prop · G603156 · 1982-12-31 00:00:00 — omgodkännande av tilläggskonvention till utlämningskonventionen den 24 oktober 1961mellan och Förenta Stater; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att godkänner en tilläggskonvention tillkonventionen om utlämning mellan och Förenta Stater.Tilläggskonventionen tar sikte på att dels förenkla själva utläm-: ningsförfarandet,dels utvidga tillämpningsområdet. Genom tilläggskonventionen uppkommer ökademöjligheter att få till stånd utlämning för bl. a. ekonomisk brottslighet. 1 1982/83. 1982/83:156 2 Närvarande;Statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , ,, , , , , R. , , Propositionom godkännande av tilläggskonvention till utlämningskonventionen mellanSverige och Förenta Stater om utlämning Sedantillkomsten av lagen (1957:668) om utlämning för brott har iakttagitåterhållsamhet i fråga om att ingå utlämningsavtal med främmande stater (jfr prop1957:156 s 29-30). Lagen om utlämning för brott är också uppbyggd på det sättetatt utlämning från kan ske oberoende av om traktat med den främmande statenföreligger. Detta utesluter emellertid inte att utlämningsavtal kan varaönskvärda från svensk synpunkt i vissa fall. I synnerhet gäller detta iförhållande till de stater vilkas interna lagstiftning som ett villkor förutlämning uppställer kravet på en ömsesidigt förpliktande överenskommelse. Tilldenna grupp av länder hör Förenta Stater. Isamband med utarbetandet av lag om utlämning för brott frigjorde sigSverige från de allra flesta av sina tidigare gällande utläm-ningstraktater medfrämmande stater. Sedan utlämningslagen trätt i kraft upptogs förhandlingar medAmerikas Förenta Stater om en ny utlämningskonvention. Dessa förhandlingarresulterade i en undertecknad konvention i ämnet.Beträffande innehållet i konventionen får jag hänvisa till prop 1962:40 och SÖ1963:17. Denna konvention har sedan följts av bilaterala utlämningstraktatermed och Nordiriand (SÖ 1965:19-20), (SÖ 1974:3) och (SÖ 1976:30). har också ratificerat den europeiska utlämningskonventionen(SÖ 1959:65). Antaletutlämningsärenden där varit den ansökande staten har ökat markant undersenare år. Detta gäller inte minst i förhållande till Förenta Stater. Avdenna anledning har det varit ett starkt svenskt önskemål att söka uppnå enförenkling av själva förfarandet i utlämningsärendena för att undvika att dessadrar ut eller att utlämningsframställningar avvi- Prop.1982/83:156 3 sasav rent formella skäl. Med beaktande av de erfarenheter som vunnits undersenare tid på såväl amerikansk som svensk sida rörande tillämpningen av uUämningskonventionenmellan länderna upptogs förhandlingar om ett tillägg till utlämningskonventionenmellan länderna. Syftet var i främsta rummet att förenkla handläggningen av utlämningsärendenagenom att vardera staten i princip godtar de häktningsbeslut som meddelats iden andra staten utan ytterligare utredning om de omständigheter som ligger tillgrund för misstanken om brott. Frånsvensk sida har man också önskat att få fler brottstyper och i synnerhet de s kfiskaliska brotten inkluderade i den gällande förteckningen över utiämningsbarabrott. Utvecklingen av nya brottstyper och särskilt kampen mot den organiseradeoch den ekonomiska brottsligheten har lett fram till att man på amerikanskthåll nu förklarat sig beredd att frånfalla det tidigare kravet på en specificeringi konventionen av de brott för vilka utlämning kan ske. Möjlighet har därmedöppnats för en överenskommelse som innebär en allmän förpliktelse för deavtalsslutande staterna att, med de begränsningar och på de villkor som harfastställts i konventionen, till varandra utlämna personer som är eftersöktaför lagföring, som befunnits skyldiga till brott eller som söks förverkställighet av dom. Även en del andra ändringar i förhållande till nuvarandeavtal har aktualiserats. Efterförhandlingar undertecknades i en tilläggskonventiontiU konventionen om utlämning mellan och Förenta Stater.Texten till tilläggskonventionen på svenska och engelska språken bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga. Beträffande de artiklar sominte förekommer i tilläggskonventionen gäller konventionen i sin ursprungligalydelse. 