prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — Utvecklingen inom livsmedelsområdet har således präglatsav ökad produktivitet. Livsmedelsförsörjningen har också snabbt kunnat anpassastill många av de krav som samhälle och konsumenter har ställt. har enrad problem uppstått, som är att hänföra lill lönsamhet och priser, avsättning,miljö, regional utveckling och sårbarhet för externa störningar. Varje led harvidare sökt optimera sin verksamhet och ekonomi. Balansrubbningar kan då lättuppstå. Frågor kring produktutveckling är särskilt betydelsefulla.Det kan gälla såväl livsmedel som energiråvaror och andra biotekniskt baseradeprodukter. Åven åtgärder för kostnadsminskning synes i fortsättningen bli alltmer angelägna. En mera utvecklad samverkan mellan olika led i produktionskedjankan möjliggöra såväl förbättrad effektivitet i produktionen somkvalitetsutveckling av produkterna. För att inom berörda områden åstadkomma förnyelse och ökadkonkurrenskraft i näringarna kan forskning och utvecklingsarbete liksomdärtill anknuten forskningsinformation spela en avgörande roll. Icke minstbehövs forskning och utveckling i den ekonomiska situation som nubefinner sig. Detta synsätt präglar i hög grad beslut i anledning avregeringens forskningsproposition. har samhället tagit på sig ettstort ansvar för att tillgodose näringslivets kompetensbehov. Detta gällersärskilt beträffande de biologiska näringarna. Som framhållits i nyssnämndaproposition finns det nu behov av snabbare kompetensuppbyggnad än den högskolanhittills har förmått åstadkomma. Ett av de områden som därvid särskilt utpekatsär livsmedelsområdet. Då det gäller livsmedelsområdet har jag iforskningspropositionen särskill understrukit vikten av en helhetssyn. Därvidanförde jag bl. a. att många forskningsfrågor griper över hela kedjan frånråvaruproduktion via förädlingsindustrin till marknaden där en slutprodukt avhög kvalitet till rimlig kostnad kan erbjudas konsumenterna. Delta gäller t.ex. kvalitetsfrågorna, det samlade produktions-, transport- ochdistributionssystemets teknik och ekonomi. Det gäller belysning av deekonomiska frågor i ett system där producenter möter allt färre motparter inomhandelns och distributionens område. Jag uttalade vidare att det är väsentligtatt forsknings- och utvecklingsarbetet samt problemformuleringar sker medutgångspunkt i hur hela produktionskedjan ser ut. Liksom mom andra verksamheter är forskningsplaneringeninom livsmedelssektorn ofta begränsad till den inom resp. forskningsinstitutionbedrivna forskningen. Då det gäller råvarusidan är forskningen numera tillmycket stor del knuten till () även om vissabranschforskningsinstitut inom växtförädling och teknik bedriver ett omfattandeFoU-arbete. Resursfördelningen sker i huvudsak genom anslag till SLU. Härutöversker fördelning av resurser via skogs- och jordbrukets forskningsråd, styrelsenför teknisk utveckling (STU), naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR),växtförädlingsnämnden m. fl. Forskning rörande andra delar av livsmedelskedjan uppvisaren betydande splittring. Verksamheten är förlagd till universiteten inkl. SLU,tekniska högskolor, vissa branschforskningsinstitut och till näringslivets egnainstitutioner. Finansiering genom statliga medel sker i stor utsträckninggenom STU och forskningsråden till berörda högskolor och institut.Näringslivets egna insatser är förhållandevis små - avförädlingsvärdet gentemot för samtliga industribranscher. I storttorde forskningen inom råvaruledet vara mer omfattande än forskningen rörandesåväl vidarebearbetning och distribution av produkterna liksom rörande produkternaskvalitet, näringsvärde och användbarhet. Detta gäller även beträffandeforskningsinformationen. I de långsikts- och verksamhetsplaner somlantbruksuniversitetet redovisat har en samlad långsiktig strategi medfemåriga åtgärdsförslag lagts fram för den i huvudsak till råvaruproduktionenknuina forskningen som bedrivs vid SLU. Någon motsvarande planering och övergripandesamordning