prop · G60394 · 1982-12-31 00:00:00 — Den ansvarighet som det nu är fråga omgäller dock ej för förbindelser som uppkommer sedan likvidalionsfrågan hänskjutitstill rättens prövning eller sedan en balansräkning, som utvisar alt bolagetseget kapital uppgår lill hälften av det registrerade akfiekapitalet, blivitgranskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämma. Denna lag träder i kraft den 8 1982/83. Prop,1982/83:94 114 Sammanställning av remissyttranden över dels bidragsskattekommitténsbetänkande (Ds B 1981:17) beskattning av statsbidrag och andra stöd tillföretag, m. m., dels industridepartementets promemoria om vissa frågor rörandestatliga lån med villkorlig återbetalningsskyldighet Betänkandet (Ds B 1981:17) Beskattning av statsbidrag ochandra slöd till förelag, m. m. och den inom industridepartementet upprättadepromemorian om vissa frågor rörande statliga lån med villkorligåterbetalningsskyldighet har remissbehandlats samfidigt. Yttranden överbetänkandet och promemorian har avgetts av kammarrätten i ,bokföringsnämnden, (), allmänna ombudet förmellankommunala mål, lantbmksstyrelsen, , ,, statens industriverk, styrelsen för tekniskutveckling (STU), norrlandsfonden. Fonden för industriellt utvecklingsarbete(Industrifonden), regionala utvecklingsfonden i ,länsstyrelserna i , , samt och , allmänningsutredningen (Jo 1979:04), Föreningen revisorerFAR, Föreningen , ,, (), samefonden. , Svenska revisorsamfundet SRS, (), , , , hantverks- och industriorganisalion- Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen), , , , , ,() och . har bifogat yttranden frän skogsvårdsstyrelserna iKrisfianslads och . LRF och har såsom egna yttranden över betänkan-del hänvisat till ell inomLantbrukarnas skatledelegation upprättat utlåtande. ochSveriges industriförbund har avgelt ett gemensamt yttrande. 2 Allmänna synpunkter på kommittébetänkandet Enligt kommittén överensstämmer den nuvarandetaxeringstekniska utformningen av reglerna för beskattning av statsbidrag i anvisningarnatill 19 § kommunalskatlelagen, vilka regler infördes , i huvudsak välmed Prop,1982/83:94 115 Vad som däremot främsthar vållat problem vid den praktiska tillämpningen är svårigheten att avgöravilka företagsstöd som skall behandlas som statsbidrag i skaltemässigthänseende. I syfte att undanröja denna oklarhet har kommillén föreslagit atlden skattemässiga behandlingen av statliga slöd anpassas lill de principer somhar kommil lill uttryck i bokföringsnämndens anvisningar beträffande redovisningenav dessa stöd i företagens bokföring (BFN:11). Delta innebär att endast stödsom lämnas utan förbehåll om återbetalning skall behandlas som statsbidrag. Gesstödet däremot med förbehåll om återbetalning skall del behandlas som ett lån.Enligl kommittén bör även avskrivningslånen följa de regler som gäller för låni allmänhet och inle som f. n. behandlas som statsbidrag. Kommitténs förslag alt anpassa skattereglerna tillförelagsekonomiska principer har mottagits positivt både av myndigheterna ochav näringslivets organisationer. Nämnden finner att kornmilléns överväganden och förslagvad gäller beskattning av statliga stöd i allt väsentligt har utgångspunkt igällande redovisningsregler och god redovisningssed såsom dessa kommer lilluttryck i bokföringslagen och BFN:s anvisningar. Nämnden tillstyrker sålundakommitténs förslag i dessa frågor. Kommilténs förslag lill ändringar i kommunalskatlelagen(KL) och taxeringslagen (TL) innebär en förenkling såväl för de skattskyldigasom för taxeringsmyndigheterna. Det är också fillfredsställande atl reglernaför beskattning av olika typer av lån och bidrag från det allmänna bringas iöverensstämmelse med de regler som gäller för bokföringen av dem. Allmänna ombudet för mellankommunala mål anser atlförslagen är välgrundade och tillstyrker dem därför i princip. Vad gäller tillämpningen av nuvarande skalle- ochredovisningsbestämmelser har för industriverkets och de regionalautvecklingsfondernas del några mer betydande problem betingade av oklaragränser