prop · G60385 · 1982-12-31 00:00:00 — Därvid får bl.a. uppmärksammasden intagnes eventuella missbmk av alkohol eUer narkotika liksom om hanvanligtvis umgås i kretsar där erfarenhetsmässigt risken för återfall ibrotlslighet är slor. Om den intagne själv önskar ha en övervakare, börnaturligtvis della beaktas vid prövningen. Iallmänhet är del också naturligt att längden av fängelsestraffet beaktas närman överväger om den dömde skall ställas under övervakning eller inte. Anledning att underlåta ettförordnande om övervakning synes i linje medvad har anfört vid remissbehandlingen som regel finnasvid villkorlig frigivning från fängelse eller kortare lid. Bedömningenav om den frigivne skall ställas under övervakning eller inte ankommer påskyddskonsulenten. Meddelar denne förordnande om övervakning, skallövervakningen pågå tills etl år av prövotiden har förflutit, räknat frånprövotidens början. gäller även när förordnande om övervakning inlemeddelas i samband med frigivningen ulan först någon tid därefter. Efterettårstidens utgång upphör övervakningen i princip automatiskt, men tiden kanförlängas genom beslul enligl 18 §. Av 37 kap. 7 § framgår atl ävenövervakningsnämnden kan besluta atl den som har blivit villkorligt frigivenskall ställas under övervakning. Idenna paragraf, som behandlas i avsnitt 2.3.4.2 i den allmänna motiveringen,anges f.n. atl övervakningen "handhaves" av övervakningsnämnd. Härianses ligga alt övervakningsnämnderna - vid sidan av sin befogenhet atl ingripamed olika åtgärder mot frivårdsklienlelel - har en allmän uppgift all ledafrivärden. I denna ledningsfunktion ligger elt ansvar 1982/83:85 127 för att övervakningen sker på ett ändamålsenligt sättliksom en befogenhet atl ge skyddskonsulenterna anvisningar och direktiv förfrivårdsarbetet. Förslagelinnebär att övervakningen - liksom kriminalvården i frihet i övrigt - ställsdirekt under skyddskonsulentens ledningsansvar. Övervakningsnämndernasledningsfunktion avses sålunda upphöra. Den ledning av frivårdsarbetet på nivånöver skyddskonsulenten som givetvis behövs även i fortsättningen ankommer påkriminalvårdsverket, närmast genom regioncheferna. I paragrafen anges vidareall skyddskonsulenten förordnar övervakare. Enligl andra meningen kan skyddskonsulenlen förordna eneller flera personer att biträda vid övervakningen. Ett sådant förordnande kanvara motiverat exempelvis med hänsyn till klientens bostads- eller arbetsförhållanden.Det kan också bli aktuellt beträffande särskill krävande klienter. All fler änetl biträde förordnas bör dock givelvis höra till undantagen. Syslemel med övervakarbilräde öppnar möjlighel lillalternativa tillsynsformer, som innebär ett visst bistånd med tiUsyn av dendömde utan övertagande av hela det ansvar som etl övervakningsuppdrag innebär.Därigenom ökas möjligheterna att få varje övervakning individuellt utformadefter den dömdes särskilda situation. Det torde vara förhållandevis ovanligt altskyddskonsulenlen själv är övervakare. Med hänsyn härtill har paragrafenändrats redaktionellt. 26 kap. 13 § Den aUmänna motiveringen lill denna bestämmelse återfinnsi avsnin 2.3.4.7 och 2.3.5. I första meningen har gjorts en redaktionelländring med hänsyn lill atl den nuvarande presumtionen för atl den som ärvillkorligt frigiven skall stå under övervakning har tagits bort. Vidare har imeningen tillagts att den frigivne skall, om han står under övervakning, hållaövervakaren underrättad inle bara om sin bostad och arbetsanställning utanockså om andra förhållanden av betydelse för övervakningen. Med hänsyn lill delförstärkta inflytandet över övervakningen från skyddskonsulenten ochvederbörande handläggare på skyddskonsulentexpedilionen som förutsätts harangetts atl klienten i den mån det har beslämts dessutom kan åläggasupplysningsplikt gentemot konsulenten eller annan person. 