av forskningen inom livsmedelsområdet i övrigt - livsmedelsteknik,distribution och handel samt näringslära - finns däremot inte. Med hänsyn härtill och behovet av intensifierat samordnatforsknings- och utvecklingsarbete inom livsmedelsområdet anser jag, eftersamråd med cheferna för , industridepartementet ochsocialdepartementet, att det är angeläget att en översyn görs avforskningsplanering, forskningsbehov, forskarutbildning, resursfördelning ochinformationsverksamhet av betydelse för de delar av livsmedelskedjan somföljer efter råvaruproduktionen. Däri bör även innefattas en bedömning avbehovet av forsknings- och resursinsatser i olika led samt finansieringsformer.I översynen bör också hänsyn tas till kravet på organisatorisk samverkan ocheffektivitet, samarbete med den till råvaruproduktionen knutna forskningen ochandra åtgärder som kan bidra lill problemlösning och rationell utveckling avlivsmedelssektorn. Därvid bör uppmärksamhet ägnas åt forskningens betydelse förförädlingsindustrin och utrustningsindustrin. Vidare bör även konsumenternaskrav och behov av näringsriktiga livsmedel beaktas. I detta sammanhang börockså kravet på miljövänlig produktion uppmärksammas. Uppdraget att genomföraöversynen bör anförtros en särskild utredare. För att kunna bedöma behovet av forskningsinsatser påberörda områden bör utredaren analysera livsmedelsförsörjningens struktur,funktion, samverkan mellan olika led, lokalisering m. m. Vidare bör belysasproblem och Skr..1982/83:103 konflikter i systemet och faktorersom påverkar utveckUngen i olika Del II riktningar. Därvid bör även beaktasvad som kan förväntas i en överblickbar Med stöd av regeringens bemyndigande har jag den 18 maj1982 tillkallat en särskild kommitté med uppgift att utredalivsmedelsförsörjningens sårbarhet från olika synpunkter. Utredningen skallomfatta hela livsmedelskedjan, dvs. jordbruksproduktionen, trädgårdsodlingenoch fisket, den industriella förädlingen och distributionen. En kartläggning avsårbarheten skall göras och överväganden ske av vilka anpassningar som ifredstid behövs för att förstärka försörjningstryggheten vid såväl långvarigavspärrning eller krig som mer kortvariga störningar i fredstid. Vidare skallde olika ledens beroende av stödfunktioner i form av energi av skilda slag,insatsvaror, maskiner, reservdelar, arbetskraft, transporter m. m. närmareanalyseras och åtgärder för atl minska sårbarheten i dessa avseenden övervägas. I direktiven till kommittén konstateras vidare attlivsmedelsförsörjningens sårbarhet i väsentlig grad har sitt ursprung i bl. a.vårt ökade utlandsberoende, den tekniska utvecklingen,centraliseringssträvanden, utnyttjande av stordriftsfördelar och bl. a.härigenom ökad geografisk koncentration. Kommittén skall studera möjligheternaatt minska sårbarheten genom att beredskapsaspekterna beaktas på ett tidigtstadium i produktions- och samhällsplaneringen. Samspelet mellanförsörjningsansvariga myndigheter och de olika leden inomlivsmedelsförsörjningen skall analyseras och övervägas. Kommittén skall också överväga vilka speciella behov avforskning som föreligger vid SLU och andra institutioner och vilka anpassningarsom är önskvärda för att försörjningstryggheten inom livsmedelsområdet därigenomskall kunna förbättras. Som framgår av redogörelsen för sårbarhetskommitténsdirektiv kommer denna kommitté och utredaren att behandla frågor som i vissahänseenden är likartade och näraUggande. Utredaren, som har att verkställa ensamlad översyn av forskningen inom delar av livsmedelsområdet, bör därförsamordna sitt arbete med utredningen om livsmedelsförsörjningens sårbarhet. Utredaren bör vid sina överväganden även ta del av deerfarenheter som föreligger och efterhand kommer fram vid beredningens förlivsmedels- och näringsfrågor (livsmedelsberedningen) överläggningar. Livsmedelsberedningen inrättades och påbörjadesitt arbete . Beredningen är elt samrådsorgan och elt forumför överläggningar och diskussioner mellan regeringen och experter