prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — Arbetsgmppenföreslår nu att brandmännen får ca 15 veckors akutsjukvårdsutbildning ochambulansmän ca 15 veckors utbildning i allmän räddningstjänst m. m. Man anaratt skälet är att man vill få tillräckligt elevunderlag för att kunna fåambulans- och räddningstjänstutbildningen spridd till 15-20 platser. Är dettasamhällsekonomi när mindre än hälften av landets brandmän (enligt"Samhällets räddningstjänst" 764 brandmän) tilUka är ambulaiismän?Och när tendensen pekar relativt entydigt på en uppdelning av de tvåyrkesområdena. Kommunen konstaterar att arbetsgmppenanser att utbildningen kan rymmas inom befintliga ramar för gymnasieskolan.Skolstyrelsen i säger i detta hänseende "Vad mandäremot måste ställa sig frågande till är påståendet att den föreslagnautbildningen, genom att läggas under gymnasieskolan och KOMVUX, kan anordnasinom befintliga kostnadsramar. personal är en för samhälletmycket viktig arbetsgmpp, för vilken specialutbildning av högsta kvalitetkrävs. Detta i sin tur ställer stora krav på lärare, lokaler och utrustning ochatt detta Prop,1982/83:23 185 skallkunna erbjudas inom befintliga kostnadsramar är enligt skolstyrelsen en omöjUghet,även om det blir fråga om s. k. inbyggd utbildning vid brandförsvaret ochsjukvårdshuvudmannen. Förutsättningar att, genom dessa förslag till nyutbildning i räddningstjänst uppnå samhällsekonomiska besparingar saknassåledes, anser skolstyrelsen." Skolstyrelsens i konstaterande ärenligt kommunen särskilt intressant eftersom arbetsgruppens förslag utarbetatsmot bakgrunden att man skall göra samhällsekonomiska besparingar. Man kan härana ett försök att dölja vad kostnaderna för utbildningen verkligen blir samtett försök till dold kostnadsövervältring från stat till kommun. Norrköpingskommun framhåller att brandstyrelsen och brandchefen har ständigt betonatbetydelsen av brandmännens yrkeskunskaper såsom snickare, plåtslagare, elektrikerosv. Brandförsvarens utryckningsstyrkor är sammansatta av personer som, fömtomsin brandmannautbildning, även har en bakgmnd som civila yrkesmän.Utryckningsstyrkornas effektivitet, såväl heltidsanställdas somdeltidsanställdas, är i hög grad beroende av personalens kunskaper frånindustrin, byggarbetsplatsen, bilverkstaden etc. Arbetsgmppensförslag att rekrytera ungdom till särskild utbildning genomettårig specialkurs innebär ett flertal osäkerhetsmoment, bl. a. om ungdomar iden åldern kan anses ha uppnått den psykiska och fysiska mognad som brandmannayrketkräver. Inbyggdutbildning vid företag, institutioner etc. förutsätter kontinuerligsysselsättning med det som utbildningen syftar till, varför en högre specialkursi räddningstjänst m. m. vid gymnasieskolan, på det sätt utredningen föreslår,inte är genomförbar utan stora kostnader för utbildningskommunerna. Resurserför dylik utbildning saknas nämligen hos såväl brandförsvaret somgymnasieskolan. Utbildningen föreslås förlagd till 15-20 orter med ettutbildningsbehov av 500 personer/år, vilket innebär utbildning av 25-30personer och utbildningskommun. Om statsbidrag skall utgå med högst /år och utbildningskommun, uppstår frågan vem som i övrigt skalltillskjuta medel för övningsområden, lokaler, undervisningsmateriel inkl.fordon, lärare/instmktörer, förbmkningsmateriel, elevernas skyddsutmstning m.m. Föreslagenlikformighet i utbildningen för räddnings- och ambulanspersonal förefaller välgmndadoch genomtänkt för de ungdomar som hamnar inom kommuner där samma personalbemannar såväl räddningstjänsten som ambulanstjänsten. Denna"dubbeltjänst" berör dock endast 60 ä 70 personer, medan övriga fåren inte alldeles bortkastad, men dock onödigt lång utbildning. ~Växjö kommun påpekar att för att undvika att fysiskt olämpliga ungdomar sökertill 40-veckors specialkurs bör utöver läkarundersökning någon form avkonditionstest ingå i ansökningsförfarandet. Förbrandförsvarets vidkommande är det enligt kommunen önskvärt att Prop.1982/83:23 186 anställapersonal med praktik från