prop · G60322 · 1982-12-31 00:00:00 — Kommittén föreslår att en sådanökad samverkan mellan kommunerna skall ske i frivillig form vad gäller såvälprimärsamverkan - t. ex. planläggning, förebyggande brandförsvar, inköp ochadministration - som sekundärsomverkan. Försäkringsbranschens erfarenheter -bl. a. från ett flertal storbränder - tyder på samordningsproblem ochbegränsade resurser. Detta illustrerar behovet och värdet av en samordnadräddningstjänst med uttalat ansvar att samverka inom större regioner. Mot bakgmndhärav stöder Riksförbundet kommitténs förslag avseende sådan samverkan liksomdess förslag vad gäller användning av olika slag av statliga och andra resursersom är avsedda för andra ändamål än den allmänna räddningstjänsten. framhåller alt den utökade samverkan som kan vara önskvärd ifredslid utvecklas successivt under aktiv medverkan av kommunförbundetslänsavdelningar och landstingen i samråd med SOSAB och andra organ som berörsav räddningstjänsten. Enligt SOSAB:s mening medför därför inrättandet avregioner inga påtagliga fördelar ur fredssynpunkt, utan kan i ställetkomplicera planeringen genomMuförandet av ytterligare en organisationsform.Enda skälet för regionindelning synes därför vara anpassning till tänktacivilförsvarsregioner. Planläggningen för räddningstjänsten i krig borde dockgå att lösa utan att några stora ingrepp görs i en fungerandefredsorganisation. 4Organisationen på regional och central nivå Räddningstjänstkommitténanser att länsstyrelsernas samordningsuppgifter inom räddningstjänsten kommeratt förändras till följd av det utökade regionala samarbetet mellan kommunernamen att ett regionaU statiigt organ fortfarande kommer att behövas för bl. a.samordning av den allmänna räddningstjänsten med de olika formerna av särskildräddningstjänst. 1982/83:22 80 centralanivån bör enligt kommitténs mening en ny myndighet bildas för handläggning avfrågor om civilförsvar och fredsräddningstjänst. Remissinstansernaär positiva till räddningstjänstkommitténs förslag i organisationsfrågorna. Vadgäller den regionala nivån förutsätter remissinstanserna att länsstyrelsenäven skall spela en samordnande roll. De flesta remissinstanser ärockså positiva till en samordning av myndigheterna på central nivå och serdetta som en rationeU åtgärd. Rikspolisstyrelsenanser att det också i den framtida räddningstjänstorganisationen torde finnasbehov av ett statligt regionalt ledningsorgan för samordning på länsnivå. Detär naturligt att länsstyrelserna behåller lednings- och samordningsrollen.Länsstyrelserna måste för dessa uppgifter få tillgång till personal som harerfarenhet av räddningstjänst. - tillstyrker förslaget attbilda en ny central myndighet - ett räddningstjänstverk - genom att sammanförastatens brandnämnd och . Styrelsen delar kommitténsuppfattning att en integration av civilförsvaret och räddningstjänsten i fredär ett av de bärande inslagen för att uppnå en effektivare räddningstjänst. Ensamordning lokalt och regionalt av räddningstjänsten i såväl fred som ofrednödvändiggör självfallet också en samordning på central nivå.Rikspolisstyrelsen tillstyrker förslaget om tillkallande av enorganisationskommitté för att närmare utreda bl. a. uppgifter, medel ochorganisation för det nya räddningstjänstverket. -Den av kommittén föreslagnasamordnings- och informationscentralen för räddningstjänsten (uppgiftsförråd)har utan tvekan ett stort behov att fylla, särskilt vad avser information om farUgaämnen. Det som anförs om en central samordning på riksnivå för olika typer avräddningstjänstinsatser av större omfattning, bl. a. fjällräddning, sjöräddningetc. är intressant men behöver utredas närmare innan det är möjligt att taställning till behovet av en sådan samordning. Samma gäller ocksä beträffandedet som sägs om samordningscenlralens eventuella operativa ansvar vad avserinledningsskedet vid flygräddning och sjöräddning. Överbefälhavarenbiträder kommitténs förslag om tillkomsten av en ny räddningstjänstmyndighet påcentral