26 kap. 14 § Bakgrunden tiU del nya andra stycket behandlas i avsnitt2.3.1. Första meningen avses reglera frivårdens arbetsuppgifter ochansvarsområde. För den som står under övervakning skall skyddskonsulenlen genomtillsyn av den dömde och genom förmedling av slöd och hjälp verka för att haninle återfaller i brolt och för all hans anpassning i samhället även i övrigtfrämjas. Tillsynen omfattar inte bara själva övervakningen av klienten utanockså de formella åtgärder som slår till frivårdens förfogande för all fåklienten all följa de regler som gäller för honom. I enlighet med den Prop.1982/83:85 128 s. k. normaliseringsprincipen skall kriminalvårdensklienter få del av samma serviceutbud som är avsett för andra medborgare, ochfrivårdens uppgift blir då alt förmedla del slöd och den hjälp som den dömdehar rätt lill. Det yttersta ansvaret för klientens sociala situation vilaralltså inte på fri vården. Den service som fri vården skall förmedla tillklienten är den som kan erhållas från samhället och frän klientens omgivning.Dessutom skall naturligtvis frivården i all möjlig mån bistå klienten medpersonliga insatser. Syftet med alla frivårdens åtgärder skall vara allmotverka alt klienten återfaller i brott och verka för hans rehabilitering. I andra meningen av stycket anges att skyddskonsulentenskall fortlöpande hålla sig underrättad om den dömdes livsföring och om hansförhållanden i övrigt. Enligt fängelsestraffkommiiténs förslag skulle dettagälla även för det fall atl den dömde inte slår under övervakning. All ställaupp ett generellt krav av della slag i lagen får dock anses vara orealistiskt.Någon regel av denna innebörd har alltså inte tagils upp idepartements-förslaget. Skyddskonsulenten har givelvis ändå ell visst ansvaräven för de frivårdsklienler som inte står under övervakning, så längeprövoliden varar. Delta kan aktualiseras exempelvis för del fallet att ensärskild föreskrift står kvar fastän övervakningen har upphört. I syfte alt skyddskonsulentens arbete med och kontroll avde frigivna skall underlättas har i ell nytt tredje stycke föreskrivits enskyldighet för den frigivne atl på kallelse inställa sig hos konsulenten. Dennaskyldighet gäller även för fall då den dömde inte står under övervakning. 26 kap. 15 § Den allmänna motiveringen lill denna bestämmelse återfinnsi avsnitten 2.3.4.8 och 2.3.5. I första stycket har möjligheten enligl punkt 2 altmeddela föreskrifter angående utbildning eller arbetsanställning kompletteratspå det sättet atl en föreskrift av aktuellt slag ocksä skall kunna meddelas ifråga om annan förvärvsverksamhet än arbetsanställning. Kompletteringen taralltså sikte på egna företagare och andra som inte läcks av begreppet"arbetsanställning". Till ett nytt tredje stycke har överförts den Ln. endasi på skyddstillsynsdömda tillämpliga bestämmelsen om konlaklföreskrifti nuvarande 28 kap. 6 a§. Denna bestämmelse är, till skillnad från vad somgäller om övriga särskilda föreskrifter, tillämplig endasi på den som slårunder övervakning. Del tillägget har gjorts all föreskriften kan innebärakontaklskyldighet även med skyddskonsulenten, inte som endast övervakaren.Beträffande skyldigheten all lämna underrättelse om utevaro från arbetsplatseller liknande har den nuvarande bestämmelsen modifierats så till vida attskyldigheten inte behöver fullgöras "". För vissa situationerkan del nämligen som fängelsestraffkommiltén har uttalat sägas all detnuvarande kravet är väl högt ställt. 1982/83:85 129 26 kap. 16 § Särskilda föreskrifter skall som i princip meddelas avövervakningsnämnden. I den nya lydelsen av paragrafen har emellertid angettsatt skyddskonsulenten fär meddela en föreskrift av aktuellt slag för tidenintill dess nämnden har beslutat i frågan. Vidare får kriminalvårdsnämndenmeddela en sådan föreskrift i beslut om villkorlig frigivning. 