prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — I detta syfte utarbetades ett scenario, utredningens alternativ 1, där våra balansbrister skullesuccessivt minska och det skulle blimöjligt att uppnå de centrala målen för den ekonomiska politiken. LU 80analyserade också en utveckling där de dä rådande tendenserna i den svenskaekonomin skulle bestå. Detta gjordes i alternativ 2 som byggdes upp kring antagandet att man endast i marginellutsträckning kunde ändra utvecklingen. Utvecklingen enligt LU:s alternativ 1 LU:s alternativ Ipräglades i många avseenden av kravet på förbättring i vår externa balans.Genom en förbättring av konkurrenskraften och lönsamheten iindustrin skulle det bli möjligt att stärka dess ställning på exportmarknaderna,vilket skulle möjliggöra ett visst återtagande av de marknadsandelar somförlorats . En annan viktiggrundförutsättning var enligt utredningen att de restriktioner på ekonominsutbudssida, som gjort sig påminda , hävdes.För att industrin skulle kunna utnyttja ett förbättrat konkurrensläge vardet sålunda nödvändigt att den fick en sådan finansiell styrka att företagenkunde ta de risker som är förknippade med en ökad expansion. Vidareförutsattes i alternativ 1 att arbetsmarknaden blev så flexibel att nyrekrytering i de expansivadelarna av industrin kunde ske utan attlöneuppdrivande flaskhalsar uppstod. Detta krävde bl. a. att övriga sektorerhöll tillbaka sin efterfrågan på arbetskraft. Enligtförutsättningarna för alternativet skulle bytesbalansunderskottet reduceras så attdet uppgick till av BNP. Härigenom skulle det bli möjligt att uppnå extern balans . Sysselsättningen itimmar beräknades bli i stort sett oförändrad . Hela denekonomiska tillväxten måste därför komma till stånd genom en ökning av arbetsproduktiviteten. Man räknadesålunda med att produktivitetsökningen iindustrin skulle uppgå till 1979-1985. 1 övriga näringslivet räknade utredningen med en uppgång i produktivitetenpå . 1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 3 Alternativetsutveckling av produktion och produktivitet kunde emellertid inteåstadkommas utan en avsevärd förbättring i investeringsaktiviteten. I ettsexårsperspektiv ansågs det mest angeläget att öka industriinvesteringarna och de investeringar sombidrog till att minska vårt oljeberoende. Sammantaget beräknades de totalainvesteringarna i ekonomin öka i alternativ 1. Under de angivnabetingelserna bedömdes en ekonomisk tillväxt i storleksordningen 2,1979-1985 varamöjlig. Kraven på investeringsuppgång och bytesbalansförbättring intecknadeemellertid nära nog hela detta produktionsutrymme. Det knappa konsumtionsutrymme som därmed framkom måste resultera i enkraftig neddragning av tillväxten i såväl privat som offentlig konsumtion. 1alternativ I förutsattes att den offentliga konsumtionen 1979-1985 ökademed 0,, vilket kan jämföras meden ökning på . Det var i så fall möjligtatt uppnå en ökning av den privata konsumtionen , vilket kan jämföras med en ökning på perår . Liksomför den privata konsumtionen var detalltså här fråga om en mycket kraftig uppbromsning. Utvecklingen enligt LU:s alternativ 2 Alternativ 2 beskrev en utvecklingsvägför svensk ekonomi där de centralatrögheterna på ekonomins utbudssida förutsattes kvarstå och där den inhemska konsumtionen fortsatte att expanderaenligt ungefär samma mönster som förut. Konsekvenserna härav blev en utvecklingsom i långa stycken påminde om denunder 1970-talets senare hälft. Utgångslägets kraftiga obalanser förvärradesoch på grund av ett stagnerande näringsliv kunde den fulla sysselsättningenenligt utredningen inte upprätthållas. I alternativ 2förutsattes en ökning av reallönerna. Mot denna bakgrund bedömdes den privatakonsumtionen komma att öka 1979-1985, dvs. i ungefär samma taktsom 19741979. De reala löneökningarna bedömdes höja priserna och pressa ned vinsterna.Den ogynnsamma prisutvecklingen väntades leda till att den konkurrensutsattadelen av näringslivet ånyo tappade marknadsandelar både på exportmarknaderna och här hemma. Den svenska exportenberäknades därigenom växa med 1979-1985. För statens delförutsattes i alternativ 2 en oförändrad konsumtionsvolym. Den kommunalakonsumtionen fortsatte däremot växa snabbt. Den relativt högakonsumtionstillväxten och oförmånliga prisutvecklingen skulle driva uppimportefterfrågan. Den totala importen av varor och tjänster beräknades ialternativ 2 växa med i genomsnitt 1979-1985. Den angivnautvecklingen medförde att bytesbalansen försämrades kraftigt.Bytesbalansunderskottet beräknades växa från I l,2.miljarder kr. 1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 4 Mätt somprocentuell andel av BNP i löpande priserbetydde detta att underskottet skulle växa från av BNP 1979 till 1985. Skuldstocken, som uppgicktill av BNP, beräknades ialternativ 2 växa till av BNP 1985. Detta medförde naturligtvis en snabb ökning avräntebetalningarna. som andel av BNPberäknades dessa öka från 1979 till 1985. Remissinstansernassynpunkter på LU 80 finns redovisade i prop. 1980/ 81:150, bilaga 1.2, och upprepas intehär. 3 Den ekonomiska utvecklingen 19791982 Det kan nukonstateras att den ekonomiska utvecklingen i många hänseenden har gått iandra banor än de som angavs i LU 80: s alternativ 1 och som väntades leda till extern ochintern balans i den svenska ekonomin. 1 detföljande jämförs för några centrala variabler den faktiska utvecklingen med LU:s kalkyler . Uppgifterna bygger på den preliminäranationalbudgeten . Den totalaproduktionen, BNP, har utvecklats betydligt svagare än vad som angavs iutredningens pessimistiska alternativ 2. Den genomsnittliga produktionsökningenför av LU:s kalkylperiod beräknas nu tillendast (1,1980, -0,1981 och -0,1982). Som framgår av tabell 1 har den svagareutveckUngen i första hand drabbat industrinoch övriga varuproducerande näringar. I tjänstesektorerna har produktionstillväxten hållit sig inom de gränsersom utredningens alternativ anger. 1985 enl. LU 80 Övrig varuproduktion Privata tjänster Offentliga tjänster -1,7 0,3 1,0 2,1 4,5 2,5 2,3 1,0 1,2 1,1 1,0 2,9 Den ofördelaktigautvecklingen i den svenska industrin sammanhänger delvis med den svagaefterfrågeutvecklingen på våra exportmarknader. Världshandeln har stagnerat. Densvenska exporten är dessutom kraftigt inriktad mot investeringsvaror och investeringarna hartill följd av det låga kapacitetsutnytttjandet och den svaga tillväxten minskatpå våra huvudmarknader.Vidare har svensk industri fortsatt tappa marknadsandelar både på export- ochhemmamarknaderna. Detlåga kapacitetsutnyttjandet i industrin och den försämrade avkast- 1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 5 ningen på industriell verksamhet har medfört att den iLU:s alternativ I förutsatta ökningen av industriinvesteringarna har uteblivit.Visseriigen ökade industriinvesteringarna 1980 , men denna uppgång följdes av en minskning 1981 och med 16 %1982. Minskningen iindustriproduktionen har följts av en nedgång i industrins sysselsättning1979-1982 med genomsnittligt ca 20000 personer . 1 LU:s alternativ 1beräknades industrisysselsättningen behöva öka med ca 10000 personer perår medan den i alternativ 2 beräknades minska med närmare 9000 personer . Den starkaminskningen i industrisysselsättningen 1979-1982 har visserligen motverkatsav en uppgång i dén offentliga sektorn med ca 30000 personer åriigen. Detta hardock inte varit tillräckligt för att hindra en stark ökning av arbetslösheten. På efterfrågesidanhar inneburit en i stort sett oförändrad privat konsumtion, enjämfört med tidigare perioder långsammare ökande offentlig konsumtion och en endast svagtstigande export. För den privatakonsumtionens del kunde hushållens reala köpkraft stiga endast ,vilket emellertid i första hand ledde till att sparkvoten steg. har hushållens reala inkomster och konsumtion sjunkit.Också den statliga konsumtionen har minskat 1979-1982, medan den kommunalakonsumtionens årliga ökningstakt legat kring (tabell 2). 1985 enl. LU 80 -0,7' 3.1' ' Fördelningen mellan statlig och konsumtionpåverkas i viss män av överföringen av sjukhus frän staten till kommunernaunder 1982. Som redan nämnts harexportefterfrågan på våra industriprodukter utvecklats mycket svagt. Som följd häravhar totala export av varor och tjänster kunnat öka i volym med endast I % per år1979-1982. Detta kan jämföras med en exportökning på enligt LU:s alternativ I. Denna utvecklinghar resulterat i att underskottet i bytesbalansen ökat från ca . 1979 till drygt20 miljarder kr. 1982 (räknat i löpande priser). ti /83. 1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 6 4 långtidsutredning och remissyttrandena 4.1 Allmänt om uppläggning och metod Syftet med 1982 årslångtidsutredning (LU) har varit att granska och analysera kalkylerna i 1980års långtidsutredning i ljuset av utvecklingen samt att mot denna bakgrundgöra nya bedömningar av den svenskaekonomins utveckling . Med tanke som förflutit sedan LU 80 utarbetades har avstämningen koncentrerats på endastvissa centrala problem i den aktuellaekonomiska utvecklingen. Utredningen är inte heltäckande i den bemärkelsen att nya sektorstudier utarbetats församtliga delområden av samhällsekonomin.Modellberäkningar har utförts med hjälp av den aggre-gerade 5-sektorsmodellenAMMA (i LU 80 användes en 24-sektorsmodell) samt den prismodell och finansiella modell som integrerats imodellsystemet. Den viktigastearbetsuppgiften för långtidsutredningarna är att konfrontera de centralaekonomisk-politiska målen med de faktorer som i övrigt är av betydelse för vårekonomiska utveckling i ett medellångt perspektiv. Exempel på sådana viktigasamband är den internationella ekonomiska utvecklingen och de strukturella samband som gäller förekonomin. Avstämningen av LU80 innehåller två delar. Den första inleds med ett sammanfattande ochanalyserande kapitel där också slutsatser dras om inriktningen av denekonomiska politiken. Därefter studeras den ekonomiska utvecklingenunder , 1980 och 1981, av LU 80:s kalkylperiod. Dennastudie visar att även om en rad ekonomiska åtgärder vidtagits som gåtti den av LU 80 angivna riktningen, kvarstår i stor utsträckning degrundläggande balansbristerna i ekonomi. Mot denna bakgrundär det naturligt att undersöka vilken ekonomisk utveckling som krävs för attden svenska ekonomin skall nå de balans-mål som ställdes upp i LU 80. Det ärockså av intresse att studera vilka följderna blir av en fortsatt stagnation påproduktionssidan och vad som i så fall händer vid en snabbare offentlig expansion föratt uppfylla sysselsättningsmålet. LU försöker besvara dessa frågor genom attkonstruera tre alternativa utvecklingsvägar för den svenska ekonomin för . Alla trealternativ bygger på gemensamma förutsättningar om den internationellautvecklingen samt om arbetskraftsutbudet och produktivitetsutvecklingeni . Efter en redogörelse för de tre alternativen behandlas också den finansiellautvecklingen. 1 del II i betänkandet ges engenomgång av vissa delområden i ekonomin vilka studerats mera djupgående. Dit hör deninternationella utvecklingen samt utrikeshandel och bytesbalans. Vidarestuderas industriutvecklingen,varvid särskilt intresse ägnats åt strukturomvandlingen och Prop.1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 7 industristödspolitiken, skogsindustrin och råvaruförsörjningensamt effekterna avdevalveringen . Förnyade kalkyler redovisas också för byggnadsverksamheten ochbostadsefterfrågah, den offentliga sektorn,ATP-systemet och AP-fonden samt de institutionella sektorernas finansiella utveckling. 1 två appendix angesuppgifter om subventioner, transfereringar och övrigt .stöd till livsmedel,industrin, bostäder samt subventioner på jordbrukets område. Flera remissinstanser understrykerlångtidsutredningarnas betydelse som underlagför den ekonomisk-politiska debatten. Enligt () har LU i hög grad bidragit till att öka insikten om situationens allvar och omvilka omfattande förändringar som krävs för att komma till rätta med de grundläggande ekonomiska problemeni . Enligt fuUmäktige iriksbanken har utredningen i denna avstämning av LU 80 på ett mycketförtjänstfullt sätt gjort en inträngande analys av utvecklingen under1970-talet och de problem svensk ekonomi står inför. Landsorganisationeni (LO) kan för sin del inte helt instämma i den diagnos öchkrisbeskrivning som LU innehåller samt anser att de slutsatser ochrekommendationer avstämningen, liksom LU .80, kommit fram till är långtifrån fria från politiska värderingar eller intressemässiga bindningar. LÖ anserdärför att det finns skäl aktualisera metodiken för långtidsutredandet.Det till ekonomidepartementet knutna utredningsrådet gesnumera inte möjlighet att spela den positiva roll som det skulle kunna. LO anser det vidarevara rimligt att , forskare och intresserade utredningsorgan gesmöjlighet att använda den utarbetade modellen för simulering med användande avalternativa antaganden och prognoser beträffande yttre förutsättningar. CentralorganisationenSACO/SR finner det rimligt att grundläggande analyser av det slag som LU utförtas fram i kanslihuset. Det är ett arbete som under alla omständigheter måste görassomett underlag för den ekonomiska politiken. Enligt /SR är det då också av värde attdet publiceras och görs till föremål för allmän debatt. /SR understrykerockså vikten av att alternativa beräkningar med andra förutsättningar kanutföras av utomstående och menar att modellen då inte nödvändigtvis behöver förvaltas och uppdateras inom ekonomidepartementet. Några remissorgan kommenterarlångtidsutredningarnas användning ochträffsäkerhet. (Kl) påpekar härvid att även om långtidsutredningarnas kalkyler inte utgörprognoser, används dessa ofta som grund för bedömningar dels för andra statligautredningar, dels för planeringsverksamheten inom myndigheter ochinstitutioner. Också kommerskoUegium pekar på att långtidsutredningarna utgörden enda offentliga källan för demsom söker ett medelfristigt perspektiv på den ekonomiska utvecklingen.Risk finns därför att de systematiska överskattningarna Prop.1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 8 påverkar planering och beslut på en rad områden.Kollegiet vill mot denna bakgrund framhäva betydelsen av attlångtidsutredningarna baseras på så vitt möjligt realistiska antaganden om delsde ekonomisk-politiska valmöjligheter som faktiskt föreligger, dels deninternationella utvecklingen. Enligt kollegiet har utredningarna generelltunder fastnat för antaganden om världshandelns utveckling som visatsig ligga långt över utfallet av resp. planeringsperiod. Handelskammarenoterar att de tre senaste långtidsutredningarna ej lyckats träffa rätt. Denverkliga utvecklingen har markant avvikit från den förutsedda. Handelskammarenifrågasätter inte behovet av teoretiska modeller i den ekonomiska politiken menmenar att det kan finnas brister i analysen av dessa modeller om vilkapolitiska åtgärder som är nödvändiga. Enligt är anledningen till de upprepade misslyckade långtidsbedömningarnasannolikt att beräkningarna grundar sig på historiska erfarenheter och påallmänhetens reaktioner på ekonomisk-politiska åtgärder i det förgångna. Deekonomiska förutsättningarna i vår omvärld har emellertid under senare årväsentligt förändrats. Det är sålunda inte alls givet att hittillsvarandeperiodicitet i konjunkturväxlingarna upprepas. En annan orsak till demisslyckade prognoserna anges vara att de politiska besluten rycker undanförutsättningarna för LU:s kalkyler. Även diskuterar olika felkällor i LU-arbetet. En felkälla anges varaatt de exogena variablerna kan utvecklas annorlunda än väntat. En annanfelkälla är att det finns brister i analysen av den svenska ekonomin. Dennafelkälla anses av vara rikligt representerad ilångtidsutredningen. Det allvarligaste exemplet på detta är enligtBankföreningen att ingen återkoppling sker från den finansiella till den realasidan. Ytterligare en felkälla anges vara att den ekonomiska politiken inteutformas i enlighet med kalkylernas krav. Mot den bakgrunden är det enligtBankföreningens mening desto viktigare att kraven på den ekonomiska politikenoch konsekvenserna av olika åtgärder specificeras i långtidsutredningens form.Detta gäller särskilt i dagens besvärliga ekonomiska läge när det ärnödvändigt att lägga om den ekonomiska politiken i riktning mot extern balans.Det vore enligt åsikt värdefullt om avstämningen någotutföriigare hade diskuterat målen för den ekonomiska politiken, bl.a. hur deprioriteras och kopplas till möjligheterna att förverkligas. vill idetta sammanhang peka på risken att politiker och allmänhet invaggas i en falsksäkerhet av den noggrant kvantifierade utvecklingen i avstämningens alternativ1. Att förverkliga en sådan utveckling ställer långtgående och dramatiska kravpå ändringar i den ekonomiska politiken. () anser att kopplingen mellan struktur- och konjunkturfrågorna i hög gradförsummats i avstämningen, liksom i tidi- 1982/83:100 Bilaga 1.5 1982 årslångtidsutredning 9 är en kort tidför att beskriva en trendmässig utveckling. Konjunkturförloppets tidsprofilfår en mycket stor betydelse för balansbristernas utveckling. KF anser attanalysperioden borde ha varit längre, t.ex. . En brist ilångtidsutredningarna anges vidare vara att den "dolda" ekonominseffekter inte analyserats. Enligt KF bör regeringen överväga att tillsätta enspeciell utredning för att undersöka omfattningen och effekterna av vissa typerav oregistrerad verksamhet. En sådan utredning bör enligt KF:s mening också fåi uppdrag att föreslå åtgärder när det gäller ekonomisk politik, skatteregler,lagstiftning etc. Enligt KF hade det vidarevarit intressant att i LU se en kalkyl över ett Qärde alternativ innebärande enexportutveckling i enlighet med den trend som förelegat sedan den förstaoljekrisen. Ett sådant "katastrofalternativ" hade enligt KF:s meningvarit en ännu kraftfullare illustration till behovet av en långsiktig ochkonsekvent ekonomisk politik för att lösa den svenska ekonomins problem. Också flera andraremissinstanser framför synpunkten att LU även borde ha analyseratkonsekvenserna av en lägre exportefterfrågan. Enligt Svenska kommunförbundetbegränsas utredningens värde väsentligt när ett av de grundläggande villkorenför balans baseras på en enligt förbundets mening överoptimistisk förhoppningom en gynnsam internationell ekonomisk utveckling. KommerskoUegium anser attdet skulle ge större tyngd åt långtidsutredningarna i olika sammanhang om de iframtiden baserades på åtminstone två antaganden om den internationella utvecklingen. Också (Kl) anser att man med hänsyn till den allt större osäkerheten om deninternationella utvecklingen borde ha arbetat med flera alternativ. Enligt Klkunde arbetet då inriktas på att försöka ange lämpliga strategier för denekonomiska politiken för sådana olika utvecklingsalternativ. Kl påpekar vidare attsamtliga kalkylalternativ förutom vad gäller den internationella utvecklingenär uppbyggda kring gemensamma antaganden även vad gäller utvecklingen avarbetskraftsutbudet och arbetskraftens produktivitetsutveckling inom olikasektorer. Detta kan enligt Kl ifrågasättas med hänsyn till att alternativensmycket olika utveckling borde få konsekvenser även på dessa punkter. Kl framför också att mani det något längre perspektiv som vid återkommande tillfällen anlagts och ävenframledes torde komma att anläggas av långtidsutredningarna borde försökabedöma effekterna på utvecklingen av förändringarna i humankapitalet. De storaförändringar som framför allt har vidtagits inomutbildningsområdet torde börja få effekter och därefter. Enligt och vore det angeläget om LU:s arbeteföljdes upp med en mera detaljerad undersökning om vilka branscher somverkligen är värda att satsa på för att den 1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 10 nödvändiga tillväxten skall kunna uppnås. Vidareföreslås att den inhemskahandelns och importens betydelse för den svenska exporten av varor och tjänsteranalyseras. Socialstyrelsenkonstaterar att de fördelningspolitiska aspekterna i avstämningen liksomi LU 80 inte har tillmätts någon större betydelse. De regionala balansmålendiskuteras över huvud taget inte i avstämningen. Enligt styrelsens mening krävsdet en breddning av långtidsutredningarnas angreppssätt från den snävt ekonomiskakalkylen. En sådan breddning förutsätterockså en mer öppen redovisning av förutsättningarna än som sker. Styrelsen ifrågasättersålunda om långtidsutredningarna isin nuvarande form ger en tillräckligt bred belysning av de alternativ somstår till buds för nationens ekonomiska och sociala utveckling på . noterar att miljöaspekterna inte nämns i avstämningen. Verketkan hålla med om att kostnaderna för miljöskyddsåtgärder inte har någonväsentlig betydelse för frågan om tillväxt eller stagnation eller förmöjligheterna att nå övriga samhällsmål , men anser attperspektivet i långtidsutredningarna borde vidgas när det gäller ekonomi ochmiljö. Enligt verket bör man analysera miljökonsekvenserna av olika utvecklingsalternativ,konsekvenserna för samhälle och miljö av attvidta olika miljövårdande åtgärder respektive inte göra det samt effekterna på sysselsättning av miljövårdandeåtgärder. Därmed vill verket dockinte säga att arbetet med dessa konsekvensanalyser nödvändigtvis skall utförasinom ekonomidepartementet. Man påpekar också att ett tidsperspektiv är för kort för att man skall kunna fångaupp förändringar i miljön. 4.2 Utredningens analyser och slutsatser 1 avstämningen avLU 80 konstateras att den internationella ekonomiska utvecklingen ärfortfarande svag och osäker. I de flesta länder i västvärlden hararbetslösheten och inflationen stigit som tillväxten minskat. De kraftigaoljeprisstegringarna och 1979-1980 har inneburit dels en kraftiginflationsimpuls, dels ett ökat bytesbalansunderskott. Den strukturomställningi ekonomierna som ändrade relativpriser på energi kräver har inte tillnärmelsevisvarit tillräcklig. Produktivitetstillväxten har varit låg, men har inte följts aven motsvarande anpassning av lönerna. Osäkerheten om den närmaste tidens konjunkturutvecklinganges vara mycket stor. En viss uppgång bedöms ta sin början mot slutet av 1982eller börjanav 1983, men den väntas få ett relativt försiktigt förlopp. Den internationellautvecklingen har rest många krav på strukturellanpassning även av den svenska ekonomin. Terms-of-trade-försämringar nödvändiggör en relativanpassning nedåt av reallöner och Prop.1982/83:100 Bilaga 1.5 långtidsutredning 11 För att på lång sikt fåbalans i utrikesbetalningarna krävs en förskjutning av produktionen från skyddadtill konkurrensutsatt sektor. Vinster och löner måste upp i industrin iförhållande till andra sektorer. Relativprisförändringarna nödvändiggör ocksåen omstrukturering inom industrin. För detta krävs omfattande nyinvesteringar.Den relativa energi- och oljeanvändningen måste nedbringas. Alla dessa kravförutsätter hög flexibilitet i ekonomin. Ser man som helhet kandet dock konstateras att den svenska ekonomin inte har klarat av de angivnaomstruktureringskraven särskilt bra. Endast den relativa energi- ocholjeanvändningen har gått ned. På alla de övriga punkterna har anpassningenvarit otillräcklig eller gått i motsatt riktning. Resultatet har bl. a. blivitett strukturellt underskott i den svenska bytesbalansen. Den svenska industrinsställning har försvagats, såväl på exportmarknaderna som i konkurrensen medimporterade varor på den svenska marknaden. Den förloradekonkurrenskraften för svensk industri kan till stor del tillskrivaskostnadskrisen och 1976, då relativpriserna på svenska industrivaror stegkraftigt som följd av omfattande löneökningar som vinstnivån sjönkdramatiskt. Ett annat viktigt element i denna utveckling är den växandesubventioneringen av vissa av de skyddade sektorerna i ekonomin, vilka på olikasätt motverkat en strukturomvandling till den konkurrensutsatta sektornsförmån. Även subventionerna till industrisektorn har ökat kraftigt under1970-talet. De har huvudsakligen gått till de delar av industrin som bör drasned, såsom varv samtjärn- och stålindustrin. Den bristande balansen iden svenska ekonomin kommer vidare till uttryck i det växandebudgetunderskottet.