prop · G603130 · 1982-12-31 00:00:00 — Närmarebestämmelser har meddelats av regeringen i förordningen (1982:517) omberedskapslån och beredskapsgaranli. Systemet med beredskapslån innebär att ÖEF i princip intelängre stödjer företag utan köper beredskapstjänster som t.ex. upprätthållandeav produktionskapacitet, utvecklande av substitut etc. I samband med altberedskapslån lämnas för upprätthållande av produktionskapacitet kräver ÖEFregelmässigt att förelaget i fråga genomför åtgärder som kan medföra att päsikt ytterligare lån inte behöver lämnas. Eftersom sådana åtaganden utgörvillkor för att lån skall erhållas kan beredskapslänen hänföras till kategorinoffensiva åtgärder. Beredskapslån är ränte- och amorteringsfria och kangälla för en period . Lånen skrivs normalt av med lika årliga beloppom låntagande företag uppfyller sina åtaganden. Eftersom beredskapslän kan innebära utbetalningar underflera är har beviljat en särskild bemyndiganderam. Denna uppgår förinnevarande budgetår till 200 milj. kr. vilket belopp även innefattarberedskapslån som lämnas inom andra program än beklädnad. har i budgetpropositionen begärts för /84. I stället förberedskapslån eller i kombination med beredskaplån kan beredskapsgarantilämnas. Villkoren för garantin överensstämmer i stort med vad som gäller förandra statliga garantier. För beredskapsgarantier finns en ram på 125 milj. kr. Jag har i det föregående redogjort för beredskapsläget medde förutsättningar som f.n. gäller för bedömning av det krisfida behovel avlekovaror och lekoindustrins produktionskapacitet. Jag har vidare föreslagitatt vissa studier bör genomföras vilka kan komma att påverka dessa bedömningar.Med hänsyn härtill vill jag inte nu redovisa några preciserade slutsatser om beredskapssläget.Det står emellertid klart att det inom vissa sektorer finns 3 Riksdagen1982/83. Prop.1982/83:130 34 riskför att en tillfredsställande försöijning inte kan tryggas såvida inte särskildaåtgärder vidtas. Närdet gäller inriktningen av beredskapsåtgärderna på tekoområdet vill jag erinraom uttalandena av försvarskommitté och i prop. 1981/82:148 om åtgärderför tekoindustrin m.m. Enligt dessa uttalanden är det särskiU angeläget attbehovet av produktionskapacitet tryggas på det grundtextila området samt vadsom erfordras för sjukvårdens och försvarsmaktens särskilda behov. Mot bakgmndav vad jag här har anfört förordar jag att regeringen hos hemställeratt utöver de medel som föreslagits i årets budgetproposition ytterligare 16milj. anvisas för beredskapslän inom programmet Beklädnad m.m. samt att bemyndiganderamenutökas méd 120 milj. kr. utöver vad som tagit upp i årets budgetproposifion,dvs. totalt 320 milj. kr. Riksdagenbeslöt om planeringsnormer för försörjningsberedskapen påläderskoområdet (prop. 1976/77:85, FöU 11, rskr 238). För försörjningsuthåUigheten/krislängdenbeslöts om samma fidsperiod som i det föregående redovisats för tekoområdet,dvs. en kris om totalt . I fråga om försörjningsstandarden innebarriksdagsbeslutet att en krisgarderob om ett par grövre skor skaU kunnaupprätthållas. Vidare uttalade att en årlig produktion av ca 2 milj.par läderskor bör säkerställas. Strävan borde dock vara att upprätthåUa enproduktion på 2,5mUj. Föredragande statsrådet framhöll därvid att ivilken utsträckning en produktion om 2,5milj. par skall kunna upprätthållas istor utsträckning beror bl.a. på de statsfinansieUa kostnader detta kanmedföra. Genombeslut av (prop. 1980/81:100 bU. 14,NU47, rskr 1279) skallett upprätthållande av en årlig läderskoproduktion om 2 2,5 milj. par utgöraett riktmärke för den fortsatta försörjningsberedskapspolitiken