2 Tilläggskonventionen och överväganden med anledning därav Denna artikel innefattar som tidigare ett åtagande att bevilja utlämning ienlighet med de bestämmelser och villkor som fastställts i konventionen. Manhar emellertid nu preciserat de personkategorier som omfattas av konventionen.Detta har föranletts av den kritik som riktats mot användningen av ordet"misstänkt" i den svenska versionen och av ordet "charged"i den engelska texten. Genom att istället använda uttrycket "personer,som är eftersökta för lagföring" och dess engelska motsvarighet harklargjorts att utlämning kan begäras beträffande en häktad person även innandenne har åtalats för gärningen i fråga. Uppdelningen av dömda personer påsådana "som har befunnits skyldiga till ett brott" och sådana"som är eftersökta för verkställande av en dom" motiveras av ettamerikanskt önskemål om att personer som avvikit efter en sakerförkla-ring meninnan påföljd fastställts också skall omfattas av konventionen. På amerikansk sida har man frånfallit det tidigarekravet på s k 1982/83:156 4 brottskatalog.Punkt 1 innehåller i stället en generell bestämmelse om att som villkor förutlämning gäller att för gärningen är föreskrivet fängelse enligtbåda staternas lagstiftning. Beträffande en dömd person gäller att minstaåterstående strafftid skall vara . Skärpningarna avförutsättningarna för självständigt utiämningsbara brott på ovan angivna sätthar sin grund i önskemålet att begränsa utlämningsinstitutet till allvarligarebrott. I punkt 2 klargörs att detsaknar betydelse om ett visst brott i de båda konventionsstaterna hänförs tillsamma brottskategori eller har samma benämning. Bestämmelserna under 2 b)syftar till att klargöra att amerikanska federala domstolar har behörighet iärendet. Punkt 3 innebär att utlämning kommer att kunna beviljas inte endastför gärningsmannaskap', försök och medverkan utan också för stämplingoch förberedelse. Detta kan t ex ha betydelse beträffande narkotikabrottslighetför vilken ett direkt gärningsmannaskap inte kan styrkas. Om utlämning beviljas för en gärning skall s k accessorisk utlämningbeviljas även för gärning som uppfyller alla andra krav i fråga om utlämning änstrafftidens längd. Konventionens bestämmelser i denna artikel har med ovan angivna tilläggoch ändringar infogats i art. IIvarför art. III har upphävts. Enligt denna artikel skall den ansökande statensegna medborgare alltid utlämnas, om de inte lagfors i den anmodade staten.Person med tredje lands medborgarskap skall utlämnas om i ett omvänt fall denanmodade statens domstolar varit behöriga att pröva ansvar för gärningen i fråga.Praktiskt taget alla fall där ett starkt önskemål om lagföring i görsig gällande är inbegripna i artikeln. Den nya lydelsen innebär större möjligheterän att få en utlämning till stånd för utom riket begången ellerplanerad brottslighet som riktas mot . Detta får också ses som ett led ikampen mot narkotikabrottsligheten och den ekonomiska brottsligheten. Ifråga om brott begångna inom den anmodade statens jurisdiktionsom-råde fårutlämning vägras, när denna stat vidtar åtgärder för att själv lagfora denperson som har begärts utlämnad. Det bör här erinras om att något formellthinder inte föreligger för att medge utlämning för ett brott som harbegåtts inom riket, men det har förutsatts att särskilda skäl i så fall skallföreligga (prop 1975:35 sid 110). Den diskretionära prövning som avtalet medgerpå denna punkt kommer på svensk sida att fullgöras av regeringen. Artikeln ger möjlighet till en diskretionärprövning från regeringens sida av om överlämnandet av den eftersökte skalluppskjutas till dess lagföringsåtgärderna har slutförts och ett eventuelltutdömt straff avtjänats eller om han skall tillfälligt utlämnas till denansökande staten för