arbetslivet, varför särskilda regler bör uppställassom underlättar antagandet av yrkesverksamma. Dock måste dessa reglerkompletteras med en åldersbegränsning. Denpraktiska delen av utbildningen avses förläggas till kommunala brandkårer,vilket skapar vissa problem, då det knappast finns personella och materiellaresurser för denna utbildningsvolym på brandkårerna av . Statsbidrag föranskaffning av åskådningsmateriel bör erhållas. Kalmarkommun framhåller att utbildningen för heltidsanställda brandmän bör, som arbetsgnippenföreslår, inordnas i gymnasieskolan såsom 1-årig högre specialkurs.Utbildningen bör helt domineras av allmän räddningstjänst med markant inslag avpraktiska övningar vid brandkår på gymnasieorterna. Avflera skäl torde det enhgt kommunen inom överskådlig framtid inom flertaletregioner i landet finnas både och landstingskommunal ambulanspersonal.Redan av denna anledning finns skäl att samordna utbildningen för brandmän ochambulansmän. Brandmannautbildningen måste innehålla ett stort inslag avakutsjukvård, då omhändertagandet av skadade personer på en olycksplats är enangelägen uppgift för all räddningspersonal. Den aktuella utbildningen börenligt kommunen m.a.o. leda till både ambulans- och brandmannayrket. Inom 1978års försvarskommitté övervägs att kommunerna skall ges ansvaret för ledningvid beredskap och krig av civilförsvarsverksamheten på lokal nivå. a. att det kommunala brandförsvaret och den lokalacivilförsvarsorganisationen kan samordnas mer . Härför bör vissgrundläggande utbildning i fråga om civilförsvarets ledning och metoder ocksåingå i räddningstjänstutbildningen, då f. ö. brandförsvarets personal ofta krigsplacerasinom civilförsvaret. Karlskronakommun menar att arbetsgmppens förslag i jämförelse med dagsläget ger enkraftig upplyftning av utbildningen. Genom att yrkesutbildningen kommer föreanställningen begränsas även kommunernas kostnader bl. a. genom minskadelöner-, rese-/traktaments-, och vikariekostnader. I förslaget inbegripes attutbildningen skall utgöra grundutbildning för såväl brand- som ambulansmannayrket.Med hänsyn till den ökade strävan att i högre grad integrera arbetet påskadeplatsen bedömes förslaget vara bra. anser attföreslagen utbildning för brandmän inte utgör någon förbättring mot detnuvarande systemet utan resulterar snarare i en försämring av brandmannautbildningen. Urvaletav elever till brandmannautbildning bör enligt kommunen styras från enheltidskår. Genom att en brandkår rekommenderar elever till utbildning fåselever som genomgått en anställningstest och man anpassar kurserna eftersamhällets behov. Utbildningen bör förläggas till ett begränsat antal orter.Det bör ställas krav på övningsfält samt tillgång till åtminstone medelstorbrandkår. Brandmännen bör också ha ett övergripande ansvar för Prop.1982/83:23 187 brandmannautbildningenså att den blir ett naturiigt steg till utryckningsledamtbildningen. Göteborgskommun ansluter sig i allt väsentligt till de synpunkter och förslag somarbetsgruppen framför och vill understryka att utbildningen kan anordnas somettårig högre specialkurs inom gymnasieskolan med undervisningen i arbetsteknikoch fackteori förlagd som inbyggd utbildning. Kommunenvill dock framföra sin tveksamhet till arbetsgruppens förslag beträffandefinansieringen av ifrågavarande utbildning. Även om undervisningen förläggssom inbyggd utbildning bedömer kommunen att det erfordras en viss dubblering avbrand- och sjukvårdsmateriel. Det är därför rimligt att staten svarar för dekostnader som investering i ny undervisningsmateriel medför. Vidare bedömerkommunen att driftskostnaderna inte blir oväsentliga. Statsbidrag skall enligtförslaget utgå med vad som gäller för inbyggd utbildning inom vårdområdet.Detta statsbidrag är f. n. högst /läsår och klass med minst åttaelever. Det av arbetsgruppen föreslagna huvudmomentet i utbildningen synesmotivera att utbildningen hänförs till inbyggd utbildning inom industri ochhantverk. Detta innebär att kommunen erhåller statsbidrag per elev