till mervärdeskatteregistreringen invänds bl. a.att registreringen f. n. sker utan tillräcklig kontroll av den skatteskyldigesförhållanden och att registreringsbevisen inte är knutna till . Vidareframhålls att ett utnyttjande av grå arbetskraft också förekommer inombranscher som inte tillhandhåller mervärdeskattepliktiga tjänster och därförinte kan beaktas om man lägger mervärdeskatteregistreringen till grund föruppdragsgivarens kontroll- och avdragsskyldighet. 1982/83:11 99 mande invändning är också att det blir svårt attkontrollera bestämmelsernas efterlevnad. Riksrevisionsverketställer sig sålunda ytterst tveksam fill att ålägga enskilda medborgareskyldighet att utföra en kontroll som normalt ankommer på skattemyndigheterna.Även om man kompletterar systemet med något av de två alternativ som redovisasi promemorian finns det stor risk för att efterlevnaden av bestämmelserna blirdålig, t.ex. i de fall där uppdragsgivaren är ägare av småhus eller innehavareav bostadsrätt. Det blir också svårt att kontrollera efterlevnaden. Verket villäven fästa uppmärksamheten på att en registreringskontroll inte i sig utgörnågot hinder mot att mindre nogräknade uppdragstagare kan vara registrerade menändå basera sin verksamhet på skatte- och avgiftsfusk. Om den föreslagna ordningen genomförs bör enligtriksrevisionsverkets mening uppdragsgivarkretsen begränsas till uppdragsgivaresom får göra avdrag för utgiven ersättning. Den skulle dock kunna utvidgas tillstatliga och kommunala myndigheter och vissa juridiska personer som inte driverrörelse. Dessa kategorier uppdragsgivare har redan nu sådana administrativasystem som gör det relativt enkelt för dem att utföra den föreslagnakontrollen. Verket anser vidare att lagstiftningen inte bör knytas till mervärdeskatteregistret.För skattemyndigheternas behov bör i stället utformas ett lämpligt"skattebevis". Ett sådant kan enligt verkets mening tas fram ur deskatteregister som RSV och länsstyrelserna skall föra enligtskatteregisterlagen (1980: 343). Detta skattebevis skulle också kunna vara tillhjälp i uppdragsgivarens verksamhet om det innehöll sådana uppgifter attbeviset tillsammans med andra uppgifter kunde ligga till grund för en bedömningav olika uppdragstagare. Verket vill härvid peka på möjligheten att låtalagstiftningen omfatta också andra slag av verksamhet än som anges i promemorian,t. Andraremissinstanser som också ställer sig avvisande eller tveksamma till att låtakontroll- och avdragsskyldigheten omfatta ägare av egnahem och lägenheter ärlänsstyrelserna i län, och län. Kronofogdemyndigheteni , , , och redovisningskonsulters förbund.Samma inställning har i denna fråga också i , , , aUmännyttiga bostadsföretagSABO, och schaktentreprenörers riksförbund.Enligt dessa remissinstansers mening bör förslaget om det antas - bara gälla rörelseidkaresom uppdragsgivare. Några menar dock att det också bör kunna omfatta kommuneroch landsting. uppfattning att kontroll- ochavdragsskyldigheten bör knytas till någon annan registrering änmervärdeskattregistret delas av åtskilliga andra remissinstanser. Enligtstatskontorets mening bör det sålunda vara möjligt att utfärda ettskatteregistreringsbevis med RS-syste- 1982/83:11 100 mets förelagsskattedatabas som utgångspunkt. På liknandesätt uttalar sig länsstyrelserna i och i . Dessa remissinstanser anser att enavdragsskyldighet bör bygga på utfärdandet av ett maskinellt framställtregistreringsbevis som skulle fungera som ett slags "frikort".Stockholms kommunstyrelse framhåller för sin del att det krävs en bättreregistreringslegitimation än nuvarande bevis om mervärdeskatteregistrering. Delokala skattemyndigheterna i och fögderier och