lagföring där. Underförutsättning av bifall till prop. 1982/83:91 kommer det 1982/83:156 5 frånoch med den genom en ändring i lagen (1957:668) om utlämning förbrott att bli möjligt för att begagna sig av denna möjlighet att för lagföringfå en person tillfälligt utiämnad hit. Den nya punkten 2 innebär, att om en framställning om utlämning avslåsenbart på den grunden att den person som begärts utiämnad är medborgare i denandra staten, denna på begäran skall vidta alla åtgärder som är möjliga enligtdess lag för att lagfora den person som begärts utlämnad. Denna bestämmelse harsin grund i det förhållandet att till skillnad från Förenta Staternainte medger utiämning av egna medborgare och åsyftar att förhindra att ensvensk medborgare undandrar sig lagföring för ett i begångetbrott genom att ta sin tillflykt till . Denna artikel innefattar de mest genomgripandeförändringarna i förhållande till vad som tidigare gällt. Avsikten har varitatt få till stånd en förenkling av dokumentationskravet vid en utlämningsframställning.Sålunda har man på amerikanskt håll frånfallit det annars inom anglosaxisk utlämningsrättallmänt gällande kravet på att bevisningen om brottslighet beträffande enperson som är eftersökt för lagföring skall vara sådan som enligtlagstiftningen på den ort där den eftersökte påträffats skulle rättfärdigahans ställande inför rätta om brottet begåtts där, I praktiken har detta kravinneburit att man på svensk sida i såväl formellt som materiellt hänseendevarit tvungen att anpassa bevismaterialet efter vad som kunde antagas varagodtagbart för en amerikansk domstol. Detta har varit förenat med storasvårigheter och ibland lett till att ett utlämningsärende inte kunnat drivasframgångsrikt. På amerikanskt håll har man haft motsvarande svårigheter iärenden om utlämning från . Tanken bakom denreviderade artikel XI är att ett häktningsbeslut som har meddelats av endomare eller annan domstolstjänsteman i den ena staten normalt skall kunnagodtas av myndighetema i den andra staten som grund för utiämning utan att detbehöver ske någon ny prövning av vilken styrka bevisningen mot den eftersöktehar. Till häktningsbeslutet skall emellertid fogas sådan ytterligare utredningsom ger vid handen att det finns sannolika skäl att anta att den eftersökte harbegått det brott för vilket utiämning begärs. Vid förhandlingarna rådde enighetom att den utredning som här åsyftas inte behöver innefatta uppteckningar avvittnesförhör eller annan bevisning som kan ligga till grund för ensjälvständig bevisprövning. Det är tillräckligt att utredningen innefattar ensådan kortfattad dokumentation av omständigheterna kring brottet och övrigarelevanta faktorer som brukar återfinnas i en svensk häktningspromemoria ochsom således i praktiken normalt också ligger till grund för ett svenskt,häktningsbeslut. En sådan utredning är av betydelse inte minst mot bakgrund avatt ett amerikanskt häktningsbeslut (warrant of arrest), till skillnad frånett svenskt häktningsbeslut, i regel utgörs endast av ett av en domare ifylltförtryckt formulär, av vilket inte framgår vilka omständigheter som legat tillgrund för beslutet. 1982/83:156 6 Artikelnsavfattning får med hänsyn till bestämmelsen i 9 § tredje stycket lagen omutlämning för brott anses medföra att ett amerikanskt häktningsbeslut åtföljtav sådan ytterligare dokumentation som här beskrivits skall godtas som grundför utlämning, om det inte i det särskilda fallet framgår att häktningsbeslutetär uppenbart oriktigt. Den utredning som den eftersökte kan komma att åberopai skuldfrågan blir således utan betydelse i utlämningsärendet utom om detundantagsvis framgår av denna utredning att häktningsbeslutet är uppenbaitoriktigt. Utlämningsframställningenskall vidare åtföljas av en redovisning av de brottsbeskrivningar ochstraffbestämmelser som är tillämpliga på gärningen innefattande äventillämpliga preskriptionsbestämmelser samt adress och identifieringsuppgifter angåei-)deden eftersökte som visar att