26 kap. 18 § Vid misskötsamhel från den dömdes sida som inte år av såallvarligt slag alt 19 § är tillämplig har övervakningsnämnden enligtförevarande paragraf f n. möjlighet alt meddela särskild föreskrift ellervarning samt att förordna om övervakning. De ändringar som här föreslås skallses mot bakgrund av att den föreslagna lydelsen av 11 § innebär atlövervakningen i princip skaU upphöra . Förevarande paragraf geremellertid nämnden möjlighel dels besluta att övervakningen skall pågå , dels - om den frigivne inte står under övervakning - besluta omsådan för viss lid. Den nya övervakningsliden skall anges i beslutet. I bådafallen gäUer givetvis att övervakningen skall upphöra senast vid prövotidensutgång. För det fall atl nämnden förehar etl ärende innan ell är av prövotidenhar förflutit och den frigivne inte har ställts under övervakning genomskyddskonsulenlens försorg kan nämnden redan med slöd av 37 kap. 7 § förordnaom övervakning till eltårsfrislens utgång. Detta gäller ocksä för fall dåmisskötsamhel inte föreligger. 26 kap. 19 § Den allmänna motiveringen lill denna bestämmelse återfinnsi avsnitt 2.3.5. . . Enligt den nya lydelsen av paragrafen har möjlighet tillförverkande av villkorligt medgiven frihet på grund av misskötsamhel ulansamband med ny brottslighet maximerats till atl avse en månad. Högsl en månadav den villkorligt medgivna friheten får alltså förverkas vid vatjebeslutstillfälle. Vid upprepade fall av misskötsamhel kan varje gång upp till enmånad förverkas. 26 kap. 22 § F. n. kan enligt denna paragraf, som behandlas i avsnitt2.3.4.9 och 2.3.5 i den allmänna motiveringen, omhändertagande beslutas avövervakningsnämnd, när del uppkommer fråga om att förklara villkorligtmedgiven frihet förverkad eller att vidta åtgärd som avses i 18§. Uppenbart äratt tillfäUigt omhändertagande i mänga fall kan vara den lämpligaste åtgärdenäven i situationer när den dömde till följd av alkohol- eller narkolikamiss-bmkhar råkat in i en situation som han inte själv har förmåga att klara upp.Syftet med omhändertagandel bör då vara alt bereda den dömde läkarvård,nykterhetsvård eller annan vård som han behöver. Omhänderta-9 Riksdagen1982/83. 1982/83:85 130 gandebör också kunna ske, om den dömde har undandragit sigövervakning och befinner sig på okänd ort. I ett sådant fall bör syflel medomhändertagandet vara att möjliggöra en utredning om den dömdes aktuellaförhållanden. I praktiken tillämpas omhändertagandeinstitutel inte sällan pådetta sätt redan f n., ofta med goda resultat. Fömtsättningarna föromhändertagande har därför utvidgats i enlighet med vad som har sagts.Avsikten är emellertid fortfarande all omhändertagandet skall fylla en funktioni behandlingsarbetet. Till skillnad från vad som har föreslagits avfrivårdskommittén är det alltså inte meningen att omhändertagandet skallanvändas som en rent repressiv åtgärd vid misskötsamhel. I en andra mening iförsta stycket har tagits in en uttrycklig erinran om atl ett förordnande omomhändertagande skall omprövas så ofta anledning till del föreligger. Iparagrafen anges att om villkorligt medgiven frihet förklaras förverkad vad somförverkas skall anses som elt nytt straff med avseende på frågan om nyvillkorlig frigivning. Skulle en förverkad straffåterstod uppgå lill två åreller mer, prövas sålunda frågan om ny vUlkorlig frigivning av kriminalvårdsnämnden. Det kan undanlagsvisinträffa alt villkorUgt medgiven frihet förklaras helt eller delvis förverkadav domstol utan alt nytt fängelsestraff ådöms. Om den som ärvillkorligt frigiven begår elt nytt brolt som inle är avalltför allvarlig art, kan del t.ex. vara lämpligt atl domstolentillämpar 34 kap. 1 § I BrB och förordnar att tidigare ådömt fängelsestraffskall avse även det nya brottet saml förklarar den villkorligt.medgivnafriheten helt eller delvis förverkad, således utan alt döma lill nytt straff. Iett sådant fall får f. n. enligl förevarande paragrafs andra mening nyvillkorlig frigivning äga rum utan någon bestämd lidsgräns. Teoretiskt skullesålunda frigivning kunna ske , om de allmänna förutsättningarnahärför föreligger. Enligl uttalande i prop. 1978/ 79:212 (s. 73) är detemellertid givet att övervakningsnämnden i fall av denna typ också haranledning atl beakta syftet med förverkandeförkla-ringen, någol somnaturligtvis ofta kan leda lill den bedömningen all frigivningen inte skäligenbör få ske förrän