pålivsmedelsområdet. Ledamöter i beredningen är företrädare för berördamyndigheter, livsmedelsproducenter, livsmedelsindustri, handel,löntagare/konsumenter, näringsexperter och matskribenter. Beredningen fattar inga beslut om konkreta åtgärder inågra frågor, men kan genom sitt arbete presentera bedömningar, prognoser osv.,som i sin tur kan ligga till grund för regeringsförslag om utredningar,forskningsprojekt och liknande. Beredningens upjsgift är däremot inte attbereda aktuella ärenden inför regeringens ställningstagande. a. behandlat livsmedelsforskningen i . Utredaren bör ta del av och redovisa den internationellaforskningsprioriteringen inom nu berört område av livsmedelskedjan. En betydande internationell erfarenhet finns av kopplingar mellan Skr. 1982/83:103 forskningsbaserat utvecklingsarbete ochindustriella tillämpningar. Ett visst Dir. 1982:73 planerings- ocherfarenhetsunderlag finns sålunda. Mot bakgrund av detta bör utredarenanalysera hur resultaten av forskning och utvecklingsarbete inomlivsmedelsområdet skall kunna tas till vara på ett effektivt sätt i . Den inom landet bedrivna livsmedelsforskningen ligger settur ett internationellt perspektiv väl framme på många områden. Forskningsresultatenhar i många fall varit av stor betydelse för bl. a. exportindustrin. Utredarenbör i detta sammanhang undersöka kommande behov av forskning, som har tillsyfte för att förstärka och främja export av produkter frånlivsmedelsindustrin, särskilt högförädlade produkter. Det finns möjligheter alt en utbyggnad av forskningen pålivsmedelsområdet också kan ge en kunskapsbank för vårt biståndsarbete iu-länderna och därmed bli etl viktigt vapen i kampen mot svält och fattigdom.Utredarens förslag till forskningsinriktning bör utformas så att den äventillgodoser detta syfte. I regeringens forskningsproposition har starktunderstrukits vikten av hög kvalitet i forskningen. När det gäller sektoriellFoU, bör även den nytta som sektorn och konsumenterna kan erhålla avforskningsresultaten i relation till insatta resurser bedömas. Ett viktigtunderlag för en bedömning av det inomvetenskapliga värdet och nyttan ärutvärderingar av forskningen. Chefen för har iforskningspropositionen redovisat erfarenheter av utvärderingar som företagitsinom särskilt NFR:s område. Dessa erfarenheter har genomgående varit positivaoch gett värdefuU kritik och stimulans åt forskarna, liksom de lämnatinformation till allmänhet och beslutsfattare hur forskarna förvaltar sinamedel. Utvärderingarna har också gett underlag för att bedöma framtidaresursfördelning. Utredningen bör även omfatta en sådan utvärdering av denforskning som avser leden efter råvaruproduktionen. Utredaren bör också undersöka vilken rollforskarutbildningen spelar och bör spela för arbetskraftsförsörjningen inom nuaktuella områden. Utredaren bör samråda med berörda organ och med denutredare jag tidigare denna dag fått regeringens bemyndigande att tillkalla förutvärdering av forskning och utbildning m. m. inom jordbruksdepartementetsverksamhetsområde. Utredaren bör i sitt arbete även ta hänsyn lill deerfarenheter som kommit fram vid universitet, tekniska högskolor, centrala myndigheter,branschforskningsinstitut och näringslivets institutioner, som bedriver forskninginom livsmedelsområdet. Jag vill i detta sammanhang erinra om att regeringengenom beslut gett skogs- och jordbrukets forskningsrådhuvudansvar för planering och genomförande av åtgärder rörande forskning pålivsmedelsområdet. Ett nära samråd mellan utredaren och forskningsrådet ärdärför angeläget. För den vetenskapliga bedömningen bör internationellexpertis anlitas. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Överväganden ochförslag bör kunna redovisas i etapper. En strävan bör därvid vara att förslagrörande behovet av forskning och forskningsinriktning, forskarutbildning samt.finansiering och resursfördelning skall redovisas i en första etapp och isådan tid att de kan beaktas i arbetet med den proposition om forskning somavses 1982/83:103 föreläggasriksdagen . Utredaren bör därför redovisa denna Del II etapp . Regeringens direktiv (dir. 1980:20) till statligakommittéer och särskilda utredare angående finansiering av reformer bör omfattadenna utredning. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag attregeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra enöversyn av livsmedelsforskning m. m., att besluta om sakkunniga, experter och annat biträde åtutredaren. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta tionde huvudtitelnskommitléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemstäUan. Möjligheternatill en fortsatt utbyggnad av vattenkraften Beslut vid regeringssammanträde . fattade beslut om riktlinjer i denfysiska riksplaneringen (prop. 1977/78:57, CU 1977/78:9, rskr 1977/78:100). Ibeslutet angavs vilka vattendrag och älvsträckor som skall undantas frånfortsatt vattenkraftsutbyggnad. Förutom de fyra s. k. huvudälvarna älv,älv, älv och och samtliga objekt som i belänkandena (SOU1974:22) Vattenkraft och Miljö och (SOU 1976:28) Vattenkraft och Miljö 3upptagits i klass 4 undantogs enligt beslutet också vissa älvsträckor i övrigaklasser som det från översiktliga planeringssynpunkter ansågs finnas särskildaskäl alt bevara. Genom riksdagsbeslut och har undantag frånvattenkraftsutbyggnad gjorts även för uppströms Hummelforsen(prop. 1978/79:213, CU 1979/80:6, rskr 1979/80:87) och uppströmsStorsjön (prop. 1980/81:26, CU 1980/81:3, rskr 1980/81:12). fattade (prop. 1980/81:90, NU1980/81:60, rskr 1980/81:381) beslut om riktlinjer för energipolitiken förtiden fram till omkring . I propositionen beräknades vattenkraften geett bidrag till elförsörjningen på vid normalvattentillrinning. bedöms bidraget kunna bli . Beräkningarna utgårfrån en utbyggd och lovgiven vattenkraftsproduktion på . Den ipropositionen beräknade utbyggnaden inkluderar tillskott från små vattenkraftverkmed en effekt av 100-1500 kW. Vidare inräknas effektiviseringar i befintligakraftverk motsvarande högst . Vid sin motivering till de angivna nivåerna anfördeföredraganden efter samråd medchefen för att det för att denna Skr. 1982/83:103utbyggnad skall komma till slånd fordras att åtskilliga avde Dir. 1982:74 projekt som kommer att aktualiseras ävenkommer till utförande. Enligt propositionen bör i detta syfte en uppföljning avlämnade tillstånd göras . Skulle det visa sig nödvändigt kommerregeringen då att förelägga kompletterande förslag så att detföreslagna tillskottet från vattenkraften kan uppnås. Civilutskotlet (CU 1980/81:54) konstaterade i ett yttrandetill näringsutskottet atl det torde vara i sak ostridigt att ramen för denmöjliga utbyggnaden läggs fast ytterst genom riktlinjerna i den fysiskariksplaner-ingen och vattenlagens tillåtlighetsregler i förening . konstaterade vidare att tillgängligauppgifter inte entydigt gett vid handen att man - utan ändrade riktlinjer förden fysiska riksplaneringen, ändrade tillåtlighetsregler i vattenlagen elleravsiktligt ändrade dispensregler (4 kap. 18 § tredje stycket vattenlagen) - medsäkerhet kan uppnå en total vattenkraftsproduktion om och, än mindre,att vattenkraften ger ett tillskott av . (NU1980/81:60) fann inte anledning att ifrågasätta civilulskotlets bedömning attmed nu gällande regler vattenkraftsproduktionen kommer all ligga någotunder . Detta tal bör enligt civilutskottet ses som ett i viss månosäkert resultat av beräkningarna av tillgänglig vattenkraft och inte som enutgångspunkt för beslut om vilken vattenkraft som skall vara tillgängUg. Vid yrkande på avslag på motion 1980/81:1976 om en planför vattenkraftsutbyggnaden anförde näringsutskotlel bl. a. atl enligtpropositionen utvecklingen i det korta och medellånga perspektiven kommer attföljas uppmärksamt av regeringen. Utskottet erinrade härvid om atl regeringen-om det skulle visa sig nödvändigt - avser att förelägga riksdagenkompletterande förslag rörande vattenkraftsutbyggnaden. anslöt sigtill vad utskottet anfört. Regeringen tillkallade en parlamentariskkommitté (I 1981:09) om åtgärder för att säkra kärnkraftens avveckling och ettfortsatt minskat oljeberoende. Kommittén, som tagit namnet energikommitté,har till uppgift att föreslå åtgärder på lång sikt för Sverigesenergiförsörjning. 