prop · G603159 · 1982-12-31 00:00:00 — Det kan här anmärkas att enligt detnu gällande tredje stycket av 6 § oljeansvarighetslagen som i remissenföreslås upphävt ett slutligt beslut om ansvarsbeloppets storlek skallmeddelas redan vid anmälningsfristens utgång. Om den fömt nämndalösningen efter samnordiska överläggningar visar sig godtagbar och om lagrådetsovan och vid 357 § gjorda förslag till jämkningar av lagtexten beaktas, kan 353§ få förslagsvis följande lydelse: "Rättenskall fastställa fondens storlek och avgöra om erbjuden säkerhet kan godtas. 1982/83:159 296 Omdet inte finns särskilda skäl mot det, skall rätten även besluta, att sökandenskall till rätten betala in eller ställa tillfredsställande säkerhet för etttilläggsbelopp avsett att täcka ersättning till god man, rättegångskostnaderoch andra kostnader med anledning av fondens upprättande och fördelning samtansvaret för ränta för tiden efter fondens upprättande. Fondenanses upprättad den dag då erforderlig inbetalning har gjorts ellertillfredsställande säkerhet har ställts. Har inbetalningen skett ellersäkerheten ställts innan rätten meddelat beslut enligt första stycket, ansesdock fonden upprättad den dag då sådant beslut meddelas. Detta skall anges ibeslutet. Beslutsom avses i första och andra styckena gäller till dess annat förordnas ellerfrågan om fondens fördelning avgörs. Innefattar sådant beslut att högre beloppskall betalas eller ytterligare säkerhet ställas, skall rätten förelägga densom upprättat fonden att betala in felande belopp eller ställaytterligare säkerhet. Om föreläggandet inte följs, förprdnar rätten att fondeninte längre skall ha sådan verkan som avses i 241 § och 363 § tredje stycket.Erinran härom skall tas in i föreläggandet. Talanmot beslut som avses i första och andra styckena och mot förordnande enligt fjärdestycket förs särskilt." Ikungörelse om begränsningsfond skall rätten enligt första stycket andrameningen i förevarande paragraf uppmana "samtiiga borgenärer" att hosrätten skriftligen anmäla sina fordringar. Med tanke på att begränsningsfondinte alltid behöver avse alla de slag av fordringar som anges i 238 § (se vid351 §) bör uppmaningen i stället riktas till "borgenärer med sådanafordringar som fonden avser". Hänvisningeni första stycket sista meningen till 357 § bör, om lagrådets förslag vid denparagrafen godtas, ersättas med en hänvisning till 363 § tredje stycket. Enligtdenna paragraf kan rätten förordna en förvaltare i fonden. Förvaltaren skallvara lagfaren och ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver. Beteckningenförvaltare torde vara hämtad från konkursförfarandet. Uppgifterna för en sådanperson som avses här blir emellertid betydligt mer begränsade. av egendom motsvarande den i ett kpnkursbp blir det inte fråga pm.Enligt 360 § andra stycket inskränker uppgifterna sig till att förvaltaren förefpndsammanträdet när ett begränsningsmål uppkommit skall granska anmäldafordringar och upprätta förslag till fördelning av fonden. Av motiven tillförevarande paragraf och till 359 § framgår att det är tänkt att förvaltarenockså skall kunna biträda vid förlikningsförhandlingar mellan parterna ochaktivt verka för att överens- 1982/83:159 297 kommdseri olika frågor skall träffas. Departementschefens uttalanden i anslutning tillsistnämnda paragraf visar också att förvaltaren avses biträda med de allmännaförberedelserna för fondsammanträdet. De angivna uppgifterna utöver dem somanges i 360 § bör komma till uttryck i lagtexten. För att det skall stå klartatt det inte är fråga om en person med befogenheter liknande dem somtillkommer en konkursförvaltare bör vidare en annan beteckning än förvaltareväljas. Lagrådet förordar för sin del beteckningen god man. Om förslaget antasbör ordet "förvaltare" bytas ut mot ordet "god man" också i353 § andra stycket samt i 360 § första och andra styckena. 