prop · G60387 · 1982-12-31 00:00:00 — Detframstår, med tanke pä samhällets starka skyddsinlresse mot otillåtnahavsföroreningar, som riktigare att beslut om avgift fattas så snart utredningenär färdigställd och att beslulel skall kunna verkställas på samma sätt somdomstols dom. En sådan ordning skapar ell tryck på dem som överträder reglernaalt i eget intresse delta i utredningen och därvid ta tillvara sinarättigheter. Vad jag nu sagt bör inte tolkas som etl åsidosättande avrättssäkerhets-aspekten lill förmån för andra intressen. Som jag haruttalat har samhället och de enskilda som drabbas av otillåtna oljeutsläpputomordentligt svårt att skydda sig mol alt sådana äger rum i oförminskadomfattning. När ett nytt avgiftssystem introduceras måste man självfallet selill atl det inte byggs in sådana svagheter i systemet alt del genomförhalnings-taktik eller underlåtenhet att medverka i utredningen omöjliggörsall få fram en exekutionstitel. Just den typen av bristande samarbete från misstänktassida är ju elt av huvudskälen lill all samhället är så föga framgångsrikt närdet gäller att bekämpa ekonomisk brottslighet. En fömtsältning för att rättssäkerhelskraven skall blitillgodosedda är all fullgör sina åligganden på ettansvarsfullt och opartiskt sätt. Självfallet skall stränga krav upprätthållas ifråga om bevisningen för att ell visst fartyg har gjort sig skyldigt lill eltutsläpp. Jag utgår från all kommer all handha denna prövningmed omsorg och noggrannhet och följaktligen ålägga avgift bara i de fall del ärstyrkt alt del aktuella fartyget gjort sig skyldigt lill en överträdelse avgällande utsläpps-förbud. Garantier för en omsorgsfull prövning kan skapasgenom atl beslutanderätten i fråga om vallenföroreningsavgift läggs på en högnivå inom . Själv anser jag all della är nödvändigt med hänsyntill avgiftens ingripande natur. 1 sammanhanget kan jag nämna all olika alternativi delta hänseende diskuteras i promemorian. alternativ vore all läggabeslutanderätten på cheferna för bevakningskontoren i , ,och , ell annat all besluten meddelas av gränschefen. Det börankomma på regeringen atl la slällning till vem som skall besluta i dessafrågor. En remissinstans synes fömtsätta atl frågor om förbudeller föreläggan- Prop.1982/83:87 30 denför att säkra bevisning eller anspråk på avgift skall beslutas av domstol. Ensådan ordning skulle säkerligen i en hel del fall göra förbuden ochföreläggandena verkningslösa, eftersom fartygen skulle hinna lämna svenskt farvatteninnan frågan hunnit behandlas. Beslul i sådana frågor kräver alt del finns enjourverksamhet som fungerar dygnet runt. Förbud och förelägganden enligt 7 kap.VFL beslutas redan nu av och . Beslutom ingripanden i form av förbud och förelägganden enligl 10 kap. 6§ ilagförslaget i promemorian bör underställas gränschefen för att ge en garantiför att de är välgmndade. Deytterligare arbetsuppgifter för som föreslås här låter sig välförenas med den nya lagen (1982: 395) om medverkan vid polisiärövervakning (jfr prop. 1981/82: 114, JuU 1981/82:48, rskr 1981/82:296). Denskall tillämpas när bedriver övervakning till havs och i kustvaltnensaml i och för alt hindra broll mol föreskrifter om bl. a.åtgärder mol vallenförorening från fartyg. Förekommer anledning misstänka atlbrott har förövats mot någon av dessa föreskrifter harkustbevakningsljänsleman samma befogenhet som tillkommer polisman alt bl. a.hålla förhör och ta med någon lill förhör, alt gripa någon och all företa visstslag av husrannsakan. Kustbevakningsljänsleman får också göra vissa tillfälligaomhändertaganden för all avvärja broll. Om del uppenbart behövs för atl denämnda befogenheterna skall kunna utövas, fär kustbevakningsljänsleman stoppaoch visitera fartyg eller inbringa del till svensk hamn. Jagövergår härefter till frågor som har samband med domstolsprövningen av ärendenrörande vallenföroreningsavgift. Enlämplig ordning för all anhängiggöra ell överklagande av beslul omvallenföroreningsavgift finner jag vara den som föreslås i promemorian, dvs.atl