1 direktiven (dir. 1981:62) anges att kommitténs arbeteskall inriktas på situationen och tiden därefter. På grund av delånga planerings- och byggtider som råder inom energiområdet kommer dock en delbeslut att behöva fattas . Kommittén beräknas avslutasitt arbete . Kommittén kommer atl analysera vilken roll olikaenergikällor, bl. a. vattenkraften, kan få i den framtida energiförsörjningen.Kommittén skall härvid enligt direktiven utgå från bl. a. de gällanderiktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. Med anledning av motion 1981/82:2061 behandlade riksdagenvåren 1982 på nytt frågan om vattenkraftsutbyggnaden. (CU 1981/82:33) anförde därvid atluppgifter om möjligheter att nå nära beräknad utbyggnad inte kanundanröja farhågorna för att utbyggnaden inte kommer att ske i önskad takt. Delånga projekterings-och planeringsperioderna medför all beslut måste tas såsnart som möjligt för Skr,1982/83:103 att vattenkraften skall kunna lämnasitt avsedda bidrag till den beslutade Del II framtida energistrukturen.Utskottet konstaterar att kompletterande förslag om vattenkraftsutbyggnaden bör läggas fram för attkonkreta åtgärder skall kunna vidtas . Redan mol denna bakgrundfinns enligt utskottet tillräckliga skäl för att nu påkalla en utredning somger underlag för ett sådant förslag. Enligt civilutskottet börutredningsarbetet planläggas i samråd med energikommitté.Utredningsresultatet bör enligt utskottet kunna läggas till grund för en planför vattenkraftsutbyggnaden och innefatta, ställningstaganden även lill fråganom i vilken mån gällande riktlinjer i den fysiska riksplaneringen bör omprövas,bl. a. mot bakgrund av att tidigare utredningar bakom dessa gjorts innanriksdagen fattat nu gällande beslut om energipolitikens inriktning. Utgångspunkterkan även böra tas i kommande beslut om ny vattenlag. Uppläggningen av arbetetpå en ny plan- och bygglag torde inte behöva påverkas. beslutade att som sin mening ge regeringentillkänna vad civilulskottet anfört (rskr 1981/82:338). För egen del vill jag anföra följande. Vallenkraften har betytt mycket för vårt landsindustriella och ekonomiska utveckling. Den har inneburit en säkerkraftförsörjning med god ekonomi. Den är inhemsk och förnybar, vilket ger envärdefull försörjningstrygghet. Den är dessutom lätt att reglera efterelefterfrågans variationer. Därför har det funnits och finns starkaenergipolitiska skäl alt använda vattenkraften i så stor utsträckning sommöjligt. Utbyggnad av vattenkraft innebär dock ofta svåra intrång i miljön ochförlust av oersättliga natur- och rekreationsvärden. Vattenkraftsutbyggnad kanmedföra betydande skador för rennäringen och fisket liksom på skogs- ochjordbruksmark samt på bebyggelse. Det finns alltså starka motstående intressenmot en utbyggnad av vattenkraften. En fortsatt utbyggnad av vattenkraftenkräver därför en noggrann avvägning mellan energipolitiska synpunkter ochbevarandesynpunkter. Den ekonomiskt utbyggnadsvärda vattenkraften är i dagutbyggd tillca två tredjedelar i vårt land. El från de befintligaproduktionsanläggningarna kommer även att ge ett väsentligt bidragtill vårt lands elförsörjning. Det är enligt min mening rimligt att vi i dagnär vi tar ställning till de ännu outbyggda älvsträckorna gerbevarandeintressena en större tyngd., EnUgt beslut bör ett kompletterandeförslag om vattenkraftsutbyggnaden läggas fram för att konkretaåtgärder skall kunna vidtas . Jag föreslår därför att en särskild utredare tillkallasför att ta fram underiag för dessa kompletterande förslag. Regeringen har tidigare denna dag beslutat, om enlagrådsremiss med förslag till lag om riksintressen enligt den fysiskariksplaneringen. I förslaget ingår bestämmelser till skydd för de älvar ochälvsträckor som genom de beslut som jag angett har