päläderskoområdet. Förförsörjningsstandarden på läderskoområdet gäller följande. Barn får ett par grövre skor . Vuxna får ett par totalt . Vuxna som har mycket lågt innehav får ytterligareett par (beräkning på basis att ett lägsta innehav = krisgarderoben skaU säkerstäUas). Påtekoområdet är det av ÖEF redovisade produkfionsbehovet av oUka produkterväsentligen härlett från planeringsnormema. Somjag har nämnt i det föregåendehar emellertid vissa tiUägg gjorts av ransoneringstekniska skäl. När det gäUerskor är kopplingen mellan planeringsnormer och krav på produktionskapacitet merindirekt. 1976/77:85 om åtgärder för försörjningsberedskapen påskoområdet gjordes således inget uttalande om krisimportens nivå. 1982/83:130 35 förordande att en årlig produktion om ca 2 milj. par bordesäkerställas, innebar dock indirekt att en krisimport förutsattes om avden fredstida normalimporten. Omhänsyn tas tiU befolkningens nuvarande innehav av skor enligt genomfördaenkäter, erfordras för nu gäUande normer för krisgarderoben saml en krisimportmotsvarande av import, en ärlig produktion om ca 1,8milj.par. Produktionen kan beräknas ha uppgått tiU ca 2,0milj. Enligtmin uppfattning är det inom beklädnadssektorn särskilt viktigt att trygga en krisfidaförsörjning av skor. Jag vill därför framhålla att nägon väsentlig sänkning av försötjningsstandardenpå detta område inte bör komma i fråga. I likhet med vad jag förordat ifråga omtekovaror anser jag emellertid att statsmakternas ställningstagande på dettaområde bör formuleras pä ett mer övergripande sätt. I avvaktan på den översynav planeringsnormerna för de oundgängliga försörjningsområdena, som jag har förordati det föregående, vill jag emellerfid inte föreslå nägon ändring av det nugällande produktionsmålet. Denstudie avseende den kristida produktionskapaciteten pä tekoomrädet somjagtidigare har föreslagit, bör även omfatta skosektorn. Medhänvisning tiU vad jag har anfört hemstäUer jag att regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de allmänna rikfiinjer för försörjningsberedskapen på teko- ochläderskoområdena somjag har förordat. 4 Anslagsfrågor för /84 FJÄRDE HUVUDTITELN H. H.3Beredskapslagring och industriella åtgärder. Regeringenhar i prop. 1982/83:100 bU. 6 (s. 229) under denna mbrik föreslagit bl.a.att bemyndiga regeringen att under /84 medge avtal om nyaberedskapslån som medför utbetalningar inom en kostnadsram av200 mUj. samt att för /84 anvisa ett reservationsanslag av 285,08milj. 1982/83:130 36 Medhänvisning tUl vad jag har anfört i det föregående hemställer jag att regeringenföreslår att 1. bemyndiga regeringen att under /84inom en kostnadsram av . - utöver i prop. 1982/83:100 bU. 6 föreslagna200000000 kr. - medge avtal om nya beredskapslån som medför utbetalningar undersenare budgetår, 2. till Beredskapslagring och industriella åtgärderför /84 utöver i prop. 1982/83:100 bil. 6 föreslagetreservationsanslag anvisa ytterligare . Prop.1982/83:130 37 Översyn av planeringsnormerna för försörjningsberedskapenpå teko-området Promemoriautarbetad av en arbetsgrupp inom den interdepartementala tekoarbetsgruppen 1978års försvarskommitté uttalade i sitt slutbetänkande (Ds Fö 1981:14) Totalförsvaret1982/87 bl.a. följande. Inombeklädnadsprogrammet bör beredskapsåtgärderna enligt kommitténs meninginriktas så att nödvändiga behov i en krissituation i huvudsak kan tillgodosesgenom inhemsk produktion. Förförsörjningsberedskapen på beklädnadsområdet har statsmakterna vidare angettdetaljerade anvisningar avseende bl.a. importantaganden och normer för den s.k.krisgarderoben. Vid sina överväganden har kommittén