denne är den person som åsyftas medhäktningsbeslutet. Beträffandeunderlaget för utiämningsframställningen då den eftersökte dömts för brottethar, med hänsyn till nämnda bestämmelse i utlämningslagen, liksomtidigare den lösningen valts att den anmodade staten i undantagsfall skallkunna begära ytterligare handlingar (jfr prop 1962:40 s. 7-8). Någonlegalisering av utlämningshandlingarna kommer fortsättningsvis inte att krävasmen i dessa skall ingå en vederbörligen bestyrkt översättning till denanmodade statens språk. Artikeln i sin nya lydelse skall leda till ökad effektivitet genom attmedge direktkontakt mellan de båda ländemas centralmyndigheter i fråga om s kprovisoriskt anhållande. Det är angeläget att gärningen redan på detta stadiumpreciseras noggrant till tid och plats och att uppgifterna till ledning för deneftersöktes identitet och adress är så exakta som möjligt. Iartikelns sista punkt klargörs att det förhållandet att den eftersökte frigettstill följd av att tiden för provisoriskt anhållande utgått utan att utiämningshandlingamainkommit inte skall förhindra utiämning om dessa avlämnas vid en senaretidpunkt. För att man på ett så tidigt stadium som möjligt skall kunna reda uteventuella juridiska problem som kan uppstå i ärendet och införskaffakompletterande utredning har man enats om att den anmodade staten skall granskautiämningsframställningen innan den vidarebefordras till domstol. Vad Sverigebeträffar kommer detta att ske genom utrikesdepartementetet och riksåklagaren. Frånsvensk sida har i detta sammanhang framhållits att riksåklagaren vid sinbefattning med utlämningsärenden enligt regler också har attbeakta uppgifter som talar till den misstänktes förmån. Denya bestämmelserna i punkt 2 i artikeln angående kostnadema i utlämningsärendenöverensstämmer med nuvarande praxis. Avtilläggskonventionens slutbestämmelser framgår uttryckligen att den skall varatillämplig även på gärningar som har begåtts före dess ikraftträdande. Prop.1982/83:156 7 Dentilläggskonvention som undertecknats ger de svenska myndighetema störremöjligheter att få personer som tagit sin tillflykt till Förenta Staternautlämnade till för lagföring. Inte minst viktigt är härvidlag att dentidigare brottskatalogen ersatts av en allmän definition av utiämningsbarabrott som således även innefattar de tidigare undantagna fiskaliska brotten.Detta får ses som ett led i och ett bidrag till kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Förenklingarna i själva förfarandet och de åtaganden Sverigegjort att medge utiämning i motsvarande fall ligger helt inom utlämningslagensram. kan alltså ratificera tilläggskonventionen utan att någon ändringvidtas i gällande lag. Underde förhållanden som jag nu har angett finner jag det motiverat att Sverigeratificerar tilläggskonventionen. I denna fråga har samråd ägt mm med chefenför . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att godkänna den tilläggskonvention till utlämningskonventionen den24 mellan och Förenta Stater som undertecknades iStockholm . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. Prop,1982/83:156 Tilläggskonvention om utlämning mellan och Förenta Stater och FörentaStaters regering, som önskar göra den i I96Iundertecknade utlämningskonventionen mera effektiv, har överenskommit om följandeändringar i och tillägg till konventionen: Vardera avtalsslutande staten åtar sig att i enlighet medde bestämmelser och villkor som fastställts i denna konvention till den andrastaten utlämna på dess territorium påträffade persöner, som är eftersökta för lagföring,som har befunnits skyldiga till ett brott eller som är eftersökta förverkställandet av en dom beträffande ett enligt artikel II i denna konvention utlämningsbartbrott, vilket har begåtts inom den andra statens territoriella jurisdiktionsområdeeller utanför detta under de i artikel IV i denna konvention angivna villkoren. Artikel // ' " Ett brott skallvara ett utlämningsbart brott endast om det enligt båda de avtalsslutandestatemas lagar är belagt med frihetsstraff av minst två .