undantagits frånvattenkraftsutbyggnad. Regeringen har sålunda sett att de motiv som varvägledande beslut om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen förvattendrag i norra och är så starka att de inte bör omprövas.Därmed har regeringen också gett uttryck för att den fysiska riksplaneringenmåste ge planeringsförutsättningarna på lång sikt och därför inte bör omprövasredan 336 De riktlinjer för energipolitiken somriksdagen har antagit Skr. 1982/83:103 . utgår också uttryckligen från bl. a. riktlinjerna i denfysiska riksplaneringen. Det är inom dessa ramar som den i 1981 årsenergiproposition angivna vattenkraftsutbyggnaden skall nås. inskränka sitt arbete till att studera möjligheterna attfullfölja beslut inom ramen för sådana projekt som inte berörundantagna älvar eller Jag vill dock erinra om vad som ipropositionen (prop. 1977/78:57) anförs om att det finns fler älvsträckor än desom undantagits från utbyggnad som har höga bevarandevärden och att detvid prövning enligt vattenlagen kan visa sig att utbyggnaden inomsådana älvsträckor inte I energipropositionen angavs den utbyggda ochlovgivna vattenkraften till . Anledningen till att denna inte angavsexakt var bl. a. den osäkerhet som råder beträffande den s. k.normalårsproduktionen. Utredaren bör om möjligt precisera årsproduktionen i nuutbyggda och lovgivna kraftverk och redovisa det material som använts somunderlag för beräkningarna. I propositionen angavs vidare att tillgänglig statistiköver de vattenkrafts-producerande älvarnas medelvattenföring visat på en svagtnedåtgående trend under . Utredaren bör efter samråd medSMHI redovisa de senaste uppgifterna om denna utveckling liksom konsekvensernahärav för elförsörjningen. Vattenfallsverkel och Svenska Kraftverksföreningenstuderade möjligheterna till effektiviseringar i befintliga stationer.Utredningen -redovisade att högst kan erhållas genom effektiviseringar.Utredaren' bör överväga om det erfordras kompletterande studier och åtgärderför att säkra att tekniskt möjliga och ekonomiskt rimliga effektiviseringarockså kommer till stånd. har i flera stationer installerats störremaskiner utan att för den skull den tillförda vattenmängden har ökats. Dessa s.k. effektutbyggnader har skett för att vattenkraftens goda regleregenskaperbättre skall kunna utnyttjas. Effektvärdet i det svenska kraftsystemet kommerdock att vara lågt framöver, vilket innebär att ekonomin föreffektutbyggnader är mycket dålig. i ett längre perspektiv kan det dockvara gynnsamt att genomföra såväl effektiviseringar söm effektutbyggnader under1980-talet, eftersom elförsörjningssituationen då kommer att vara mycket god. Utredarens huvuduppgift bör vara att inventera projekt -utbyggnader i älvar och älvsträckor som är fria för prövning, småvattenkraftverk, effektiviseringar eller effektutbyggnader - som skulle kunnakomma till utförande . Vid inventeringen somskall omfatta även de södra delarna av landet bör beaktas och värderas såvälutbyggnadsvärdet som bevarande värdet. Med detta material som underlag skallutredaren bedöma möjligheterna att nå den produktionsnivå som angetts iriksdagens beslut. Om så erfordras bör utredaren också föreslå åtgärder för attsäkerställa denna utbyggnad. Jag vill dock i sammanhanget understryka del somcivilutskottet tidigare markerat, nämligen att angivet tal förvattenkraftsutbyggnaden inte kan ses som ett absolut mål. Utredaren skall inte utvärdera vattenlagens utformning ochtillämpning. 22Riksdagen 1982/83. Skr.1982/83:103 Utredningsarbetet bör planeras inära samråd med energikom- Del II mitte. Resultatet bör redovisassenast . arbetets gång hålla kontakt med kraftföretag, berördamyndigheter. och andra intressenter. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar det statsråd som har till uppgift att föredra ärendensom rör energipolitiken att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredamöjligheterna till en fortsatt vattenkraftsutbyggnad att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren.