prop · G60361 · 1982-12-31 00:00:00 — Del är docktveksamt om del är lämpligl atl genom lagstiftning undanta dessa mål frånrättshjälpens område för att i stället lägga kostnaderna på enskildaförsäkringsbolag, vilka numera kalkylerar med rättshjälpen i sina bedömningarvid bestämmande av villkor och . Dessa bolag är oförhindrade att, förden händelse deras försäkringar i allt stigande omfattning ianspråktas avförsäkringstagarna i processer om fel i faslighet, ompröva och ändra villkoreni försäkringarna. I promemorian diskuteras även frågan i vad mån man kan räknamed alt rätlsskyddsförsäkringarnas omfattning kommer alt vara oförändrade ävenom rättshjälpen ändras. Några bindande uttalanden har av förklarliga skäl intekunnat ges av företrädare för , , ochFolksam, även om del inte finns skäl att göra några ändringar.Även om förslagel sålunda i dessa avseenden kan ifrågasättas vad gäller desspraktiska effekter, torde genomförandet av detsamma innebära stora kostnadsbesparingarför staten. Rättshjälpen har föreslagils bli endast subsidiär och färsåledes beviljas om den rätlssökande inte har och inle heller borde ha haft rällsskyddsförsäkringeller något annat liknande rättsskydd. Hur den prövningen i praktiken skalltillgå och vilka bedömningar som därvid skall göras har inte besvarats ipromemorian och leder till svårigheter för den beslutande. I vart fall är det, vilken lösning som än väljes.väsentligt att reglema utformas på sådant sätt att domstolarna inte tvingas atti stigande omfattning handlägga mål av detta slag utan tillgång lillpartsombud. Målen är redan i sig tillräckligt besvärliga och tidsödande. Skulleman riskera att i vidgad omfattning få handlägga dem utan altparterna har juridiskt biträde, fär man räkna med avsevärda tidsförluster fördomstolarna. Med hänsyn lill alt ifrågavarande mål är förhållandevistalrika och ofta mycket kostnadskrävande har tingsrätten förståelse för delframlagda förslaget härutinnan. Även med beaktande av atl rällsskyddsbehovetkan tillgodoses i en annan form än genom allmän rättshjälp ställer sig tingsrättendock tveksam lill förslagel atl ställa ifrågavarande grupp av tvister utanförden allmänna rättshjälpen. Tingsrätten anser därvidlag alt det föreligger enuppenbar risk för att föreslagen inskränkning av rättshjälpen kan föranledaförsäkringsbolagen att införa villkorsändringar som begränsar rätlsskyddsförsäkringensomfattning. Tingsrätten efterlyser också närmare besked om de omständighetersom skall leda lill den bedömningen all den rätlssökande "borde hahaft" rällsskyddsförsäkring eller något annat liknande rättsskydd. Prop.1982/83:61 129 Mål om fel i fastighet är mycket vanligt förekommande ochantalet förefaller atl öka. är många av de problem som vidlåder rätlshjälpssystemelvanligen förekommande i dessa mål. Parterna är ofta makar där endast hustrun - hemmaarbetandeutan inkomst - har rättshjälp. Rättsskyddsförsäkring finns vanligen på bådasidor. Båda dessa faktorer leder lill att processekonomiska argument knappastpåverkar parterna. Processen lyngs vidare ofta av mängder av påståenden om feloch därav föranledda yrkanden som aldrig skulle ha framställts om deltainneburit någon risk eller medfört några kostnader. Inte sällan kräver målet atlsakkunnigutlåtande inhämtas vilket också medför höga kostnader. Den föreslagnalagtexten omfattar inle bara tvister enligl JB 4:19. Enlreprenadlvister ochandra tvister med anknytning till fasligheter och byggnader ställs i förslagetockså utanför rättshjälpen. - Det är mot bakgmnd av del anförda ingen tvekan omatl den föreslagna inskränkningen av området för allmän rättshjälp, om dengenomförs, kommer atl medföra stora besparingar för staten. Detta förutsätterdock atl villkoren i rällsskyddsförsäkringarna bibehålls i slort settoförändrade. måste man hålla i minnet, atl ett fastighetsköp ofta ärden största affär många privatpersoner företar i sitt liv och all kostnadernavid en eventuell process mestadels är höga. Konsekvenserna av ändringarna måstedärför vara