funnit att dessa normer,ställda i relation fill de övriga överlevnadsbehoven, ger uttryck för en högreambition än inom andra motsvarande för-sörjningsornräden. Försvarskommitténanser att balans bör råda i fråga om ambitionerna för primärbehoven ochföreslär därför att planeringsnormema för beklädnadsprogrammet bör ses över. Kommitténanser det vara särskilt angeläget atl behovet av produktionskapacitet tryggasbeträffande viskosfiber, bomullsgarn, kam- och kardgarn, väv, läderskor samtvad som erfordras för sjukvårdens och försvarsmakternas särskilda behov. Föratt prioriterad verksamhet skall kunna upprätthållas i erforderiig omfattninganser försvarskommittén också att vissa medel måste avdelas för försöriningsberedskapsstödtill dessa och vissa andra delbranscher. I prop.1981/82:148 om åtgärder för tekoindustrin m.m. förordade handelsministern atten översyn skulle ske av planeringsnormema. Han uttalade därvid bl.a.följande. Vidöversynen och de avvägningar som därvid aktualiseras i förhållande till ambifionernapå andra försörjningsområden, bör beaktas vad jag har uttalatom behovet av att försöijningsförmågan i första hand skall säkerställas påförsörjningsområden som är centrala för individens överlevnad och samhälletsfunktion. Beklädnad utgör ett sådant område. Med hänsyn härtill bör målet för försörjningsuthälligheteninte sänkas. Däremot är det rimligt att överväga förändringar av andra normerfrämst avseende den försörjningsstandard som bör kunna upprätthållas i enkrissituation. Jagavser låta genomföra en översyn av planeringsnormerna, varvid i första handförsörjningsstandarden kommer atl ses över. 1982/83:130 38 översynenbör föreligga i sådan tid att hänsyn härtill kan tas i 1983 årsbudgetproposition. Riksdagenhade ingen erinran mot dessa uttalanden (NU 1981/82:50, Arbetetmed översynen av planeringsnormerna har utförts av en arbetsgrupp inom den interdepartementalatekoarbetsgmppen. Underiag för arbetet har lämnats från beklädnadsbyrån inomöverstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF). Datorkörningar av enberäkningsmodell för beklädnadsområdet har utförts av . 2 gällande mål/planeringsnormer för försörjningsberedskapen på tekoområdet Riksdagenhar vid olika tillfällen beslutat om fömtsättningarsom skall gälla vid bedömning av behovet av beklädnadsvaror i enkrissituation. Dessa förutsättningar har ibland benämnts mäl, iblandplaneringsförutsättningar. Som ett gemensamt begrepp kommer i det följande attanvändas termen planeringsnormer. Deplaneringsnormer som behandlas är den tid för vilken en försörjningsberedskap skall upprätthållas.Bestämmande är här vilka slag av krisscenarios man räknar med. Försörjningsstandardmed vUket avses den minimistandard som skall kunna upprätthållas under en kris. Omfattningenav den kristida utrikeshandeln Möjligheternatill minskning av de kommersieUa lagren. Riksdagenhar även tagit särskild ställning fill det med ledning av planeringsnormerna framräknadebehovet av produktionskapacitet. Enligt beslut av skall ett upprätthåUandeav den produktionskapacitet i fråga om olika tekovaror som enligt gällandeplaneringsnormer erfordras av försörjningsberedskapsskäl betraktas som ettriktmärke för den fortsatta försörjningsberedskapspolitiken (prop. 1980/81:100bU. 14, NU 47, rskr 1279). Detförsta beslutet om mer omfattande åtgärder för försörjningsberedskapen på beklädnadsomrädettogs av (prop. 1972:127, FöU 25, rskr 325). Preliminärställning togs då bl.a. tiU den försörjningsuthållighet som bör eftersträvas.Föredragande departementschefen uttalade således 1982/83:130 39 ",tiUs vidare bör räkna med att försörjningen med beklädnadsvaror skallkunna upprätthåUas under en så lång avspärrningstid att en inte obetydligproduktion inom landet är nödvändig för en tillfredsställande beredskap" (prop.1972:127 s. 39). ÖEF,som på myndighetsnivå ansvarar för handläggningen av ärenden rörandeförsörjningsberedskapen på bl.a. beklädnadsomrädet, utgick i sin planering fr.o.m.