prop · G60314 · 1982-12-31 00:00:00 — Departem.entschefenansåg dock att, tills vidareerfarenheter nåtts, avräkningsförfarandetskulle begränsas i enlighet meddubbelbeskattningssakkunnigas förslag. De svenska reglerna innebär att den tidigare nämnda s..k. "per item"-principen tillämpas,dvs. full identitet måste föreligga mellan de inkomster som beskattas i utlandet resp. i . "Carryback" och "carry forward""medges inte. De avtal ingåttmed andra stater för undvikande av dubbelbeskattningbygger i princip på "credit of tax"-metoden; tidigare tillämpades "exempt"-metoden. Avtalen omfattarnumera alltid den svenska kommunalskatten och ofta även utländskakommunala skatter. Vid till-lämpningen av avräkningsbestämmelsernapä svensk sida gäller i regel "per item"-principen. Beträffande bristerna i de nuvarande avräkningsreglerna anfördes i direktiven bl.a. följande. har, särskiltfrån svenska föratag med vidsträcktinternationell verksamhet, framhållits att desvenska avräkningsreglerna i en rad hänseenden ärotillfredsställande. Många andra stater tillämpar avräJcningsregler eller andra metoderför att undvika dubbelbeskattning somär betydligt gynnsammare än de svenska. I de fall företag hemmahörandei sådana stater konkurrerar med svenskaföretag på den internationella marknaden, försämras på grund häravde svenska företagens internationella kunkurrensförmåga. Kritikengäller avräkningsreglerna bådei inhemsk lagstiftning och i avtalen. I frågaom de interna avräkningsreglerna vänder man sig främstmot begränsningen beträffande avräkningsbarautländska skatter och att avräkning inte fårgöras mot svensk kommunalinkomstskatt. Prop.1982/83:14 32 det gäller avräkningsreglernagenerellt framhåller företagen, att tillämpningen av "per item"-principen och därmed avsaknaden av möjligheten till "carry back" och "carry forward"av avräkning medför väsentliga olägenheter under nuvarande ekonomiska förhållanden, då den svenska skatten på grund av låg beskattningsbar inkomst i Sverigeofta är väsentligt lägre än den avräkningsbara utländska skatten på sammainkomst. Full avräkning Ican därför inte ske. I direktiven, i nu förevarandedel, lämnas följande redogörelseför utredarens uppdrag. Utredaren bör i första hand behandla de interna avräkningsbestämmelserna,eftersom reglerna i avtalen i huvudsak torde komma att ansluta till de internareglerna. Jag vill i detta sammanhang dock framhålla att de problem som sammanhängermed internationell dubbelbeskattning i förstahand bör lösas genom bilaterala eller multilaterala avtal. Det har emellertidvisat sig att det i varje fall inte f.n. ärmöjligt att få till stånddubbelbeskattningsavtal med alla de stater som har betydelse för svenska företagsinvesteringar och övriga ekonomiska förbindelser. De interna reglerna får därför antas förbliett viktigt komplement till avtalen . Det är därför angelägetatt dessa regler får en sådan utformning att de inte hindrar eller försvårar svenskaföretags internationella verksamhet. Utredaren skall undersökaom och i vad mån det nu är lämpligt attutvidga kretsen av avräkningsbara utländska skatter och om avräkning skall fåske även mot andra svenska skatter än den statliga inkomstskatten. En väsentlig fråga i utredningsarbetet bör vara omfattningen av avräkningsreglerna, dvs. den nuvaremde restriktiva"per item"-principen bör bibehållas eller om det finns skäl att införaför de skattskyldiga mer gynnsammaregler. I detta sammanhang måstenaturligtvis även frågan om "carry back" och "carry forward"av avrä)cning utredas. I båda dessa hänseendenär det viktigt att inhämta upplysningar om lagstiftning och praxis i andraindustriländer. 