prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — Det totala inhemskanetto-sparandet (inkl. finansiellt sparande) försvagades ännu kraftigare ochuppgick till endast av BNPjämfört med i genomsnittunderförstå . Den del av realkapitalbildningen som inte kan finansierasgenom inhemskt sparande måste finansieras utomlands. kom detta tillkonkret uttryck i en ytterligare försämring av bytesbalansen till ett underskottpå nästan . eller närmare 3,av BNP. Genom att det växandebytesbalansunderskottet och den därmed sammanhängande utlandsupplåningen intehar använts för att öka investeringarna utan för att Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan Diagram 1 Kapitalbildning och inliemskt nettosparande19701982 Andelar av BNP, procent ----- [T---------- 1------ 1------ \------ 1--- 1976 1978 1980 1982 Anm. Kapitalbildning = nettoinvesteringar =bruttoinvesteringar - kapitalförslitning Inhemskt nettosparande = kapitalbildning +bytesbalanssaldo Bytesbalanssaldot framkommer som skillnaden mellan kurvorna idiagrammet Öka konsumtionen, blir utlandsupplåningen en belastningför framtida generationer. Nedgången i det inhemska sparandet sedan första hälften av1970-talet kan i betydande utsträckning hänföras till den offentliga sektorn.Den försämring av sektorns sparande som inleddes fortsatteunder 1982. Försämringen av den offentliga sektorns finansiella sparande varstörre än ökningen av underskottet i bytesbalansen, vilket innebär att detfinansiella sparandel i den privata sektorn ökade. Delta sammanhängde delvismed att vinsterna steg i företagssektorn, delvis med att företagensinvesteringar minskade. Det ökade sparandet i företagen utgjordes i hög grad aven uppbyggnad av fordringar på staten. Sparandet i hushållssektorn försämradesdäremot mycket kraftigt, som ett resultat av att hushållen upprätthöll sinkonsumtion trots att realinkomsterna minskade. I saml.Nr 150. 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 18 Genomdevalveringen har möjligheterna att få till stånd ett ökat sparande och enökad realkapitalbildning i ekonomin förbättrats. Efterfrågan har styrts överfrän inhemsk konsumtion till export och importersättning, somnäringslivets konkurrenskraft har förstärkts och sparandet i företagssektornökat. Hushällssparandet bör nu inte fortsätta att minska, vilket innebär attutrymmet för att öka den privata konsumtionen blirbegränsat. Avgörande för devalveringens framgång pä sikt blir om den uppnåddakonkurrenskraftsförbättringen kan bibehållas och om det ökade sparandet kanomsättas i ökade investeringar, framför allt inom den konkurrensutsatta sektornav ekonomin. Det blir dä nödvändigt att stärka den offentliga sektornsfinansiella sparande. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 19 registrerades praktiskt taget nolltillväxt i den svenska ekonomin.Konsumtionen och exporten ökade visserligen, men föll investeringarnaoch importen steg relativt kraftigt (tabell 1). Mestanmärkningsvärt var att den privata konsumtionen ökade, trots att de realtdisponibla inkomsterna minskade med . Det betyder att hushällen drogned sitt sparande ytteriigare. i Qol noterades något aven köpmsh. a. ökade inköpen av bilar och andra s.k. varaktiga varormarkant. Troligen berodde denna köprush på att hushållen ville förekomma deprisökningar som skulle bli följden av momshöjningen den ochgenom devalveringens genomslag på importpriserna och därför tidigarelade en delinköp. I årväntas emellertid en faktisk nedgång i den privata konsumtionen. Som redovisasmer i detalj i den reviderade naflonalbudgeten (bilaga 1.1), räknarkonjunkturinsfltutet (Kl) med atl de realt disponibla inkomsterna faller mednästan . Med hänsyn till den effekt på prisnivån som höjdaenergiskatter får från , är det rimligt att anta att nedgången i derealt disponibla inkomsterna blir något större än vad Kl antagit. Därutöver ärdet rimligt att räkna med en viss uppgång av sparandet, som är nere pä enrekordläg nivå. F.n.pågår ett arbete i för att hitta nya vägar att stimulerahushållssparandet. Min avsikt är att förelägga 1982 Milj. kr. Import, varor och tjänster 620 685 207 586 Bruttoinvesteringar Näringslivet därav: Industri Statliga myndigheter och affärsverk Kommuner Bostäder 116186 52 660 17 239 14913 - 4,5 -16,7 Export, varor och tjänster Lageromslagi förhållande till föregående års BNP. Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 20 regeringenoch förslag om hur detta konkret skall ske. Dessa förslag kannaturligtvis inte påverka sparandet , utan det är i stället denkraftiga ökningen av bl. a. inköpen av varaktiga varor som gör detmotiverat att anta en rekyl på konsumtion och sparande . Löneavtalenpä arbetsmarknaden är i stort sett klara. En preliminär bedömningpekar mot en löneökning om för hela lönemarknaden, varav kan hänförastill nya avtal och återstoden till löneglidning och s. k. överhäng fränföregående år. Med hänsyn till beslutade ökningar av lönebikostnader geravtalen en lönekostnadsökning om ca 9,. Den minskning på 1,avden privata konsumtionen som förutses innebär en upprevidering avkonsumtionsvolymen jämfört med den prognos som presenterades . Orsakentill denna upprevidering är främst att prisutvecklingen tycks bli gynnsammareän vad som förutsågs . Prisökningarna har varitoväntat låga. Mellan ökade konsumentprisernamed 2,mot . För hela 1983 kan vi nuräkna med en konsumentprisstegring om ca 9,mot tidigare förutsedda 11,5%.Häri är inräknad effekten av de energiskattehöjningar jag tidigare berört. Vadgäller exportbedömningen beräknas marknaderna för vår export avbearbetade industrivaror öka i volym. Marknadstillväxten inomOECD-området väntas bli snabbare än sä, men detta motverkas av att importentill OPEC- och statshandelsländerna förutses stagnera. Hur våra andelar påexportmarknaderna utvecklas beror bl. a. på hur företagen utnyttjar det utrymmesom devalveringen ger. 1 föreliggande bedömning har antagits att företagensänker sina relativa exportpriser med 6 1/. Även denvinstförbältring som förutses kan göra det lättare för företagen att stärka sinposition utomlands. Mot bakgrund av de samband som bl. Kl har funnit mellanrelativprisutveckling och marknadsandelar, väntas de svenska exportörernasandelsvinster för bearbetade varor uppgå till i är. Sammantaget förutsesvaruexporten därmed öka med . Till följd av en snabbare ökning avtjänsteexporten väntas den totala exportvolymen öka med 6,. Den inhemska efterfråganförutses visserligen inte öka nämnvärt i volym 1983, men prognosen innebärändock en upprevidering jämfört med bedömningen . Som nämnts väntasnämligen inte minskningen i den privata konsumtionen bli fullt så stor somantogs tidigare. Detsamma gäller bruttoinvesteringarna, vilkas nedgång väntasbli begränsad till ca 0,. Detta beror dels på att den underliggandebedömningen är ljusare än , dels på de åtgärder som föreslås inombyggsektorn. Motbakgrund av gjorda prognoser för konsumtion, investeringar och export väntasimporten av varor och tjänster öka med i volym, vilket är klart högre än vad som angavs i finansplanen. 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 21 Tabell 2 Handels- och bytesbalans 1981-1983 Export av varor, fob 144,7 168,1 200,0 Import avvaror, cif 146,0 173,8 200,0 Handelsbalans - 1,3 - 5,7 0,0 inkl.korrigeringspost - 0,4 -I- 0,6 -I- 2,0 -17,7 -20,8 -15,9 -18,6 Transfereringsbalans varav avkastning av kapital, nettovarav övriga transfereringar, netto varav korrigering av transfereringar Bytesbalans -14,2 -22,8 -18,8 Bytesbalansunderskottet 1983 förutses nu bli 18800 milj.kr. mot 22800 miljoner 1982 (tabell 2). Som jag framhållit tidigare kommer depositiva effekterna av devalveringen på export- och importvolymerna huvudsakligenatt visa sig efter 1983. Den totala produktionen av varor och tjänster väntas ökamed . Detta är en avsevärd förbättring jämfört med fjolåret, dåproduk-flonsvolymen sjönk en aning, men det är ändå inte tillräckligt för attredan i år bringa ned den öppna arbetslösheten från fjolårets nivå. De bedömningar av utvecklingen inom olika näringsgrenar,som gjorts