355 § bör medhänsyn till det anförda få förslagsvis följande lydelse: "Om det ärlämpligt med hänsyn till sakens beskaffenhet eller omständigheterna i övrigt,skall rätten när en begränsningsfond upprättats förordna en god man. Pågodemannen skall, förutom de uppgifter som anges i 360 § andra stycket, ankomma attbiträda vid handläggningen av fondärendet eller begränsningsmålet och vidförhandlingar mellan parterna. mannen skall vara lagfaren och ha densärskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver. Ersättning till godemannen fastställs av rätten." Isjölagens 368 § enligt förslaget (nuvarande 347 §) meddelas regler omspecialpreskription av vissa sjöfordringar, däribland fordringar som är föremålför ansvarsbegränsning enligt 10 kap. Preskriptionstiderna är tämligen korta,vanligen ett eller . För att hindra att fordran upphör genom preskriptionkrävs i lagmmmet, att talan väcks i laga ordning. Detta innefattar inte någotkrav på att talan skall väckas i ordinärt processförfarande. Enhgt en särskildbestämmelse i 368 § skall talan anses väckt, om sjöfordringar kommit under dispaschörsbehandling. Talan kan också anbängiggöras i annan processform. Bevakning i gäldenärenskonkurs godtas sålunda som preskriptionsavbrytande åtgärd (se ,Obligationsrätt s 684 0. Denna sidoordning mellan talans väckande och bevakningi konkurs har numera kommit till uttryck preskriptionslag (5 §).Förhållandet får anses gälla även på det nu aktuella området. Sedanen begränsningsfond har upprättats i , kan enligt 240 § tredje stycket iförslaget talan rörande en fordran av det slag som är föremål föransvarsbegränsning väckas endast i begränsningsmål. Anmälan enligt 356 § ger ioch för sig inte upphov till ett begränsningsmål. Ett sådant mål kan uppståexempelvis genom att någon därtill behörig väcker talan om fördelning avfonden. När så sker, behandlas de i fondärendet anmälda fordringsanspräken utanvidare såsom anhängiga i begränsningsmålet. Liksom hänskjutande till dispaschöroch bevakning i konkurs torde anmälan enligt 356 § kunna jämställas medväckande av talan i den mening spm avses i 368 §. 1982/83:159 298 Spmframgår av vad lagrådet anfört under rubriken "15 kap." gäller denregel om preklusion som i remissförslaget tagits in i förevarande paragrafendast i samband med sådan fördelning av en begränsningsfond som sker i ettbegränsningsmål. Lagrådets förslag i det avsnittet innebär att preklu-sionsregdnskall flyttas till 363 § och att i 357 § skall tas upp den lagtext somremissförslaget innehåller i 358 §. Medhänvisning till vad som sagts i avsnittet "15 kap." om att det böranges tydligare vilka regler som för sin tillämpning föriitsätter att ettbegränsningsmål bildats (se även ovan vid 357 §), föreslår lagrådet att 358 Sfår följande lydelse: "Omanhängiggörande av och förfarandet i begränsningsmål gäller 359-364§§." Idessa paragrafer finns de grundläggande bestämmelserna om begränsningsmål ochderas handläggning. Hänvisningen i 359 § till regler torde ivissa avseenden kunna vålla tillämpningsproblem, särskilt därför att allafrågor och tvister skall handläggas i ett enda mål och därför att det i mångafall måste bli tveksamt vilka som i konkreta tvistefrågor skall anses varaparter och vem som i varje sammanhang skall anses som kärande respektivesvarande. En genomgång visar ändå att svårigheterna bör kunna lösas formelltoch praktiskt. Beträffande parterna och partsställningen behövs emellertid merklargörande uttalanden om vad som avses. Detta gäller särskilt regeln i 360 §sista stycket och vad den avses innebära i förhållande till den partsställningsom gällt tidigare genom det sätt på vilket talan väckts. Bl.a. för tillämpningav reglerna om tredskodom är partsställningen av betydelse; Enligt förslagetskall ju tredskodom inte vara utesluten annat än som påföljd för utevaro vid självafondsammanträdet (se vid 361 §). Deändringar lagrådet föreslår redan när det gäller lydelsen av paragrafernamotiveras huvudsakligen av de synpunkter om förtydliganden som lagrådet haranfört inledningsvis under rubriken "15 kap.". "Ettbegränsningsmål inleds genom att talan som avses i 240 § tredje stycket väcksgenom stämning. Sedan målet inletts, kan talan väckas utan stämning. Ominte annat sägs i detta kapitel, gäller i begränsningsmål i tillämpliga delarrättegångsbalkens regler om tvistemål vari förlikning om saken ärtillåten." 