prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — finns därför iskollagens 2§ bestämmelser om att varje kommun skall bedriva uppföljandestudie- och yrkesorientering och vidta andra åtgärder till stöd för ungdomarsom inte har fyllt 18 är och som efter avslutad grundskola inte genomgår utbildningeller har fast anställning (SFS 1982:455). Enligt 9a§ skollagen ankommeruppgifter rörande sådan verksamhet på skolstyrelsen. Paragrafen innehållerockså en särskild bestämmelse om att skolstyrelsen skall fullgöra de uppgiftersom följer av särskilda föreskrifter om statligt bidrag till åtgärder förutbildning och arbete ål ungdomar under 18 är. För uppföljande verksamhet lämnades till enbörjan statsbidrag i form av ett verksamhetsstöd. Genom beslut medanledning av den s. k. ungdomspropositionen (prop. 1979/80:145, UbU 1979/80:34,rskr 1979/80:363) fick kommuner med gymnasieskola möjlighel att med statligtbidrag anordna långa introduklionsprogram för utbildning ochyrkesintroduktion upp till40 veckor. får introduktionsprogram och ivissa fall även yrkesintroduktion anordnas även av kommuner som inte hargymnasieskola (prop. 1981/82:125, UbU 1981/82:36, rskr 1981/82:445 och UbU1981/82: 18 och 23, rskr 1981/82:252). Organisatoriskt -dvs. i fråga omskolledning- är åtgärderna knutna till gymnasieskolan eller annan skolform.Medel för statsbidrag anvisas innevarande budgetår under anslaget D 18. Bidrag till driften av gymnasieskolor. Enligt en utvärdering avSÖ hade under startåret, således /81, ca 7 300 elever deltagit iintroduktionsprogrammen och ca 9500 i yrkesintroduktion. Motsvarande siffrorför /82 var ca 1982/83:100 Bilaga 10 350 12800 resp. ca 16000. Trots detta visade det sigredan hösten 1981 att åtgärderna inte var tillfyllest. slötarbetsmarknadens parter avtal om s.k. ungdomsplatser. Dessa blev ettkomplement till övriga åtgärder förungdom . Enligt gällande avtal får den som är ocharbetar på en ungdomsplats . Enligt avtalet skallungdomsplatserna inte påverka den ordinarie arbetsstyrkan i företaget.Avgränsningen mot de ordinarie anställda görs i lokala avtal. Ungdomar, somerhåller ungdomsplatser skall utföra uppgifter som medhjälpare, assistenteretc. De kan också, enligt avtalet, sysselsättas med sådana uppgifter somnormalt inte skulle utföras. Enligt förordningen(1982:20) om bidrag till ungdomsplatser (omtryckt 1982:456) utgär statsbidragmed . per dag för dem som är anställda på en ungdomsplats och som är . För statliga ungdomsplatser gäller särskilda bidragsbestämmelser. anslogs förbidrag till ungdomsplatser t.o.m.utgången av juni månad 1982 och administrationen sköttes avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS). Allteftersom de lokala avtalen slöts växteverksamheten snabbt i omfång och vid vårterminens slut hade ca6900 ungdomar anvisats ungdomsplatser. kom det attframstå allt tydligare att åtgärder som hör till del kommunala uppföljningsansvaretmåste handhas av en och samma myndighet. beslöt således i juni 1982att ansvaret för ungdomsplalser fr.o.m. skulle föras över tUtskolstyrelsen (prop. 1981/82: 150 bil. 4, AU 1981/82:28, rskr 1981/82: 392). För innevarande budgetårhar anslagit 60milj. för verksamheten med ungdomsplatserna. Mot b-akgrund av det fortsattasvåra läget pä arbetsmarknaden för just ungdomar beslöt regeringen den 21oktober 1982 att med stöd av finansfullmakten tillskjuta ytterligare 90milj.kr. i årframlade regeringen proposition (1982/83:50) om vissa ekonomisk-politiskaåtgärder m. m. Regeringen framhöll i nämnda proposition att dess ambition äratt alla 17-åringar som inte kanberedas utbildning eller arbete skall kunna erbjudas en ungdomsplats.Regeringen förutsatte också att SÖ noga skulle följasysselsättningsutvecklingen för ungdomar och anmäla förregeringen om ytterligare medel skulle krävas under innevarande budgetår föratt täcka behovet av ungdomsplatser (prop. 4 s. 7). Förslagen har godkäntsav (AU 1982/83: 13, rskr 1982/83:107). Regeringen har vidare iproposition (1982/83:55) om upphävande av beslutet om