inför den reviderade nationalbudgeten, pekar pä attarbetsmarknadsläget blir fortsatt ansträngt , även om en förbättringkan väntas . Industriprodukflonen vänder kraftigt uppåt: fränatt ha minskat med 0,väntas produktionsvolymen inom industrin iår öka med . Efter de senaste årens mycket svaga utveckling finnsemellertid i många företag stor ledig kapacitet, varför det är rimligt att antaatt det kommer att dröja åtminstone året ut innan industrisektorn som helhetbehöver öka antalet anställda. Under loppet av 1983 väntas därförindustrisysselsättningen fortsätta att minska. Nedgången väntas dock bli mindreän Qolårets och finns fömtsättningar för att gradvisstabilisera sysselsättningsläget. Också inom byggnadsverksamheten tyderkalkylerna på fortsatt neddragning av sysselsättningen. Medan sysselsättningen i industrisektorn går ned, väntassysselsättningen öka såväl inom den privata tjänstesektorn som ikommunerna. Vad gäller sysselsättningen på den ordinarie arbetsmarknaden -dvs. exkl. arbetsmarknadspolitiska åtgärder - väntas uppgången blir störst inomden privata tjänstesektorn. Detta är delvis en följd av den förutsedda ökningenav export och industriproduktion, vilken beräknas dra med sig en ökadtjänsteproduktion. Det finns också en underliggande tillväxt av tjänstesektorn,som hänger samman med att arbetsuppgifter som tidigare ut- Prop.1982/83:150 Bilaga 1 Reviderad Finansplan 22 fördesinom industriföretagen i ökande utsträckning flyttas över till tjänstesektorn.Det gäller konsulttjänster, databehandling, städverksamhet m. m. Totaltsett - inklusive arbetsmarknadspolitiska åtgärder - är det den kommunalasektorn som väntas öka sysselsättningen mest , eller med 2,i antalarbetstimmar. Den förutsedda sysselsättningsökningen beror emellertid till stordel på huvudmannaskapsförändring inom sjukvården och på att antalet sysselsattai beredskapsarbeten antas öka. Den underliggande sysselsättningsutvecklingenförutses således bli svag. Jag vill dock understryka att utsikterna för ökadsysselsättning i kommunsektorn 1984 förbättras av att skattereformen 1984 ejfinansieras med höjd arbetsgivaravgift. Sammantagetpekar kalkylerna på att en viss sysselsättningsökning kommer till stånd under1983. Därmed skulle de senaste årens nedgång av sysselsättningen brytas.Framför allt kan en stigande sysselsättning förväntas.Samfldigt väntas arbetskraftsutbudet öka i ungefär samma utsträckning som . Vidare är det rimligt att räkna med att den tendens till ökadmedelarbetstid som noterats består även . Resultatet avdetta är att den öppna arbetslösheten förväntas sjunka under loppet av 1983,men att årsgenomsnittet knappast kan väntas gå ned . Iavvaktan på att den underliggande arbetsmarknadsutvecklingen vänder uppåt måstede arbetsmarknadspolitiska insatserna ytterligare intensifieras. Jagåterkommer i avsnittet om sysselsättningspolitiken till de åtgärder somregeringen enligt min mening bör vidta pä detta område, bl. a. för aU främjaindustrins rekrytering, främja tidigareläggning av kommunala tjänster samtutöka beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning. Cheferna förarbetsmarknads- och bostadsdepartementen samt statsrådet kommersenare att närmare redovisa dessa åtgärder. Enligt min mening bör de nuföreslagna åtgärderna i väsentlig grad kunna pressa tillbaka arbetslöshetentill dess den väntade konjunkturuppgången manifesteras i en påtagligt ökadarbetskraftsefterfrågan. Tabell3 Den konsoliderade offentliga sektorns andel av BNP 1976-1983 -0,5 -3,0 -3,9 -5,4 -7,1 -8,0 Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 23 Tabell4 Den offentliga sektorns utgiftsutveckling' 1976-1983 Årligprocentuell ökningstakt i fasta priser -1,7 -0,4 'Utgiftsutvecklingen i löpande pris deflaterad med BNP-deflatorn. Utgiftsutvecklingenhar beräknats med implicitdeflatorn för offentlig konsumtion Statliga bolag och affärsdrivande verk inkluderas ej. Detotala offenfliga utgifterna fortsatte att växa i snabbare takt änden totala produktionen i ekonomin. Utgiftsandelen ökade således ,medan