efter viss lid. har förklarat villkorligt medgiven frihet förverkad pågmnd av misskötsamhel, får också ny viUkorlig frigivning ske utan någon bestämdtidsgräns. Dennu berörda regleringen har stundom vållat viss osäkerhet i praxis. Enligl vadsom har anförts under 6 § är avsiklen atl i fortsättningen villkorligfrigivning från kortvariga fängelsestraff i princip skall ske utan någonindividuell prövning. Med hänsyn härtill och lill att möjligheten att förverkapä grund av misskötsamhel enligl förslaget maximeras till en månad synes detmest följdriktigt att undantaget i andra meningen av förevarande Prop.1982/83:85 131 De vanliga reglerna om villkorligfrigivning blir då fullt ut tillämpliga äveri i fall då endast en förverkadstraffåterstod avtjänas. Detta innebär bl.a. att förverkande på upp till tvåmånader i sin helhet skall avtjänas och atl vid längre förverkanden frigivningi princip skall ske sedan halva strafftiden har avtjänats. 27 kap. I § I överensstämmelse med vad som har anförts i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.3.3) har paragrafens avfattning jämkats någol medsyfte till en början att den inte skall ge underlag för orealistiskaförväntningar på kriminalvårdens effekter. Det nuvarande rekvisilel alt detskall finnas grundad anledning anta "all övervakning eller annan meraingripande åtgärd ej erfordras" för atl avhålla den tilltalade från vidarebrotlslighet har sålunda tagits bort. I stället föreskrivs som en fömtsättningför att villkorlig dom skall kunna meddelas all det inte med hänsyn till dentilltalades personliga förhållanden finns gmndad anledning anta att han kommeratt göra sig skyldig till fortsatt brottslighet. Härigenom har också detnuvarande kravet på god prognos mildrats någol. Avsikten härmed är alt villkorligdom skall kunna få ett ökat utrymme, i synnerhet vidlillfal-lighetsbrottslighet. Ändringarna i andra stycket är redaktionella. 27 kap. 2 § Ändringen innebär i sak atl maximiantalel dagsböter förfall då böter kombineras med villkorlig dom höjs från 120 lill 180. 28 kap. I § Beskrivningen i denna paragraf av förutsättningarna föratl döma lill skyddstillsyn har jämkats. Ändringarna behandlas i avsnitt2.3.4.1 i den allmänna motiveringen. Syftet är på samma sätt som gäller för denändring som har föreslagits under 27 kap. 1 § alt lagen inte skall ge underlagför orealistiska förväntningar på kriminalvården. Men ändringen innebär ocksåatl del klarare markeras alt enbart ett behov hos lagöverträdaren av t.ex. mereller mindre tillfällig socialhjälp inte är tillräckligt för alt döma honomtill skyddstillsyn. Sädana behov skall tillgodoses av andra samhällsorgan änkriminalvården. För skyddstillsyn bör krävas att det finns elt klart sambandmellan lagöverträdarens behov av övervakning och risken för återfall. Denändrade avfattningen gör del också klart alt frivårdens insatser skall varahuvudsakligen inriktade just på att motverka risken för återfall. 28 kap. 2 § Ändringen innebär i sak all maximiantalel dagsböter förfall då skyddstillsyn kombineras med böter höjs från 120 tUl 180. Prop.1982/83:85 132 28 kap. 3 § Innehållet i denna och de två följande paragrafernabehandlas i avsnitt 2.3.4.10 i den allmänna motiveringen. I del nyaandra stycket föreskrivs atl domstolen får förordna atl fängelse som har ådömtsjämte skyddstillsyn skall verkställas ulan hinder av atl domen inte har vunnitlaga kraft. Stycket lar främst sikte på fall då ett uppskov medverkställigheten av fängelsestraffet kan antas få negativ effekt förbehandlingsarbetet inom ramen för skyddstillsynen. Självfallet bör styckettillämpas med särskild försiktighet, om den tilltalade har bestritt vad somhar lagts honom till last i åtalet eller det av annan grund finns anledninganla all han kan komma atl överklaga domen. Skulle talan ändå föras mot en domi vilken förordnande av angivet slag har meddelats, följer av 19 § förstastycket lagen (1946:804) om införande av nya att dentilltalade, om han är intagen i kriminalvårdsanstall, skall anses som häktad.Denna bestämmelse, jämförd med 51 kap. 8§ RB, innebär också att högre rätt fårmöjlighet att meddela inhibition av ell förordnande om omedelbarverkställighet. 