1982/83:14 33 I fråga om internationelldubbelbeskattning bygger den svenska skattelagstiftningen främst pä denprincipen att sädan dubbelbeskattning skall undvikasgenom avtal med andra stater. har ingått sädana avtal med ett stort antalstater, men det finns fortfarande åtskilligastater som inte visat intresse för att ingå dubbelbeskattningsavtal. Så har flera av de stater där svenska exportföretagarbetar inte ingått sädana avtal. Avtalen är inteheller alltid fullständiga. Lindring eller undvikandeav dubbelbeskattning kan em.ellertid ocksäske genom interna regler. I har man iakttagit en försiktig hållningge.ntemot interna regler som skulle medföraett ensidigt och generellt undanröjandeav dubbelbeskattning. Som skäl härför har anförts att benägenhetenhos främmande stat att ingå dubbelbeskattningsavtal med därigenom skulle minska. I intern svensk lagstiftning finns regler som syftar tilllindring eller undvikande av dubbelbeskattning, bl.a. i punkt 4 avanvisningarna till 20 § kommunalskattelagen (KL) där avdrag medges för utländsk skatt såsom omkostnad och i 24-23 §§ SIL, som innebäratt avräkning av utländsk skatt fårgöras mot svensk skatt, vidare harregeringen möjlighet att i vissa fall med stöd av 23 §SIL och 23 § lagen om statlig förmögenhetsskatt(SIF) undanröja eller lindra dubbelbeskattning.I det följande redogörs för avräkningsreglerna. Frågan om befrielse frän eller lindring av skatt för inkomst av verksamhet i utlandet och för utdelning fränutländska aktiebolag genom avräkning fränsvensk skatt har redan varit föremål för utredningtvå gånger, redovisad dels i en promemoria , som upprättats av är1949 tillkalla- 3 1982/83. 1982/83:14 34 sakkunniga ansågdock att ett sådant system förutsatte en spärregelav innebörd att friheten från skatt pågrund av beskattning utomlands aldrig fick inkräkta pä beskattningen av hemlandets egnabeskattnings föremål. Införandet av bestämmelser motsvarande credit of tax skulle emellertidenligt de sakk;unniga förutsätta en lagstiftning som skulle krävaåtskilligt övervägande. Desakkunniga lade inte heller fram, som ovain nämnts, något förslag i ämnet. Ar 1959 tillkallades salck.unniga med uppdrag att verkställa utredning rörandebeskattningen av utomlands bosatta personer för härifrån uppburen genom verksamhet häri riket förvärvad inkomst av tjänst ävensom med internationell dubbelbeskattning sammanhängande spörsmål. Ett av de mest genomgripande förslagen i betänkandetSOU 1962:59 (Internationella skattefrågorBetänkande av dubbelbeskattningssakkunniga)vilket 195 sakkunniga lämnade rördefrågan om avräkning av utländskskatt. De sakkunniga föreslog att den svenskalagstiftningen skulle kompletteras med generella regler om avräkning av utländskskatt frän svensk'skatt. Denna rätt skulle i princip tillkomma svenska juridiskapersoner och i bosatta enskilda personer. De sakkunniga ansåg att starka skältalade för att genom interna svenskalagstiftningsåtgärder undanröja den dubbelbeskattning somkvarstod för svenska skattskyldiga i förhällande tillländer med vilkadubbelbeskattningsavtal ännu inte ingåtts. Förett effektivt och rättvist undanröjande av den internationella dubbelbeskattningenhade emellertid, framhöll de sakkunniga, de mellanstatligaavtalen obestridliga fördelar framför ensidiga lagstiftningsåtgärder.Avsikten med införandet av internalagstiftningsregler var inte att ersättadubbelbeskattningsavtalen med nägot nyttsystem utan ett sätt att undanröja dubbelbeskattning i avvaktan pä att avtal ingås. De sakkunniga diskuterade två olika metoder för att undanröja Prop.1982/83:14 35 de sakkunniga, dels i betänkande av dubbelbeskattningssakkunniga (SOU 1962:59). Bakgrunden är denna. De är 1949 tillkallade sakkunniga hade fått i uppdrag att bl.a. utreda frägan om befrielse frän svensk skatt för inkomst av verksamhet i utlandetoch för utdelning frän utländskaaktiebolag. Beträffande denna fråga lade de sakkunniga inte fram nägot förslag menredovisade i nämnda promemoria vissa överväganden att läggas till grund förett bedömande om frägan borde tas upp till en mera ingående behandling. De sakkunniga ansåg att som utgångspunktskulle gälla att i bosatta personerskulle helt beskattas för all inkomst vare sig den härflöt frän eller utlandet, och att man för att undanröjadubbelbeskattning borde medge undantag i en eller annan form från den svenska beskattningen. Enligt.desakkunniga försvåras eller omöjliggörsett kommersiellt utbyte mellan olika stater, om olika staters skatter läggs till varandra på samma beskattningsföremål. De frcimhöllvidare att man genom dubbelbeskattningsavtal söker skapa en ordning vilken kan sägasinnebära i stort sett att skatteförmågeprincipenfår gälla som en norm för den sam.