ochundervisningstimme med ett belopp som avses täcka kostnaden för lön, materiel ochlokaler. Mariestadskommun framhåller att intagningsprövning, standardiserade lämplighetstest, börske av sökanden till högre specialkurs i räddningstjänst på samma sätt somangivits för anställning inom brandförsvaret. Intagningsproven bör ingå ieller ersätta introduktionsutbildningen. Endast introduktionsutbildning vidhemmabrandkår har stora brister som urvalsinstmment. Bedömningen blir lättsubjektiv, känslomässig och påverkbar av andra hänsyn än tillräddningstjänstens behov t. ex. föreningstillhörighet och kompisförhållanden.För nyanställning inom räddningstjänsten bör krävas fömtom högre specialkursäven provtjänstgöring. Provanställningen bör utgöra ett led ianställningen och vikariat jämställas med sådan tjänst. Karlstadskommun anser att om gmppens förslag genomförs finns risk för en"överproduktion" av 19-åriga brandmän. Nuvarandesystem, där en brandman utbildas först efter en viss introduktionsutbildningoch tjänstgöring inom brandförsvaret, torde enligt kommunen vara ett bättrealternativ därför att efterfrågan styr utbildningsbehovet, eleverna blir mermotiverade, elevemas ålder är något högre, eleverna har arbetslivserfarenhet,inget glapp finns mellan skola och anställning och brandförsvaren blir vidanställning ej bundna vid krav på fullgjord specialkurs. Årjängskommun tycker att om nuvarande system skulle bibehållas vid rekrytering avheltidsanställda brandmän borde deras introduktionsutbildning och dendeltidsanställdes kunna sammanfaUa. Västeråskommun anför att en mer omfattande grundutbildning för Prop.1982/83:23 188 brandmänär väl motiverad mot bakgmnd av de komplicerade och skiftande arbetsuppgifteren brandman ställs inför. Föreslagenutbildning medför dock vissa negativa begränsningar i rekryteringshänseende.Yrkesarbetande med lämplig utbildning inom tekniska yrken som brandförsvarethar stor nytta av att i räddnings- och underhållstjänst tvingas genomgå en 40veckors högre specialkurs i gymnasieskolan innan anställning kan påräknas. Lönebortfallunder utbildningstiden kommer att begränsa urvalet av duktiga sökande i 20-30års åldern. Detta kan medföra ökade kostnader för brandförsvaret genomspecialutbildning i andra yrken eller ökat nyttjande av främmande tjänster förmateriel-, byggnads- och fordonsunderhåll. Utbildningenkräver goda praktiska och teoretiska utbildningsanordningar. Tankenpå samordnad utbildning av brandmän och ambulansmän är enligt kommunentilltalande men en viss differentiering av utbildningen inom ramen för kurserskulle sannolikt innebära högre ijänstbarhet inom resp. verksamhetsområde efteravslutad utbildning. Falukommun tillstyrker förslaget att anordna utbildning av heltidsanställdabrandmän inom gymnasieskolans ram. PrincipieUt borde de deltidsanställdabrandmännen ha samma kunskapsnivå vilket,även arbetsgruppen framhåUer. De rekryteringssvårighetersom redan nu finns på vissa håll i landet torde emellertid väsentligtaccentueras om allt för stora krav på grundutbildning ställes. Gävlekommun menar att den föreslagna 1-åriga utbildningen får ses som positiv dåkunskapsnivån på nya brandmän troligen kommer att ligga betydligt högre änidag. Att utbildningen även innehåller sjukvårdsutWld-ning ser kommunen intesom något negativt då det är en del av arbetet och flera realistiska övningarhar visat att akutsjukvård är en brist hos personal som inte arbetar medambulansverksamhet. Sundsvallskommun konstaterar att den ettåriga specialkursen avses genomföras som inbyggdutbildning och förläggas till brandförsvaret i orter med väl utbyggdgymnasieskola, vilket innebär en positiv decentralisering av utbildningen.Sundsvall har en bred gymnasieutbildning, ett väl fungerande brandförsvar samtett storsjukhus för akutsjukvårdsutbildningen. Fömtsättningarna finns alltså förbrandförsvarsutbildning i och det är kommunens mening att sådanutbildning med fördel kan förläggas hit. En fömtsättning är givetvis attkommunen inte får överta utbildningskostnaderna