prop · G60333 · 1982-12-31 00:00:00 — Vidarefinner riksgäldskonloret utredningens påpekande, atl det i fiera OECDländervuxit fram liknande icke-permanenta stödåtgärder under senare delen av70-talet, värt alt utreda vidare. Konjunkturinstitutetunderstryker all det skulle vara fördelaktigt alt komma bort ifrån vissabindningar på kapitalmarknaden som verkar bromsande på näringsutvecklingen. SALFdelar utredningens syn atl samhället generellt sett bör vara restriktivt närdel gäller stöd till krisföretagen. Enligt SALF bör den statliga industripolitikeni större utsträckning inriktas på att stimulera framväxten av långsiktigtbärkraftiga förelag. Grunden för industripolitiken läggs genom en god allmänekonomisk politik som underlättar företagsstrukturomvandling, tillägger SALF. LOkonstaterar all utredningens uppfattning att kriserna hade varit läliare althanlera om den förda ekonomiska politiken hade lett till fler arbetstillfälleninom industrin och alt del finns etl klart samband mellan Skr.1982/83:33 31 den allmänna ekonomiska politikens utformning ochomfattning av det icke-permanenla industristödet, väl överensstämmer med vad LOframhåller i för 80-talel. LO understryker alt grundläggande för en gynnsamutveckling av näringsliv är en samhällsekonomi i balans. instämmer i utredningensuppfattning att stödinsatser till företagen inte i allmänhet kan motiveras medatt industrisektorn inle får krympa. Enligl CF bör enda skälet till allkollektivt stödja en konkurrenssvag näringsgren vara att verksamheten är viktigur försörjningssynpunkt. Även CF understryker den ekonomiska politikensbetydelse. Enligt CF bör statsmakternas viktigaste åtgärd vara att tillse atlmarknadsekonomin fungerar effektivt under härför gällande spelregler. instämmer i utredningensuppfattning att en ekonomisk politik som skapar fler nya arbetstillfällen är enviktig åtgärd för alt begränsa effekterna av konjunktur- och struktursvårigheler.LRF delar också utredningens syn att en avveckling av konkurrenssvaga verksamheteri många avseenden är en väsentlig förutsättning för utveckling av nyakonkurrenskraftiga verksamheter. Enligl företrädare för lantbruket har desärskilt goda förutsättningar att förstå innebörden av delta eftersomarbetskraft har flyttat från lantbruket lill industrin under i stort sett eltsekel. Utvecklingsfondeni Väslernorrlands tån delar utredningens uppfattning att en övergripandestatlig industripolitik måste utformas. Enligl utvecklingsfonden börutvecklingsfondernas roll härvidlag yllerligare utvecklas. TCOpåpekar att behovet av krisåtgärder naturligtvis är beroende av vilkaambitioner industripolitiken i övrigt har. TCO hänvisar till en avorganisationen förordad offensiv industripolitik med följande innehåll:-åtgärder för alt allmänt främja den industriella utvecklingen, -åtgärder föralt påverka stmkturomvandUngen, -åtgärder för alt förbättra de enskildaförelagens utveckling, -fackligt deltagande/inflytande i ovannämnda punkter.Enligt TCO har industripolitiken i huvudsak inskränkt sig till attomfatta den första punkten. Del är framför allt de minimala insatserna för attpåverka strukturomvandlingen som gjort all de icke-permanenta stödåtgärdernablivit nödvändiga, anser TCO. Länsstyrelseni anser all särskilda insatser av den art som gjorts under 70-laletoch som behandlas i utredningen måste ingå i en aktiv politik för att främjasysselsättningen på kort och läng sikt. De vunna erfarenheterna börligga till grund för vidare hantering av dessa insatser påpekar . Enligtstatens industriverk visar all industripolitiken måstefå en ändrad inriktning under 80-lalet. hänvisar lill sittprogram för en aktiv slrukturanpassningspolitik (SIND PM 1981:14) där grundernaför en sädan förnyelse har skisserats. 