beslulel överklagas genom besvär hos domstol och all besvärshandlingenskall ha kommit in lill domstolen från den dag då klaganden fickdel av beslulel. Dendiskussion som förs i promemorian om vilka domstolar som bör vara behöriga atthandlägga ärenden om vallenföroreningsavgift mynnar, som jag redan angett, ul ietl förslag atl använda den forumregel som finns i 9 kap. 8§ VFL. Det skulleinnebära att handläggningen kan äga rum i tingsräll som är behörig domstolenligt RB eller enligl 336-338 §§ sjölagen. RÅanser atl brotlmålsfomm bör användas för de utsläpp som har ägt rum på svensktterritorialvatten. Någon annan lösning kan inle länkas av processekonomiskaskäl och av hänsyn lill intresset av all få till slånd en enhetlig bedömning.Vid utsläpp i närgränsande östersjöområde torde däremot enligt RÅ starka skältala för en begränsning lill sjörätlsdomslo-larna. Härvid måste utredas möjligheternaav ell generellt medgivande från regeringen eller annan lagleknisk lösning såall talan i såväl avgifisfrågor som brottmål, ulan förordnande i varje särskillfall, kan väckas vid svensk domstol och då lämpligen vid sjörältsdomstol. 1982/83:87 31 Med tanke på den släktskap som finns mellan brottmål ochärenden om vallenföroreningsavgift synes del i förstone riktigt atl låtabrottmålsforum vara tillämpligt vid överklagande av ett avgiflsbeslut. En sådanordning stämmer emellertid inte överens med den nuvarande forumregeln i 9 kap.8§ VFL, enligl vilken bl.a. mål om ansvar för brolt som avses i lagen handläggsav tingsrätt som är behörig domstol enligl RB eller enligl 336-338§§ sjölagen.Paragrafens lydelse tillkom på inrådan av lagrådet, bl.a. för att ge enmöjlighet alt välja mellan vanlig tingsrätt och sjörältsdomstol med hänsyn tillomständigheierna i målet. Både mål av enkel beskaffenhet och mål som till sinkaraktär är sådana atl de inle kräver särskild förtrogenhet medsjöförhällanden hos domarpersonalen skall sålunda lämpligen kunna prövas avvanlig tingsrätt (jfr prop. 1979/80:167 s. 275-277). En betydande olägenhet med atl tillämpa forumregeln i 9kap. 8 § VFL är atl flera olika tingsrätter blir behöriga som besvärsinslanseri elt och samma mäl. Med en sådan ordning kan man fräga sig hur tullverkelsbesvärshänvisning i elt avgiftsärende skall utformas. Eftersom besvärsärendenaom vallenföroreningsavgift inle torde bli av enkel beskaffenhet finns det skälsom talar för all man bör låta sådana prövas enbart av sjörällsdomslol. Även omman på delta sätt begränsar antalet behöriga domstolar, är det ingalundasjälvklart hur en forumregel för besvärsmålen skall utformas. Jag kan nämna alljag övervägt atl föreslå all de skall las upp av den sjörällsdomslol som liggernärmast utsläppet med möjlighel all alternativt välja den sjörällsdomslol somligger närmast den ort där fartyget finns. Även en sådan regel medför problemmed besvärshänvisningar. Jag har därför stannat för en annan lösning. I delföregående har jag nämnt all vallenföroreningsavgift inom kanbeslutas exempelvis av cheferna för bevakningskontoren i , ,och eller av gränschefen. Den senare är stationerad i avsiklen är att ingripanden i form av förbud och förelägganden skallunderställas honom. Upplysningsvis vill jag tala om all jag. när del gäller vemsom skall besluta själva avgiften, finner övervägande skäl tala för delregionala alternativet. Med tanke på all del finns sjörälisdomstolar i samtligaorter där aktuella beslul kommer all meddelas förordarjag alt besvärsmålen lasupp av tingsräll som är sjörältsdomstol i den ort där beslutet har meddelats.Genom en sådan koncentration av avgiflsmålen skapas förulsällningar för altberörda domstolar får erfarenhel av dessa förhållandevis speciella mål. Den av mig här förordade forumregeln synes kunna lillämpasulan några nämnvärda ölägenheter som den nuvarande regeln i 9 kap. 8§bibehålls oförändrad. Den senare regeln medger större valfrihet t.ex. när delgäller all väcka ålal. Om del anses önskvärt all brottmål och avgiftsmål prövasav samma domstol torde åklagaren