mellan bidrag och lån inte uppkommit. De föreslagna ändringarna i KLoch ABL medför således ej någon större förändring för mottagarna av de olikastöd som industriverket och fonderna administrerar. Alt de tidigare oklaragränserna mellan bidrag och lån i och med de föreslagna ändringarna eliminerasär dock enligt industriverkels mening positivt. Del är viktigt alt företag på förhand känner fill dekonsekvenser som är förknippade med mottagande av statliga slöd. Kammarrätten i Slockhobn anser att förslagen är välunderbyggda och värda alt läggas lill grund för lagsfiftning. Prop, 1982/83:94 116 Det är emellertid under alla omständigheter angeläget atl,när statliga stöd av här aktuell art aktualiseras i fortsättningen, på ett heltannat sätt än vad som hitintills synes ha varit fallet de skatterättsligakonsekvenserna kartläggs samt stödet utformas så alt det låter sig på eltnaturligt sätt anpassas till gällande skatte- och bokföringsmässiga regler. Kammarrätten är väl medveten om att stödfrågan ofta tordeaktualiseras med kort varsel och påkalla en snabb lösning. Detta talar för atlden värdefulla probleminvenlering som bidragsskattekommittén har gjort följsupp med att olika handlingsmodeller för framtiden utarbetas på grundval av denreglering som förslaget leder till. Vidare föreslås, att det inomregeringskansliet skapas en handlingsberedskap i form av experfis från de olikaberörda lagstiftningsområdena vilken kan rycka in med kort varsel når enstödfråga uppkommer. Föreningen ser medtillfredsställelse att preciserade regler införs om hur olika former avstatliga stöd skall behandlas vid inkomstbeskattningen och att så långt möjUgtbestämmelserna samordnas med bokföringslagens redovisningsprinciper. Förslaget innebär en förenkling och samordning av reglernaom beskattning och redovisning av olika former av företagsstöd. ärenligt föreningen en angelägen reform. Förslaget hälsas därför medtillfredsställelse. Svenska revisorsamfundet SRS: Samfundet instämmer i bedörgningen att det föreliggerbehov av anpassning i beskattningsreglerna för olika stödformer lill företagsekonomiskaprinciper och värderingar. Kommitténs förslag alt de nuvarande reglerna i 19 § KL ombeskattning av statsbidrag fortsättningsvis endast skall tillämpas på sådanastatsbidrag som lämnats utan återbetalningsskyldighel, tillstyrkes avsamfundet, då därigenom motsättningen mellan skatterätt och civilrättbeträffande de villkorade statsbidragen undanröjes. redovisningskonsullers förbund (SRF): SRF noterar med tillfredsställelse alt nuvarandemotsättning mellan skatte- och redovisningsregler sålunda bortfaller. Sammanfattningsvis anser SRF de framlagda förslagen välunderbyggda att ligga till grund för lagstiftning. Vi delar kommitténs uppfattning att lagstiftningi princip innebär en riktig och ändamålsenlig skallemässig behandling avstatsbidragen. Prop, 1982/83:94 117 också i allt väsentligt tillstyrka de föreslagnaändringarna i denna lagstiftning, vilka medför en anpassning av skattereglernatill företagsekonomiska principer och god redovisningssed. Detta gäller inteminst avgränsning mellan bidrag och lån, ett område där tillämpningen undersenare år präglats av stor osäkerhet. Delegationen kan vitsorda att nuvarande regler medfört problemnär del gäller alt bedöma om viss stödåtgärd skall behandlas som bidrag ellersom län. Delegationen delar kommitténs uppfattning att skattereglerna böranpassas efter de regler som gäller vid bokföringen. En sådan ordning skullemedföra klara och enhetliga regler och därmed underlätta rättstillämpningen.Delegafionen tillstyrker därför att förslaget läggs till grund förlagstiftning. Den nya lagstiftningen innebär relativt betydandeförändringar. Del är viktigt atl alla berörda företag informeras om denskattemässiga behandlingen av olika stödåtgärder. Enligt delegationens meningbör RSV utarbeta en broschyr i ämnel som kan utdelas till alla företag somerhåller statligt stöd. En remissinstans, i , anserinle all den av kommittén föreslagna gränsdragningen mellan