-lade skattebörda, som åvilarskattskyldig i förhällande tili olika länder. Dennaprincip skulle kunna tillgodoses direkt genom den interna lagstiftningen genomundantag frän beskattning för inkomst frånutlandet. För att en sådan skattelättnadskulle kiinna medges borde enligt de sakkunniga emellertid vissa villkor varauppfyllda, nämligen dels att inkomsten från ifrågavarande förvärvskälla i vederbörandefrämmande stat var föremål för en beskattning i stort sett likvärdig med den svenska, dels att, i fall då inkomst fränmotsvarande förvärvskällor i tillföll en i viss främmandestat bosatt person, denna medgav liknande skattefrihet för sagda inkomst, dvs. ömsesidighet skulle vara förhanden. De sakkunniga ansåg att det skulle föreligga starka skälinnan man genomförde en lagstiftning i dettaavseende, som innebar ett uppgivande av kravet på ömsesidighet. I stället framfördestanken pä att medge avrälding av utländskskatt (systemet med credit of tax). Prop.1982/83:14 36 Den ena innebar att ytterligare förmåner skullemedges vid beräkning av inkomster frän utlandet. Den andra metoden innebar avräkning av utländskskatt frän svensk skatt. Båda metoderna var enligt de sakkunniga förenade med såväl för- som.nackdelar. Avrä)cningsmetoden ansågs dock medförastörre fördelar och mindre nackdelar änden andra metoden. De sakkunniga framhöllatt det vid utformningen av en lagstiftning om rätt att från svensk skatt avräkna skatt som erlagts i utlandet i huvudsak möter tvåproblem. Det ena gäller omfattningen av rätten till avräkning,närmare bestämt vilka inkomster som förfarandet skall avse och vilka skatter som skallkunna ingå i avrä)cningen. Det andra problemet består i att åstadkommaen lämplig samordning med reglerna om rätt att såsomomkostnad åtnjuta avdrag för utländsk skatt. Isamband härmed kommer också förhållandet till dubbelbeskattningsavtalen iblickpunkten. Genom lagstiftning är1966 infördes de regler pä området som vihar om rätt till avräluiing av viss utländsk skatt mot svensk statlig inkomstskatt. Bestämmelsema återfinnsi 24-28 §§ SIL och innebär i huvudsak följande. Fysisk person som, under tid dä han varit bosatt här i riket, haft inkomst som beskattats i utländsk stat pågrund av att den förvärvskälla, till vilken inkomsten är hänförlig, anses lo-toliseirad där och inländskjuridisk person, som haft sådan inkomst äger enligt 24 §första stycket SIL erhålla nedsättningav inkomstskatt för inkomsten genom avräkning av den utländskaskatten. Avräkning av utländsk skatt medges sålunda endast skattskyldig som varit oinskränkt skattskyldig i , dä ham haft den inkcmst som belastats med den utländska skatten. Intäkten skall vidare vara skattepliktig i den utländska staten pägrund av att den förvärvskälla från vilken intäktenhärflyter anses där lokaliserad. Prop.1982/83:14 37 Enligt 24 § andrastycket SIL fär avräkning inte äga rum om dubbelbeskattning avinkomsten kan undanröjas eller lindras pä grund av dubbelbeskattningsavtal. .Med utländsk skattavses allmän slutlig skatt som utgått pä inkomst ocherlagts till utländsk stat eller delstat (24 § tredje stycket SIL). Skatten skall ha karaktär av allmäninkomstskatt. Den skall kunna jämställas med den svenska inkomstskatten och i princip utgä pänettoinkomst. Undantag har stadgats förskattskyldig som bedrivit sjöfart ellerluftfart i internationell trafik, därskatt pä inkomst ofta beräknas påbruttot av frakt- eller biljettintäkter. Förmögenhetsskatt och engångsskatter får inte avräknas. Skatten skall vara slutlig och inte preliminär. De skatter förvilka avräkning kan ske skall ha erlagts tillutländsk stat eller delstat. Utländska ko.mmunala skatter fär sålunda inte avräknas. Avräkningfår inte ske not svensk komjnunal skattutan endast . 