28 kap. 4 § Enligt vad som föreslås i 5 § skall en dom på skyddstUlsyni regel böija verkställas . Rätten får dock förordna altövervakningen skall anslå till dess domen har vunnit laga kraft mot den dömde.I fråga om utgångspunkten för beräkning av prövotiden bör med hänsyn härtilllämpligen gälla att prövotiden skall räknas från den dag då påföljden börjarverkställas. Vad som har sagts nu gäller även i det fallet att den tilltaladesamtidigt har dömts till fängelse och della oavsett om fängelsepåföljdenverkställs eller ej. Avsikten är givetvis all skyddskonsulenten ochövervakaren liksom f.n. skall arbeia med ärendet även under tid då den dömdeundergår etl kortvarigt fängelsestraff av detta slag. 28 kap. 5 § Den allmänna motiveringen till denna paragraf återfinns iavsnitt 2.3.4.4 och 2.3.4.10. Som har angetts innebär den nya huvudregeln i förstastycket av denna paragraf att övervakningen på grund av en dom på skyddstillsynskall börja redan den dag då domen meddelades. Domstolen får dock förordna atlövervakningen skall anslå till dess domen har vunnit laga kraft mot den dömde.Vid övervägande om etl sådant föroi:dnande skall meddelas får, förutombehandlingsaspekler, beaktas sådana omständigheter som i vad mån den tilltaladehar bestritt åtalet eller del annars finns anledning anla all han kan komma altöverklaga domen. All däremot åklagaren kan antas komma alt föra talan mot domentorde inte utgöra skäl för all skjuta upp verkställigheten. Prop.1982/83:85 133 Itredje meningen av första stycket har angetts att, om talan förs mot domen,högre rätt får förordna att vidare verkställighet inle får äga mm. Att tillskillnad från vad som har föreslagits i 28 kap. 3 § en uttrycklig regel häromär nödvändig sammanhänger med att den omedelbara verkställigheten avövervakningen kommer till slånd direkt till följd av lag och inle genom domstolsförordnande. bestämmelser om inhibition blir då intetillämpliga. Om verkställighet av en tingsrättsdom på skyddstillsyn pågår ochhovrätten efter fullföljd dömer till annan påföljd eller frikänner dentiUtalade, bör hovrätten - om det inte redan har skett inhiberaverkställigheten och förordna att inhibitionsbeslutet skall gälla till desshovrättens dom har vunnit laga kraft. Självfalletbör ett inhibitionsbeslul sändas till den skyddskonsulent som ansvarar förövervakningen. Bestämmelser om detta avses bli meddelade somverkställighetsföreskrifter. TUlskillnad frän frivårdskommittén har jag ej funnit skäl all föreslå en regelenligt vilken den som har dömts lill skyddstillsyn och som fullföljer talan motdomen skall betraktas som häktad i målet. Klart är emellertid att mål därinhibition kan bli aktueU bör handläggas med skyndsamhet. Andra stycket innebär attden nuvarande regeln om att övervakningen normalt skall upphöra när tvä år avprövotiden har förflutit ersätts av en bestämmelse enligt vilken övervakningeni princip alltid skall pågå utan möjlighet till förkortning och utanannan möjlighel till förlängning än den som följer av 7 och 9 §§. Somhar uttalats i den aUmänna motiveringen är del naturligtvis mycket väsentligt attövervakningen kommer i gäng så fort som möjligl under den frånäterfallssynpunkl mest riskabla tiden och all den generella förkortningen avövervakningsliden utnyttjas genom all resurserna inriktas på en effektivare ochintensivare insats . Detkan tänkas förekomma all högre rätt enligt första stycket tredje meningenmeddelar inhibitionsbeslul och sedan ändå dömer den tilltalade lillskyddstillsyn. I dessa sannolikt rätt sällsynta - fall bör den lid undervilken verkstäUighet inle ägt rum ej räknas in i vare sig prövoliden ellerövervakningstiden. En regel om della ges i tredje stycket, som också blirtillämpligt i vissa andra situationer, t.ex. den atl hovrätten efter all hainhiberal verkställigheten av en pågående skyddstiUsyn frikänner den tilltaladeoch denne sedan döms till skyddstillsyn av högsta domstolen. Avsikten är atlinhibitionsbeslul skall antecknas i kriminalregislret (se avsnitt 4.5), vUkelger möjlighel alt vid ny lagföring räkna fram prövoliden. Förslagetinnebär i förhållande lill gällande räll den förändringen atl huvudregeln blirall domstolen, om den dömer till skyddstillsyn, skall förordna övervakare redani domen. Detta skall ses mol bakgmnd av angelägenheten av att övervakningenkommer i gång . 