bidrag och lån ärlättillämpad. Den kartläggning av olika former för statligt företagsstödsom kommittén genomfört visar atl villkoren för dessa är mycket olika utformadeoch atl det finns ett otal olika varianter på stödåtgärder. I betänkandetkonstateras alt bestämmelserna om beskattning av de direkta bidragen fungerarbra. Däremot råder oklarhet när del gäller gränsdragningen mellan bidrag ochlån. Avgörande vid gränsdragningen måste vara klara villkor för utgivande avdet aktuella stödet - inte huruvida det betecknas som lån eller som bidrag. Mansaknar i betänkandet förslag om tillräcklig samordning och enhetligalättillämpade regler vid denna bedömning. Sådana regler skulle underlätta handläggningenför såväl skattemyndigheterna och bidragsgivarna som för bidragstagarna. delar kommitténs åsikt att en klargränsdragning mellan bidrag och lån måste göras och att man därvid bör strävaefter att den skattemässiga fördelningen pä lån respektive bidragöverensstämmer med den bokföringsmässiga. (Bokföringen förutsattes ske enligtgod redovisningssed och beträffande redovisningen av statsbidrag grundas påbokföringsnämndens anvisningar avseende dessa slöd). Enligl STU medför kommitténs förslag så storaredovisningsmässiga förändringar atl förslaget inte bör genomföras om intekorrigerande åtgärder vidtas. För STUs del innebär förslagel alt elt helt nyttskattemässigt synsätt läggs på STU-anslag. Det innebär olika konsekvenser föranslagsmoltagarna. Förslaget är till fördel för anslagsmottagare som utgörs avföretag med etablerad, vinstgivande verksamhet. För denna kategori innebärförslaget. Prop, 1982/83:94 118 jämfört med nuvarande ordning, att en möjlighel lilllångsiktig skattekredit skapas, med påföljande likvidiletsförbättring. För små och medelstora förelag som befinner sig i eltexpansionsskede eller där STU-projeklet är en väsentlig del i verksamheten harförslaget uppenbara nackdelar. Den allvarligaste nackdelen är den kraffiganegativa soliditetspåverkan med följande vidarefinansierings- ochlikvidalionspro-blem som förslaget kan innebära. För ett företag i kraftigtillväxt är hög kreditkapacitet och förmågan atl attrahera riskkapitallivsviktig. Finansieringsfrågorna har ocksä under senare lid upplevts som merväsentliga av företagen. Situafionen har försämrats för åtskilliga förelageftersom soliditet och lönsamhet har sjunkit till en otillfredsställande nivå. STU anseralt det är väsentiigl att statligt stöd kombineras med regler som möjliggör attstödet får avsedd effekt. Förutsättningarna kan därvid vara väsentligt olikaför olika företag. STU föreslår därför, för att ytterligare stimulera förelagsom får statligt villkoriigt stöd för utvecklingsarbete, att företagen gesmöjlighet att välja om de vill betrakta stödet som lån eller intäkt. Depraktiska konsekvenserna av en sådan ordning är från stalsfinansiell synpunktförsumbar, och är inle heller till påtaglig nackdel vad gäller företagensrelafion med sin omgivning såsom borgenärer, skattemyndigheter. Det bör även beaktas att en större del, , avutbetalda villkorade stöd aldrig återbetalas. I dessa fall bokförs slödel sometl bidrag från projektets slutrapporlering, dvs: inom frånutbetalningsdagarna. Frågan om rätt beskattningsår och möjlighet tillförluslutjämning blir därför av stor betydelse.Endast en mindre del av projekten lyckas och stödet återbetalas. Av motsvarandeföretag kommer dessutom inte alla att helt slulbelala stödet. STU finner att bidragsskattekommitténs förslag medför såstora redovisningsmässiga förändringar atl förslagel ej bör genomföras om intekorrigerande åtgärder vidtages, vilket ocksä kommittén påpekat (s.132). Likvidafions- och soliditetsproblematiken, frägan om förlängd möjlighelfill underskottsavdrag, saml om rätt beskattningsår måste vara lösta innankommitténs förslag genomförs. framhåller alt kommitténs förslag ivissa fall torde medföra besvärande konsekvenser för mottagare av s. k.produktutvecklingslån. Sådana lån kunde tidigare beviljas av regionalautvecklingsfonder. Lånen