nivå. Detta bör underlätta samarbetet mellan militära och civilamyndigheter på oUka nivåer. Civilförsvarsstyrelsenställer sig positiv till kommitténs förslag om inrättande av en ny centralmyndighet med ansvar för såväl den fredstida som den krigstidaräddningstjänsten liksom för civilförsvarsverksamheten i övrigt. Styrelsenanser i likhet med kommittén att en sammanslagning av civilförsvarsstyrelsenoch statens brandnämnd har alla förutsättningar att främja effektiviteten för denframtida räddningstjänsten och civilförsvarsverksam-heten. Beträffande den nyamyndighetens verksamhetsinriktning vill styrelsen fästa uppmärksamhet på altcivilförsvarsstyrelsens ansvarsområde inte enbart omfattar krigsräddningsljänstenutan också ett annat mycket betydelsefullt och resurskrävandeverksamhetsområde nämligen skyddet för befolkningen. Vidare vilarcivilförsvarets förmåga att verka på samverkan Skr.1982/83:22 81 mellanolika totalförsvarsgrenar såväl i fred som i krig. Samverkan inomtotalförsvaret sker mellan olika myndigheter och organ på olika nivåer.Samverkan sker också med den fredstida räddningstjänsten bl. a. i syfte att bättreta tiUvara samhällets samlade resurser både under fred och krig. Dessa samverkansformer- civilförsvarets samverkan med totalförsvaret och civilförsvarets samverkanmed fredsräddningstjänsten - går mycket väl att förena i ett nytt verk. Genomden översikt som uppnås kan det vara en fördel att bredda möjligheterna attutnyttja samhällets totala resurser för omfattande nödlägen såväl i fred som ikrig. Det nya verkets verksamhetsområde kommer att omfatta åtgärder för såvälfreds- och krigsräddningstjänst som för övriga åtgärder för befolkningensskydd. kan mot denna bakgrund inte dela kommitténsuppfattning att.... "Med hänsyn till de stora fordringar som ifortsättningen skall ställas på en utveckling av fredsräddningstjänsten anserräddningstjänstkommittén det naturUgt att denna del av verksamheten kommer attsätta sin prägel på organisationen". anser vidareatt den nya myndighetens huvuduppgifter bör vara att utveckla metoder förverksamheten, utvärdera erfarenheter och ge information och rådgivning tillräddningstjänstorganen. Verket skall också samordna den allmännaräddningstjänsten med de särskilda räddningstjänstformerna. Styrelsen delarkommitténs uppfattning om att dessa uppgifter bör utgöra tyngdpunkten i det nyaverkets ansvarsområden för fredsräddningstjänsten. För krigsräddningstjänsten tillkommerdock viktiga uppgifter som utbildning och övning av krigsrädd-ningstjänstpersonal,anskaffning av materiel, förrådshållning och underhåll av materiel etc.Räddningstjänstkommittén föreslår att en organisationskommitté snarasttillkallas för att utreda uppgifter, medel och organisation för det nyacentrala verket och att utarbeta en plan för genomförandet av dess nyaorganisation. anser liksom räddningstjänstkommittén atten snar lösning är önskvärd. Sjöfartsverketser förslaget om en ny central myndighet med samlade resurser som en positivåtgärd. För sjöräddningstjänstens del skulle det kunna innebära möjlighetertill central överenskommelse om utnyttjande av resurser från respektiveräddningstjänst och ömsesidiga åtgärder i olyckor där flera huvudmän berörs. -Idén om en central samordnings- och informationscentral är god och bör enhgtsjöfartsverkets mening prövas. Vid stora resurskrävande olyckor där fleraräddningstjänstorgan samverkar kan ett uppgiftsförråd vara av stort värde.Ansvaret för upprättandet och skötseln av detta bör självklart läggas på detföreslagna räddningstjänstverket. Luftfartsverketframhåller att kommittén anser att det på en central nivå bör ligga ett ansvarför framför allt utbildning och det forsknings- och utvecklingsarbete som berörräddningstjänsten. Vidare bör centralt utvecklas sådana organisationsformeratt samhällets samlade resurser på étt bättre sätt kan användas iräddningstjänsten. ser detta närmast som en fråga omambitionsnivå där effektema måste vägas mot kostnadema. 6Riksdagen 1982/83. 