1982/83:33 32 i påpekar all vissamålsättningar måste fastställas för alt minska behovel av icke-permanentindustristöd. Enligt måste industripolitiken utvecklas lill allbli mer strategisk och långsiktig. Vidare måste satsningarna på ny- ochsmåföretagandet utvecklas och utökas. Mest väsentligt är den tekniska och marknadsmässigautvecklingen, anser . Den allmänna ekonomiska politiken måsteunderlätta industripoliliska strävanden. En expansiv industri möjliggörutveckling av den privata tjänstesektorn och den offentliga sektorn,understryker . Även i och utvecklingsfonderna iGotlands län och samt landstingsförbundet anför liknandeåsikter, vidare påpekar landstingsförbundet all ett väsentiigl inslag i enoffensiv industripolitik, vid sidan av insatser på forskningsområdet, kan varariktade stimulanser i investeringsledet. Nationella utvecklingsbolag anses avlandstingsförbundet som elt första steg i den riktningen. Även i understryker viklenav en långsiktigt fungerande närings- och regionalpolitik. Dessutom kunde destrukturförändringar som ofta är nödvändiga inom olika branscher genomförasulan den typ av förhandlingar som ofta sker och som gynnar kortsiktigalösningar, påpekar . SAF och understryker all enindustripolitik för 80-talet måste främja utvecklingen av nyaverksamhetsområden och stärka konkurrenskraften hos huvuddelen av den idagbefintliga industrin. kan inte ske genom selektiva subventioner till ickekonkurrenskraftig produktion. I så fall, anser SAF, riskerar vi all lönekoslnadsnivånöverlag drivs upp på en artificiellt hög nivå och försämrar den expansivaindustrins möjligheter. vill inom sittarbetsområde peka på etl förhållande som är av vikt för all begränsakortsiktiga stöd. Eftersom varvs- och sjöfartsnäringarna är så nära anknutna lillvarandra all strukturproblem och förelagskriser inom den ena näringen ofta haråterverkningar på den andra, är del viktigt atl statlig varvs- ochsjöfartspolitik samordnas samt atl insatserna inom en av näringarna alllidbedöms mol bakgrund av påverkan på den andra näringen, anför nämnden. 3.2.1 Utredningens ståndpunkter och vissa allmänna uttalanden För all undvika atl företagsnedläggningar får oacceptablakonsekvenser från regional balanssynpunkt, måste, enligl utredningen, slöd lillde ned-läggningsholade enheterna kombineras med insatser utanför stödförelagets ram. Slaten kan stödja en region genom atl arbetsgivaravgiften blirdifferentierad, en regional differentiering av lönenivån eller genom atlfinansiera generella lönekostnadssubventioner till förelagen via kommunalskatten. 1982/83:33 33 delar utredningens uppfattningom behovel av andra åtgärder som stödet sätts in, för all undvika attstödet behöver permanentas. släller sig positivt lill förslagetom sänkta arbetsgivareavgifter i vissa regioner. finner förslagen värda att utredavidare. SAF ochSveriges industriförbund påpekar alt del inle är tillräckligt med en anpassningav det genomsnittliga kostnadsläget. Enligl SAF och ' måstedel även komma lill stånd en bällre anpassad löne-stmktur mellan olikabranscher, yrkesgrupper, regioner, åldersgrupper osv. SAF och industriförbundetunderstryker viklen av all lönekostnaderna i ekonomin måste vara så anpassade atlavveckling av föråldrade verksamheter balanserar utvecklingen av ny industriellkapacitet, all vi har balans i utrikeshandeln, full sysselsättning och entillfredsställande regional fördelning av industrin. Enligl organisationernakan statsmakterna underlätta detta bl.a. genom alt eliminera förväntningarnaall slaten skall rädda sysselsättningen i förelag som slås ul på grund av förhöga löneavtal. i tån släller sig tveksam lill förslagel.LämpUgen bör utfallet av exempelvis försöksverksamhet med regionalt differentierandearbetsgivareavgifter utvärderas innan ytterligare steg i den riktningen tas,anser . i instämmer i uppfattningen ombehovet av insatser utanför stödföretaget. avvisar förslagel omregional differentiering av lönenivån som enligl mening slår imotsatsförhållande till målsättningen all erbjuda människor en likvärdig standardoavsett bostadsort. Transportstöd och differentierade energiskatter är, enligtlänsstyrelsen, exempel på lämpliga insatser för all stärka befintliga företag. TCO instämmer inle i utredningens uppfattning, vilken enliglTCO, slär i