prop · G60393 · 1982-12-31 00:00:00 — Hovrättenöver och påpekar att en betydande mängd bötesstraff uppkommergenom strafförelägganden och andra liknande förfaranden. För förvandling avsådana böter skulle endast gälla regeln om forum där den bötfällde vistas.Detta kan skapa problem när olika slags böter skall förvandlas. Det bör därförenligt hovrätten övervägas om forumregeln bör justeras med hänsyn lill nämndagrupp av bötesstraff, vilken har en betydande storlek. 6 Behörigheten att väcka talan om förvandling Ettpar remissinslanser förordar all talan vid domstol om bötesförvandling skallväckas av kronofogdemyndigheterna istället för av åklagarmyndigheterna. Prop.1982/83:93 64 Riksskatteverketanser sålunda att flera skäl talar för att åklagarmyndigheternas ochpolismyndigheternas befattning med bötesförvandlingsmäl skaU överföras tillkronofogdemyndigheterna. Imånga skattemål utgör konkursen slutsleget i indrivningsförfarandet. Påmotsvarande sätt utgör bötesförvandlingen i vissa bölesmäl slutpunkten pä verkstäUigheten.Det faller sig dä naturiigt och rationellt att låta den myndighet som handhar bötesindrivningenockså utreda om en bötesgäldenär skall bli föremål för bötesförvandling, göraframställning till tingsrätten om förvandling och föra talan i målet. Det kananmärkas att kronofogdemyndigheten () ofta biträder åklagaren itingsrätten i bötesför-vandlingsmålen. Processen handlar i princip om gäldenärensinkomst- och förmögenhetsförhållanden, övriga personliga förhållanden,avbetalningar och uppskov. Kronofogdekårenhar processvana bl.a. från de tidigare nämnda konkursmålen. Därtill kommer atlett stort anlal kronofogdar förordnas att föra del allmännas talan i mål omställföreträdares betalningsansvar för vissa s. k. företagarskatter hosjuridiska personer, ävensom i tvistemål om bättre rätt till utmätt egendom. I utsökningsbalken(UB) har kronofogde ocksä filldelals nya processuella uppgifter - bl. a. altföra talan om utdömande av förelagda viten och framställning om häktning (2kap. 15 och 16 §§ UB). Från rättssäkerhetssynpunkt blir det således inte någraolägenheter om de uppgifter som ligger på åklagare i bötesförvandlingsmålenanförtros kronofogde. Ulredningsfunklionensom nu handhas av polisen kan fullgöras av exekutiv personal vid KFM. Dennapersonal är ju redan pä förhand väl förtrogen med de aktuella bötesmålen. GenomUBs införande har KFM också fått flera nya instrument till sitt förfogande föratt nå ökad effektivitet i indrivningsarbetet - förhör, förteckning,tvångsmedel som polishämtning, vitesföreläggande, häktning m. m. Betydandeförenklingar och rationaliseringar stär alt vinna med en sådan förändring. Istället för att fyra olika statliga organ tar del i handläggningen fram tillförvandlingsbeslutet (KFM, polis, åklagare, tingsrätt) blir det två - KFM ochtingsrätt - som prövar saken. KFMs utvidgade befogenheter enligt UB kan naturiigtvisanvändas i det utredningsarbete som övertas från polisen även om utredningarnakommer att gälla ett relativt begränsat antal mål. Härigenom kommer ocksåbortfallet av den betalningsframkallande effekt som polisförhören onekligenhittills haft i förvandlingsmålen att kompenseras fullt ul. Ursamhällsekonomisk synvinkel kan ej heller bortses från att vissa besparingarkan uppnås genom en sådan ändring. Genom att elt färre anlal myndigheter blirinblandade, minskar risken för dubbelarbete. Vissa tidsvinster uppnås. Även omdet blir ett begränsat antal bötesförvandlingsmäl som blir föremål för poUs-och åklagarhandläggning enligt lagförslaget, innebär en överflyttning av arbetsuppgifternatill KFM att polis och åklagare måhända kan frigöra och överflytta resurser tillannan verksamhet som bedöms väsenfiig för samhäUet, bl.a. bekämpande avekonomisk bronslighet. Prop.1982/83:93 65 VidKFMs och polisens utredningar liksom vid förhandling hos domstolen prövas inteden bakomliggande skuldfrågan i brottmålet. "Förundersökningen"gäller den bötfälldes levnadsomständigheter, inkomst- och förmögenhetsförhållandensamt