har numera ersatts av en ny finansieringsform, benämndutvecklings-kapital. avser sådana fall när enskilda personer(innovatörer) delfinansierat ett utvecklingsprojekt med produktutvecklingslån.Dessa personer torde relativt ofta ha svårl atl för skaltemyndigheterna företekostnader som är avdragsgilla under det beskattningsår som etl lån avskrives.Syftet med införandet av dessa lån har varit att genom samhälleligt risktagandestimulera produktförnyelse. Om enskilda personer för sitt uppehälle tvingats taen viss andel av ett län i anspråk för det egna arbetet, bör detta enligtindustriverkets mening vid eventuell avskrivning av lånet inte leda fill någraskattekonsekvenser för låntagaren. Kommittén har i för liten omfattning berörtkonsekvenserna av ovan berört slag och industriverket anser att dessa behövt endjupare analys. Prop, 1982/83:94 119 Enligt nuvarande regler behandlas etl statligt stöd i formav amorteringsfritt län (avskrivningslån) som ett statsbidrag. Kommittén harföreslagit en ändring i detta avseende. Enligt förslaget skall ej eftergivendel av elt avskrivningslån behandlas som en skuld och beskattning ske förstefter det att beslut om eftergift har fallats av den långivande myndigheten. Förslagel alt ändra den skattemässiga behandlingen avavskrivningslånen har allmänt tillstyrkts eller lämnats ulan erinran vidremissbehandlingen. Lantbruksstyretsen tillstyrker visserligen i principförslaget men styrelsen anser att den nuvarande skattemässiga behandlingen ärprakfisk och ändamålsenlig. Lantbruksslyrelsen och lantbruksnämnderna beviljaravskrivningslån enligt förordningen (1978:250) om statligt stöd tilljordbrukets rationalisering, till sysselsättningsfrämjande åtgärder enliglförordningen (1979:638) om statligt stöd till glesbygd samt enligt förordningen(1979:427) om statligt stöd till trädgårdsnäringens rationalisering. Dessa lånär i praktiken att betrakta som statsbidrag. Detta understryks också avordalydelsen i förfallningstexten där del i jordbruks- ochträdgårdsralionaliseringsförord-ningarna sägs, alt stöd ulgår som statsbidragmen atl bidragen skall utformas som avskrivningslån. För lånen skallvisserligen i allmänhet krävas säkerhet, men med hänsyn till lånens karaktär avbidrag är bedömningen härvidlag liberal. Utformningen som avskrivningslån ärdikterad av statens berättigade intresse av atl kunna återkräva beviljat bidragom del grundats på oriktiga uppgifter, inle används för avsett ändamål ellerliknande omständigheter. Det förekommer emellertid mycket sällan anledning allsäga upp och återkräva dessa avskrivningslån. De avskrivs i övervägande antaletfall automatiskt senast utan särskild prövning. Delta understrykerytterligare lånens karaktär av bidrag. De föreslagna reglerna för den skattemässiga behandlingenav avskrivningslånen innebär atl de tas upp som intäkt först när de formelltavskrivs. Avser lånen anläggningar, som avskrivs enligt plan, får då en extraavskrivning göras motsvarande vad som tagils upp som intäkt. Avskrivningsreglernaför inventarier föreslås däremot gälla oförändrade. För den skatlskyldige innebär förslaget att en byggnad(byggnadsdelen) får avskrivas med större ärliga belopp än f. n. I extremfallet,när maximall bidrag utgått av byggnadskostnaden, kan byggnadenkomma atl praktiskt tagel helt avskrivas . Ofta är det ekonomiskaresultatet i ett företag svagt efter en investering, och del ärinte alltid som de planmässiga värdeminskningsavdragen kan utnyttjas fullt ul.I sådana fall innebär förslagel en försämring för den skatlskyldige jämfört medgällande regler. I de fall avskrivningslån lämnats för inköp av inventarier,medför den föreslagna ändringen att del kommer att krävas betydligt noggrannareskalleplanering än vad som f. n. är erforderligt. Lantbruksstyrelsen anser atl den nuvarande skattemässigabehandlingen av avskrivningslånen är praktisk och ändamålsenlig. Alt lånen ibokföringen behandlas på ett annorlunda sätt, vållar i praktiken inga nämnvärdaolägenheter i etl lantbruksförelag. Styrelsen har