karensdagar, m. m. somframlades för , föreslagit att den nedre åldersgränsen föratt erhålla kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) skall höjas från 16 till . har fattat beslut ienlighet med förslagen (AU 1982/83: 12, rskr 1982/83: 103). Prop.1982/83:100 Bilaga 10 351 2 Ett nytt och enhetligt system för åtgärdernainom det kommunala uppföljningsansvaret 2.1 Vissa allmänna frågor När jag nu övergår tillatt framlägga mina förslag lill ett nytt och enhetligt åtgärdssystem för denkommunala uppföljningsverksamheten vill jag inledningsvis understryka altmålet för samhällets insatser för ungdom måste vara att ge dem enavslutad utbildning. Svårigheterna för ungdomarna utan gymnasieutbildning atlfå arbete gör att särskilda åtgärder behöver vidtas. Målet måste vara alt dessaungdomar, liksom alla andra, får en utbildning som ger en meningsfullsysselsättning. Jag förutsätter att de ungdomar, som efter avslutadgrundskola väljer att söka arbete även i fortsättningen får den hjälp och detstöd de behöver av arbetsmarknadsmyndigheterna. Den nuvarande ordningen med ett flertal ejsamordnade åtgärder har visat sig vara ett ineffektivt sätt att ge ungdomarnadet stöd som de behöver. För atl ge bästa resultat bör insatser av olika slagför varje individ samordnas i mera långsiktiga individuella planer. EnUgl minmening bör för var och en av de ungdomar , som inte genomgår enlängre reguljär utbildning eller har fast arbete, en individuell sammanhållenplan läggas upp som täcker från det att insatser i denna formaktualiseras efter fram till 18-årsdagen. Dessa planer böromprövas minst . Det ligger i sakens natur att de individuellasammanhållna åtgärdsplanerna utarbetas tillsammans med ungdomarna själva. Målet skall vara att såsnart det finns möjlighet slussa över ungdomarna till reguljär utbildning ellerstadigvarande arbete. Jag vill särskilt understryka atl vad jag nu kommer attföreslå inte får utgöra ett alternativ till reguljär gymnasieutbildning ellerlikställas med ett regelrätt arbete utan skall ses som ett stöd på vägen tilldetta mål. Syftet med mina förslag är att den kommunalauppföljningsverksamheten skall ges ett verkligt innehåll sä att var och en somär skall kunna få antingen utbildning eller arbete. Jag vill här ta upp en fråga som enligt minmening är mycket angelägen. Arbetslösheten blandungdomarna drabbar flickorna i särskilt hög grad. F)enna flickornas störreutsatthet för arbetslöshet kan ha sin grund dels i att flickorna i mångaregioner gör från arbetsmarknadssynpunkt felaktiga studie- och yrkesval, dels iflickornas obenägenhet att inrikta sig på för kvinnor otraditionella arbeten. I är enavgörande vändpunkt studievalet till gymnasieskolan samt elevernas beslutsedan de fått reda på resultatet av höstterminsintagningen tillgymnasieskolan. Det är viktigt att man då tar till vara alla möjligheter attstimulera flickorna att söka till utbildningar och arbeten Prop.1982/83:100 Bilaga 10 352 som är nya och mera ovanliga för kvinnor. Detkan därvid behövas särskilda utbildnings- och vägledningsinsatser. SÖ nämner idetta sammanhang gruppvägledningsinsatser och påpekar att gruppsituationer ärett verksamt medel när det gäller atl stödja flickorna i deras studie- ochyrkesval. SÖ föreslår också intensivkurser särskilt avpassade för flickor i hurman hanterar modern teknik. Jag kan tänka mig attsådana kurser, både med nämnda inriktning eller med något annat för flickorovanligt innehåll, med fördel kan anordnas både i samband med denintensifierade syo-verksamheten på våren i årskurs 9 och som ett inslag i deuppföljningsprogram som jag föreslår i det följande. Jag vill även erinra omvad jag anförde vid min anmälan av Vissa gemensamma frågor inom skolväsendet omen samordnad planering av verksamheten i årskurs 9 i och denuppföljande verksamheten efter . De särskilda svårigheterjag här talat om när det gäller flickor, gäller i hög grad ocksåinvandramngdomar och de som har olika slag av handikapp. Även för dessaungdomar bör, enligt min mening, särskilda anordningar