föreningenSveriges fögderitjänstemän anser att de lokala skattemyndigheterna borde få möjlighetatt utfärda s. k. skattebevis. Dessa skulle innehålla uppgifter omskatteslag och form för skatteuttag, registrering fill mervärdeskatt,registrering i egenskap av arbetsgivare m. m. och ligga till grund för uppdragsgivarnasskyldighet att göra avdrag på utbetalda ersättningsbelopp. Bakom önskemålen om anknytning till en annan registreringän mervärdeskatteregistret ligger hos åtskilliga remissinstanser bl.a.uppfattningen att den föreslagna lagen också bör gälla uppdrag som inte är mervärdeskat-teplikliga.Länsstyrelsen i ansluter sig sålunda till metoden medavdragsskyldighet för uppdragsgivaren men anser att denna inte bör begränsastill vissa situationer och områden. motsätter sig enspeciallagstiftning, som bara riktar sig mot småhusägare och vissa andragrupper. En lagstiftning mot grå arbetskraft bör enligt förbundets mening görasgenerell och täcka alla områden, där skatte- och avgiftsfusk kan förekomma, t.ex.ifråga om bilreparationer och annan hantverksmässig hjälp. Den lokalaskattemyndigheten i påpekar att lagens tillämpningsområde inte täckeralla uppdragsformer i vilka grå arbetskraft förekommer. En utvidgning tillandra områden vill också i i ha. Som exempel anges servicenäringarna. framhåller att städning på entreprenad är undantagen frånmervärdeskatt. Bolaget säger sig känna till att grå arbetskraft förekommer i branchenoch anser att den därför inte bör lämnas utanför. Föreningen pekar särskilt på behovet av en kontroll beträffande både städnings-ochkonsultuppdrag. Behovet av att konsultuppdragen kontrolleras framhålls ocksåav . Enligt föreningens mening bör lagenockså omfatta transporter. En sådan komplettering önskar även såvitt gäller uppdrag inom företagssektorn. Sverigesbokförings- och revisionsbyråers förbund anser atl kontroll- ochavdragsskyldigheten bör utsträckas till sådana kategorier som städhjälp ochbarnpassning. Några remissinstanser vill gå ännu längre och förordar attkällskatt tas ut på extrainkomster i huvudsakUg överensstämmelse med detförslag till s.k. E-skatt som lade fram för ett antal år sedan.De remissinstanser som förordar en sådan lösning är de lokala skattemyndigheternai och fögderier, samt . 1982/83:11 101 De remissinstanser som tillstyrker förslagel eller ansersig kunna acceptera det med vissa ändringar eller tillägg är ,, länsstyrelserna i , , , , . och Örebrolän, kronofogdemyndigheten i , . ,, , . i (LO), . , (), , ,Föreningen . Föreningen , SIHO-Familjeföretagen,Handelns arbetsgivareorganisation, . Kooperativa förbundet.Svenska byggnadsenlreprenörföreningen. , allmännyttiga bostadsföretag , Sverigesbokförings- och revisionsbyråers förbund, , och . Lagförslaget synes - om man bortser från vissa terminologifrågor inågra av yttrandena också accepteras av fortifikalionsförvattningen,, statens vägverk, ochTjänstemännens centralorganisation (TCO). De förslag och synpunkter som dessa remissinstanserredovisar avser både mer grundläggande regler i förslaget och frågor som kansägas vara av i stort sett teknisk natur. Flera av dessa förslag och synpunkteråterkommer också hos många av de remissinstanser som ställer sig mer ellermindre avvisande till att den föreslagna ordningen genomförs. Enligt förslaget regleras skyldigheten att kontrollerauppdragstagarens registrering till mervärdeskatt och att i förekommande fallinnehålla av ersättningen i en särskild lag. Flera remissinstanser anseralt del borde vara möjligt att inordna bestämmelserna i uppbördslagen (UBL). i framhåller sålundaatt bestämmelserna bör vara konstmerade så att det inte kan råda någon tvekanom i vilka fall de blir fillämpliga.