utan får kompensation för deninsats i personal och material som kommer att erfordras. Östersundskommun anför att förslaget om att en gmndutbildning skall krävas föranställning i kommunens brandförsvar är tillfredsställande. Den som anstäUs hardå redan en lämpligt anpassad utbildning och har visat om vederbörande ärlämplig för arbetsuppgifterna. Umeåkommun tillstyrker att brandmannautbildningen sammanslås med 1982/83:23 189 ambulansmannautbildningenoch förlägges som en specialkurs till gymnasieskolan. Av regionaltekniska skälbör enligt kommunen av utbildningsorterna placeras i trots attelevantalet inte blir heltäckande för våra behov. Viss omflyttning av eleverfrån torde därför vara nödvändigt. Arbetsgmppen har redovisatatt staten inte tar på sig några kostnader för den praktiska utbildningeneftersom både lärarkostnader, instruktörer, brandfordon, materiel och annanutrustning som behövs för utbildningen skall tillhandahållas av den brandkårsom finns på gymnasieorterna. I vissa fall kommer det att behövaskompletteringar av utrustning, materiel och fordon för att kunna genomförautbildningen men vi förutsätter då att kommunen erhåller statsbidrag enligtgängse principer för bland annat utmstning. kommun ser gäma attUmeå blir aktuell som utbildningsort för den tänkta brandmannautbildningen.Landstinget har även vårdutbildning i . (majoriteten) påpekar att specialkursen avses genomföras på ett begränsat antalorter. Brandförsvaret, särskilt i de mindre kommunerna, kommer härigenom attförlora den personliga lokala anknytningen som visat sig vara väsentlig vidrekrytering. Enligtstyrelsens uppfattning bör brandmannautbildningen förläggas under och genomföras i intim samverkan med Civilförsvarets utbildning ochmed utnyttjande av deras utbildningsanläggningar. Härför talar också denframtida samordningen med kommunanknutet civilförsvar. Styrelsenkan alltså inte tillstyrka arbetsgruppens förslag utan förordar att brandmannautbildningenanordnas med utgångspunkt från det betänkande som sakkunniga för översyn avbrandförsvarsutbildningen m. m. (Ds Kn 1979:5) framlade. ärpositivt till att en översyn gjorts, i denna riktning, men finner detanmärkningsvärt att ett nytt förslag till utbildning av ambulanspersonal lagtsfram utan att kontakt tagits med vare sig ,, eller . Förbundet villhärvid hänvisa till en rapport som på uppdrag av regeringen1979 framlagt om ambulanspersonalens utbildning. Likaså har förslag till nygrundutbildning utarbetats inom (skolöverstyrelsensregeringsskrivelse dnr S 80:240). På gmnd av denbristfälliga belysningen av den del av föreslagen utbildning i räddningstjänstsom berör ambulanspersonal anser förbundet det nödvändigt att arbetsgruppensförslag omarbetas i samarbete med berörda parter. SACOISRanser att denna utbildning bör kunna fungera bra som en Prop.1982/83:23 190 /SR anser också att en samordning medskolväsendet är till fördel eftersom utbildningen blir mer likformig överlandet som den kan decentraliseras i ökad omfattning. anför beträffande utbildningen avheltidsanställda brandmän att rekryteringen till denna personalgmpp alltid harskett och alltjämt sker till från andra yrkes- och arbetsområden. Brandförsvaret har därvid kunnat tillgodose sitt behov avspecialutbildad personal i olika yrken, som inom dessa specialiteter har storoch värdefull arbetslivserfarenhet. Vidare har kommuner på ett enkelt ochpraktiskt sätt kunnat rekrytera erfaret folk från den deltidsanställda personalgmppendå man inrättar tjänster som heltidsanställda brandmän. Denna möjlighet kommeri realiteten helt att bortfalla om kravet på genomgången gymnasieskola ochspecialkurs kommer att ställas för heltidsanställning inom brandförsvaret. Det ärinte troligt, att t. ex. en yrkesverksam bilmekaniker och med15 års tjänst som deltidsanställd brandman bakom sig söker heltidstjänst ibrandförsvaret om detta medför att han måste skaffa sig engymnasiekompetens genom studier på fritid. kan inteansluta sig till det av arbetsgruppen framlagda förslaget till