göras bl.a. inomkommunernas uppföljningsansvar för ungdom . F. n. understöds medstatliga bidrag flera från varandra fristående åtgärder, nämligenintroduktionsprogram , yrkesintroduktion upp till 40veckor och ungdomsplats under normalt högst 6 månader. Mot bakgmnd av det jag nuhar anfört bör det nuvarande syslemel med bidragsgivning till olika friståendeåtgärder upphöra den . Bidrag bör i stället lämnas till olikaåtgärder i sammanhållna individuella planer. Bidrag till 4 veckorsintroduktionsprogram och yrkesintroduktion beräknas f. n.under anslaget D 18. Bidrag till driften av gymnasieskolor. Innevarandebudgetär har för introduktionsprogram beräknats 24 milj. kr. och föryrkesintroduktion 70 milj. kr. Bidrag för dessa ändamål upphör om godkännerde förslag som jag nu lägger fram. Bidrag tillungdomsplatser har under detta och föregående budgetår anvisats underarbetsmarknadsdepartementets huvudtitel, disponerats av arbetsmarknadsstyrelsenoch utbetalats till SÖ. Det är naturiigare och mera praktiskt att medel församtliga bidrag för åtgärder inom ramen för kommunernas uppföljningsverksamhetanvisas under huvudtitel under ett gemensamt anslag. Bidragen avser verksamhetvars omfattning i hög grad bestäms av utvecklingen på arbetsmarknaden. Det ärenligt min mening viktigt att de medel, som ställs till kommunernas förfogandeför att de skall kunna förverkliga sitt uppföljningsansvar, är lätta attadministrera och framför Prop.1982/83:100 Bilaga 10 353 allt verkligen finns till kommunernasdisposition när de behövs. Det nya anslaget bör därför vara ett förslagsanslag. Mot denna bakgrund är det emellertid ocksånödvändigt att myndigheterna, för att kunna göra snabba och säkra bedömningaroch ställningstaganden, förfogar över en fortlöpande och aktuell redovisningav det anlal ungdomar som omfattas av det kommunala uppföljningsansvarel. Ettsådant informationsunderlag finns f.n.inte. Enligt min mening bör det vara ett villkor för statsbidrag attskolstyrelserna lämnar erforderliga uppgifter. Jag avser att återkomma till regeringen med förslag till ett nyttinformationssystem för en regelbunden och systematisk redovisning frånskolstyrelserna av den aktuella situationen för ungdomar under 18 är. Jag vill i dettasammanhang ocksä anmäla min avsikt att föreslå regeringen att uppdra åt SÖ attinsamla och redovisa erfarenheterna av det nya och enhetliga åtgärdssystem förkommunernas uppföljningsansvar som jag nu lägger fram. 2.2 Individuella sammanhållna planer Alla ungdomar som eftergrundskolan inte genomgår reguljär utbildning eller har fast arbete bör av sinhemkommun erbjudas en individuellt upplagd plan för hela den tid under vilkende omfattas av kommunens uppföljningsansvar, dvs. till dess att de uppnår 18års ålder. Avsikten är attungdomarna skall kunna gå över till reguljär utbildningeller till stadigvarande arbete. Den individuella planen är ett stöd förungdomarna att nå detta mål. En del kan göra denna övergång efter en ganskakort tid. Andra behöver och kanske möjlighet att pröva olikaverksamheter. Man bör fortlöpande undersöka möjligheterna för var och en attövergå till reguljär utbildning eller stadigvarande arbete och minst vartionde vecka pröva om en sådan övergång kan ske. Denna prövning, som också böravse den uppgjorda åtgärdsplanen i sin helhet, bör normalt ske inom ramen förde uppföljningsprogram som jag återkommer till i det följande. Det är såledesuppföljningsprogrammen som håller samman varje enskild individs åtgärdsplan. Som komponenter i enindividuell uppföljningsplan bör företrädesvis kunna ingå uppfötjningsprogram,ungdomsplalser med ulbildningsinstag samt olika former av reguljärautbildningar i gymnasieskolan, såsom LA-kurser (lokalt arbetsmarknadsanknutnaspecialkurser) eller andra specialkurser. Som framgår av mintidigare redovisning finns i 2S skollagen inskriven en skyldighet för kommunenatt vidta åtgärder till stöd för dessa ungdomar. Frågan om vilka åtgärder somskall vidtas är emellertid inte bunden i skollagen. Den bör inte heller ifortsättningen vara det. Jag utgår från att de kommuner som inte använder sigav de preciserade statsunderstödda former jag förordar finner andra likameningsfyllda former för sin uppföljningsverksamhet. 