1982/83:159 299 "Ibegränsningsmål skall rätten, sedan den i 354 § angivna anmälningsfristen gåttut, hålla fondsammanträde. Till sammanträdet skall rätten kalla gode mannen,den som har upprättat fonden, den som har anhängiggjort begränsningsmålet ochborgenärerna. Finns någon annan person, vars rätt är berörd, skall även dennekallas. Vid fondsammanträdet skall behandlas storieken av ansvarsbeloppet och iförekommande fall tilläggsbeloppet, samt de anmälningar som gjorts ifondärendet och de yrkanden som framställts i begränsningsmålet.Fondsammanträdet kan om det behövs återupptas och fortsättas vid ett ellerflera senare tillfällen. Förefondsammanträdet skall gode mannen granska anmälda fordringar samt, i den måndet kan ske, upprätta förslag till fondens fördelning. Förslaget skallöversändas till dem som har kallats till sammanträdet. Har god man inteförordnats, skall rätten vidta dessa åtgärder. Omnågon invändning mot förslaget, med de ändringar som kan ha gjorts vidfondsammanträdet, inte kvarstår när detta avslutas skall förslaget läggas till gmndför fondens fördelning. Kvarstårnågon invändning när fondsammanträdet avslutas, skall rätten bestämma ,inom vilken den som framställt invändningen skall ange, om han vidhåller denoch begär rättens prövning av tvisten. Har en sådan begäran inte framställts irätt tid, anses invändningen förfallen. Om den vidhålls, skall rätten så snartsom möjligt pröva tvisten. Parteri en sådan tvist som anges i fjärde stycket är den spm har framställtinvändning och den gentemot vilken invändningen riktas." Enligtförsta stycket i denna paragraf är fondsammanträde att jämställa med muntligförberedelse om inte annat sägs i 15 kap. Att här avses muntlig förberedelse i dispositivttvistemål framgår av 359 § andra stycket. I 361 § föreskrivs vidare i ett andrastycke att om någon som har kallats till ett fondsammanträde uteblir,sammanträdet får hållas utan hinder av utevaron. Enligt42 kap. 18 § får tredskodom meddelas under förberedelsen. Av42 kap. 10 § framgår, att part kallas till. muntligförberedelse i dispositivt tvistemål vid påföljd att tredskodom annars meddelasmot honom. Ominte annat föreskrivs i det föreslagna 15 kap., blir bl.a. nu angivna regler irättegångsbalken tillämpliga på fondsammanträde och kallelse tillfondsammanträde. Någon bestämmelse som direkt utesluter dessa reglerstillämplighet på fondsammanträde finns inte i det föreslagna 15 kap. Enligtmotiven skall av 360 § tredje stycket kunna tolkningsvis utläsas, att en parts utevarofrån fondsammanträdet inte skall leda till tredskodom. Denna slutsats kan maninte med säkerhet dra av detta lagmm. Inte heller bestämmelsen i 361 § andrastycket behöver läsas så, att den utesluter tillämpning av tredskodom. 1982/83:159 300 Omtredskodom inte skall kunna förekomma vid utevaro från fondsammanträde, borenotvetydig bestämmelse härom inflyta i 15 kap. Likaså bör en föreskrift införasom att det i kallelse till fondsammanträde skall anges vad som blir följden ompart uteblir. Imotiven till 361 § anges, att det i och för sig inte är något som hindrar, attförvaltaren vid handläggningen av enskild tvist uppträder som ombud för någraav parterna. Det förefaller lagrådet mindre lämpligt att en offentligfunktionär, som har till uppgift att granska anmälda fordringsanspråk, göra uppförslag till fördelning av fonden och söka förlika tvistande parter, ocksåuppträder som ombud för vissa parter. Medhänsyn till vad som anförts i det föregående föreslår lagrådet, att 361 §andra stycket får följande lydelse: "Tredskodomfår inte meddelas vid utevaro från fondsammanträde. Uteblir någon som harkallats till sådant sammanträde, får målet handläggas och avgöras utan hinderav utevaron. Detta skall anges i kallelse till sammanträdet." Efterutgången av anmälningsfristen får