orsaken lill belalningsunderlåtelsen. Som tidigare nämnts är KFM välförtrogen med dessa frågor från det tidigare indrivningsarbelel och synes välskickad atl kunna bedöma förutsättningarna för bötesförvandling enligtlagförslaget. KFMs övertagande av uppgifterna innebär också en logiskfortsättning på den väg som man tidigare slagit in på då KFM gavs vidgadebefogenheter enligt 12 § bötesverkställighetslagen. Den omständigheten att processuellaregler för allmänt ätal i tillämpliga delar skall gälla för förvandlingsmålenjävar enligt RSVs mening inte förslaget atl kronofogde får föra talan i saken. FöreningenSveriges kronofogdar (majoriteten) redovisar samma uppfattning som riksskatteverket.Denna uppfattning sammanfattar föreningen påföljande sätt. - äger i regel mycket godkännedom om gäldenären och kan aUlså bäst bedöma om tredska etc. föreligger.Invändningar, påståenden m.m. som den bötfällde kan komma att framställa före ellerunder rättegång kan bäsl bedömas av kronofogdemyndighet. Del merarbete delinnebär för en åklagare alt sätta sig in i ärendet undviks. - /kronofogde har processvana fränbl.a. konkursmål och - på många håll - andra tvistemål. - gör redan bötesförvandlingsutredningaroch måste alltså redan ställa personal till förfogande för ulredningsändamål. Förekommandeformulär kan fö omarbetas och ytterligare underlätta arbetet. Den ytterligareutredning som kan krävas som underiag för beslut att föra talan om förvandlingav bötesstraffet bör av samhällsekonomiska skäl även ulföras avkronofogdemyndighet. Härigenom undviks det dubbelarbete som uppstår genom atten ny utredning skall verkställas av polisen. Någon kvalitetsförsämring behöverknappast befaras. Den exekutiva personalen vid kronofogdemyndighet torde varaväl skickad att utföra denna typ av utredning. - I fråga om andra allmänna fordringar svararkronofogdemyndighet för samtliga led i indrivningen, från början till slut. Somredan inledningsvis framhållits bör samma förhållande råda i fräga om böter ochviten oavsett vilken den slutliga åtgärden blir, konkurs, förvandling elleravskrivning. - Reglerna i utsökningsbalken om förhör och hämtningetc. kan utnyttjas också i bölesmäl. Enminoritet av föreningens styrelse anser atl uppgiften atl väcka talan om bötesförvandlingvid domstol skall ligga kvar hos åklagaren men att åklagaren inte skall hamöjlighet att "ompröva" kronofogdemyndighetens beslut i frågan, dvs.fråga skall vara om uppdrag för åklagaren alt föra förvandlingstalan. Enannan syn på dessa frågor redovisas av som uttalar atl detfinns anledning till tveksamhet att pålägga kronofogdemyndigheterna sådanauppgifter av slraffrältslig art som förslagel förutsätter. 5 1982/83. 1982/83:93 66 Riksskatteverketanför atl utmätning av fast eller lös egendom och ansökan om konkurs som skeltföre tidpunkten för preskription bör fä medföra att betalning för botes- ellervitesfordringar får tas ut ur den utmätta egendomen eller erhållas i konkursenäven därefter. Vad sålunda föreslås lär lillämpas i praxis redan nu av en delkronofogdemyndigheter. Praxis är emellerfid vacklande. Flera myndigheter stäUersig tveksamma lill en sådan tolkning av nu gäUande bestämmelser. Även säkerhetenligt lagen (1978:882) om säkerhet för skatlefordringar m. m. bör enligt riksskatteverketfå realiseras och gottskrivas böter och viten som enligt huvudregeln preskriberas.Vad nu anförts om konkurs och säkerhet bör gälla även för fall då den dömdeavlider. 8 Anteckning i kriminalregister Hovrättenöver och anser atl den föreslagna begränsningen av förvandlingsslraffelsfillämpningsområde medför atl domstolarna fär ell slörre intresse än hittillsav atl äga kännedom om huruvida en tilltalad blivit föremål för bötesförvandling.Hovrätten förordar därför att lagen om allmänt kriminalregister ändras ienlighet härmed. 9 Bortfall av ålagt förvandlingsstraff i vissa fall BRÅStäUer sig tveksamt till promemorians ståndpunkt att 11 § bötesförvandlingslageni huvudsak inte behöver få någon motsvarighet i den nya regleringen. Även omdet praktiska behovet av en bestämmelse inte torde vara stort vill BRÅ ändåifrågasätta om inte en regel bör finnas för de undantagsfaU som ändå kan tänkasuppkomma. 