direkt strid mot organisationens mål både när det gäller löne- ochregionpolitik. Utredningen konstaterar alt bankerna förioralsin betydelse som kreditgivare till näringslivet, alt bankerna därmed fält etlminskat intresse för att påverka näringslivet i stimulerande riktning och atlbankernas kompetens inom området minskal. För alt öka bankernas engagemang i stmkturomvandlingsfrågoranger utredningen ett anlal ståndpunkter, som presenteras i avsnitt 3.3.1. Länssstyrelserna i och Södermantandslän, SAF och indusiriförbtmd saml delarutredningens uppfattning utan atl närmare uttala sig i detta. ställer sig kritisk motutredningens uppfattning. EnUgt bankföreningens mening har inte bankernasintresse av alt påverka 3 1982/83.1 samt. 1982/83:33 34 näringslivet eller bankernas kompelens inom områdetminskal. Det är samhället som i mindre omfattning utnyttjar den kunskap och dennäringslivsöverblick som affärsbankerna besitter. påpekar också att realiseradekreditförluster är ett dåligt mått på risktagande. Även och Skåneshandelskammare anför en liknande syn på bankernas roll i strukturomvandlingen. 3.3.1 Utredningens ståndpunkter och remissulfaU Enligt utredningen kan ekonomiska incitament tänkas fåbankerna att i slörre utsträckning engagera sig i strukturomvandlingsfrågor.Förtjänstmöjligheter skulle kunna knytas till avkastningen på bankernas låntill förelagen eller alternativt till volymen av bankernas utlåning. och handelskammare slällersig tveksamma till om de ekonomiska incitamenten kan fylla någon funktion somär bättre och effektivare än de affärsmässiga grunder som normalt skall avgörabankernas agerande. Statskontoret delar utredningens uppfattning i frågan.Statskontoret hänvisar till remissyttrandet (dnr 772/81-5) över rapporten, därstatskontoret framhöll alt de intentioner som finns för alt öka engagemanget ikreditverksamheten är riktiga. Enligl utredningen skulle bankernas engagemang istrukturomvandlingen kunna öka, om bankernas förluster teoretiskt ökar. Dellaskulle kunna ske om man genomförde finansiella rekonstruktioner i en slörreandel av krisfallen, anför utredningen. Denna bedömning delas av ,i . Samtliga instanser understryker dock att denna syn förutsätteratt de restriktioner som enligl banklagen gäller för bankernas medverkan undan-röjes. i och delar utredningens syn utan att närmare uttala sig i frågan. 3.4 Arbetsmarknadens parters roll 3.4.1 Utredningens ståndpunkter och remissutfall Enligt utredningen bör möjligheten till elt eller fleraråd för slruk-turomvandlingsfrägor utredas närmare. Utredningens uppfattning delas av , ,i . , TCO och CF. i anser att frågan böröverlåtas till arbetsmarknadens parter för avgörande. 1982/83:33 35 SALF och handelskammare släller sig tveksamma lillutredningens ståndpunkter i frågan. Länsstyrelserna i och , SAF samlSveriges industriförbund delar inte utredningens syn. SALF delar synen på behovel av en bättre samverkan mellansamhället och arbetsmarknadens parter på det näringspolitiska området men anserdock atl kostnaderna i samband med strukturomvandlingen i första hand bör bärasav företagen. SALF är även tveksam lill om del är nödvändigt all skapanågra nya organ. Den huvudsakliga inriktningen av samarbetet måste gä ut på altutforma en långsiktig industripolitik och atl skapa en kvalificerad diskussionspartåt industridepartementet, påpekar SALF. Vidare föreslår SALF att en sådan meraaktiv roll kan ges lill . Handelskammare släller sig tveksam till förslagel. Enliglhandelskammaren torde elt eller flera råd i strukturomvandlingsfrågor medföraän svårare förhandlingar med flera parter inblandade. Handelskammareförordar därför atl arbetsmarknadsparlernas särintressen tillgodoses inomramen för den representation, som parterna normalt har i de enskildaobeståndsfallen. och i Malmöhuslän framför liknande åsikter. i förordar allindustridepartementet undersöker om någon av de befintliga organen meduppgifter inom struklurom-vanlig kan ta över del förslagna slrukturomvandlingsrådelsuppgifter. påpekar