utredda innan inskränkningarna genomförs. Det undandrar sig tingsrättensbedömning hur försäkringsbolagen kommer alt reagera på ändringarna men detframstår som klart all försäkringsvillkoren måste försämras. Någontillfredsställande utredning på denna punkt föreligger inte. Så som lagtexten iförslaget är uiformad, kan försäkringsbolagen, genom all ändraförsäkringsvillkoren, omintetgöra hela den avsedda effekten; försvinnerförsäkringen träder rättshjälpen in. Tingsrätten vill tillägga, all det ocksåblivit allt vanligare alt nyproducerad småhusbebyggelse varit behäftad medallvarliga fel och brister, som köpare nödgals föra lill domstol för erhållandeav sin rätt. Atl komma lill rätta med dessa fuskbyggen är inle i första hand enrättshjälpsfråga utan en fräga om samhällets insyn i och kontroll avuppförandet av byggnaderna. emellertid enskild person i god tro förvärvaten sådan undermålig byggnad är den i allmänhet också i behov av hjälp för alttillvarataga sin rätt. En oklarhet i den föreslagna laglexlen (8 § 7 p) måsteklaras ut om förslagel genomförs. Vad avses med atl "den rätlssökande . . .borde ha haft rällsskyddsförsäkring eller någol annat liknanderättsskydd."? På denna punkt krävs betydligt exaktare uttalanden iförarbetena än de som presenterats i promemorian; i annat fall kommertillämpningsproblemen all bli stora. 9 1982/83. Prop.1982/83:61 130 --------- Rätten delar de synpunkter som framförts. VadSvenska Försäk ringsbolags uttalat om den föreslagna ändringens verkan för framtiden på rättsskyddsförsäkringens omfattning behöver inte inge några farhågor. Skulle rättshjälpen endasi bli subsidiär i förhållande lill rätls skyddsförsäkringen kan del leda till begränsningar i denna försäkrings omfattning. Detta leder i så fall inle lill annat än all statskassans vinst inte blir den man förväntat sig. År den sammanlagda rättshjälpskostna den i dessa angelägenheter redan nu 15 milj. kr. ärligen finns hur som helsl myckel alt vinna. Tanken att rättshjälpen skall göras subsidiär i förhållandetill en gällande rättsskyddsförsäkring är tilltalande och föranleder i och försig ingen erinran från rättshjälpsnämndens sida. Problemet är dock atl manenligt nämndens mening bör vara förvissad om atl villkoren i en sådanförsäkring verkligen omfattar den aktuella rättsliga angelägenheten. De fiesta faslighelslvisteromfattas troligen av nu förekommande försäkringar men helt säkert är detingalunda. Detta leder till att de beslutande myndigheterna i princip måste idet enskilda ärendet kontrollera för det första om någon försäkring föreliggeroch för det andra de villkor som ingår. I extremfallen kan det för det tredjebli fråga om villkorstolkning. Denna senare komplikation hänger för övrigtsamman med frägan vilka rättsliga angelägenheter som skall anses omfattade avden föreslagna nya punkten i 8 § rättshjälpslagen. kan förståavses inte enbart renodlade jordabalkstvister utan även immissionstvisler.Skall då åven enlreprenadlvister, ar-betsbetingstvisler m.m. inräknas? Vilkastora svårigheter della kommer att medföra för nämndens handläggare torde lättinses. En ytterligare komplikation inträder när en rätlssökande inleinnehar någon försäkring men borde haft en dylik eller annat liknanderättsskydd. Förslagels utgångspunkt är uppenbariigen atl försäkringar iallmänhet måste finnas på gmnd av krav från banker och andrakreditinrättningar. Men om en fastighetsägare har en fastighet som inte är gäldbelastadeller belastad med lån hos en privatperson som inle kräver försäkringsskyddskall då fastighetsägarens underlåtenhet all hälla försäkring anses ursäktligeller inte? I specialmotiveringen lill lagförslaget talasju endast om"ursäktligt förbiseende eller nägon liknande omständighet".Tillämpningsproblemen kommer som synes att bli svåra beroende på alltför vaga rekvisit. finner det slutligen i detta sammanhangytterst anmärkningsvärt att i promemorian uttalas alt anledning saknas allantaga all försäkringsvillkoren kommer atl ändras därest fastighelslvisternaundantages