10 Sammanlagda strafftider m. m. BRÅifrågasätter om inle en reglering behövs för den situationen att flera förvandlingsstraffsamtidigl föreligger tiU verkställighet. Nägon annan möjlighel än alt låtadomstol avgöra saken kan enligt BRÅ knappast tänkas. Företrädesvis bör den somsist meddelat beslut om förvandling komma i fråga. Likaså kan ifrågasättas omdet inte bör finnas en regel om sammanträffande av påföljd för deundantagsfall då fråga om förvandling av nya böter kommer upp sedan etltidigare förvandlingsstraff beslutals men varken verkställts eller bortfallit. 1982/83:93 67 pekar på att det i promemorian uttalas atl principen i 16 § bötesförvandlingslagenom förvandling av alla ådömda böter på en gång bör behållas. Förbundet delardenna uppfattning. Nägon regel härom återfinns emellertid inte bland deframlagda författningsförslagen. En uttrycklig bestämmelse torde enliglförbundet vara erforderlig dels pä grund av lydelsen i förslaget lill 15 § bötesverkställighelslagen,dels med hänsyn till risken för e contrarioslut. finner del tveksamt om förbudet mot fullföljd till HD börbehällas. Vissa principfrågor bör enligl förbundet kunna las upp i HD. FuUföljdsprövningentorde innebära tillräcklig spärr mot obefogad fullföljd. 12 Särskild avgift vid bötesindrivning Promemorieförslagethar i denna del fått ett blandat mottagande. BRA har ingen erinran motden föreslagna principen. En förutsättning är dock enligt BRA dels atl avgiftenhålls på en måttlig nivå, dels alt den bötfällde får en rimlig chans atl betalafrivilligt före indrivning. Det mäste sålunda ges tillräcklig informafion ommöjligheten till betalning före indrivning även av domstolsböter, när dennamöjlighet införs. Stockholmstingsrätt anser att en särskild avgift vid bötesindrivning kan antas befrämjaen snabb och effektiv betalning av ådömda böter. En sådan avgift bör därförsnarast införas. domareförbunduppger atl förbundet i annat sammanhang har framhållit önskvärdheten av att detöppnas en möjlighet till frivillig bötesbelalning på ett enkelt sätt.Förbundet välkomnar därför förslaget att införa uppbörd av domstolsbötér.Förbundet tillstyrker också förslaget om en särskild bötesavgift som stöd föruppbörden. Statskontoret delaruppfattningen att man nu bör arbeta vidare på SARIs förslag lill principiellutformning av ett nytt system för uppbörd av domstolsbötér. I det sammanhangetbör enligt statskontorets mening också närmare övervägas fördelarna ochnackdelarna med restavgift.,Man bör därför inte redan nu ta slutlig ställning idenna fråga. Statskontoret är berett atl medverka i etl sådant arbete. pekar påatt promemorieförslaget innebär att man utöver reslavgiftssystemet enligt uppbördslagsliflningenskapar elt ytterligare avgiftssystem i allmänna mål vartiU bötesindrivningenräknas. Verket avstyrker förslaget att indrivningsavgift skall införas . Riksskatteverketställer sig i princip posifivt till tankarna på en avgift vid 1982/83:93 ' 68 indrivningav böter men ifrågasätter lämpligheten av att skapa ett särskilt avgiftssystemför böter. Verket erinrar om det förslag till höjning av restavgiften som harföreslagits i skatleindrivningsutredningens remissbehandlade betänkandeRestavgift på skall m.m., (Ds B 1981:12). Om detta förslag förverkligasbortfaller enligt invändningarna mol att konstruera bötesindrivningsavgiftensom en restavgift efter uppbördslagstiftningens mönster. mening är det en viktig förutsättning att en avgiftkonstrueras så att den är lätt atl administrera och lätt kan passas in i indrivningsarbetet.Riksskatteverket föreslår därför och med hänvisning till föreslagen höjning av restavgifienenligt uppbördslagstiftningen att frågan om restavgift för böter blir föremålför ytterligare överväganden innan sluUig slällning tas. Riksskatteverketdelar den i promemorian framförda uppfattningen om att det nuvarande