skatternas andel av BNP minskade något. Det var framförallttransfereringarna som, huvudsakligen beroende pä en långtgående automatik,fortsatte att öka relativt snabbt (se tabell 3 och 4). Iår beräknas de totala offentliga utgifternas andel av BNP att fortsätta attstiga något, till , och även skatteandelen ökar något, till . Vid sidan av räntekostnaderna på statsskulden är det även de direktaöverföringarna till företag och hushåll samt de offentliga investeringarna somökar snabbast, medan den offentliga konsumflonen växer i betydligt långsammaretakt. Till en del är den relativt snabba ökningen i transfereringsutgifternabetingad av den hittillsvarande svaga industriella utvecklingen, såtillvida attde arbetsmarknadspolitiska insatserna och det industripolitiska stödet, framförallt för att täcka redan gjorda förluster i de. stafliga företagen, ärbetydande. Det bör finnas förutsättningar att avsevärt dra ned dessa utgifter ien kommande konjunkturuppgång, då behovet av stödinsatser minskar. Närdet gäller kreditpolitiken kan noteras att den internaflonella räntenivånsedan snart ett år flllbaka visat en nedåtgående tendens. Det gäller inte minstde för den internationella ränteutvecklingen så avgörande amerikanskaräntorna. En viktig förklaring flll det sjunkande ränteläget är att man iåtskilliga länder fått ned inflationen betydligt. Detta innebär å andra sidanatt, trots en betydande nedgång i de nominella, räntorna, de reala räntorna imänga länder är höga; det gäller såväl korta som länga räntor. FörSveriges del har den nedåtgående internationella ränteutvecklingen skapat ettvisst utrymme för att sänka den inhemska räntenivån. Till detta har ocksåbidragit det lugn som rått på valutamarknaden efter devalveringen . Dekorta marknadsbestämda räntorna har visat en nedåtgående tendens efterdevalveringen, och räntan på statsskuldväxlarna har un- Prop.1982/83:150 Bilaga 1 Reviderad Finansplan 24 derdenna period sjunkit med . sänktes ocksådiskontot med en procentenhet, till , och med ytterligare en halvprocentenhet till 8,. Den länga räntan har emellertid integått ned lika mycket. Deninhemska ränteutvecklingen är naturligtvis starkt beroende av deninternationella utvecklingen. De fortsatt stora statliga anspråken på kreditmarknaden,den i förhällande till våra viktigare konkurrentländer höga inhemskainflationstakten samt det stora bytesbalansunderskottet bidrar dock flll attden svenska räntan ligger påtagligt över räntenivån i för oss viktiga länder. Finansieringenav det statliga budgetunderskottet fortsätter att vara det allt överskuggandeproblemet på den svenska kreditmarknaden. finansierades underskotteti betydligt större utsträckning än tidigare utanför banksystemet, vilket bidrogtill att hålla nere likviditetsökningen i ekonomin. Detta möjliggjordes genomen omfattande försäljning av statsskuldväxlar till företagen. Ursprungligenvar löpflden på dessa 6 resp. 12 månader, men har också18-mänaders statsskuldväxlar emitterats. Även räknar jag med attstatsskuldväxlarna ger ett avsevärt bidrag till att finansierabudgetunderskottet. En gynnsam vinstutveckling hos företagen i kombination meden alltjämt relativt svag investeringsutveckling kommer att innebära ettbetydande sparandeöverskott i företagssektorn. Altkraftigt öka volymen statsskuldväxlar skapar emellertid också problem. Dåderas löptid är relativt kort kan, i en uppgängsfas med ökad investeringsviljahos företagen, omsättningen av statsskuldväxlar hämmas och målet att hålla nereräntorna försvåras. Detta pekar tydligt på de problem med utträngningseffekterpå kreditmarknaden, som stora budgetunderskott aktualiserar i enkonjunkturuppgång. Det kommer i ett sådant läge att bli svårt att förhindra atthöga räntor pä statspapper driver upp avkastningskravet påindustriinvesteringar till en sådan nivå, alt den erforderligainvesteringsuppgången blockeras. Minbedömning av hur den statliga upplåningen kommer att fördelas på olikalängivarkategorier redovisas i tabell 5. Tabell5 Finansiering av budgetunderskottet 