'aot den statliga inkomstskatten. Enligt 25 § första stycket SIL får avräkning ske med så stort belopp av den utländska skatten som belöper på inkomsten i fråga. Avräkningfår dock högst ske med belopp motsvarande den statliga svenskainkomstskatt som hänför sig till inkomsten. 2n följdav detta är att de utländska skatterna måstedelas upp på de olika svenska beskattningsår till vilka inkomsterna hänför sig. Ilagrummet stadgas vidare att den svenska skatten skall anses utgöra så stor del avden skattskyldiges statliga inkomstskatt som den utländska nettoinkomsten utgör av den skattskyldiges sammanlagda inkomst av olikaförvärvskällor. Då bestämmelserna om avräkning av utländsk skatt infördesbibehölls den infördarätten till avdrag för utländsk skattoförändrad. Eftersom inte rätt tillomkostnadsavdrag och rätt till avräkning fick utnyttjas , var särskil- 1982/83:14 38 Andra stycket i 25 §SIL stadgar att, om den skattskyldige erhållitavdrag som omkostnad för den utländska skatt förvilken avrä)ining skall ske eller för däremotsvarande preliminär skatt, avrä)aiingsberäkningenskall utföras som om sådant avdrag inte åtnjutits.Belopp varmed, avräkning högst kan erhållasskall härefter minskas med ett beloppmotsvarande den statliga och kommunala inkomstskatt som den skattskyldigeundgått genom omkostnadsavdraget. I 26-28 §§ SIL lämnas vissa föreskrifterrörande förfarandet vid ansökanom avräkning samt om forum o. dyl. Prop.1982/83:14 39 Först efter första världskrigetsslut började större uppmärksamhetägnas åt problem sammanhängande med internationell dubbelbeskattning.Tidigare var intresset inte sä stort bl.a.eftersom beskattningen i de olika ländernavar tämligen låg. De ekonomiska och kulturella förbindelserna mellan staterna var inte heller lika välutvecklade som . utarbetade är1928, på basis av de lösningar som dittills valts i intern lagstiftning,ett modellavtal.som senare följdes av två nya modellavtal, är 1943 och är 1946. Dessa modellavtal fick stor betydelse för utformningen av de bilaterala avtal som slöts och . Under 1950-talat påbörjade och utveckling (OEEC, numera ) ett arbeteför att åstadkomma ett modellavtal. Arbetat resulterade avtal. Detta har sedermerareviderats och ersatts av TiOdellavtal.OECD:s modellavtal har haft stor betydelse förutformningen och tillkomsten av dubbelbeskattningsavtal. I mcdellavtal angescredit of tax-metoden och exeitict-me-toden som likvärdiga alternativ för undvikande av dubbelbeskattning. Utredningen återkommer i att senare avsnitt med en redovisning avmetodartiklarna i modellavtal. Dubbelbeskattningsavtal har ingåtts mellan mångaländer men relativt fä sädana mellanindustriländer och utvecklingsländer, troligen i stor utsträckning beroende päatt de traditionella dubbelbeskattningsavtalen inte lämpar sig säväl för utvecklingsländerna. Avtal mellan industriländer kräveribland att hemviststaten avstår frän att beskatta en inkomst. Det är emellertid oftare så att den stat där förvärvskällan är belägen (källstaten) avstår från attbeskatta inkorasten. Ett sådant mönster ärinte lika lämpligt i avtal mellan ut- Prop.1982/83:14 40 vecklingsländer ochindustriländer, eftersom inkomstströmmarna i stor utsträcltning går från utvecklingsländer till industriländer och ett avståendefrän att beskatta inkomster skulle bliensidigt. En annan svårighet för ett avtal mellan kapitalexporterande länder och utvecklingsländer torde ligga i att de senare i regel saknar större erfarenhet av dubbelbeskattningsavtal . Bestämmelserna i modellavtalbygger på att avtal ingås mellan tvåekonomiskt jämbördiga parter. Inom ramen förFN har emellertid utarbetats en modell föröverenskommelse mellan ettutvecklingsland och ett industriland, det s.k. . Bakgrunden tilldetta modellavtal är att det anses önskvärt att främja utländskainvesteringar i utvecklingsländerna på villkor som inte är alltför politiskt, ekonomiskt och socialtofördelaktiga för