år. Närframställningen om Utiämning avser en person som har befunnits skyldig tilloch dömts för brott, skall emellertid utiämning beviljas endast omstrafftidens längd eller den sammanlagda strafftid som återstår att avtjänauppgår . Vidtillämpningen av denna artikel skall det vara utan betydelse, a) om deavtalsslutande statemas lagar hänför brottet till samma brottskategori ellerbetecknar brottet med samma terminologi; eller b) om det förbrottet enligt Förenta Staters federala lagstiftning krävs bevis för mellanstatligtransport eller användning av postväsendet eller andra hjälpmedel som berör mellanstatiigeller utrikes handel, eftersom sådana omständigheter endast är av betydelseför att ge behörighet iit en federal domstol i . Supplementary Convention on Extradition between the UnitedStates of and the Kingdom of The Govemment of the of and theGovernment of the Kingdom of , desiring to make more effec-tive the ExtraditionConvention signed at October 24, 1961, have agreed upon the followingamendments and additions to the convention: Each undertakes to sur-render to the other,subject to the provisions and conditions laid down in this Convention, thosepersons found in its territory who are sought for the purpose of prosecution, whohave been found guilty of commilting an of-fense, or who are wanted for the enforcementof a sentence, in respect of any offense made extraditable under Artide II of this Convention committed withinthe territorial jurisdic-tion of the other, or outside thereof under the conditionsspecified in Artide IV of this Convention. Artide II -° ~ "" (I) An offense shall be an extraditable offense only ifit is punishable under the laws of both Contracting States by deprivation of li-bertyfor a period of at least two years. How-ever, when the request for extraditionrelätes to a person who has been convicted and sen-tenced, extradition shall begranted only if the duration of the penalty, or the aggregate of the penaltiesstill to be served amounts to at least six months. 2) For the purpose of this Artide, it shall not malier; (a) whether or not the laws of the Contract ing States place the offense within the same category of offenses or denominate the of fense by the same terminology; or (b) whether or not the offense is one for which federal law requires proof of Interstate transportation, or use of the mails or of other facilities affecting Inter state or foreign commerce, such matters being merely for the purpose of eslablishing jurisdiction in a federal court. Med beaktandeav de i punkterna 1 och 2 i denna artikel angivna villkoren skall utlämningockså beviljas för stämpling, försök, förberedelse eller medverkan till brott. När utiämninghar beviljats beträffande ett utlämningsbart brott, skall den också beviljasbeträffande varje annat brott som har upptagits i utiämningsframställningen ochsom uppfyller alla andra villkor för utiämning utom den i punkt 1 i dennaartikel angivna tiden för frihetsberövande. Artikel Hl Upphävd. Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 2 i denna artikel skall utlämning bevil jas för ett utlämningsbart brott som har be gåtts utanför den ansökande statens territo riella jurisdiktionsområde, om a) den anmodadestatens domstolar skulle ha varit behöriga att utöva jurisdiktion underliknande omständigheter; eller b) den eftersökteär medborgare i den ansökande staten. Utlämning fårvägras för ett brott som har begåtts inom den anmodade statens territoriella jurisdiktionsområde,när denna stat vidtar alla de åtgärder som är möjliga enligt dess egen lag föratt lagfora den person som har begärts utlämnad. Med uttrycket"territoriellt jurisdiktionsområde" i denna artikel och i artikel Ii denna konvention förstås territorium, inbegripet sjöterritoriuni ochluftrummet däröver, som tillhör endera avtalsslutande staten eller står underdess kontroll, liksom fartyg och luftfartyg, tillhörande