emellertid förståelse för demotiv kommittén anfört för sitt förslag, även om de redovisade nackdelarnakanske inte är lika framträdande i den typ av företag som är bokföringsskyl- 1982/83:94 120 diga enligt jordbruksbokföringslagen som i företag förvilka bokföringslagen gäller. Styrelsen tillstyrker därför kommitténs förslag idenna del, men förutsätter att förslaget kompletteras medövergångsbestämmelser, som reglerar behandlingen av tidigare beviljadeavskrivningslån. I fråga om räntestöd i form av avskrivningslån anserlantbruksslyrelsen dock att nuvarande regler bör fortsätta all gälla. Styrelsenanför i denna del: Lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna lämnar ävenräntestöd enligt förordningen (1980:604) om tillfälligt räntestöd tilljordbruksföretag. Enligt nuvarande förordning kan stödet utgå till vissajordbruksförelag för . Stödet kommer emellertid med storsannolikhet att förlängas till atl utgå även för . Stödets storiekbestäms för varje enskilt år i princip på så sätt atl förelagets räntekostnaderberäknas för det aktuella året. Från delta belopp dras dels en självrisk på , dels ett ränlebelopp som företaget självt skall bära, beräknatsom av företagels godkända skuldsumma. Det sålunda beräknade stödet utgår- om det överstiger . - som ett ränte- och amorteringsfritt lån, varavhälften automatiskt skrivs av , dock lägst . Oavskrivet belopp löper därefter med ränta och skall återbetalas . Någon säkerhet krävs ej för dessa s. k. räntelån. Lånen kan sägas uppoch återkrävas på i huvudsak samma grunder, som gäller för avskrivningslånen.Sägs ett lån upp innan det löpt , kan även avskrivningsdelenåterkrävas, men eftersom stödet är avsett att kompensera låntagaren för hansräntekostnader under ett visst bestämt år, kan det förutsättas attavskrivningsdelen kommer att återkrävas endast i undantagsfall. Stödetutbetalas i regel det år stödet avser. Räntestödets avskrivningsdel tas med nu gällande reglerupp lill beskattning för det inkomstår, varunder stödet beslutas, dvs. i regelför samma inkomstår som lantbrukaren haft de ränteutgifter, som stödet avseratt kompensera. Enligt kommitténs förslag skall räntelånet i sin helhet bokförassom skuld till dess att en del av lånet skrivs av . Först då skalldenna del tas upp som inkomst i deklarationen. Lantbruksslyrelsen vill i detta sammanhang upplysa om atlen ny stallig stödform övervägs för nystartande jordbruksföretag, elt s. k.etableringsstöd, som sannolikt kommer alt införas från innevarandeår. Detta slöd avses bli ett räntestöd med i princip samma utformning somnuvarande räntestöd, dvs. stödet kommer alt utgå som lån, varav en viss delavskrivs efter ett i förväg bestämt antal år. Lånen torde komma att lämnas utansäkerhet. Lantbruksslyrelsen kan inte finna annat än att nuvaranderegler för beskattning av räntelånen ger etl riktigare resultat än kommitténsförslag. Bidraget las nu i regel upp till beskattning för vilketden ränteutgift, som bidraget skall kompensera, är avdragsgill. Styrelsenföreslår därför, att avskrivningsdelen i denna typ av statliga lån, som lämnasulan säkerhet och med det uttryckliga syftet alt för ett bestämt inkomstårkompensera låntagaren för utgifter, som är pä en gång avdragsgilla, även ifortsättningen skall behandlas som direkta bidrag vid beskattningen. Prop,1982/83:94 121 har beträffande avskrivningslåntagit upp andra synpunkter än skattemässiga. I fråga om avskrivningslån bör det framhållas attRedareföreningen och dess medlemmar har synpunkter av stor och principiellräckvidd för näringen på tillämpningen av den numera upphävda förordningen omstatligt stöd till beställare av fartyg. I första hand är föreningen kritisktiU den sakligt omotiverade differentieringen mellan fall då omedelbaravskrivning av avskrivningslän medgivits och andra fall då så icke skett, trotsatt de yttre omständigheterna varit likartade. Till sistnämnda kategori hörfrämst beställare av fartyg som samtidigl haft inflytande på en varvsindustrioch som på grund av denna omständighet icke i någol