gymnasialutbildning och genomgången högre specialkurs. I detta sammanhang vill som sinmening anföra, att oavsett om utbildningen sker vid särskildautbildningsbrandkårer eller vid gymnasieskolor kommer denna att innebärakostnader. troUgt, att elever från gymnasieskolan, som genomgått högrespecialkurs för brandförsvaret men som saknar arbetslivserfarenhet, i mångafall kommer att välja annan verksamhet än brandförsvaret efter en kort tidsanställning. Personer som däremot tar anställning i brandförsvaret vid någothögre ålder och som har viss arbetslivserfarenhet torde på ett helt annat sättha förutsättningar för att efter genomgången utbildning och praktiktjänst blikvar i tjänsten. Genomföres arbetsgruppens förslag torde enligt förbundetsärskilda övergångsbestämmelser behöva skapas för att medgiva att personer utanden föreskrivna teoretiska utbildningen kan medgivas anställning inom brandförsvaret.Dessa torde i så fall komma att behöva tillämpas . delar inte arbetsgmppensuppfattning om att ambulanstjänsten och därmed utbildningen för denna börintegreras med de kommunala brandförsvaren. Visserligen ombesörjer ett relativtstort antal kommuner som entreprenörer sjukvårdshuvudmännens ambulanstransporter.I flera landstingskommuner svarar dock sjukvårdshuvudmannen själv förambulanstransporterna och har för denna verksamhet egen personal. Ambulanspersonalen kan då - om man inte sysslar medtransporter - ha andra arbetsuppgifter inom sjukvården på sjukhus och/ellerläkarstationer. Förbundet delar dock arbetsgruppens uppfattning om att enbättre sjuk- 1982/83:23 191 vårdsutbildningav brandförsvarets personal är nödvändig och anser att denna bör ingå i den nyabrandmannautbildningen. Nuvarande förhållande meddeltidsanställd ambulanspersonal bör enligt Brandmännens Riksförbundsuppfattning ersättas med enbart heltidsanställd personal. Genomheltidsanställning inom sjukvården som ambulansman, undersköterska,vårdbiträde eller liknande skulle såväl utbildningsfrågorna somanställningsförhållandena bättre svara mot behovet av personal. Dessutom skulleambulanspersonalen få avsevärt större rutin vid omhändertagande av sjuka ochskadade. Räddningstjänstutredningenhar dessutom i sitt betänkande uttalat, att man anser att landstingen även ifortsättningen bör vara huvudmän för ambulanssjukvården. Förbundetdelar dock arbetsgruppens uppfattning om att en bättre sjukvårdsutbildning avbrandförsvarets personal är nödvändig. framhåller att representanter från förbundet har vid sammanträdemed arbetsgmppen framfört betänkligheter mot förslaget att förlägga brandmannautbildningentill gymnasieskolan. anser att den föreslagna utbildningslinjenbegränsar brandförsvarens möjligheter att kunna rekrytera brandmän medyrkeskunskaper såsom plåtslagare, snickare, elektriker etc. Brandpersonalenskunskaper från olika områden betyder oerhört mycket för effektiviteten påskadeplatsen och utgör utan tvekan en av hömstenarna i svenskt brandförsvar avidag. Kommunerna åsamkas förnärvarande vissa kostnader för utbildningen av brandpersonalen.Utbildningskostnaderna har uppenbarligen inte varit av den storleksordningenatt man tvekat aft låta brandpersonalen genomgå utbildningen. Sålunda harpraktiskt taget alla heltidsanställda brandmän genomgått brandskolans brandmannaklasstrots att undervisningen till 7/8 är teoretisk och ej obligatorisk. Omarbetsgmppens förslag att förlägga utbildningen till gymnasieskolan blirgenomförd, förordar förbundet krav på yrkeslivserfarenhet inom lämpligt yrkeinnan inträde beviljas i brandmannaklass. ser det som en klar fördel att arbetsgmppens förslaghär också tillgodoser näringslivets behov av räddningstjänstpersonal. Dettahar varit ett eftersatt område och den föreslagna bredautbildningen bör kunna tillgodose, förutom räddningstjänstens behov avutbildade brandmän, även behovet av säkerhetspersonal för många andra syften.Det är angeläget att inträdeskraven till brandmannautbildningen utformas såatt de elever som antas också är lämpliga för yrket såväl psykiskt