1982/83:22 82 Vidarebör erfarenheterna från.större olyckor vara sådana att en höjd ambitionsnivå ärmotiverad. kan inte finna att sådana skäl i tillräckUg grad ärredovisade i betänkandet. Av betänkandet framgår att den centrala nivån kanskapas genom att sammanföra statens brandnämnd och ny myndighet. Kommittén föreslår att en organisationskommitté tillkallas föratt närmare utreda uppgifter, medel och organisation för det nya centralaräddningstjänstverket samt att utarbeta en plan för genomförandet av den nyaorganisationen. Av belänkandet framgår att ett sammanförande av statensbrandnämnd med är motiverat också av andra skäl vilketframhållits av den s. k. CK-gruppen. Om en organisationskommitté tillsätts föratt närmare utreda de angivna frågorna anser luftfartsverket att de ekonomiskafrågorna, liksom luftfartsverkets påverkan av flygräddningstjänsten, måste fåen framträdande plats vid val av ambitionsnivå. Vidare måste de synpunkterluftfartsverket, ovan framfört beträffande alarmerings- ochefterforskningstjänsten inom luftfarten beaktas. kan medhänsyn till de åtaganden gentemot , som verket har att iaktta enUgtluftfartskonventionen och till denna hörande 12, Search and Rescue, inteacceptera att ändringar sker inom detta område. Dén nu gällande organisationenför denna verksamhet och bestämmelserna härför står helt i överensstämmelse medde standards som är intagna i 12 och är härigenom desamma som gäller iinternationell luftfart. - Betänkandet berör de lednings- och sambandsresursersom nu finns hos bl. a. luftfartsverket (Räddningscentraler, RCC/CEFYL). Det föreslåsatt det inrättas en samordnings- och informationscentral (uppgiftsförråd).Kommittén avser att återkomma med överväganden om de berörda myndigheternasuppgifter inom de olika formerna av särskild räddningstjänst. Luftfartsverketanser, att en central samordnings- och informationsfunktion för användning avspeciella resurser för räddningstjänst vid olyckor av större omfattning kanbidra till att höja effektiviteten i räddningstjänsten. Funktionen behöver dockenligt verkets mening nödvändigtvis inte innebära inrättande av en nyorganisatorisk enhet utan bör kunna säkerställas genom avtal/överenskommelser. Statskontoret anser attförslaget om sammanslagning av statens brandnämnd och civilförsvarsstyrelsensamt förslagen om mera praktiskt samarbete på lokal nivå mellanräddningstjänst och civilförsvar bör prövas närmare i positiv anda. I dessadelar behövs dock omfattande fortsatt utredning. En i huvudsak gemensamorganisation för civilförsvar och räddningstjänst i fred kan sålunda antas tiUstora delar komma att prioritera fredstjänsten, vilket kan påkalla särskildaåtgärder. Det är inom fredstjänsten de akuta behoven finns så länge landet intebefinner sig i krig eller krigstillstånd. En analys av detta behövs också föratt kunna ta ställning till om den föreslagna nya myndigheten skall lyda underförsvars- eller kommundepartementet. Statskontoret är berett medverka iarbetet med fortsatt utredning i hithörande fråga. - Länsstyrelsernas roll iden nya räddningstjänstorganisationen bör Skr.1982/83:22 83 Kommittén är försiktig i sina ställningstaganden men förefaller anseatt länsstyrelsernas roll, framför allt när det gäller det operativaledningsansvaret vid omfattande olyckshändelser, bör vara merapassiv än . Länsstyrelsernas huvudsakliga ansvar skulle därmedkoncentreras till katastrofplanläggning. Statskontoret finner i och för sig ensådan ordning rimUg. Det operativa ledningsansvaret bör åvUa myndigheter ochpersoner som har till daglig uppgift att bemästra de speciella svårigheterna isådana situationer. Statskontoret kan dock inte nu ta närmare ställning tillhur länsstyrelsernas ansvar bör avgränsas. Ett sådant ställningstagandeförutsätter att kommittén tydligare redogör för sin uppfattning om länsstyrelsernasframtida uppgifter. anseratt räddningstjänstkommitténs förslag att ett centralt räddningstjänstverkbildas öch att en organisationskommitté tillsätts för att utreda verketsuppgifter och organisation är otillräckligt underbyggt. I betänkandet framförsatt fredsräddningstjänstens uppgifter i fortsättningen kommer att kräva ökaderesurser på den centrala statUga nivån. Enligt kommittén kommer därför dennadel av verksamheten att sätta sin prägel på organisationen eftersammanslagningen av och statens brandnämnd. Detta skullemed tanke på nuvarande omfattning av resp. verksamhet innebära en kraftigresursomfördelning. anser mot bl. a. denna bakgrund attäven andra altemativ än en sammanslagning av myndigheterna bör prövas. Behovetav étt centralt räddningstjänstverk vid en förstärkning av den kommunalaräddningstjänstorganisationen är på nuvarande stadium svårt att bedöma. Ettalternativ kan därför vara att avvakta förändringarna på lokal och regionalnivå innan definitiv ställning tas till vilka krav dessa ställer på dencentrala nivån. Ytterligare skäl till att avvakta med beslutet om etträddningstjänstverk framkom i den förvaltningsrevisionella granskning som riksrevisionsverkelnyligen genomfört av . Revisionen pekar på ett flertalproblem i civilförsvarets skadeavhjälpande verksamhet. hardärför presenterat en rad åtgärdsförslag och initiativ har tagits påcivilförsvarsstyrelsen för att lösa problemen. Flera av åtgärderna äremellertid av den karaktären att det kommer att ta innan de är heltgenomförda. Större förändringar av ansvarsområde börinte vidtas innan bl. a. dessa problem är lösta. avstyrkersåledes att en organisationskommitté tillsätts på nuvarande stadium. - Länsstyrelsemahar inom räddningstjänsten tilldelats en viktig roll specieUt vid planering ochledning av räddningsarbetet vid större olyckshändelser. Oklarheter har dock funnitsbeträffande bl. a. var gränsen mellan kommunernas och länsstyrelsensansvarsområden går. Dessa problem har enligt mening intetillräckligt belysts i betänkandet. Med den förändrade organisation avräddningstjänsten på lokal nivå som föreslås är det ännu angelägnare att dennafråga klarläggs. anser ätt länsstyrelsema liksom bör planera 1982/83:22 84 räddningstjänstenpå den regionala nivån (beskriva risker, inventera resurser, samordnaberedskapen regionalt, föreskriva förebyggande åtgärder). Länsstyrelserna bördessutom ha det övergripande ansvaret för att industrins och det allmännasplanering samordnas, så att en samverkan kan komma till stånd och ordnas på ettfördelaktigt och effektivt sätt. För att kunna fullfölja dessa uppgifter ochframför allt för att vid nödläge kunna fungera som ledningsorgan för samordningav räddningstjänsten. bör länsstyrelserna enligt uppfattningfastställa kommunala brandordningar (motsvarande). - Kommittén föreslår att dettUlsätts en organisationskommitté med uppgift att närmare utreda uppgifter,medel och organisation för en ny central myndighet, dvs. en sammanslagning avstatens brandnämnd och . Den nya myndigheten bör enligt naturvårdsverketha ansvar för utbildning, erfarenhetsåterföring, information, utformning avriktlinjer, standardisering av materiel och forsknings-och utvecklingsarbete. -anser att räddningstjänstkommittén bör utarbeta ett förslagom informationstjänst på kemikalieområdet för att underlätta bekämpning avkemikalieutflöden o. d. - har tidigare dessutom uttalat sigför ett mera formbundet samarbete mellan miljövårds- ochbekämpningsmyndigheter. Verket kan inom ramen för detta samarbete utarbetaallmänna rikflinjer och råd för hur olje- och kemikaliebekämpning bör ske medhänsyn till naturmiljön. framhåller att räddningstjänstkommitténs förslag tillinrättandet av ett nytt centralt räddningstjänstverk genom att sammanförastatens brandnämnd med torde vara en angelägen åtgärd.Härigenom skulle erhållas en central samordning som såväl freds- somkrigsräddningstjänsten skulle ha stor nytta av. För samordning av den allmännaräddningstjänsten med de särskilda räddningstjänstorganen föreslås att enorganisationskommitté särskilt bör överväga vilka åtgärder som fordras mellandet nya räddningstjänstverket och övriga statliga myndigheter.Strålskyddsinstitutet tillstyrker att en organisationskommitté inrättas. -Beträffande kommitténs förslag till inrättande av en samordnings- ochinformationscentral för räddningstjänsten får strålskyddsinstitutet anföraföljande. Institutet har i enlighet med lagen (1960:331) om skyddsåtgärder vidolyckor i atomanläggningar m. m. och energipropositionen 1980/81:90 somuppgifter att bl. a. sammanställa, bearbeta och analysera indikeringsmätresultat.För dessa uppgifter pågår uppbyggnad av en expertcentral i sominstitutets kärnkraftgmpp numera disponerar. Inom expertcentralen kommer attfinnas följande sambandsmöjligheter; Teleförbindelserinom det allmänna telenätet (ATN) Direktförbindelser till länsalarmeringscentraleni Radiolänkförbindelser i försvarets fasta radiolänknät (FFRL) TelexförbindelserTelefaxförbindelser 1982/83:22 85 Förbearbetning och analys av indikeringsmätresultat kommer centralen att anslutastill en datoranläggning inom och till ytterligarenågon reservdatoranläggning. Expertcentralen kommer att erhålla en omfattande AV-utrustningför presentation av kartmaterial, mätresultat m. m. Centralen kommer endastatt bemannas vid larm från kärnkraftverk eller länsstyrelse fömtom vidutbildnings- och övningstillfällen. Det är möjligt och kanske lämpligt attexpertcentralen kan utnyttjas även vid andra stora olyckor inom landet. En eventueUkomplettering av strålskyddsinstitutets expertcentral för att kunna utnyttjas vidandra olyckor än atomolyckor torde innebära mindre kostnader i jämförelse medatt utrusta en annan central med utrustning för atomolyckor. Frågan bör docknärmare utredas med avseende på praktiska och ekonomiska konsekvenser. Generaltullstyrelsenförordar i fråga om regionalt räddningstjänstorgan alternativet med s. k.storregionala enheter med ansvar för räddningstjänstens samordning inom ochmellan berörda län. En sådan lösning skulle enligt styrelsens bedömning skapatillräckligt stora geografiska ansvarsområden för att täcka in ävenkatastrofsituationer med effekter över stora ytor. Samverkan med bl. a.kustbevakningen skulle avsevärt underlättas vid ett genomförande av dettaalternativ. - Då det gäller den centrala nivån ser styrelsen avsevärda fördelari förslaget om bildande av en ny gemensam myndighet genom sammanläggning avstatens brandnämnd och och tillstyrker att denna frågautreds av en organisationskommitté. I detta sammanhang diskuterar kommitténvilka åtgärder för samordning mellan det nya verket och övriga statligamyndigheter som kan erfordras. Man pekar därvid på möjligheten av att den nyamyndigheten i budgetprocessen yttrar sig till regeringen över de delar i deandra myndigheternas anslagsframställningar som gäller räddningstjänsten.Styrelsen finner detta förslag mindre välbetänkt och avstyrker att en sådanordning tillämpas regelmässigt eftersom den enligt styrelsens mening skullemedföra en helt onödig byråkratisk omgång. Det får förutsättas att de myndighetersom är ansvariga för särskild räddningstjänst har erforderlig kompetens inomsina resp. fackområden för att inför regeringen kunna motivera nödvändiga resursförändringar.- I betänkandet diskuteras inrättande av en central samordnings- och informationscentralför räddningstjänsten avsedd att utnyttjas främst i samband med olyckor avstörre omfattning. Den förda diskussionen visar enligt styrelsens uppfattningbrist på förståelse för de olika räddningstjänsttypernas specifika krav påkunskaper och erfarenheter hos ledningspersonalen. En uppbyggnad av en sådansamordnings- och informationscentral skulle enligt styrelsens mening kräva dygnetmnttjänstgörande ledningspersonal med utbildning och praktisk erfarenhet inomresp. Etableringen av ifrågavarande central skulle bUrelativt kostsam utan att ge några större fördelar jämfört med nuläget. Allerfarenhet inom verksamhetsområde ger vid handen att encentral ledningsnivå är av mindre betydelse i ett inledningsskede än denregionala Skr.1982/83:22 86 ochlokala ledningsnivån som etableras så snart en händelse inträffar