kunna väcka åtal vid den sjörältsdomstol därbesvär över avgiftsbeslul skall anhängiggöras. Bakgrunden lill atl den svenska lagstiftningen om åtgärdermot vatten- 1982/83:87 32 förorening från fartyg innehåller generella förbud, ejbegränsade lill svenska fartyg, mot utsläpp på området utanför sjöterritorietfinns angiven i prop. 1972: 38 s. 58f Där finns också uttalanden om vilkamöjligheter det finns atl beivra överträdelser av sädana förbud. En redovisningav svenska myndigheters möjligheter all ingripa mol utsläpp lill havs, bådeinom och utanför Sveriges sjöterritorium, finns i avsnitt 5.5 i bil. 1 dellasammanhang kan tilläggas all - om i framliden inrättar en ekonomiskzon lill havs - det finns starka skäl för atl bestämmelserna om vattenföroreningsavgifttillämpas fullt ut inom denna. När det gäller frågan vem som skall företräda det allmännainför domstol förordar RÅ att allmän åklagare ersätter både när detgäller avgiflsprövning och kvarstadsfrågor. Det finns enligl min mening goda skäl för RÅ: s förslagoch då inle bara den omständigheten alt ansvarsfrågor kan varaaktuella. Jag har tidigare utförligt uppehållit mig vid och motiverat varförkustbevakningen bör handlägga ärendena i första instans och också besluta idessa. De effektivitetskrav som ligger bakom denna ordning gäller inle medsamma styrka när etl ärende överklagats och skall handläggas i domstol. Det ärav den anledningen inle nödvändigt att uppträder som klagandensmotpart i rättegången. Snarare talar principiella skäl för atl motparten börvara en annan än den som har beslutat i första instans. Även jag vill därförförorda all allmän åklagare inträder som motpart i domstolen Det allmännaföreträds f ö. av åklagare vid domstolsprövning när del gäller flera andrasanktionsavgifter, t.ex. tilläggsavgift enligt lagen (1976:666) om påföljderoch ingripanden vid olovligt byggande m. m. och överlidsavgift enliglarbetstidslagen (1982:673). sakkunskap i vattenföroreningsfrågorkan lämpligen tas till vara genom all verket i erforderlig utsträckningbiträder åklagaren vid talans utförande. För att få partsställ-- ningenvid domstol i olika ärenden om vallenföroreningsavgift enhetlig förordarjagockså att allmän åklagare skall handlägga kvarstadsfrågor. Det sist sagda aktualiserar frågan om vilkakvarstadsregler som bör lillämpas. I promemorian föreslås alt reglerna omkvarstad för fordran i 15 kap. RB skall gälla i tillämpliga delar. Dettasynsätt stämmer med vad lagrådet uttalat om all del allmännas anspråk påmiljöskyddsavgifl lill sin karaklär är etl betalningsanspräk (se prop.1980/81:92 s.4620. Det förhållandet all del är allmän åklagare som skallansöka om kvarstad motiverar dock enligl min mening atl kvarstadsreglerna i 26kap. RB lillämpas i stället. Jag kan tillägga alt denna ordning gäller förtilläggsavgiften vid olovligt byggande och överlidsavgiften liksom förslagetlill särskild avgift i utlänningslagen (1980: 376) liksom generellt i fråga omavgifter som grundar sig på brottsliga gärningar (26 kap. I § RB). Även när det gäller handläggningsordningen i domstol anserjag att man kan följa reglerna för de tre avgifter jag nämnt,.dvs.bestämmelserna i om åtal för broll, på vilket inle kan följa svårarestraffan böter. modifikationerblir ofrånkomliga med tanke på att avgiftsfrågan redan är prövad avkustbevakningen. Iavsnitt 5.7 i promemorian finns en beskrivning av kustbevakningensflygövervakning och andra medel för atl upptäcka oljeutsläpp och identifierafartyg som gör sig skyldiga lill sådana. Arbetsgmppen framhåller upprepadegånger hur viktigt del är all utsläpp upptäcks och skyldiga fartyg identifierasoch poängterar betydelsen av all flygspaning hålls på engodtagbar nivå. Några förslag lill utökning av flygtiden läggs inle fram avarbetsgruppen, som utgår från alt frågan fortlöpande bevakas avgeneraltullstyrelsen. Remissinslansernainstämmer i uttalandena om flygspaningens betydelse. Naturvårdsverketframhåller atl risken för upptäckt är en av de mest återhållande faktorerna närdet gäller