från tillämpningsområdet för allmän rättshjälp. Prop.1982/83:61 131 förslå av de uttalanden från SFR och som redovisasi departementspromemorian har inga som helst garantier lämnats. uppfattning borde en lagändring inle ens övervägas innan mer bindandeuttalanden från försäkringsbranschen erhållits. Rältshjälpsnämndenär som tidigare anförts positiv till att rättshjälpen i princip göres subsidiäri förhållande lill en gällande försäkring men anser sig inle kunna ansluta sig lillförslaget i dess föreliggande utformning. avstyrker förslaget om atl undantaga fastighetslvis-lernafrån rätlshjälpsområdet. Det förefaller högst osäkert om de som berörs avsädana tvister kan beredas tillfredsställande skydd genom försäkringar.Uttalanden frän försäkringsbolagens sida tyder t.ex. knappast härpå. Del ärriktigt att rättshjälpskoslnaderna i fastighelslvisler uppgår lill storabelopp. Statens utgifter bör emellertid kunna nedbringas utan atl dessa tvisterhelt borttages från rätlshjälpsområdet. En möjlighet är alt ålägga den somtillsammans med rättssökande äger eller nyttjar en faslig-hel all vid tviströrande denna bidraga till rättshjälpskoslnaderna. har endasi en avlagfarna ägare till en faslighet behövt söka rättshjälp. För del mesta ansökerdå den om rättshjälp som har lägst inkomster. Ofta är faslighet som nyttjas avtvå makar skriven på hustrun, som saknar inkomster. I dessa fall fastställs rätlshjälpsavgiflernalill låga belopp och staten betalar alltså huvuddelen av kostnaderna. Orsakentill att staten subventionerar en stor del av kostnaderna ifastighetstvister ligger således i alt rättshjälp söks av och beviljas personermed små inkomster. Den som tillsammans med rätlssökande äger eller nyttjarfastighet har däremot i genomsnitt goda inkomster, inle sällan t.o.m. så högaalt rättshjälp inle kan erhållas. Ändå saknas möjlighet att låta vederbörandebära någon del av kostnaderna. säll atl råda bot på detta uppenbaramissförhållande är sålunda att införa en regel, som förpliktar även den somtillsammans med rätlssökande äger eiler nyttjar tvisteobjektet all deltaga irättshjälpskostnaderna. Regeln bör gälla oavsett om vederbörande är delägare ifastigheten eller ej och oavsett vilka inkomstförhällanden som föreligger. uppfattning bör avsevärda besparingar kunna göras på dettasätt. En bestämmelse med detta innehåll rimmar också väl med den av nämndendeklarerade åsikten all den som berörs av en tvist efter förmåga skall bidragatill kostnaderna för lösning av densamma. i har i sitt remissvarbeträffande förslaget Prop.1982/83:61 132 lill lag om ändring i 8 § rältshjälpslagen, de s.k.pilotfallet, framhållit all genomförande av förslaget kan få betydelse bl.a.för fastighelslvisterna. har där antytt atl besparingar börkunna göras framför allt vad gäller tvist beträffande fastigheter, som ingår igruppbebyggelse, om rättshjälpen inskränks till all avse en eller elt par avfastighetsägarna. Stränga krav måste ställas på sökande i faslighetsärenden attvisa att behov av rättshjälp verkligen föreligger. i Malmösände för ungefär etl år sedan ut en skrivelse lill advokaterna inom rättshjälpsnämndensverksamhetsområde med information om lämplig utformning av ansökningar i sådanaärenden. I skrivelsen angavs atl sökande i samband med ansökningen bör visa alttekniker gjort en översiktlig bedömning av vilka fel som föreligger, orsaken lilldessa saml de ungefärliga kostnaderna för alt rätta lill felen. Åven motpartensinställning lill eventuellt krav borde redovisas. Nämnden har uppfattningenatt resultatet av skrivelsen blivit alt många fastighelslvisler stannat på rådgivningsstadielhos advokaterna. En viss besparing i fråga om rättshjälpskoslnader harsäkerligen gjorts. Nämnden har med det sagda velat peka på möjligheten avytterligare en sparmetod. Tvister angående fel i fastighet har enligt nämndenserfarenhet blivit myckel dyrbara i rättshjälpshänseende. Eftersom allafastighetsägare torde ha försäkring med rältsskyddsmomenl, anser nämnden sigkunna godtaga den