år 1973 från fömtsättningen om en treårig avspärrning. Riksdagentog mer preciserad ställning till planeringsnormerna påtekoområdet. I fråga om försörjningsuthälligheten uttalades "attdenna t.v. skall bestämmas med utgångspunkt i en avspärrningssituation på caett år följd av en efterkristid av ungefär den längd som har studerats iförsöken med långsiktsplanering inom det ekonomiska försvaret" (prop.1977/78:42 s. 49). Uttalandetinnebär en försörjningsuthåUighet om . Den tänkta krissituationen ären partieU avspärrning med krig i vår omvärld. omfattas inte av någrakrigshandlingar. brukar man i försöijningsberedskapssammanhangskilja mellan begreppen försörjningsuthållighet och krislängd. Det brukardärvid hävdas att för de viktigaste försörjningsområdena kan ingen bestämdgräns sättas för försörjningsuthålligheten utan denna skall i princip varaoändlig. Begreppet krislängd skulle reserveras för den tidsperiod som läggstill gmnd för den praktiska planeringen och dimensioneringen av de konkretaberedskapsåtgärderna. Begreppet krislängd kommer att användas i det följande. Beklädnadsvarorär varaktiga konsumentvaror som inte förbrukas vid användandet.Detta innebär en skillnad mot t.ex. livsmedels-och energiområdena, därstandarden kan relateras till förbrukning och i praktiken t.o.m. tillinköp/försäljning. Mot denna bakgrund harsträvan varit att så långt möjligt uttrycka försörjningsstandarden påbeklädnadsområdet i termer av ett individuellt minimiinnehav av olika beklädnadsvarorvilket inte bör underskridas i en krissituation. beslöt i dettidigare nämnda riksdagsbeslutet om sammansättningen av dettaindividuella minimiinnehav, den s.k. krisgarderoben. Krisgarderoben omfattar iprincip alla slag av kläder utom lättare plagg som skjortor, blusar,underkläder, strumpor, mössor etc. för personer i åldern . Tunna kläderutan värmande egenskaper ingår inte. Prop.1982/83:130 40 Personer i åldern 1570 år (överrockar, kappor, Plagg över midjan 4 3 (kostymer, kavajer och tröjor resp. dräkter, tröjor ochjumprar) Plagg under midjan 4 6 (kostymer, udda långbyxor, resp. dräkter, kjolar, klänningar,långbyxor) Det bör betonas att krisgarderoben innebär eninnehavsstandard motsvarande ett minimum som skall kunna upprätthållas. 1 enkrissituation avses därför, i den utsträckning delta är möjligt, fiUdelning iförsta hand ske tiU personer vars innehav underskridil detta minimum. I fråga om plagg som inte ingår i krisgarderoben - lättareplagg som skjortor, blusar, underkläder, stmmpor, mössor etc. - dvs. delskläder med begränsad hållbarhet, dels diverse "småplagg" - har detinte bedömts meningsfullt aU uttrycka standarden som ett innehav. I ställethar valts att formulera den i termer av tUlförsdltUlddning, dvs. som ett flödemotsvarande inköp/försäljning. Åven för sädana yrkeskläder som skydds- ochöverdragskläder uttrycks försörjningsstandard i form av tillförsel/filldelning. Barns behov av kläder bestäms mer av atl deras kläder blirurvuxna än av att de slits ut. Det är därför naturligt att standarden uttryckssom tillförsel. För att ange äldre personers krisbehov av kläder har det iplaneringen också bedömts lämpligt att använda alternativet med en tillförselstandard. För de plagg- och personalkategorier som här redogjortsför gäller i planeringen följande