utvecklingsländerna. modellavt:al har tjänat som utgångspunkt för och många av artiklarna i förstnämnda avtal finns med i FN-avtalet.Det sistnäm:nda är, som andra modellavtal, inte bindande utan avsettförst och främst att i vägledandesyfte peka ut möjliga lösningar till de problem som finns på området. ingick sitt förstaallmänna dubbelbeskattningsavtal medTyska riket . Fram till utJarott hade avtal slutits medytterligare sex länder. lågarbetet med att ingå nya dubbelbeskattningsavtal nästan nere. ökade arbetskraftens rörlighet mellan olika länder starkt.Det internationella utbytet av varor och tjänsterblev av allt större omfattning. Under de första decennierna förekom utbyte endast mellan industriländerna men under också mellan industriländer och utvecklingsländer. Följden blev att svenska företag etablerade fasta driftställen eller dotterbolag i åt- Prop.1982/83:14 41 skilliga främmande länder. Dubbelbeskattningsfrågorna har därför kommit att fäallt större betydelse. De därmed sammanhängandeproblemen har man från svensk sida främst sökt lösa genom avtal. fram till mitten av1950-talet inriktade man sig pä svensk sidapä att ingå avtal huvudsakligen med de industrialiseradestaterna i och . Därefter har avtal slutits även med en rad utvecklingsländer . 3.3 Metod förundvikande av dubbelbeskattning begagnade sig av ex-empt-metodensom huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning. Därefter övergickman till credit of tax-raetoden såsomgenomgående princip. Första gångendenna metod kom till användning som huvudmetod i ett avtalvar dubbelbeskattningsavtal mellanSverige och . Departementschefen anförde (jfr prop. 1965:164 s. 45 ff) att mänga utländska stater, i synnerhet de anglosachsiska,begagnar credit of taxmetoden beträffandeflertalet inkomstslag. Han anförde vidare, attäven i förhållande tillländer med vilka dubbelbeskattningsavtalsaknas, denna metod ofta tillämpas enligtregler i de olika staternas intema skattelagstiftning. Departeraents-chefe.n hänvisade i sammanhanget till dubbelbeskattningssa.kkun-nigasbetänkande (SOU 1962:59) med förslag om införandeav avräkningsregler i intern svensk lagstiftning.Enligt departementschefen syftar credit of tax-metoden i första hand till att bevara en likformig behandlingvid beskattningen av här i landet bosatta skattskyldiga. Förfarandet ansågsäven medföra en ökadgaranti mot inte avsedda skatteeftergifter. Som nämnts har de avtal, som ingåtts , däavräkning pä grundval av dubbelbeskattningssakkunnigas förslag infördes i svensk lagstiftning, somhuvudmetod byggt pä credit of.tax-metoden. Det torde härigenom föreliggaett. klart samband mellan de nya interna reglerna om avräkning och de ändradereglerna beträffande avräk.ingsförfarandeti dubbelbeskattningsavtal. Prop.1982/83:14 42 har ingått allt fler nya avtal med olika utvecklingsländer och ävenförhandlat om och moderniserat äldre avtal som var tillämpliga beträffandef.d. En del försvensk företagsamhet viktiga länder har , trots stora ansträngningar, inte lyckats fä till stånddubbelbeskattningsavtal med. , och länderna kringPersiska viken. När det gäller stater med vilka saknar dubbelbeskattningsavtalblir självfallet för de skattskyldiga, som har ekonomiska förbindelser i dessa länder, utformningen av den interna svenska lagstiftningen i fräga om möjlighetatt undvika eller lindra dubbelbeskattning av stor betydelse. Praktiskt taget alla dubb<;lbeskattningsavtal somSverige ingått omfattar såväl statligasom kommunala skatter. Härskall kort beskrivas en företeelsesom fått ökad betydelse allteftersom nyaavtal träffas mellan industriländer och utvecklingsländer, nämligen "matching credit".På svenska kan man beskriva det som"avräkning för icke erlagd skatt" eller"avräkning som motsvarar företagen skattenedsättning". Bakgrunden härtill är att flertalet utvecklingsländer - men även en del industriellt högt utvecklcide stater - i sin internaskattelagstiftning har särskildaregler om skattelättnader som har till syfte attstimulera investeringar