föreslagna lagändringen i denna del. Detta förutsällergivetvis all försäkringsbolagen inte ändrar sina försäkringsvillkor, så atträttsskyddet för den enskilde allvarligt försämras. Södra allmänna advokatbyrån i : Då det gäller atl spara pengar måste inskränkningar ske päså sätt att klienterna drabbas så lite som möjligt. Etl steg i den riktningenär förslaget att klienten i första hand bör utnyttja sin rättsskyddsförsäkringi fastighelslvisler. Emellertid bör della inle inskränkas lill enbart tvisterom fel eller skador å byggnader och fastigheter. Samma regel bör även gälla församtliga tvister som berör fastighet och som täcks av rällsskyddsförsäkring.Som exempel pä andra dyrbara tvister kan nämnas bullerstörningar, servituts-tvister,rätt till vatten och fiske m.m. Stora besparingar torde således kunna göras omregeln omfattas all gälla alla tvister angående fastighet vilka omfattas av rällsskyddsförsäkring. Förslagel att regeln även bör gälla den som bort ha rältsskyddsförsäk-ringär skrämmande och innebär införande av en ny princip, nämligen att endasiskötsamma personer skall erhålla rättshjälp. 1982/83:61 133 handladesom "bonus pater " skulle såväl rättshjälpen som domstolsverksamhelenkunna inskränkas till elt minimum. Anledningen lill atl människor behöverjuridiskt biträde är nämligen just all de i viss situation har handlatförsumligt pä ett eller annat sätt. Vidaremåste man ställa sig frågan vem som bör ha rällsskyddsförsäkring. Översaltpå tandvårdsförsäkringsområdet motsvarar förslaget all endasi den som borstattänderna ordentligt omfattas av försäkringen. Rättsskyddetutgör eh ringa del av villahemförsäkringen och ingen avstår från försäkringför att kunna utnyttja rättshjälpen. Däremot kan man säga att den som ejtecknar villahemförsäkring är avvikande och därför i största behov av hjälp. Advokatbyråntar således bestämt avstånd från förslagel atl den som bort ha rällsskyddsförsäkringskall undantas från rälien lill allmän rättshjälp. Förslageltillstyrkes med nedan angiven reservalion. När den nuvarandejordabalken antogs och utfärdades fick ell mycket slort avsnitt i civilrättenny form och nytt innehåll. Även om reglerna i den nya jordabalken (NJB) i vissutsträckning kan sägas ha utgjort en kodifie-ring av den tidigare gällanderätten måste i detta sammanhang understrykas all många regler - exempelvis deom köpels form och om parternas ansvar för fel och brist i egendomen - saknademotsvarighet i de före jordabalkens ikraftträdande gällande författningarna.Den konsumentvänliga lagstiftningen som i och med NJB trädde skapadebåde utrymme, förutsättningar och behov för den enskilde atl söka hjälp ochbiträde i hithörande angelägenheter; detta förhållande accentuerades av altmånga rättsfrågor fått och får sin lösning ej i lagtext utan efter prövning avvåra tillämpande myndigheter. Del är rimligt atl se samhällels kostnader ihithörande sammanhang () även mot denna bakgrund. Denenskilde har även för framliden slort behov av biträdeshjälp i frågor somgäller fast egendom. Endasi under förutsättning atl den enskildes rätt alttillvarata sina intressen oberoende av sina ekonomiska resurser kan garanterastorde en övervällring av kostnaderna på försäkringsbolagen kunna accepteras. Medhänsyn till försäkringsbolagens differenta villkor i de olika rälts-skyddsförsäkringarnaoch kanske framför allt till tillämpningen härav bör en samordning avförsäkringsvillkoren ske så atl den enskilde åtnjuter samma rätt oavsett vilketförsäkringsbolag han anlitar. Delmåste emellertid framhållas alt rätlsskyddsförsäkringen är frivillig och detförefaller tveksamt om den kan få en sådan täckning som man ur den enskildessynpunkt har räll all kräva på rältsskyddsområdel. Prop.1982/83:61 134 Förslaget alt regeln även bör gälla den som bort ha rättsskyddsynes innebära att en ny princip införes i lagen, nämligen alt endast skötsammapersoner skall kunna erhålla ekonomisk hjälp. Anledningen till alt människorbehöver juridiskt biträde är ofta i tvister varom här är fråga, att de på någotsätt handlat culpösl. Allmänna advokatbyrån i : Vid övervägande av väckta besJDaringsfrågor är detutomordentligt angeläget alt eventuella besparingsåtgärder riktar sig motområden där den rätlssökande icke drabbas. Anledning torde saknas lill anlagandeatt försäkringsbolagen skulle försämra rättsskyddet för fastighelslvisler omdessa undantogs från rättshjälp. Ifrågavarande besparingsåtgärd torde sålundakunna genomföras utan särskild olägenhet för den enskilde. Allmännaadvokatbyrån släller sig sålunda oreserverat bakom förslaget i promemorian.Likaså delar byrån uppfattningen alt i de fall omständigheierna är sådana anden rätlssökande inle haft ränsskyddsförsäkring och inte heller bort haft sädandenne även i fortsättningen bör erhålla rättshjälp. Som huvudregel bör sålunda gälla all rättshjälp undantagesi alla tvister rörande fastighet där rällsskyddsförsäkring finns eller bortfinnas. Allmänna advokatbyrån i : Den principiella utgångspunkten för den allmännarättshjälpens omfattning är ju atl rättshjälp skall utgå i alla slagsrättsliga angelägenheter. Från denna princip gjordes redan vidrättshjälpslagens tillkomst undantag för vissa ärenden som är talriktförekommande och normall av enkel beskaffenhet, de s.k. massärendena. Därefterhar genom lagändring äktenskapsförord, testamente och gemensamma ansökningarom boskillnad undanlagils från rältshjälpsomrädet. De senare ändringarna harmotiverats med att det är fråga om "förmögenhelsrätlsliga dispositionersom visseriigen i och för sig kan vara välmotiverade men som ändå knappast haren sådan angdägenhelsgrad an de bör belasta rätlshjälpsresurserna" (prop.1981/82:28 s. 20). Det är ärendenas karaklär av atl antingen vara huvudsakligenenkla eller innebära en förmögenhetsrältslig disposition, som harmotiverat all de undantagits från rätlshjälpsområdet. Mol denskisserade bakgrunden innebär förslagel all från rättshjälp undantaangelägenheter som avser fel eller skada beträffande fastigheter eller byggnaderelt principiellt nytt synsän på rättshjälpens konstruktion. För del första ärdet fråga om ell område som verkligen tillhör kärnjuridi-ken och för det andraknyter man frågan om rättshjälp skall beviljas eller ej till en helt ny faktor,nämligen om sökanden har eller bör ha rällsskyddsförsäkring. Vid tillkomsten av rältshjälpslagen uttalade dåvarandedepartements- 1982/83:61 135 chefen"alt utgångspunkten bör vara alt rättshjälp i första hand bör ge skydd vidofömlsedda händelser som berör den enskildes personliga och ekonomiskaförhållanden" (prop. 1972:4 s. 242). De i lag gjorda undantagenkan, om än inte utan svårighet, pressas in under delta uttalande. Däremotsynes det aktuella förslaget utgöra ett frängående av denna princip; det ärnämligen fräga om oförutsedda händelser som ofta ingripande berör denenskildes både personliga och ekonomiska förhållanden, som föreslås bliundantagna från rättshjälp. Denandra principiella nyheten är alt della undantag knyts till någol som liggerutanför del allmännas kontroll, nämligen frågan om del finns eller bör finnasprivat försäkring; man utgår ifrån all del är försumligt av en fastighetsägareatt inle ha en försäkring som innehåller elt rältsskyddsmomenl. Fråganär om man inte bör utreda relationen mellan privata försäkringar och samhälletsrättshjälp innan man eventuellt företar någon lagändring. Försäkringsbolagenhar ju vanligen i sina försäkringsvillkor föreskrivit alt rättshjälp skallsökas och utnyttjas i första hand medan staten nu föreslås ripostera genom atlkräva att den enskilde i första hand skall tillse atl han har en försäkring,som kan utnyttjas i den aktuella rättsliga angelägenheten. Denna situationblir principiellt setl konstig. Situationen blir inle lättare av altförsäkrings villkoren ju är olika. Enligt uppgift har åtminstone ett bolag detvillkoret atl ersätlning till försäkringstagarens biträde inte utgår om entvist om exempelvis dolda fel avgörs genom förlikning utom rätta. Visserligentycks försäkringsbranschens företrädare