olagliga utsläpp. Statskontoret menar all åtgärder för atl upptäckavattenföroreningar blir effektiva endasi genom samverkan mellan olika slag avcivila och militära resurser, varav kan nämnas flygspaning,det radarbaserade sjöbevak-ningssyslemel och övrig militär verksamhel. Ellsamarbete mellan civil och militär sjöövervakning prövas på försök i . Bl.a. prövas möjligheten all ge civila myndigheter tillgång lill del militärasjöbevakningssysle-met. Statskontoret följer försöket och räknar med atl våren1983 kunna lämna en rapport med utvärdering av försöket. framhållersatellit-bildteknikens möjligheter när det gäller atl åstadkomma en heltäckandeövervakning av de havsområden som omger . Tekniken är resurskrävandeoch del är nödvändigt alt berörda myndigheter och institutioner samarbetar bådei fräga om metodutveckling och utnyttjande av mottagnings- ochbildbearbelningsresurser. räknar med alt förfogaöver en egen bildbearbelningsuiruslning. Föregen del vill jag framhålla atl jag delar uppfattningen atl del behövs bådeflygspaning och andra insatser för atl en sanktion som vattenföroreningsavgiflenskall få den avsedda preventiva effekten. Jag förutsätter därför allflygövervakningen kan hållas på en godtagbar nivå och hyser den förhoppningenall pågående samarbete och utvecklingsarbete kommer alt verksamt bidra lill allen avsevärt slörre andel av de förorenande fartygen identifieras. Ilikhet med arbetsgmppen räknar jag inle med all förslagen skall föranledanågon sådan påtaglig utökning av arbetsuppgifterna för berörda myndigheter atlbehov av ökade personella resurser uppkommer. Frågan om kustbevakningensersältningsbehov när det gäller flygplan får bedömas i annat sammanhang, därockså möjligheterna till besparingar kan prövas. Fleraremissinstanser har påtalat behovet av mollagningsanordningar i hamnarna.Sålunda understryker RRV betydelsen av all anord-3 1982/83. Prop.1982/83:87 34 ningar för mottagning av restprodukter finns lätttillgängliga. Verket påpekar all promemorian inle innehåller någon diskussionom de investeringar som yllerligare kan behövas för della ändamål och vilkaeffekter sådana investeringar skulle kunna få på benägenheten all på elllagligt säll bli kvin de skadliga ämnena. förutser nya avgiften kommer atl medföra atl ökade krav ställs på de landbaserademollagningsanordningar hamnkommunerna enligl redan gällande lagstiftning ärskyldiga all anordna. Det är emellertid känt all dessa anordningar utnyttjas imyckel olika omfattning t.ex. när det gäller oljeresler. Förbundet anser därförall den föreslagna lagstiftningen inle bör träda i kraft innan vederbörandemyndigheter har förvissat sig om all landels hamnar har erforderiigamotlagningsresurser. Även Svenska maskinbefälsförbundel och framhåller angelägenheten av att det iordningställs ell tillräckligtanlal mollagningsanordningar för oljeresler längs landels kuster. lar också upp frågan om avgifter föroljeavfall m.m. och ullalar att kostnaden för mottagning inle får debilerasfartygets redare för varje särskill avlämningslillfålle. Här gäller det istället atl göra avlämnandet i land så altraktivt all även sädana redare som idessa avseenden visar vårdslöshet och nonchalans mol gällande regler avstårfrån olagliga utsläpp. vill i della sammanhang peka påriksdagens uttalande i betänkandet /81:31 om avgiftsförbud. Enligt VFLgäller förbud all la ul särskild avgift för omhändertagande av bl. a. oljeavfallfrån fartygs maskinrum. I förordningen (1980:789) om åtgärder molvattenförorening från fartyg görs emellertid undanlag från della förbud. Iutskoltsbelänkandei anförs alt del finns skäl som talar för att undantagetupphävs. , som är av den uppfattningen atl ett upphävande avförbudet skulle göra det olönsamt all släppa ut olja lill sjöss, förutsätterall denna fråga får sin lösning i nu förevarande sammanhang. Vissa frågor om mottagning av oljeavfall m. m. från fartygbehandlades i prop. 1980/81: 119 om miljösäkrare sjötransporter (avsnitt 4.2 ibilaga2). Vad gäller möjlighelerna all avlämna