restavgiflssystemelinte är lämpat för bötesfallen. Eftersomden i promemorian föreslagna avgiften skall utgöra en ersättning till statenför de kostnader som uppkommit genom indrivningen och inte en sanktion förförsenad inbetalning finns def enligt mening till en böijananledning att erinra om den speciella karaktär böterna har som inkomst förstaten. Böterär sålunda inte och bör inte jämställas med skatt. Åläggande av bötesstraff börinte ses som ett sätt att skaffa staten inkomster. Som straff utgör böterna enensidig prestation från den bötfälldes sida gentemot staten. Betalning ochindrivning av böter är straffverkställighet och bör som sådan i första handjämföras med andra typer av straffverkställighet för vilka staten inte tar särskillbetalt. Eftersom bötesmedlen ändå är inkomster för staten mäste de givetvisberäknas och budgeteras på vanligt sätt. För innevarande budgetär har de beräknatstill omkring 119 milj. kr. (bilagan till FiU 1980/81:45 s. 10). Det äruppenbart att bötesmedlen med denna omfattning väl täcker de kostnader som ärförenade med indrivning av en del av dem. Omen avgift skall införas ligger det enligt nära lill hands atlutgå från den ordning som gäller enligt förordningen (1981: 1185) om ulsökningsavgifier.Enligt denna förordning utgår en fast avgift, grundavgiften, om 250 eller ivisst fall . Dessa utsökningsavgifter har emellertid utgåttendast i enskilda mål. Införandetav en särskild avgift för bötesmålen innebär, anför , att detför enbart dessa mål skapas elt avgiftssystem som inte i övrigt förekommer hoskronofogdemyndigheten. Redan denna omständighet gör att de administrativakonsekvenserna av en sådan ordning noga måste övervägas innan beslut om sådanavgift fattas. Härtill kommer att det är tveksamt om ett system med bötesavgifterger ett utbyte för det allmänna som överväger de olägenheter som kan väntasuppstå i praktiken. Avgiften kan visserligen ha en viss betalningsfrämjandeeffekt men Prop.1982/83:93 69 dennatorde vara margineU. Om bötesbeloppet efter reslföring betalas frivUligl kommerbötesavgiflen alt kvarstå som restbelopp vilket kronofogdemyndigheten avkostnads- och resursskäl inte kan ägna hög prioritet (jfr systemet med restavgifterpå felparkeringsavgifter). Även är tveksam till införandet av ett syslem med särskilda avgifter förböter liknande restavgiften. Föreningen erinrar om de administrativa problemsom var förenade med restavgifter på felparkeringsavgifter och befarar för sindel atl vinsterna med ell avgiftssystem inte uppväger de olägenheter som kanväntas uppstå i praktiken. Att en avgift i storleksordningen skulle haen betalningsfrämjande effekt och effektivisera indrivningen är enligtföreningen utomor-denfiigl tveksamt. 1982/83:93 70 BUaga3 De remitterade förslagen Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 25 kap. 7 §, 26 kap. 2 §, 34 kap.11 § och 35 kap. 7 § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Förestagen lydelse 25 kap. 7 §' Om uppbörd och indrivning av böter finnes beslämmelser i bötesverkställighetslagen(1979:189). Böter som icke betalas skola, om Böter som inte betalas får, om icke annat är föreskrivet, förvand- inte annat är föreskrivet, förvand las till fängelse i lägst tio och högsl las lill fängelse i lägst jor/o/enligl bestämmelser och högst månader enligt be- därom i lagen (1964:168) om för- stämmelserna i bötesverkstätlig- vandling av böter. 26 kap. 2 § Fängelse må användas såsom ge- Fängelse/o/- användas såsom ge mensamt straff för flera brott, om mensamlstraff för flera brott, om fängelse kan följa å nägot av bröt- fängelsekan följa på något av brot ten, len. Fängelse må sättas Fängelse får sättas över det svåraste av de högsta över det svåraste av de högsta straff som kunna följa å brotten straff som kan följa på brotten men men må ej överskrida detta med får inte överskrida detta med mer eller överstiga de än tvä år eller överstiga de högsta högsta straffen sammanlagda med straffen sammanlagda med varand- varandra, därvid bötesstraff anses ra. Elt