som fysiskt.Fömtom att den av arbetsgmppen föreslagna läkamndersökningen bör ske motbakgrund av yrkets hårda fysiska krav, bör det också övervägas omkompletterande praktiska test skall användas, t. ex. av den typ som idaganvänds på flertalet större och medelstora brandkårer. Prop.1982/83:23 192 Detsenare skulle kunna fungera som en viktig vägledning för eleven att bedöma sinaframtida förutsättningar inom yrket, 2.1.2Utbildning av deltidsanställda brandmän Arbetsgmppenhar föreslagit att utbildningen av deltidsanställda brandmän skail inledas meden kortare introduktionsutbildning vid respektive brandförsvar eller regionalti regi av kommunförbundets länsavdelningar. Denna grundläggande utbildning skaUkunna kompletteras med utbildning inom den kommunala vuxenutbildningens (komvux)ram. Den sammanlagda utbildningen inom komvux bör inte understiga 120undervisningstimmar. Sågott som samfliga remissinstanser framhåller att förslaget att genomföra engrundutbildning för de deltidsanställda brändmännen är en sedan längeefterlängtad reform. Från flera håll understryks de svårigheter som f. n.föreligger för de deltidsanställda att genomgå utbildning med hänsyn till derashuvudarbetsgivare. Att anordna utbildningen inom komvux anses kunna vara enlösning på detta problem. Skolöverstyrelsenförutsätter att i räddningstjänsten redan verksam deltidsanställd personal kanerhålla erforderlig utbildning inom vuxenutbildning organiserad somheltids-, deltids- eller fritidsstudier. Det är enligt styrelsen ocksåangeläget för den deltidsanställda personalen vid räddningstjänsten med engrundutbildning motsvarande de viktigaste delarna av mål och innehåll från denhögre specialkursen. Arbetarskyddsstyrelsenvill framhålla det angelägna i att det närmare klarlägges vilka slag avarbetsinsatser deltidsanställda kan utföra på ett från säkerhetssynpunkttillfredsställande sätt. Det är också angeläget att de administrativaåtgärderna för att begränsa deras arbete till sådana insatser klarlägges. anför att utbildningen av deltidsanställd brandpersonal omfattaridag endast befälsutbildning. Den stora kadern deltidsanställda brandmänerhåller ej någon enhetlig utbildning. Arbetsgmppen föreslår en för alladeltidsanställda brandmän centralt styrd gmndutbildning, vilket -trots denbegränsade utbildningstiden - får ses som en klar förbättring. Förslaget omutbildning av deltidsanställt brandbefäl medför att den länge eftersträvadebindningen till heltidsanställdas utbildning uppnås. mening bör dock gmndutbildningens längd och målsättning närmarefastställas och om möjligt genomföras innan anställning. En eftersträvansvärdgemensam utbildningsnivå skulle vidare uppnås om introduktionsutbildningenmeddelades av brandnämnden genom regionalt anordnade kurser förslagsvisförlagda till . Härigenom skulle ensamordning av brandmannautbildningen och den obligatoriskacivilförsvarsutbildningen kunna genomföras. Prop.1982/83:23 193 Nämndenönskar slutligen framhålla att vissa svårigheter kan vara förknippade med attge kompletterande utbildning i Komvuxregi. Särskilt i glesbygdskommuner tordelokal utbildning vara svårgenomförbar och medföra krav på ökad regionalutbildning med åtföljande ökade kommunala kostnader för resor etc. Länsstyrelseni tillstyrker i princip förslaget till gmndutbildning fördeltidsbrandmän. vill fästa uppmärksam- , heten på de praktiskasvårigheter som kan uppstå. Problem kan förekomma med att engageradeltidsbrandmän i organiserade fritidsstudier utanför ramen förhuvudsysselsättning och obligatorisk övningsverksamhet som genomförs vid egenbrandkår. För att kravet på elevunderlag för anordnande av kurser skalluppfyllas anser att regional samverkan är nödvändig. Länsstyrelseni län framhåller att förslaget innebär en angelägen förbättring. Enbättre samordning med utbildningen inom civilförsvaret bör dock eftersträvas. Länsstyrelseni menar att rekryteringen av deltidsanställda brandmänär begränsad till personer, som bl. a. bor så att de kan uppfylla krav i frågaom anspänningstid.