antaganden om uUförsel/tilldelning i enkrissituation. Beräknat tillförselbehov kläder exkl. plagg ingående ikrisgarderoben Lättare plagg för personer i åldem av normal konsumtion = plagg som ej ingår i krisgarderoben (skjortor,underkläder, mössor strumpor etc.) Skydds- och överdragskläder av normal konsumtion Plagg för barn (personer är) avnormal konsumtion Plagg för personer Under en treårig kris tilldelningav ett ytterplagg, två plagg över midjan och två (för kvinnortre) plagg under midjan. I fråga om hemtextilier har räknats med ett jämfört mednormala förhållanden starkt nedskuret tillförselbehov. 1982/83:130 41 2.3Försörjningsstandard/tillförselbehov i övrigt Enväsentlig del av den fredstida textilförbrukningen utgörs av s.k. teknisktextil. Det rör sig här om varor som utgör insalsvaror i andra industribrarischerän tekoindustrin eller som slutligt används i skilda tekniska sammanhang. Iberedskapsplaneringen har del kristida behovet av teknisk textil beräknats medutgångspunkt i bedömningar bl.a. av i vilken utsträckning olikaindustribranschers verksamhet skall fortgå i kristid. Försvarsmaktenhar anmält vissa behov som skall tillgodoses i en krissituation. I fråga omsjukvårdens behov räknas med en jämfört med normala förhållanden någotnedskuren förbrukning. Iplaneringen förutsälts krisimport och krisexport minska kraftigt i inledningenav en kris och nä en mycket låg nivå 1. Under de tvä därpåföljande efterkrisåren sker en successiv återgång till i stort normala förhållanden. Enligtuttalande i prop. 1978/79:145 skall krisimporten förutsättas uppgå fill avden genomsnittliga importen . 1 planeringen räknas vidare med enkrisexport som motsvarar av exporten . Detbör observeras att den del av utrikeshandeln som över huvud taget"uppmärksammas" i planeringen är den som är av intresse i enkrissituation, dvs. i huvudsak kläder, teknisk textil samt väv, garn ochfiber. Stora varugrupper som t.ex. hemtexfil beaktas nästan inte alls. Eftersomkläder och andra "beredskapsintressanta" produkter utgör en störreandel av fredsimporten än av fredsexporten innebär detta att en relativt störreandel av den totala tekoimportens . utgör bas för beräkningarnaän den totala tekoexportens . Ifråga om de varuslag som således är av intresse måste i beredskapsplaneringengöras vissa korrigeringar. En viss del av den normala fredstida utrikeshandelnmed kläder och andra för försörjningen väsentliga tekovaror avser nämligen ettsortiment som har endast obetydligt värde i en krissituation. Det rör sig bl.a.om modebetonade varor utan värmande egenskaper. Handel med sådana varor kanockså förväntas minska väsentligt i en skärpt internationell situation. Moldenna bakgmnd har i planeringen gjorts en "sortimentsmässigkorrigering" av den normala fredstida importen och exporten. Korrigeringeninnebär att i beräkningarna i genomsnitt av importen pch avexporten har skurits bort. I den nuvarande planeringen tas alltså egentligenendast hänsyn till (0,25.0,65) av importen resp. (0,2.0,8) avexporten av de "beredskapsintressanta" produkterna . Som nämnts ovanbeaktas i allt väsentligt inte övrig utrikeshandel pä tekoomrädet. 