1982/83:85 134 Domstolen bör som regel inte underlåta att meddela ettsådant förordiiande annat än i fall då verkställigheten av övervakningenuppskjuts. Del förutsätts därför att personundersökningen alltid innehållerett förslag till övervakare. Om annan lösning inte är möjlig, fär denhandläggare som på skyddskonsulentexpeditionen ansvarar för ärendet föreslås. De bestämmelser om befogenhet för övervakningsnämnden atlmeddela särskild föreskrift om vad som skall gälla för övervakningen som f. n.finns i6a§ har flyttats till 26 kap. 15 § tredje stycket. Avsikten är attföreskrifter av detta slag inte heller i fortsättningen skall kunna meddelasredan i domen. Med hänsyn härtill har en redaktionell ändring gjorts i tredje meningen. 28 kap. 7 § Beträffande den ändring som föresläs i denna paragraf fårjag hänvisa lill vad som har anförts vid 26 kap. 18 §. 28 kap. 11 § Ändringama motsvarar dem som har gjorts i 26kap. 1§ Bölesmaximum i andra stycket har höjts från 120till 180 dagsböter. Ändringama är föranledda av att bölesmaximum vidkombinationsdomar har höjts. Andrastycket av 34 kap. 6§, som inte har ändrats, innebär bl. a. all en domstol, somenligt 34 kap. 1 § 1 förordnar att en tidigare ådömd skyddstillsyn skall avsenya brott, har möjlighet att besluta alt den dömde skall stå under övervakningunder utöver den ettårsperiod som är den normala liksom atl, omövervakningen redan har upphört, förordna om sådan . Det torde ofta beroende på tidpunkten för lagföringen - vara befogat att ett sådantförordnande meddelas. Domstolen måste då ange hur länge övervakningen skallpågå. Av praktiska skäl kan del inle sällan vara lämpligt att föreskriva attövervakningen skall pågå till prövotidens slut. 37 kap. 1 § Första stycket Som har angetts i den allmänna motiveringen (avsnitt2.4.3) är avsikten att i samband med en omorganisation av övervakningsnämndernaövergå lill en ordning enligt vilken nämnderna får större verksamhetsområden änf n. och antalet nämnder till följd härav minskas. Del bör som ankomma påregeringen att bestämma om landets indelning i verksamhetsområden förövervakningsnämnderna. Någon särskild indelningsgrund synes 1982/83:85 135 intebehöva tas in i lagen. Självfallet är avsikten att den administrativa indelningsom i övrigt gäller för rättsväsendel skall beaktas. Någon särskild nämnd förhandläggning av ärenden rörande personer som har dömts till fängelse finns f.n. inle och det synes knappast heller finnas någol behov härav. Bestämmelsenhärom har därför utgått. Ändringeninnebär att det nuvarande systemet med särskild ersättare för ordföranden bytsut mot en ordning enligt vilken vice ordförande utses som ledamot i nämnden.Del har den fördelen atl vice ordföranden kan delta i nämndens arbete inte baradä ordföranden har förhinder. Därmed skapas bättre förutsättningar förkontinuitet i verksamheten. Den aktueUa ändringen i paragrafen har föreslagitsav övervakningsnämndulredningen i belänkandet Kriminalvårdens nämnder. 2 § Första stycket Istycket har gjorts de ändringar som betingas av övergången till etl syslem medvice ordförande i övervakningsnämnderna. Vidare har angetts att i de falltillfällig ersättare för ordföranden skall utses, det ankommer påkriminalvårdsstyrelsen alt förordna ersättare. Förslagel bygger även i dennadel på vad som har förordats i det förut nämnda betänkandet Kriminalvårdensnämnder och är förestavat av praktiska skäl. Somhar angetts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.3) är avsikten all deledamöter i nämnden som inte är lagfarna skall utses genom val.