ha uttalat sig på ett sätt somuppfattas som lugnande, men av hänvisningarna i promemorian all döma är dessauttalanden tämligen svävande och branschen tycks vilja avvakta den framlidautvecklingen. Delär särskill betydelsefullt alt relationen mellan samhällels rättshjälp och deprivata försäkringarna verkligen får en principiell lösning, eftersom del jufinns så många andra områden där denna relation blir aktuell. Vid exempelvistrafikskaderegleringar beviljas ju allmän rättshjälp, varvid försäkringsbolagetersätter rättshjälpsavgiften medan utlägg för läkarintyg och annan utredning,som före rättshjälpsreformen betalades av försäkringsbolagen, är en rältshjälpskostnad.I detta speciella fall gäller sålunda en annan princip och man kan sannoliktfinna även andra inkongruenser mellan rättshjälp och försäkring. Enligtdirektiven till kommittén för översyn av rättshjälpssyslemet skall kommillénbland andra frågor överväga om rällsskyddsbehovet kan tillgodoses i någonannan form än allmän rättshjälp. På gmnd av frågans principiella räckvidd bördärför 8 § rättshjälpslagen inle ändras nu utan man bör invänta kommitténsöversyn av den nuvarande rättshjälpen och utvärderingen av tidigare reformer. 1982/83:61 136 Ifråga om fel och skador i fastighet föreslås befogade inskränkningar irättshjälpen. Styrningseffeklerna av utebliven rättshjälp i sådana fall äremellertid inte diskuterade. Förslagen innebär också ell delaljsnickeri somknappast kan försvaras innan problemen undersökts mera ingående. För fastighelsfelensdel är enligt fakullelsnämndens mening varje åtgärd som sänkertvistebenägenheten en samhällsekonomisk besparing. Den föreslagna regeln innebärdock atl besparingseffekten uteblir så snart som försäkringsbolagen inleerbjuder passande försäkringar. Då faller ansvaret äter pä rättshjälpen.Fakultetsnämnden ifrågasätter om inle en schematisk och provisorisk lösning sominnebär att alla tvister om fel i faslighet utesluts från lagenstillämpningsområde vore atl föredra. Härför talar den i PM:enangivna uppfattningen atl tvister om slörre förmögen-helsvärden i första handbör belasta dessa värden i ett läge där resurserna för rättshjälp är små. Ifrågan om rättshjälp i angelägenheter om fel i fastigheter kan domareförbundetvitsorda alt mål av denna typ kommil att belasta domstolarna i ökandeomfattning och atl dessa mål regelmiissigl är arbetskrävande och kostsamma.Förbundet nödgas emellertid avvisa tanken på all sådana mål av kostnadsskälskall undantas från de rättsliga angelägenheter, där rättshjälp kan beviljas.Tvister av denna typ skiljer sig väl till omfattningen men knappast till sinallmänna karaktär frän andra tvister av civilrättslig art, som föranlederrättslig prövning vid domstol eller annan myndighet. Del syries därförprincipiellt otillfredsställande atl ge dessa mål en särställning när detgäller möjlighelerna till rättshjälp. Det förhållandet, atl parterna - i vartfall den part som innehar gällande försäkring för fastigheten - regelmässigtär skyddade från alt svara för egna eller motpartens rättegångskostnader genomdet rättsskydd som försäkringen innehåller, utgör i princip knappast någotskäl för en sådan särbehandling. Frägan om förhållandet mellanrättsskyddsförsäkring och allmän rättshjälp bör enligt förbundels meningdiskuteras i etl vidare sammanhang än vad del nu framlagda förslaget tillåter,och denna diskussion bör - såsom tidigare framhållits -lämpligen anstå tilldess resultatet av den inledda översynen av tillämpningsområdet förrättshjälpen och omfattningen av rättshjälpsförmånerna redovisats. Förslagetförefaller också otillräckligt underbyggt i fråga om de konsekvenser förslagelskulle kunna få för försäkringsbolagens - och ytterst för försäkringstagarnas -del. 1982/83:61 137 Föreningenjurister vid allmänna advokatbyråer: Föreningengillar förslagel men kan alldeles icke godtaga tanken atl utesluta möjlighetenatt få rättshjälp i fall där försäkring "borde ha" funnits. Förslagelkan vidgas lill all omfatta alla tvister om fastighet.