bötesstraff skall därvid svara mot del fängelse som skulle anses svara mot fängelse fjorton följavid böternas förvandling. Ej må del svåraste av de lägsta straffen underskridas. Förekommer tiU verkställighet på en gång dom på fängelsepå livstid och dom på böter, förvandlingsstraff för böter, fängelse päviss tid, villkorlig dom, skyddstillsyn eller disciplinstraff skalllivstidsstraffet träda i stället för den andra påföljden. Om en dom på fängelse på viss Förekommer till verkställighet på tid och en dom på en gång en dom påfängelse på viss ' Senaste lydelse 1979: 190. - Senaste lydelse 1981:211. böter eller disciplinstraff som har meddelats innanfängelsestraffet har börjat avtjänas förekommer titt verkstältighel på en gång,skaU fängelsestraffet träda i stället för böterna eller disciplinstraffet. 35 7 Ådömda böter bortfalla när förflutit från detdomen vann laga kraft, om ej ansökan om böternas förvandling delgi-vUsden dömde. Om bortfallande av böter sedan sådan ansökan delgivits saml avålagt förvandlingsstraff är särskilt stadgat. Dör den dömde, bortfalla ådömda böter. Har under dendömdes livstid domen vunnit laga kraft och till gäldande av böterna lös egendomtagits i mät eller satts i allmänt förvar, skota dock böterna utgå av denegendomen. tid i minsl och en dom på böter, förvandlingsstraffför böter eller disciplinstraff som har meddelats innan det förstnämnda fängelsestraffethar börjat avtjänas, skall del straffet träda i stället för den andrapåföljden. Ådömda böter bortfaller när har förflutit från deldomen vann laga kraft. Första stycket gäller inle, om den dömde vid utgången avden där angivna tiden har delgivits en ansökan om böternas förvandling som inlehar blivit slutligt prövad. Om rätlen i sådant falt skiljer saken från sig utanatl förvandla böterna, bortfaller dessa när rättens beslut har vunnit laga kraft.Om bortfallande av ålagt förvandlingsstraff föreskrivs särskilt. Dör den dömde, bortfaller ädömda böter. Har under dendömdes livslid domen vunnit laga kraft och lös egendom tagits i mät eller sattsi allmänt förvar för betalning av böterna, skatt dock böterna betalas av denegendomen. Vad nu sagts om böter gäller även utdömt vite. Denna lag träder i kraft . De nyabestämmelserna tillämpas ocksä i fråga om böter som har ådömts föreikraftträdandet. Förvandlings-.straff som endast avser sådana böter får dockinte bestämmas till fängelse än som skulle ha kunnat ske enligt25 kap. 7 § andra stycket i dess äldre lydelse. Äldre böter skall ej heller vidtillämpning av 26 kap. 2 § andra stycket andra meningen anses svara motfängelse än som skulle ha följt av äldre beslämmelser. Senasie lydelse 1979: 190. Prop,1982/83:93 72 Lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Härigenom föreskrivs i fråga om bötesverkställighetslagen(1979: 189) dels att 1 och 14 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att ilagen skall införas nio nya paragrafer, 15-23 §§, samt före 15 § en ny rubrikav nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Bötesstraff verkstäUs genom uppbörd eller indrivning.Regeringen bestämmer, i vad mån uppbörd skall ske. Lagens beslämmelser om böter Lagens bestämmelser om böter gäller också vite och sådan särskild gäller också vite.Bestämmelserna i rättsverkan av brott som innefattar 1-13 §§ gäller dessutomsådan sär-betalningsskyldighet. Vad som sägs skild rättsverkan av brott som inne-ilagen om dom gäller även beslut. som sägs i lagen om dom gäller även beslut. 14 § Om förvandUngsstraff för obe talda böter föreskrivs / lagen (1964:168) om förvandling av böter. Har beslut om förvandlingsslraff Har beslut om förvandlingsstraff meddelats, får böter ej indrivas. 