fall kunnat erhållaomedelbar avskrivning av avskrivningslån. Föreningen är klart medveten om attde nu aktuella förslagen begränsas till skatte- och redovisningslekniskaförslag med anknytning fill statsbidrag och andra stödåtgärder, men anser ändåfrågan om differentierad tillämpning av avskrivningslån i anslutning fillbeställning av fartyg så betydelsefull att den bör uppmärksammas så snartproblem med anknytning till avskrivningslån aktualiseras. En statlig stödform som har kommil lill användning förstunder senare år innebär att staten avtalar med ett företag alt ställa medelfill förelagets förfogande för användning i elt viss projekt och allåterbetalning skall ske genom atl staten får del av intäkterna av projektet iform av royalty eller annan löpande avgift. Enligt kommittén kan statens rättatl utan tidsbegränsning få del av intäkterna inle betecknas som enåterbetalning av elt lån. Ifrågavarande slöd hänförs därför inte lill denkategori statliga slöd som enligt kommitténs förslag skall behandlas som lånvid den skattemässiga inkomstberäkningen. Kommittén anser att stöden skallbehandlas som statsbidrag och att de belopp som sedermera kan komma att betalastillbaka till staten i form av royalty blir avdragsgilla i vanlig ordning. Royallyavialens skattemässiga behandling har berörts avIndustrifonden, RSV och allmänna ombudet för mellankommunala mål. Industrifonden har börjat tillämpa denmöjlighet som ges i förordningen all bevilja stöd i form av s. k. bidrag medvillkorlig återbetalningsskyldighet. Fonden har här funnit att särskildaåtgärder måste vidtagas för att stödet skall få den avsedda bokföringsmässigaoch skattemässiga effekten, och vägledande har härvid varit just de övervägandensom kommittén gör i sill betänkande. För allelt bidrag skall kunna behandlas som intäkt måste det enligl Industrifondensmening vara helt otvetydigt att del är slödmottagaren som har den fakliskabeslutsrätten när det gäller återbetalning av stödmedel. I de låneavtal somIndustrifonden träffar beslutar fonden huruvida lånet skall betalas ellerefterges. För att ett bidrag skall kunna vara en intäkt för slödmottagarenmåste det i stället vara helt klarlagt alt ömvändningen gäller, dvs. atl del ärföretaget som i praktiken beslutar huruvida stödgivaren skall få någonbetalning eller ej. Ett bidragsavtal måste sålunda utformas så att någonskyldighet för företagel atl återbetala stödmedlen inte föreligger annat Prop,1982/83:94 , 122 i del fall då företaget väljer att kommersiellt exploateraprojektresultaten. Företaget kan alltså välja att befria sig ifrån varje formav betalningsskyldighet genom ett eget beslut all inte driva projektet tillett kommersiellt skede. I praktiken har Industrifonden utformat sina"bidragsavial" så atl för del första ordet bidrag inte används iavtalet. I stället finns ett åtagande från fondens sida atl delta i projektetsfinansiering,med ett visst belopp. Vidare används inte begreppet återbetalningutan det talas endast om skyldighet för företaget att som ersättning förfondens deltagande betala royalty på visst sätt. Någon eftergift kan det inleheller av naturliga skäl bli fråga om, eftersom förelaget inte har någonovillkorlig belalningsplikl. Slutligen bör påpekas att någon begränsning avroyaltybetalningarna som är anknuten till det totala stödbeloppet självfalletinle finns. Däremot kan royaliysatserna variera över tiden, beroende på hur manöverenskommer att avkastningen av projektet skall fördelas mellanIndustrifonden och företaget. Det kan vara anledning att påpeka att den royallybelalningsom förekommer i "bidragsavtalen", och som alltså inle är begränsadfill stödbeloppet med eller utan ränta, inte skall förväxlas med denåterbetalning i form av royalty som författningsenligt kan förekomma även iIndustrifondens låneavtal. I några fall har fonden utnyttjat denna möjlighetalt låta amorteringarna av lånet bU en funktion av intäkterna i projektet, meni dessa fall upphör återbetalningarna så snart lånebeloppet jämte upplupenränta har erlagts.