1980-1983 Nettobelopp,miljarder kr. Totalt (statens utgiftsöverskott) Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 25 fattandefinansieringen i bankerna innebär en icke oväsentlig ökning av likviditeten iekonomin. Bankernas ufläning flll allmänheten måste därför hällas tillbaka föratt likviditetsökningen skall kunna begränsas till vad som är förenligt med enframgångsrik inflationsbekämpning. Kreditefterfrågan från såväl hushåll somföretag kan också väntas bli relativt svag . För hushållens delverkar en ökad räntekänslighet flll följd av skattereformen återhållande påkreditefterfrägan. Företagens behov av krediter torde också vara relaflvtbegränsat i en situation med kraftig vinstuppgäng och fortsatt jämförelsevissvag investeringsutveckling. För bankernas totala övrigutlåning i svenskakronor räknar jag med én ökningstakt pä , beroende pä i vilken utsträckningföretagens länebehov täcks genom utlandsupplåning. Likviditetsökningen skulledärmed kunna begränsas flll . Finansbolagens utlåningökade relativt kraftigt . För att förhindra en motsvarande expansioni är har deras totala kreditgivning genom utlåningstak begränsats till under1983. Avslutningsvis vill jag idetta sammanhang nämna att en utredning med uppdrag att se över strukturen påden svenska kreditmarknaden kommer att tillsättas . Frågan omutländska banker i ingår i utredningsuppdraget. Prop.1982/83:150 Bilaga 1 Reviderad Finansplan 26 5 ekonomi 1984 och 1985 Denekonomiska politiken har verkningar, som sträcker sig fram i tiden.Detta gäller exempelvis den devalvering som genomfördes . Somjag fldigare framhållit, brukar man räkna med att det tar tre är innan effektenav en devalvering på export- och importvolymerna har visat sig någorlundafullständigt. Jaghar fldigare i flera sammanhang redogjort för bakgmnden till devalveringen.Den ekonomiska politik som inletts nödvändiggörs av att den inhemskaefterfrågan är större än den inhemska produktionen. Resurser måste därför förasöver från inhemsk användning till nettoexport, somresursutnyttjandet generellt sett måste höjas. Effektenav devalveringen är beroende av hur den följs upp i den ekonomiska politiken.Devalveringar har prövats av många länder vid åtskilliga tillfällen. Oftamisslyckas de till följd av att en ökad inflation successivt reducerat denkonkurrenskraftsförbättring som devalveringen initialt innebär. Det finnsemellertid också exempel på lyckade devalveringar, som gett bestående positivaeffekter . De båda svenska devalveringarna i början av1930-talet resp. slutet av brukar nämnas som sådana. Den ekonomiska politikenslångsiktiga karaktär och effekter gör att man bör se på dess resultat under enperiod som sträcker sig . Som en bilaga till årets revideradefinansplan har därför utarbetats kalkyler rörande den ekonomiska utvecklingenunder och 1985 (bilaga 1.2). -Dessa kalkyler anger olika utvecklingsvägarför den svenska ekonomin under antagande om olika inflationstakt och avser attbelysa de samhällsekonomiska konsekvenserna av hög resp.låg inflation. Sådanakalkyler är naturligtvis osäkra. De utgör ändå ett försök att åstadkomma enkonsistent bild av utvecklingen och antyder effekterna av en strategi för denekonomiska poliflken. Jag skall därför i det följande något kommentera denärmaste årens utveckling mot bakgrund av nämnda kalkyler. Deninternationella utvecklingen i ett längre tidsperspektiv är naturligtvissvårbedömd. Det finns tecken på att den internationellakonjunkturen är pä väg uppåt. är tecknen på en konjunkturuppgång meratydliga endast i . De fallande oljepriserna inger emellertidvissa förhoppningar om en mer allmän uppgång i industriländerna. Osäkerhetenär dock ännu stor om hur det fortsatta konjunkturförloppet kommer att gestahasig. En möjlighet är att återhämtningen håller i sig och Prop.1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 27 attvi får av relativt snabb ökning av produktion och världshandel.Tillväxten torde ändå bli lägre än vid tidigare konjunktumppgängar på grund avsvag efterfrågan för