som kräverdetta. Tanken på att ge ett samordningsorgan av i utredningen föreslagen typett operativt ansvar inom områden där man av naturliga skäl i de flesta fallsaknar kompetens och erfarenhet är fullständigt främmande för styrelsen. Ensådan ordning skulle enbart skapa förvirring och allvarligt äventyragenomförandet av erforderliga åtgärder. Styrelsen motsätter sig därför bestämtett inrättande av samordningscentraler med operativt ansvar. Enligt styrelsensmening åligger det resp. ansvariga räddningstjänstmyndigheter att skapa förresp. räddningsgren erforderliga och nödvändiga centrala ledningsresurservilket som regel kan ske utan större omgång genom samverkan och samarbete medlämpliga regionala ledningsorgan på samma ort. Samverkan meUan olika centralaledningsorgan innebär enligt styrelseris erfarenheter inga större problem. Statens vattenfallsverkanser att förslaget att för räddningstjänsten inrätta ett nytt centralt organgenom vissa sammanslagningar av statens brandnämnd och civilförsvarsstyrelsensynes kunna vara en rationell åtgärd från ansvarssynpunkt bl. a. med hänsyn tUlparallellen mellan normalläge och krissituation. - För lokal och regional nivåbetonar utredningen att med huvudmannaskapet följer ansvar för organiseradsamverkan med andra organ som har sådan verksamhet inom samhället att någotslags räddningstjänst kan aktuaUseras. vill understryka att sådansamverkan mellan olika organ under ledning av en huvudman ligger helt i Unjemed vad som i andra sammanhang planeras för andra verksamheter ikrissituationer där bibehållet ansvar från normalläge till krisläge är enhuvudprincip. har verkat för att den principen följs så långt som möjUgtpå energiförsörjningsområdet och speciellt för kraftindustrin. Statens brandnämndframhåller att nämnden har i sitt remissvar över CK-gruppens rapport (Ds Fö1980:4) Civilförsvaret och kommunerna anfört dels att nämnden fömtsätter attett eventuellt nytt verk kommer att styras av räddningstjänstens behov ifredstid, dels att det eventuella verket får ett brett kompetensområde. Ettsådant mer fullständigt täckande verk bör sålunda fömtom den kompetens somstatens brandnämnd och besitter tillföras ytterligareerforderliga kunskaper inom den särskilda räddningstjänsten. Härvid bör ocksåförsvarsmaktens roll i fråga om räddningstjänst i fred och krig särskiltbeaktas. - Tankarna om en bred samverkan inom hela den samhällssektor somförfogar över räddningstjänstresurser kräver en vidgad överblick vilketkommittén föreslår åstadkommes bl. a. genom att det nya verket får tillgångtill ett centralt uppgiftsförråd där samhällets olika räddningstjänstresurseroch formen för deras användande kan förtecknas. är denna bristliksom bristen på en över räddningssektorn samlad statistik besvärande.Uppgiftsförrådet bör enligt nämndens mening konstmeras så att det kan betjänade ledningscentraler som kommittén framhåUer sorn lämpliga i varje räddningstjänstområde.En sådan möjlighet skulle öka effektiviteten och medge Skr, 1982/83:22 87 besparingar.Uppgiftsförrådet bör placeras inom det eventuella centrala verket förräddningstjänst. Där finns kunskap, personkännedom och kontakter medbrandförsvaren redan genom verkets ordinarie arbetsuppgifter. Att även åläggaverket att skapa ett centralt uppgiftsförråd skulle bli mindre kostnadskrävandeän att skapa en fristående organisation. Länsstyrelseni ansluter sig till kommitténs förslag att enorganisationskommitté tillkallas för att utreda uppgifter, medel och organisationför ett centralt räddningstjänstverk som bildas genom en sammanslagning avstatens brandnämnd och . Länsstyrelseni län framhåller att för att kunna genomföra ålagda uppgifter inomräddningstjänstområdet har en hård prioritering av andra uppgifter inom bl. a.civilförsvarets och det ekonomiska måst göras. Detta kanmedföra problem för och inverkar menligt på möjligheterna attkunna axla sin del av ansvaret när det gäller att bl. a. leva upp till denmålsättning som ställs i det senaste försvarsbeslutet.