attkommunikationsdepartementet trots energiska ansträngningar inle, i fråga omstöd till sjöfarten, lyckades ena arbetsmarknadens parter. Redareföreningenunderstryker all brist på enighet mellan parter inte får förhindra ellerfördröja statsmakternas beslut i industripolitiska frågor. anser atl en samordning av insatsernafrån olika samhällsorgan behövs, speciellt när det gäller temporära åtgärder,men att mera långsiktigt hållbara lösningar av strukturella problem kräverväsentligt mera än en sådan samordning. Det ställer stora krav på skicklighetoch kunnande i såväl tekniska som ekonomiska frågor, anför . Även statskontoret delar uppfattningen att del finns ettbehov att samordna stödverksamheten. Enligl statskontorets mening bör möjlighelernaav att rensa i stödfloran och begränsa antalet engagerade organ för alt ocksådärigenom förbättra möjligheterna lill samordning och praktiskt handlande,fortsättningsvis uppmärksammas Skr.1982/83:33 36 Utredningen anser det viktigt all bygga upp och sprida enförbättrad kunskap om pågående ekonomiska och tekniska utvecklingstendensersom kan få konsekvenser för industrins slrukturutveckling. Samhället har viasina industripolitiska organ, i första hand industriverket, möjligheter att geförelagen "hjälp lill självhjälp". Utredningensuppfattning delas av , statskontoret, ÖEF, statensindustriverk. Styrelsen för teknisk utveckling. ,i , statistikutredningen, utvecktingsjöndeni och CF. Ingen av de remissinslanser som har ullalal sig i frågan slällersig negativ till utredningens ståndpunkter. understryker viklen av allansvaret i första hand måste ligga hos förelagen. Utvecklingsfonden i påpekar ättregeringens förslag alt avveckla industriverkets branschprogram är svårt allförslå mol bakgrund av de senasie årens utveckling, eftersom verksamhetensyftar till all förebygga alt akutfall uppkommer. har ocksåolika instrument som kan användas för förebyggande verksamhel via utveckUngsfonderna,anför utvecklingsfonden i . vill särskilt framhålla deninformation som kommer genom de tekniska attachérna och ifrågasätter om dennainformation verkligen utnyttjas i den utsträckningen den vore värd. Enligt statskontoret bör industriverkets roll ochuppgifter i anslutning till förslagel om kunskapsuppbyggnad närmare övervägas isamband med en pågående översyn av industriverkets framlida verksamhel ochorganisation. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar anför all förslagelom "hjälp lill självhjälp" överensstämmer med den ändrade form avlångivning som ÖEF förordat och som förs fram av regeringen i lolalförsvarsproposi-lionen. anför atl i planeringen av sillutredningsarbete har verkel lagl särskild vikt vid uppbyggnaden av kunskaper ominternationella förhållanden och vid internationell bevakning, vidare hänvisarindustriverket till sill tidigare förslag (SIND PM 1978:5). har spridningen av verkets utredningsresultat prioriterats. Etlkonsekvent genomförande av denna inriktning har emellertid hämnats av brist päresurser, påpekar industriverket. Styrelsen för teknisk utveckling anser all utredningeninte i tillräcklig omfattning understrukit den tekniska utvecklingens roll fören långsiktig Skr.1982/83:33 37 I sitt remissvar bifogar STU enkortfattad beskrivning av STU:s syn på möjligheterna atl aktivt verka för enteknisk förnyelse. STUbetonar vikten av atl de organ som har industripoliliska uppgifter samverkar istarkt ökad utsträckning. STU avser att på skilda sätt la initiativ till ökadekontakter för erfarenhetsutbyte och samverkan. Nämndenför FartygskredUgarantier understryker vikten av att även inhämta kunskaper omstödanordningar i konkurrensländer för att kunna bedöma effekterna av dessa påden internationella konkurrenssituationen. Länsstyrelseni anser del angelägel atl en kunskapsuppbyggnad om möjliglsker centralt, så att olika handlingsalternativ kan diskuteras ochanalyseras. Vid större samhällsinsatser måste därvid en avvikning ske mellan enstrikt företagsekonomisk bedömning och andra bedömningar, exempelvis avregional- och arbelsmarknadspolitisk natur, påpekar . 