rätten enligt denna paragraf förordna, att enviss del av de fordringar som visats föreligga skall betalas . Frågaom omedelbar betalning skall enligt motiven avgöras genom beslut underrättegången. En följd härav blir, att särskild talan mot beslut i uppkommenfråga om omedelbar betalning inte får föras utan att uttrycklig bestämmelsemeddelas (49 kap. 8 § ). Detta gäller vare sig beslutetinnefattar bifall till eller ogillande av yrkande om omedelbar betalning. Somskäl för att fullföljdsrätt inte skall föreligga framhålls i remissen, attdomstolarna kan förväntas iaktta försiktighet med ifrågavarande betalningar såatt risk inte uppstår för att andra fordringar får mindre del avansvarsbeloppet än de ärberättigade till. Detkan tänkas ibland inträffa, att vissa skadelidande före fondens upprättande harfört talan mot den för skadan ansvarige och kanske även utverkat utmätning för dpmfästaskadeståndsfordringar mot honom. Efter att ha nedlagt tid och kostnader påprocess och utmätningsförfarande kan de således ha uppnått ett läge med godautsikter till snar betalning, när den ansvarige upprättar en begränsningsfond.Genom fondens tillkomst kan den verkställda utmätningen och därmed utsikternatill snar betalning pmintetgöras. I stället kan ett tidskrävande förfarande föratt få fonden fördelad ta vid. Fall kan alltså förekomma, då skadelidande harstarkt intresse att få komma i åtnjutande av omedelbar betalning ochföljaktligen även att vid avslag på yrkande härom få fullfölja talan motbeslutet. Särskilt som betalning som avses här inte skall kunna återkrävas kanfall också tänkas, då vid bifall till borgenärs yrkande om omedelbar betalningövriga borgenärer har ett berättigat intresse att få fullfölja talan. 1982/83:159 301 förordardärför, att särskild talan skall få föras mot avgörande i uppkommen fråga omomedelbar betalning. En bestämmelse härom kan inflyta som ett andra stycke iförevarande paragraf. Medhänvisning till vad som anförts vid 357 och 358 §§, om överförande av denföreslagna texten i 357 § till förevarande paragraf, föreslår lagrådet att föredet i remissen föreslagna tredje stycket tas in ett nytt tredje stycke avföljande lydelse: "Förfordringar som avses i andra stycket kan ersättning utgå endast ur belopp somanges där." Irättens slutliga avgörande i fråga om fördelningen torde samtliga borgenärersom uppträtt i begränsningsmålet komma att jämte gäldenären vara parter.Avgörandet blir alltså bindande för dem. Borgenärer som inte anmält sinafordringar mot fonden eller väckt talan i målet får sin rätt till ersättning prekluderadenligt bestämmelsen i 357 § (363 § tredje stycket i lagrådets förslag). Detförefaller därför obehövligt att, som angetts i motiven, införa en särskildrättskraftsregel för att inte borgenärerna skall kunna bryta upp enfördelningsdom. Under begränsningsmålets gång kan emellertid regeln tjänasyftet att hindra onödig processföring eller motstridiga avgöranden. Med hänsyntill begränsningsmålens speciella karaktär bör regeln kunna godtas. Den bördock begränsas till domar och beslut som meddelats i begränsningsmålet.Innehållet i avgörande som meddelats innan ett begränsningsmål uppkommit (jfr242 §) har ju borgenärer utanför det mål, vari domen eller beslutet gavs, iregel inte haft möjlighet att påverka genom intervention. Bestämmelsen bördärför anges gälla "lagakraftvunnet avgörande i begränsningsmålet". Vadangår bestämmelsens innehåll i övrigt vill lagrådet framhålla att avgörande ifråga om ansvarsbegränsning inte kan få bindande verkan beträffande annatfordringsförhållande än det som processen gällt. Rättskraftsregeln fyllerdärför inte någon praktisk funktion när det gäller ansvarsbegränsning. Regelnstillämplighet bör begränsas till "frågor om storleken av ansvarsbeloppoch tilläggsbelopp, fordringar mot fonden och fondens fördelning". Dennaparagraf motsvarar till innehållet nuvarande 347 § som behandlar frågor ompreskription av vissa sjöfordringar. Frånsett ändringen av paragrafbeteckningenberörs 368 § inte av det