23 1982/83 Isaml. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 354 Jag återkommer i detföljande till åtgärdsplanernas olikainslag och statsbidragen till dessa. Vissa allmänna organisatoriska frågor Som framgått anser jagatt det bör vara hemkommunen -dvs. normalt den kommun i vilken ungdomarna ärkyrkobokförda - som erbjuder uppföljningsätgärderna. Det bör också varahemkommunen som administrerar dessa. 1 enstaka fall kan det emellertid varalämpligare att en annan kommun svarar för en individuell plan. Det kan också ivissa fall vara lämpligt att ungdomar inom ramen för hemkommunens planer fördem får delta i en eller flera verksamheter som en annan kommun svarar för. Förstatsbidrag till en kommun bör det inte spela någon roll humvida ungdomarna ärkyrkobokförda i kommunen eller inte. Kommunen bör själv få avgöra i vad mån denskall vidta uppföljningsåtgärder även för ungdomar som inte hör hemma ikommunen. Frågan om ersättning från hemkommunen för kostnader som inte täcksav statsbidrag får bli beroende av överenskommelse mellan kommunerna. Deutbildningsinsatser som ingår i gymnasieskolan bör emellertid följa reglernaför gymnasieskolan beträffande elevområden och interkommunal ersättning. För de nuvarande uppföljningsåtgärdernaintroduktionsprogram och yrkesintroduktion gäller att de organisatoriskt skallknytas till en eller flera skolenheter med gymnasieskola i kommunen eller, omgymnasieskola saknas, till en skolenhet med vuxenutbildning (komvux).I undantagsfall kan introduktionsprogram knytas till skolenhet med grundskola.Den organisatoriska anknytningen gäller skolledningen. Härtill kommer att enlärare i gymnasieskolan kan räkna in undervisning i introduklionsprogram i sintjänst. När det gäller de nyasammanhållna åtgärdsplanerna måste sådana inslag somhör till gymnasieskolan(LA-kurser och andra specialkurser) eller någon annan utbildningsform höra till resp. utbildningsform. I övrigt börkommunen själv få avgöra om och i vad mån ålgärdsplanerna i fråga om ledningenskall knytas till en skolenhet med gymnasieskola, komvux, grundskola ellerannan organisation i kommunen. Enligt min mening är det praktiskt att genom ensådan anknytning ta till vara redan befintliga administrativa resurser. 2.3 En resurs till uppfötjningsprogramm. Jag framlägger nu minaförslag med avseende på uppföljningsprogrammens innehåll, uppläggning ochorganisation. Jag har redan tidigare nämnt deras sammanhållande funktion för deindividuella åtgärdsplanerna. Uppföljningsprogrammenbör innehålla studie- och yrkesorientering, personlig vägledning i hithörandefrågor samt facklig information och annan arbetslivsorientering. Föruppföljningsprogram för en elev har jag för ett helt läsår beräknat entidsresurs motsvarande sammanlagt sex 1982/83:100 Bilaga 10 355 Denna lidsresurs bör användas flexibelt. Hur denläggs ut under läsåret bör vara avhängigt av de lokala förhållandena och hur deindividuellaåtgärdsplanerna läggs upp. Uppföljningsprogrambör alltså kunna läggas ut på det sätt kommunen finner lämpligast. Jag ger i detföljande några exempel på hur uppföljningsprogram kan läggas upp. Det kan vara naturligt att en första gemensamsamling organiseras i början avhöstterminen efter årskurs 9 i samband med att den individuella planenutarbetas tillsammans med varje elev. För ett sådant uppföljningsprogram behövs exempelvis eller längretid. Det kan å andra sidan för mångaungdomar vara lämpligare att starta uppföljningsprogram redan undersommaren. Jag vill här ocksåhänvisa till vad jag anfört under avsnittet Vissa gemensamma frågor inom skolväsendet och underanslaget Dll. Bidrag till driften av grundskolor m. m. angåendesamordningen mellan den förebyggande syon i och verksamheten inomkommunernas uppföljningsansvar. Återståendetidsresurs läggs ut och varvas med ungdomsplatser,LA-kurser eller annan