3.6.1 Utredningens ståndpunkter och remissutfall En lämplig form för statlig medverkan vid slörrenedläggningar framför allt i regioner där det redan finns en relativt väldifferentierad arbetsmarknad, synes, enligt utredningen vara att bilda etableringsbolagsom ägs delvis av samhället, delvis av privata intressenter med lokal anknytning. Utredningensuppfattning delas av i , utvecklingsfonden iVästernorrlands tån och SALF. Positivt till förslagel ställer siglänsstyrelserna i och / , Svenska Handelskammarförbundetoch handelskammare. Länsstyrelseni , TCO och CF anser att frågan bör utredas vidare. i anser atl förslaget ärbra men ogenomförbart eftersom fömtsättningar för en väl differentieradarbetsmarknad saknas. Även AMS anger liknande uttalanden. anser atl åtgärderna inom ramen fördet anpassningsprogram som verkel föreslagit medverkar lill att behovel av etableringsbolagminskar. i är tveksam lill behovel avnya organ. Statskontoret, STU, i ,utvecklingsfonderna i tån och , industriförbundsamt SAF delar inte utredningens uppfattning om behovet av att bilda etableringsbolag. 1982/83:33 38 att etableringsbolagens verksamhel inte bör permanentasulan ställas under omprövning när omständigheierna medger del, vidare börverksamheten bedrivas på affärsmässiga grunder. Remissinslanserna understrykerviklen av alt kompetensen från näringslivet utnyttjas och alt näringslivet haren majoritet i etableringsbolagels styrelse. TCO anför alt förslagel anknyter till ett TCO-förslag omatt en särskild delegation för statliga investeringar bör tillskapas medkort-varsel i samband med driflsinkränkningar. i tillstyrker förslaget,eftersom de insatser som kan göras på del regionala planet med exempelvislokaliseringsstöd eller av utvecklingsfonder och regionala investeringsbolag,enligt , inle är tillräckliga vid slörre förelagsnedläggningar. i anför attinvestmentbolag över huvudtagel kan fylla en viktig funktion när det gälleratt skapa ny industriell verksamhet och främja utvecklingen av nya produkter.Enligt finns det positiva erfarenheter härav. Utvecklingsfonden i stöder förslaget,men vill emellertid framhålla all möjligheten, till atl resurser lill mindreoch medelstora förelag i krislägen förmedlas via de regionalautvecklingsfonderna, borde prövas. Fonden delar således inte bedömningen altutvecklingsfonderna torde ha alltför begränsade sysselsättningseffekter på kortsikt. Även statskontoret och STU anser all utvecklingsfondernabör utnyttjas i samband med nedläggningar. AMS understryker all det också är viktigt all de budskapsom går från politiskt ansvariga är realistiska vad gäller möjlighelerna all påkrisorlerna skapa nya arbetstillfällen. i tån anser i stället altutvecklingsbolag bör skapas i varje län i syfte alt stödja nybildning avförelag, differentiering av arbetsmarknaden saml utveckling av befintligindustri. 4 Beredskap att hantera politiserade krisfall Här redovisas vissa allmänna uttalanden kring frågorangående beredskapen alt hantera politiserade krisfall saml ställningstagandentill vissa förslag där bara etl fätal remissinslanser har framfört sinasynpunkter. anser inle att utredningens åsikt atldet behövs en strategisk handlings- och genomförandeberedskap är tillräckligt verklig-helsanknulen.Enligl institutet visar erfarenheten all del inle varit möjligt alt i förvägbygga upp strategier och utarbeta planer för hantering av uppkommandekrissituationer. Varje krissituation har sina speciella drag och måstebehandlas med hjälp av expertis på särskilda områden. 