remitterade lagförslaget på annat sätt än att ett i200 § intaget förbud mot avtalsvillkor som inskränker passagerares rättigheteri vissa fall föreslås äga tillämpning på bl.a. bestämmelser i 368 § förstastycket 6 och 7 om preskription av fordringar på Prop.1982/83:159 302 ersättningför skada eller försening som åsamkas passagerare och resgods. Iyttrandet under 200 § anför lagrådet att förbudet att genom avtal åsidosätta deangivna preskriptionsreglerna inte hör hemma i den paragrafen från systematisksynpunkt. Om dessa preskriptionsbestämmelser skall göras tvingande i de fallsom avses i förslaget till 200 §, bör enligt lagrådets mening en motsvarighettill förbudet mot inskränkande avtalsvillkor tas in direkt i 368 §. Detta syneslämpligast kunna ske genom ett tillägg till femte stycket som innehåller reglerom avtal om föriängning av preskriptionstider. Lagrådetföreslår att, om de synpunkter lagrådet anför här ovan och vid 200 § beaktas,ett stadgande av f()ljande lydelse fogas såsom ett tillägg till femte stycketav 368 §: "Avtalsvillkor,som innebär att bestämmelserna i första stycket 6 och 7 frångås tillpassagerares nackdel, är ogiltiga i de fall som avses i 200 § andra stycket Ioch 2." Lagrådethänvisar slutligen till vad som anförs vid 356 § i frågan om en borgenärs anmälanav fordran mot en begränsningsfond enligt 356 § är att jämställa med väckandeav talan såsom preskriptionsavbrytande åtgärd. Lagrådetföreslår att andra meningen i förtydligande syfte erhåller följande lydelse: "Äldrebestämmelser gäller dock i fall då den händelse som ansvarigheten grundas påhar inträffat före ikraftträdandet." Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1198) om ansvarighet för oljeskadatill sjöss Förhållandetatt det föreslagna nya förfarandet i fråga om upprättande och fördelning avbegränsningsfond enligt sjölagen också skall tillämpas när det gäller en sådanbegränsningsfond som avses i oljeansvarighetslagen (oljeskadefond) behöver inteleda till att regleringen när det gäller oljeskadefonder behöver flyttas övertill sjölagen. En sådan uppdelning av bestämmelserna på två lagar somföreslagits i remissen kan av lagtekniska och praktiska skäl inte tillstyrkas.Lagrådet föreslår att på sätt som anges i det följande regleringen i desshelhet liksom nu inordnas i oljeansvarighetslagen men att förfarandereglemainte uttryckligen återges där utan får framgå genom hänvisning till sjölagen. Allmäntvill lagrådet påpeka, att förslaget innebär olika ändringar i det förfarandesom nu tillämpas i fråga om oljeskadefonder utan att detta särskilt anmärks imotiven till det remitterade förslaget. Detta gäller t. ex. tidpunkten dåoljeskadefond skall anses upprättad (jfr 6 § andra stycket sista meningen oljeansvarighetsUigeni gällande lydelse med den i remissen föreslagna bestämmelsen i 353 § tredjestycket). En annan ändring är att Prop.1982/83:159 303 regeln i 7 § andra stycket oljeansvarighetslagen orn attfordringar i vissa fall inte kan åberopas mot fonden i remissförslaget ersättsmed en definitiv preklusionsregel i 357 § (363 § tredje stycket i lagrådetsförslag). Ändringen torde i och för sig bli till nackdel för berördafordringsägare bara i de antagligen relativt osannolika fall när det uppståröverskott i en begränsningsfond. Hänvisningarnatill sjölagen bör, om remissförslagets sakliga innebörd skall följas, avse352-364 §§. Från 353 §, som alltså kommer att behandla enbartbegränsningsfonder enligt den lagen, måste med samma utgångspunkt göras vissaavvikelser beträffande oljeskadefond. Hänvisningen och avvikelserna tas ilagrådets författningsförslag nedan upp i 6 § fjärde stycket. Vissa ändringarsom påkallas i fråga pm 350, 351 Pch 353 §§ sjölagen har lagrådet redovisat viddessa paragrafer. Vad angår de särskilda bestämmelserna i förevarandelagförslag i övrigt har lagrådet följande synpunkter. Den nu gällande omräkningsbestämmel-seni 6 § första stycket tycks ha tappats bort. Den nuvarande texten i 6 § förstastycket anknyter SDR-kursen till den dag fonden