verksamhet. Det kan vara lämpligt att anordna ettuppföljningsprogram i samband med den allmänna omprövning som enligl mittförslag bör ske minst . För 17-åringarnasdel är det troligen inte lika angeläget med ett sammanhängandeuppföljningsprogram vid höstterminens start. Däremot kan särskilt intensivavägledningsinsalser behöva sättas in när kommunernas uppföljningsansvarnärmar sig sitt slut för en enskild individ. Det får ankomma påkommunen att avgöra vilken personal som skall anlitas för uppföljningsprogrammen. Detkan vara syo-personal eller lärare menockså andra personer med längre erfarenhet från arbetslivet som bedöms varasärskilt lämpliga att arbeta med dessa ungdomar. Om den som är anställd som lärare på statligt reglerad tjänst i någon skolformi kommunen eller vid skolväsendet i kommunen medverkar i dessa program bör denna medverkan kunna inräknas ilärartjänsten. Det ankommer på regeringen att meddela föreskrifter omdetta. I resursen föruppföljningsprogram har jag också beräknat resurser för administration och ledning. Syo-personal, skolledare och andra som medverkar iuppföljningsåtgärderna bör gemensamt svara för att arbetet fär den bredd ochmålinriktning jag avsett. I vissa kommuner kandet vara önskvärt att organisera uppföljningsverksamheten i särskilda s. k. ungdomscentra.I andra kan det vara mera lämpligt attverksamheten inlemmas i gymnasieskolans eller någon annan skolformsorganisation. Jag vill emellertidsärskilt understryka atl resursen för uppföljningsprogram och administration m.m. är avseddatt utnyttjas flexibelt så att den 1982/83:100 Bilaga 10 356 kananpassas till varje kommuns förutsättningar, nägot som jag också framhållittidigare. För uppföljningsprogram ochadministration m.m. beräknar jag 60 milj.kr. som skall utbetalas tillkommunerna. Jag har vid mina beräkningar utgått från det av SÖ framräknade underlaget, 16000 ungdomar, och ettbidrag som motsvarar . per ungdom och dag . Det bör dock ankomma på regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer alt avgöra efter vilka grunder som bidrag skallutgå. 2.4 Ungdomsplatser med utbildningsinslag har,somjag påpekat tidigare, verksamheterna med yrkesintroduktion ochungdomsplatser pågått parallellt. För anvisning av ungdomsplats har enundre åldersgräns på fyllda gällt. Jag föreslår, somjag redan nämnt, att yrkesintroduktionen och den hitlillsvarande formen förungdomsplatser ersätts av en ny form av ungdomsplatser tillvilken en utbildningsresurs skall knytas. Jag beräknar särskilda medelför denna. Den nuvarande lägstaåldersgränsen bör inte längre gälla. För att skolstyrelsen skallanvisa en ungdomsplats bör krävas att denna ingår som ett led i en individuelltupplagd plan. Ungdomsplatsen bör inte få ligga först i denna plan. Eleven börföre tiden på ungdomsplats ha deltagit i åtminstone något uppföljningsprogram. Liksom bör statsbidraglämnas till arbetsgivaren. F. n. lämnas bidrag mednormalt . för som den anvisade har varit närvarande på ungdomsplatsen. Om det finns synnerliga skäl kan dockbidragstiden förlängas. Skolstyrelsenbör även i fortsättningen pröva ärenden om bidrag till arbetsgivaren. Skolstyrelsen börvidare kunna, som ett led i de individuella planerna och efter samråd medparterna, förlänga bidragstiden. Det bör också enligt min mening varamöjligt alt, om så bedöms lämpligt i det enskilda fallet, göra uppehåll frånen ungdomsplats och sedan kunna återkomma till sammaarbetsplats. Jag avser att föreslå erforderiiga ändringar i gällande bestämmelseri enlighet härmed. 1 den centralaöverenskommelse om ungdomsplatser som har slutits mellan Svenska arbetsgivareföreningen.Landsorganisationen i och Privattjänstemannakartellenregleras frågor om anställningens form, anställningstidens längd och ersättning. 