1982/83:33 39 junkturinstitulet vill också erinra om alt liknandeförhoppningar knöls lill inrättandet av industriverket, 1973. i tån och delar i stort de synpunkter och förslag som redovisas för attförbättra statens beredskap för stödärenden. LRF vill även påpeka all del ärmyckel väsentligt att det finns en flexibilitet i handläggningen hosregeringen och ansvariga myndigheter, speciellt när det gäller frågor avförebyggande karaklär. Utvecklingsfonden i och länsstyrelseni delar utredningens uppfattning om behovet av en bällreberedskap för krissituafioner i de slörre företagen. ERU framhåller att den för en god informations- ochhandlingsberedskap nödvändiga kunskapsutvecklingen, inklusive exempelvisbevakning av den internationella regionekonomiska forskningen, ävenfortsättningsvis ryms inom ERU:s verksamhet. Statskontoret och SALF delar utredningens uppfattning atldepartementet bör ansvara för den övergripande och långsikliga utvecklingen samlalt handläggningen av löpande ärenden sker pä myndighetsnivå. Vidare understryker SALF atl industriverket bör gesresurser och befogenheter alt verkställa industripolitiken. Liknande åsikter anför även statens industriverk. i instämmer i utredningensuppfattning om att en projektgrupp bör inrättas saml att del vidindustridepartementet nyinrättade struklursekrelarialels strategiskaöverväganden bör utnyttjas i del löpande arbetet. i tillslyrker också förslagelom en projektgrupp som skall sköta utrednings- och förhandlingsarbetet vid slörreförelagskriser. vill också understryka vikten av alt projektgruppenvid behov kompletteras med externa konsulter och specialister. TCO instämmer inle i utredningens förslag om enprojektgrupp. Enligt TCO visar erfarenheten atl denna typ av tillfälligttillsalla projektgrupper helt tvingas agera pä basis av den typ av informationsom företagen förser dem med. Istället förordar TCO en ny organisationbestående av ell antal branschslyrelser, en strukturkommission och förstärktaregionala utvecklingsfonder. För att svara för den nödvändiga bransch- ochregionalöver-gripande samordningen samt den allmänna strukturpolitiken bör en slruk-turkommissioninrättas. Industridepartementet bör enligt TCO koncentrera sig på att utveckladen långsiktiga industripolitiken. LO hänvisar till sitt näringspolitiska program där ävenfrågor kring hanteringen av krisfall inom och andramyndigheter behandlas. LO vill understryka vikten av etl dessa frågor, liksomresonemanget om övergripande principer för industripolitiken, förs vidare ochefter elt ställningslagande från regeringssidan konkretiseras i praktiskpolitik. framför att del är möjligtalt struktursek- Skr.1982/83:33 40 relarialel kan hjälpa lill att lösa problemen, med dä behövsverkligen kraftfulla insatser i samverkan med sådana kunskaper på området somkan finnas vid universitet och högskolor saml inom statliga verk och myndigheter. betonar även viklen av engenomarbetad beredskap för förelagskriser. Det viktigaste, enligl CF tordevara atl dels ha möjligheter och kompelens att kartlägga krisens karaklär ochdels etl åtgärdsregister med kriterier för insatser som gör atl, sä långt sommöjligt, de vanliga marknadsmekanismerna tilläts fungera. Vidare framför CF altde helt delar utredningens syn pä tre typer av åtgärder: Överbryggning,rekonstruktion och avveckling. Utredningen ställer sig avvisande till förelagsobeståndskommilténsförslag atl inrätta elt statligt rekonstruklionsbolag. Utredningens uppfattning delas av statskontoret,i och SALF. i hänvisar lill sill tidigareremissyttrande i frågan, där föreslog alt dessa frågor börkarlläggas ytterligare. , i län.LRF och LO delar inle utredningens uppfattning, ulan anser alt rekonslruklionsbolagetbör komma lill slånd. 5 Principer för handläggning av stödfall Här redovisas vissa allmänna uttalanden kring avsnittet. Riksgäldskonloret påpekar atl utredningen väl lättvindigthar behandlat frågan om utländska kreditgivares reaktioner vid konkurser isvenska förelag. Enligt riksgäldskonloret är utredningens uppfattning ifrågan ulan någol egentligt faktaunderlag. Riksgäldskonloret finner fråganmyckel svår all bedöma, speciellt då del gäller statliga företag. Å ena sidankan en svensk industripolitik med stark inriktning på strukturomvandling ochdärmed etl åtföljande ökat anlal konkurser inge ökat förtroende utomlands, men åandra sidan får inle uteslutas all vår kredilvärdighet utomlands även kanpåverka negativt, anför riksgäldskonloret.