upprättats. Den anmärktaändring som förslaget innebär när det gäller upprättandedagen tycks göra dennaanknytning mindre lämplig. Lagrådet föreslår att i stället regeln i 369 § andrastycket i det remitterade förslaget till ändring i sjölagen får gälla så attdet är inbetalningsdagen - respektive dagen då säkerhet ställs - som alltidblir avgörande. Här syftas givetvis endast på full inbetalning och ställande avfull säkerhet enligt det beslut av rätten som skall anses gälla vid dettillfälle det är fråga om. - Den centrala bestämmelsen om hur stor del avfondbeloppet som skall tillkomma de olika borgenärerna kan enligt lagrådetsmening med fördel placeras i 7 §, där dess motsvarighet finns.Lagförslagets ingress får då ändras. - Slutiigen bör sista stycket i 18 §förslaget ändras, eftersom någon prövning av fördelningsfrågor inte skall skevid domstolen med mindre ett begränsningsmål anhängiggörs enligt 359 §sjölagen. Denna ändring kan ske genom att ordet 'frågor" byts ut mot ordet"talan". Ikraftträdandebestämmelsen bör förtydligas på samma sättsom lagrådet föreslagit i fråga om bestämmelsen om sjölagens ikraftträdande. Beträffande oljeansvarighetslagen förordar lagrådet alltsåatt, med erforderiig ändring av ingressen till lagförslaget, 6 och 7 §§ samtikraftträdandebestämmelsen får följande lydelse. "Rätt till ansvarsbegränsning enligt 5 § förstastycket föreligger endast om ägaren, dennes försäkringsgivare eller annan påägarens vägnar enligt denna lag eller motsvarande bestämmelser i en annankonventionsstats lag upprättar en begränsningsfond uppgående till detansvarighetsbelopp som gäller för ägaren. Ansvarighetsbeloppet omräknas till svenskt mynt medtillämpning av bestämmelserna i 369 § andra stycket sjölagen (1891:35 s. 1). 1982/83:159 304 Begränsningsfondskall här i landet upprättas hos den domstol där talan om ersättning har väcktsenligt 18 §. I fråga pm förfarandet närbegränsningsfond enligt denna lag upprättas och om förlust i vissa fall avmöjligheten att erhålla ersättning för fordran som kan åberopas mot fondenskall bestämmelserna i 352-364 §§ sjölagen ha motsvarande tillämpning.Betalning eller säkerhet som avses i 353 § andra stycket får dock krävas ocksåi fråga om ränta för tiden till dess fonden upprättas. Vad i 353 § Qiirdestycket sägs om verkan som avses i 241 § sjölagen skall i stället gälla verkansom avses i 9 § förevarande lag. Följs inte föreläggande enligt 353 § Qärdestycket och avser föreläggandet felande ansvarighetsbelopp, skall i förordnandesom där sägs tillkännages att rätt till ansvarsbegränsning inte längreföreligger." "Enbegränsningsfond som avses i denna lag fördelas mellan borgenärerna iförhållande till storleken av de styrkta fordringarna." "Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre bestämmelser gällerdock i fall då den händelse som ansvarigheten grundas på har inträffat föreikraftträdandet." 1982/83:159 305 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , , , , , , R. Carisson,, Proposition om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) m.m.(begränsning av redares ansvar, befordran av passagerare) Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om ändringi sjölagen (1891:35 s.l), 2. lag om ändringi lagen (1973:1198) om ansvarighet för oljeskada till sjöss. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådet har i allt väsentligt godtagit lagförslagen. Isitt yttrande har lagrådet dock på flera punkter föreslagit ändringar i ochjusteringar av den remitterade lagtexten. Lagrådets förslag till omförmuleringarav lagtexten gäller till stor del tekniska detaljer eller är av redaktionelltslag. På några punkter har emellertid lagrådets ändringsförslag materiell betydelse. De remitterade förslagen bygger på ett kommittéförslag,som har tillkommit i nordiskt samarbete. Efter sedvanlig remissbehandling avkommittéförslaget har överläggningar ägt rum mellan företrädare för berördadepartement i de nordiska länderna. I har lagstiftning på gmndval avkommittéförslagen redan antagits av .