investeringsändamål och ojämnt fördelad tillväxt mellanländerna. I och skulle tillväxten kunna bli god, medanden för del torde bli relativt måttlig. De flesta europeiska länderbrottas med betydande strukturella obalanser, som sannolikt begränsar utrymmetför en mer expansiv ekonomisk politik framöver. För vissa av deoljeproducerande länderna och för skulle en återhämtning iindustriländerna avsevärt lätta på de nuvarande finansiella problemen. Enannan möjlighet är att konjunkturuppgången kommer av sig. En alltför snabbuppgång i - exempelvis flll följd av en mycket expansivfinans- och penningpolitik - skulle relativt snart kunna leda till atlinflationen åter tar fart och att den ekonomiska politiken därför stramas åtkraftigt. Räntorna skulle åter stiga starkt. Vid en sådan ulveck-Hng kan dennuvarande ökningen i produktion och världshandel snart förbytas i stagnation. Detär i dagens läge inte möjligt att avgöra hur den internationella konjunkturenkommer att te sig . Jag vill emellertid varna för att intecknade positiva effekterna av en mycket snabb återhämtning. Jag anser det därförvara rimligt att, som i bilaga 1.2, låta de olika kalkylerna för den svenskautvecklingen utgå frän en relativt försiktig bedömning av den internationellakonjunkturbilden. Dekalkyler som återges i bilaga 1.2 visar betydelsen av att inflationen dämpas.Prisstegringstakten i viktiga konkurrentländer har kommit ner till enårstakt på , vilket sätter oss under starkt tryck att bringa nedinflationen även i . Den bygger, som jag tidigare framhållit, i stor utsträckning påförväntningar som vuxit fram . Det talar för att det kommer attkrävas betydande ansträngningar för att fä ned inflationen de närmaste åren.Inte minst de höga budgetunderskott, som uppstått och problemenatt finansiera dessa utan att likviditeten i ekonomin ökar för snabbt, byggerunder förväntningar om en fortsatt hög inflation. Dettavore dock en mycket olycklig utveckling för den svenska ekonomin. Som jagtidigare framhållit måste nu det första steget i krispolitiken följas av ettandra steg, där den mest väsentliga omedelbara uppgiften för den ekonomiskapolitiken är att få ned inflationstakten. Endast därigenom kan näringslivetsexpansion säkras och sysselsättningen förbättras. Detfinns också tecken som tyder pä en växande medvetenhet om betydelsen av att fåner inflationstakten. Likaså tyder mycket pä att den underliggandeinflationstakten i var på väg ned före devalveringen 1982/83:150 Bilagal Reviderad Finansplan 28 Denna medförde dock en oundviklig flllfälligstegring av inflationen. Om vi lyckas med att snabbt driva ned denna, bör detvara fullt möjligt att förverkliga en låg pris- ochlöneökningstakt. Detta är också vad det andra steget i den ekonomisk-politiskastrategin syftar till. Statens flnansiella läge är mycket ansträngt och kommeratt bli det även . Budgetunderskottet beräknas bli ca 92miljarder kr. I långtidsbudgeten (bilaga 1.3) beräknas budgetunderskottetkalkylmässigt komma att öka till ca . /88.Skulle en sådan utveckling realiseras uppstår naturligtvis stora problem medatt flnansiera underskotten utan att i allt för hög grad likvidisera ekonomin. Någon ökning av den statliga konsumtionen de närmaste årentorde svårligen kunna realiseras. Tvärtom måste ett mycket stramt budgetarbetebedrivas. Omprioriteringar och rationaliseringar ter sig nödvändiga. Inkomstförstärkningarkan inte heller undvikas. Det bör emellertid observeras att effekter av någrasädana åtgärder inte är inlagda i de kalkyler som redovisas i bilagorna 1.2 och1.3. Även kommunernas flnansiella läge kommer att varaansträngt . De kalkyler som har genomförts av densärskilda arbetsgruppen för kommunernas ekonomi () pekade på ett underskotti flnansiellt sparande 1985 på i storleksordningen , förutsattatt skatteunderlagsbegränsning fortsätter att gälla även 1984 och1985. Beräkningarna byggde i övrigt på antaganden om bl. a. oförändradekommunala skattesatser, pris- och lönekostnadsstegringar på per är och envolymökning av den kommunala konsumtionen om .