1 övrigt gäller, enligtöverenskommelsen, de kollektivavtal som normalt är tillämpliga påarbetsplatsen i fråga. För att enungdomsplats skall kunna inrättas krävs lokal överenskommelse, vari ocksåskall anges vilka avtal som skall tillämpas. Enligt den centrala överenskommelsen skall iförsäkringshänseende samma bestämmelsergälla för ungdomar på ungdomsplatser som för övriga anställda inomavtalsområdet i fråga. Regler enligt lag och avtal om arbetsmiljö skall också äga samma giltighet för dessa ungdomar somför andra anställda på arbetsstället. Prop.1982/83:100 Bilaga 10 357 Enligt förordningen(1982:20) om bidrag till ungdomsplatser som regeringen utfärdade i anslutning till parternas nunämnda centrala överenskommelselämnas bidrag till ungdomsplats endasi under förutsättning att lön och andra anställningsförmåner förungdomsplatsen, t. ex. försäkringsskydd, står i överensstämmelse med deöverenskommelser om ungdomsplatsersom har träffats mellan parterna på arbetsmarknaden. Innan skolstyrelsen anvisar ungdomar lill enungdomsplats måste skolstyrelsen självfallet försäkra sig om attarbetsförhållandena där är tillfredsställande. Kollektivavtalsbundenhet innebär en vissgaranti för tillfredsställande arbetsförhållanden genom det inflytande somdärmed följer för den fackliga organisationen. Jag avser all föreslå regeringenbestämmelser om attskolstyrelsen för att få underlag för sin bedömning alltid skall bereda lokal facklig organisation tillfälle attyttra sig på samma sätt som arbetsmarknadsmyndigheternaenligt gällande regler skall inhämta yttranden på sitt område. I fall där arbetsgivaren inte är kollektivavtalsbundenbör yttrande inhämtas frän närmast berörd arbetstagarorganisation som har avtal inom den aktuella branschen. Jag utgårfrån att arbetstagarorganisationensbedömning av arbetsplatsen skall tillmätas stor betydelse. Överförandet avansvaret för ungdomsplatserna till skolstyrelserna har föranlett bestämmelser omskolstyrelsens tillsyn. Enligt gällande bestämmelser skall skolstyrelsen utövatillsyn över att bidragen används på föreskrivet sätt. Arbetsgivaren skall bereda styrelsen eller den som styrelsenutser tillfälle att granskaverksamheten och därvid lämna de uppgifter som behövs för granskningen. Vid planeringen av verksamheten med ungdomsplatser och i samband med tillsynen skallskolstyrelsen samråda med de lokalaplaneringsråden. En sädan ordning bör gälla även i fortsättningen. 1 likhet med SÖräknar jag med ett behov av ungdomsplatser för 16000 ungdomar under 18år för /84. För bidrag till arbetsgivarna för 16000 ungdomsplatser beräknar jag således ett medelsbehov av 158,4 milj. kr. för budgetåret1983/84. För statliga ungdomsplatser gäller därvid särskildabestämmelser. Ungdomsplatser börför /84 få anordnas inom den angivna ramen för ungdomsplatser(16000x6mån.). Jag räknar med att detta skall täcka hela behovet av ungdomsplatser under1983/84. Regeringen bör dock ha rätt att besluta om platser utöver denna ram iden mån arbetsmarknadsskäl så påkallar. Det bör vara regeringens ambitionatt all ungdom under 18 årsom inte kan beredas utbildning eller arbete härmed skall kunna erbjudasungdomsplats. Till enungdomsplats bör normalt knytas utbildningsinslag som kommunen svarar för.Jag föreslår att ett särskilt bidrag, knutet till bidraget tillungdomsplatser, skall utgå för detta ändamål. Målet för dessa utbildningsinslag är inte att ge enyrkesutbildning eller 1982/83:100 Bilaga 10 358 någon annan färdigutbildning. Sådanautbildningar anordnas inom det reguljära utbildningsväsendet. Utbildningsinslagenunder ungdomsplatstiden är i stället avsedda att ge ungdomarna stöd och hjälpför att kunna gå vidare till reguljär utbildning eller till stadigvarandearbete. Utbildningsinslagen kan bestå i färdighetsträning, komplettering avbaskunskaper av allmän art eller i ett yrkesämne eller arbetslivs- ochsamhällsorientering. Jag förutsätter att arbetsgivaren svarar för introduktionpå arbetsplatsen, varvid även tid för facklig information ges. Utbildningsinslagen börför den enskilde eleven kunna variera i omfattning mellan någon och någratimmar . Normall bör flera elever kunna undervisas . Det får ankomma påkommunen att avgöra vilken personal som skall anlitas för utbildningsinslagen. Utbildningsinslagen kanäga rum i okonventionella former.