oljeavfall vill jag hänvisa lilluttalandena i propositionen om all del i finns större anordningar förmottagning och behandling av oljehaltigt bariast- och tankspolvatten på ungefär15 platser och anordningar för omhändertagande av oljeavfall från fartygsmaskinrum o.d. på sammanlagt ca 50 platser. Enligl vad som uttalas i prop.1979/80:167 s.29 läcker del syslem av anordningar som inrättats del behov somfartygen då hade. Några uppgifter om all förhållandena ändrats sedan dessförelåg inte när prop. 1980/81:119 beslulades . Verksamma medel föratl åstadkomma ell bättre ulnylljande av anordningarna borde enligtföredraganden vara bl. a. en intensifierad övervakning för all förhindraolagliga utsläpp och ekonomiska sanktioner mol dem som bryter molulsläppsförbuden. Tillgängliga upplysningar lyder således på all del finnstillräckligt anlal mottagningsanordningar för oljeresler. Del är svårl alluttala sig om infö- 1982/83:87 35 randel av valtenföroreningsavgiften kommer all förändramoilagningsför-hällandena i hamnarna. Jag delar självfallet remissinstansernasåsikt atl det måste finnas elt tillräckligt anlal mollagningsanordningartillgängliga. Dessa måste ha en sådan kapacitet alt fartygen kan lämna sillavfall ulan oskäligt dröjsmål. Jag förutsätter atl ochnaturvårdsverket noga följer utvecklingen på detta område. Det har varit en strävan i allförbjuda särskilda avgifter för omhändertagande av oljeavfall m. m. frånfartyg. Etl sådant förbud har funnits när det gäller mottagningav oljehaltigt bariaslvatlen och tankspolvatten. Det är riktigt all det i 1980års lagstiftning lills vidare gjordes ell undanlag från del generellaavgiflsförbudet i VFL vad gäller oljeavfall från fartygs maskinrum o. d. Skälethärtill var atl del ansågs nödvändigt atl yllerligare utredakoslnadskonsekvenserna för vissa hamnar av ell förbud mol sårskild avgift idessa fall. Den utredning som har företagits inom regeringskanslietvisar atl koslnadskonsekvenserna av att undantaget hävs är måttliga. En avSvenska kommunförbundet förelagen enkät visar all bara en hamn - av 28 - skullebehöva höja hamnlaxorna med mer än en procent, om undanlaget frånavgiflsförbudet skulle slopas. Avsiklen är därför alt undantaget från avgiflsförbudetskall slopas. För all ingen hamn skall behöva drabbas av väsentliga kostnaderlill följd av avfallels sammansättning eller omfattning avser jag alt senare ihöst återkomma till regeringen med ell förslag till om alt införa ellsärskill högkoslnadsskydd för hamnar som drabbas av onormala kostnader. Jag vill här också la upp frågan omvallenföroreningsavgiflens behandling i skallehänseende. Som jag harnämnt inriktas avgiften inle endasi pä alt eliminera del ekonomiska motivet förolaga utsläpp. Avgift skall ulgå även i sådana fall då inle haruppstått, t.ex. vid överfyllning av tankar i hamn. Med hänsyn härtill och dåavgiften i del särskilda fallet i princip inle skall motsvara en eventuellekonomisk fördel av en överträdelse av lagen bör avgiften inte vara avdragsgillvid inkomst-laxeringen. innebären skillnad i förhållande tillmiljöskyddsavgiften enligl 52 § miljöskyddslagen (1969:387) men motsvarar t.ex. vad som gäller för övertidsavgifi enligl 26 § arbetstidslagen (1982:673).En bestämmelse om den skattemässiga behandlingen av valtenföroreningsavgiftenbör las in i 20 § kommunalskallelagen (1928: 370). har ännu inle behandlat prop. 1981/82:146, sombl. innehåller förslag lill ändring av 20 § kommunalskattelagen. Dennaändring är avsedd all träda i kraft tidigare än den föreslagna lagstiftningenom vallenföroreningsavgift. Del är ur lagleknisk synvinkel en fördel altavvakta med förslagel beträffande vallenföroreningsavgiflens skattemässigabehandling. Jag har inhämtat alt chefen för budgeldepartemenlel återkommer medförslag i denna fråga i enlighet med de riktlinjer jag har redovisat. Jag har övervägt all föreslå all lagstiftningen omvallenföroreningsavgift 1982/83:87 36 skall träda i kraft den . Förslagen innefattaremellertid en rad nyheter, och både , andra myndigheter ochhamninneha-varna behöver för att förbereda sig för den nya ordningen. Jaghar därför stannat för att föreslå alt bestämmelserna träder i kraft denIjanuari 1984. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomkommunikalionsdeparte-menlel upprättats förslag till 1. lag om ändringi lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening frän fartyg, 2. lag om ändringi sjölagen (1891: 35 s. Det under 2 angivna förslagel har upprättals i samråd medchefen för justitiedeparlementel. Förslagen bör fogas lill protokollet i detta ärende sombilaga 3. 4.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:424) omåtgärder mot vattenförorening från fartyg Med anledning av etl påpekande frän generaltullstyrelsenom önskvärdheten av all de nya bestämmelserna om vattenföroreningsavgiftplaceras före kapitlet om besvär (8 kap.) i VFL förordarjag en annandisposition av slutkapitlen i lagen än den som återfinns i promemorian.Besvärsbestämmelserna i 8 kap. bör lämpligen överflyttas till 10 kap. ochplaceras efter de beslämmelser som redan finns där medan 9 kap. om ansvar m. m.i stället betecknas 8 kap. Bestämmelserna om vallenföroreningsavgift kan därmedtas in i 9 kap. och placeras före besvärsbeslämmelserna. En särskild avgift (vattenföroreningsavgift) skall tas ut,om någol av de förbud mol utsläpp av olja från fartyg som avses i 2 kap. 2 §har överträtis och utsläppet inte är obetydligt. Detsamma gäller om elt sådantutsläpp av olja som avses i 2 kap. 4 § inte har begränsats så långt del ärmöjligl. Valtenföroreningsavgiften tillfaller staten. Beträffande denna bestämmelse kan jag i allt väsenlliglhänvisa lill specialmoliveringen lill 10 kap. I § i promemorian. den nedre gränsen för avgiftsuttag, dvs. all avgift inle skall ulgå förobetydliga utsläpp. Vidare behandlas innebörden av all utsläpp enligl 2 kap. 48 inle 1982/83:87 37 harbegränsats så långt det är möjligl. Den senare frågan har jag tidigare berört iavsnitt 2.2. Där har jag också angett varför avgiften lill all börja med skallbegränsas till oljeutsläpp. Om den utvidgas lill all avse ävenandra farliga ämnen behöver bara smärre justeringar göras i förevarandeparagraf. Vattenföroreningsavgiflenskall påföras den fysiska eller juridiska person som vid överträdelsen varfartygets redare eller som i redarens ställe hade befattning med fartyget.Saknade fartyget redare eller kan del inte ulan onödigt dröjsmål fastställasvem som var redare, skall avgiften påföras den som var fartygets ägare. Delägarei etl partrederi är solidariskt ansvariga för betalningen avvattenföroreningsavgift. Förstastycket har efter påpekanden från olika remissinslanser ändrats i både sakligtoch redaktionellt avseende. Andra stycket är nytt. Vadbelräffar/ör.j/a stycket har frågan om ell brukaransvar för den som i redarensställe har befattning med fartyget redan behandlats i avsnitt 2.2. Det förordadesdär att ett kompletterande brukaransvar införs. I stället för den ipromemorian valda lösningen all särskill ange att överlåtelse av fartyget ellerrederirörelsen inle befriar redaren från betalningsskyldighet har angetts attavgiften skall påföras den som vid överträdelsen var fartygels redare etc.Denna teknik har använts i fråga om miljöskyddsavgiflen i miljöskyddslagen(1969:387). I likhet med 53 § nämnda lag har också angetts alt avgiften skallpåföras den fysiska eller juridiska person som var redare etc. vidöverträdelsen. Med en sådan utformning markeras klart atl avgiften kan läggasäven på juridiska personer (jfr lagrådels yttrande på s. 162 i prop.1981/82:146). Enjämkning har företagits i fråga om förutsättningarna för all ålägga fartygetsägare avgift. För alt inle lägga alltför stora ulredningskrav på tillämpandemyndigheter har bestämmelsen ändrats så all ägaren kan göras belalningsskyldig,om del inle ulan onödigt dröjsmål kan fastställas vem som var redare. allmänna motiveringen har jag anfört atl vallenföroreningsavgift i förstahand skall påföras redaren eller den som har befattning med fartyget i redarensställe.