endera avtalsslutandestaten eller dess medborgare eller juridiska personer, när sådant fartygbefinner sig på öppna havet eller sådant luftfartyg befinner sig över öppnahavet. Om en utlämningsframställning beviljas beträffande enperson mot vilken åtal har väckts eller som på den anmodade statens territoriumavtjänar straff för ett annat brott, får den anmodade staten a) uppskjuta överlämnandet av den eftersökte till dessförfarandet mot denna person (3) Subject to the conditions set out in pa-ragraphs (1)and (2) of this Artide, extradition shall also be granted for conspiring in, attempting,preparing for, or participating in, the commission of an offense. (4) When extradition has been granled with respect to anextraditable offense, it shall also be granted with respect to any other offensespecified in the extradition request that meets all other requirements for extraditionexcept for periods of deprivation of li-berty set forth in paragraph (l)of thisArtide. Artide III Deleted. (1) Subject to the provisions of paragraph (2) of this Artide, extradition shall be granted in respect of an extraditable offense commit ted outside the territorial jurisdiction of the requesting State if: (a) the courfs of the requested State wouldbe competent to exercise jurisdiction in similar circumstances; or (b) the person sought is a national of therequesting State. (2) Extradition may be refused for an offensewhich has been committed within the territorial jurisdiction of the requestedState, when that State takes all possible measures in accordance with its own lawsto prosecute the person claimed. (3) The words "territorial jurisdiction"as used in this Artide and in Artide I of this Convention mean: territory, indudingterritorial waters, and the airspace thereover, be-longing to or under the controlof one of the Contracting States; and and aircraft belonging to one of theContracting States or to a citizen or Corporation thereof when such is onthe high seas or such aircraft is över the high seas. If the extradition request is granted in the case of aperson who is being prosecuted or is serving a sentence in the territory of therequested State for a different offense, the requested State may: (a) defer the surrender of the person sought until the conclusion of the proceedings har slutförts eller till dess det straff som kan hautdömts eller kan komma att utdömas har slutgiltigt avtjänats; eller b) tillfälligt överlämna den eftersökte till den ansökandestaten för lagföring. Den sålunda överlämnade personen skall hållas i förvarunder uppehållet i den ansökande staten och skall, sedan förfarandet mot dennaperson slutförts, återlämnas till den anmodade staten på villkor, varom deavtalsslutande staterna kommer överens. Den anmodade staten är icke förplikti gad att bevilja utlämning av en person, som är medborgare i den anmodade staten, men den verkställande myndigheten i den anmo dade staten skall i enlighet med lagen i denna stat ha rätt att överlämna en egen medborga re, om detta enligt dess bedömande anses böra ske. Om utiämningsframställningenavslås enbart på grand av att den person som har begärts utlämnad är medborgare i den anmo dade staten, skall denna stat, om den uppma nas härtill av den ansökande staten, vidtaga alla åtgärder som är möjliga enligt dess egen lag för att lagfora den person som har begärts utlämnad. Om den anmodade staten behöver ytterligare handlingar eller bevis, skall så dana handlingar eller bevis utan kostnad överlämnas till denna stat. Den ansökande staten skall underrättas om resultatet av sin framställning. En framställning om utlämning skall gö ras på diplomatisk väg. Framställningen om utlämning skall åt följas av a) uppgift om deneftersöktes identitet och troliga uppehållsort; b) uppgift om defaktiska förhållandena i ärendet innefattande, om möjligt, tidpunkt och platsför brottet; c) de lagrum somanger de väsentliga rekvisiten för det brott för vilket utlämning begärs ochbrottets benämning;