5e- för obetalda bötermeddelats, får dan verkställighet av förvandlings- dessa böter ej indrivas. Betalning straffet påbörjats, får ej heller be- för böterna får dock tas emot intill talning för böterna mottas, dess förvandlingsstraffei har titt fullo verkställts eller bortfalUt. Ädömda böter, som inte har kunnat indrivas och som intehar avkortats, skall om inle annat är föreskrivet på talan av åklagare förvandlastUt fängelse, om det är uppenbart att den bötfällde av tredska har underlåtitalt betala böterna eller all förvandling annars av hänsyn till allmänlaglydnad är särskilt påkallad. Är den bötfällde, när förvandling skall ske, skyldig allbetala även andra böter än sådana som avses i första stycket, skatt också dessaböter förvandlas. FörvandUngsstraffet skaU bestämmas till fängelse i lägstfjorton dagar och högst . Mål om förvandUng av böter tas upp av tingsrätten i denort där den bötfällde finns eller av den tingsrätt som har handlagt det mål, ivilket bötesstraffet eller, om del är fråga om flera sådana straff, något avdem har ådömts. Har bötesstraffet eller vid flera straff något av dem bestämtsgenom strafföreläggande eller genom föreläggande av ordningsbot, kan målet lasupp åven av den tingsrätt hos vilken åtal för brottet skulle ha kunnat väckas. / mål om bötesförvandling skall tingsrätten vid avgörandeav saken bestå av en lagfaren domare och nämnd. Åklagaren och den bötfällde skaUkallas tiU förhandling inför rätten. Om den bötfäUde inle inställer sig, fårmålet ändå avgöras, såvida tillfredsställande utredning finns i saken. Rättens avgörande av saken sker genom beslut. Ett beslut varigenom rätten har lämnat en ansökan om förvandUngutan bifall utgör inte hinder för att en sådan ansökan las upp på nyttbeträffande samma böter. I övrigt skall i tillämpUga delar gälla vad som ärföreskrivet beträffande mål om allmänt åtal. Om den bötfällde sedan förvandling av böterna harbeslutats betalar hela bötesbeloppet, bortfaller förvandlingsstraffet till dendel det inte har verkställts. Beslut om detta meddelas av . Prop.1982/83:93 74 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har någon ålagts förvandlings-straff för böter ochuppkommer därefter fråga om förvandling av andra böter, som har ålagts innandet förstnämnda straffet har blivit tillfullo verkställt, skall vid det nyastraffets bestämmande i möjlig mån iakttas atl straffen tillsammans inteöverstiger vad som skulle ha ålagts om böterna hade förvandlats samtidigt.Rätten får i ett sådant fall förordna atl del tidigare ådömdaförvandlingsstraffet skall avse även de andra böterna eller bestämma del nyastraffet tUt än som anges i 15 § tredje stycket. Avser ett beslut om förvandling böter som har ålagts innanett tidigare förvandlingsstraff har börjat verkställas och framgår det inte avbeslutet att det tidigare förvandUngsstraffet har beaktats, skall domstolen,sedan bestulen har vunnit taga kraft, efter anmälan av åklagare ompröva detbeslut som har meddelats senast. Därvid tilllämpas första stycket. Om verkstäUighet av förvandUngsstraff föreskrivssärskilt. Ålagt förvandUngsstraff bortfaller, om beslutet inte harbörjat verkställas från del beslutet vann laga kraft. Förvandling får ej ske av 1. böter,som har ådömts med stöd av 33 kap. 2 § , 2. vite,som har utdömts för underlåtenhet att fullgöra dom eller beslut rörande sakeni mål som har handlagts enligl tagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Prop.1982/83:93 75 Ett beslut av hovrätten i ett mål om bötesförvandling får inte överklagas. Denna lag träder i kraft den . De nya bestämmelserna gäller även i fråga om bötersom har ålagts före ikraftträdandet. Sädana böter får dock inle förvandlas, omhinder häremot skulle ha mött enligt 9 § lagen (1964: 168) om förvandling avböter eller om förhållande som avses i 11 § nämnda lag har inträtt föreikraftträdandet. Inte heller får förvandlingsstraff som endast avser böter somhar ådömts före ikraftträdandet bestämmas till fängelse pä än som skulleha kunnat ske enligl äldre bestämmelser. Lagom upphävande av lagen (1964:168) om förvandling av böter Härigenomföreskrivs att lagen (1964:168) om förvandling av böter skall upphöra att gällavid utgången av med de undantag som anges nedan. Har före utgången av meddelats beslut somavses i 25 § lagen (1964:168) om förvandling av böter, tillämpas fortfarandeden bestämmelsen.