i landet. Skattelättnaderna är ofta tidsbegränsadetill ett företags fem eller tio första verksamhetsår. Sådana skattelättnader brukar kallas "tax in-centives"vilket uttryck kan översättas med "stimulans (attinvestera) genom åtgärder på skatteområdet". Lättnader ges i regel både inhemska och utländska investerare. Systemet med "matchingcredit" fungerar på följande sätt. Antag att i ett avtal föreskrivits att skattesatsen på ränta som utbetalas frän en stat till mottagare i denandra staten inte får överstiga . Utbetalarstaten tardå ut dessa och vid be- Prop.1982/83:14 43 skattning i mottagarens hemviststat ges avräkning förskatten. Om nu utbetalarstaten har intresse av att erhålla utländsktkapital i form av låri, kan det hända att man, i varje fall temporärt, är beredd attavstå från den skatt man får ta ut enligt avtalet för att päsä sätt ge längivaren högre avkastning påsitt kapital. Med de normala credit-reglerna blir det emellertid inte längivaren, som drar nytta av skatteeftergiften, utani stället hemviststatens fiskus, sominte behöver avräkna någon skatt. För att skattelättnadenskall komma investeraren tillgodo krävsatt hemviststaten åtar sig att avräkna den skatt som skulle ha utgått på räntan i utbetalarstaten om den särskilda lättnadeninte hade givits. Prop.1982/83:14 ' 44 4.1 Kort presentation av modellvtal modellavtal av år1977 utgör en omarbetning av 196 modellavtal. Vid revideringen ändrades texten i vissa artiklar. De flesta ändringarna gjordes emellertid i kommentarerna tillde olika artiklarna genom tillägg, förtydligan-den och moderniseringar. Pä vissa punkter kunde man.inte nä enighet, vilket medförde att till 1977 ärsmodellavtal, liksom till avtal,finns fogade reservationer. De diskussioner mellan olika regeringars experter,som revisionsarbetet gav upphov till, ärav stort värde för det fortsatta internationella samarbetet pä om.rådet. tillhandahåller ett regelsystem att påen likformig bas lösa de vanligaste problemen på dubbelbeskattningens område. Avtalet, som omfattar 30 artiklar, är uppdelat i sju kapitel. I Jcapitel I anges vilkapersoner som om.fåttas av avtalet (art. 1) och deskatter pä vilka avtalet är tillämpligt(art. 2). För artikel 2 redogörs närmare i nästa avsnitt. Kapitel II innehållerdefinitioner av vissa uttryck som förekommeri avtalet. Kapitlen III och IV innehålleravtalets materiella beskattningsregler. Kapitel V upptar i de s.k.metodartiklarna (artiklarna 23 A och 23 B) bestämmelser om hur dubbelbeskattning skall undanröjas. Utredningen återkommer i ett senare avsnitt till dessa båda artiklar. VI särskilda bestämmelser om t.ex. förbud mot diskriminering och om utbyte av upplysningar. VII omfattar artiklar om ikraftträdande resp. upphörande. I största möjliga utsträckninghar man försökt att för varje särskilt fall ge en enda regel. förekommer emellertid alternativa regler som t.ex. imetodartiklarna. Som nämnts tidigare anges exempt-metodenoch credit of tax-metoden som lik- Prop.1982/83:14 45 Till varje artikel i avtalet finns en detaljeradkommentar, som är avsedd att ge ledning för tolkning av bestämmelserna. Kommentarerna ärinte utformade för att utgöra en del av de avtal som kommer att ingås av medlemsstaterna utan endast för att tjänasom hjälp vid tillämpningen av avtalen och då tvister skall lösas. Om toDcningskonflikter uppstår beträffande avtal som ingåtts företillkomsten av avtal, bör dessa avtal sålångt det är möjligt tolkasi enlighet med andan i de nya kommentarerna. I sammanhanget kan anmärkasatt modellavtal varit vägledande förde flesta av nu gällande svenska avtal. 4.2 Artikel 2. Skattar som omfattas av avtalet Artikel 2 bestårav fyra punkter. De tre första har samma lydelse i de båda avtalen. I fjärdepunkten har andast gjorts ett par smärreredaktionella ändringar. I komm.entaren till artikeln sägs bl.a. att denna syftar till att göra terminologin beträffande de skatter som omfattas av avtalet mera precis och att utformaden på ett sådant sättatt den lättare kan godtas.