1982/83:130 42 2.5 Minskning av kommersiella lagren Inom tekoindustrin, partihandeln och detaljhandeln finnslager av sådana tekovaror som är av intresse för försöijningen i enkrissituation. Man kan emellertid inte betrakta dessa lager i sin helhet som enförsöijnihgs-mässig tillgång. För att verksamheten inom industrin och handelnskall kunna fortgå krävs nämligen vissa minimilager. I planeringen har manschablonmässigt räknat av de fredstida kommersiella lagren som entillgång. Inom ÖEF utvecklades endatormodell i vilken bl.a. tillförsel- och produktionsbehov av tekovaror kanberäknas. Modellen tar hänsyn tiU befintliga garderobstillgångar hoscivilbefolkningen och andra fillgångar som nettokrisimport och minskning av dekommersiella lagren. Med ledning härav beräknas behovet av inhemsk produktionunder en treårig kris. I rapporter om beredskapsläget på tekoområdet som ÖEFlämnar till regeringen jämförs det beräknadeproduktionsbehovet med vad svensk tekoindustri skulle kunna framställa undersamma tid fömtsatt en viss ökning av skiftgången. Enligt de senaste rapporternai har beredskapsläget väsentligt försämrats.Anledningen är främst att ÖEF nu är mer pessimistisk tiU möjligheterna att ökaskiftgängen i en krissituation. 1 följande tabell redovisas beredskapsläget enligt ÖEF:srapport som möjlig produktion i procent av behov avproduktion. Möjlig produktion/behov av produktion under en treårigkris (%) Alt. 1 grundas pä den skiftgångsökning som hittillsbedömts möjlig. Alt. 2 grundas på en ny, mer pessimistisk bedömning av ÖEF. Varuområde Alt I Alt 2 Trikåväv (svenskt gam) ' Plagg ingående i krisgarderoben, barns och äldrepersoners behov av plagg motsvarande krisgarderoben, skydds- ochöverdragskläder samt försvarsmaktens behov av värmande plagg. Främstskjortor, blusar och underkläder Vamområdet//feer ingår inte i ÖEF:s rapporter. Svenska RayonAB:s produktionskapacitet i fråga om rayonfiber täcker emellertid krisbehovet 1982/83:130 43 förinblandning i bomulls-, ull- och syntetgarn, enligt nu gällande planeringsnormer. Tabellenvisar att enligt ÖEF:s nya bedömning är kapacitetsläget helt tillfredsställandeendasi i fråga om väv. Skillnaden mellan behov av produktion och möjligproduktion är särskilt stor när det gäller kam- och kardgarn. Underbegränsade perioder bör det enligt ÖEF:s uppfattning vara möjligt att ökaproduktionen inom de flesta delbranscher genom att öka arbetstiden. Brislen iproduktionskapacitet för kam- och kardgarn skulle därigenom kunna delvisuppvägas. För atl helt uppväga brislen skuUe man behöva öka arbetstiden till igenomsnitt ca och skift under en treårig kris. 3 Planeringsnormer för de primära försörjningsområdena Enligt1977 och tolalförsvarsbeslut skall en prioritering ske av oundgängligabehov inom försörjningsområdena livsmedel, beklädnad, värme, hälso- ochsjukvård (de s.k. primära överlevnadsområdena) samt härför erforderligastödfunktioner. Somovan nämnts uttalade försvarskommitté atl planeringsnormerna påbeklädnadsområdet är ambitiösare än på övriga primära försörjningsområden. Föratt få klarhet i graden och arten av denna överambifion har arbetsgruppengjort en sammanställning av gällande planeringsnormer pä samtliga primäraförsörjningsområden. Det har därvid visat sig att för vissa försörjningsområdensaknas en av statsmaklerna beslutad inriktning eller är denna i vissa avseendenendast mycket allmänt formulerad. Strävanhar därför varit att klarlägga vilka antaganden som i praktiken används viddimensionering av konkreta beredskapsåtgärder som beredskapslagring och köp avberedskapstjänster från företag (t.ex. avseende upprätthållande av försörjningsberedskapsvikligproduklionskapadtet). Deplaneringsnormer som redovisas i det följande har således olika "status"i den meningen att de är bestämda på olika nivåer i beslutshierarkin. Planeringsnormerför de prioriterade försörjningsområdena Kriskostmotsvarande per person och dag (=fredskon-sumtion men med annansammansättning) Krisgarderob m.m. se pp. "Lång försörjningsförmåga" (efter ettomställningsskede ) Successiv minskning till O under krisens 6 första månader Import av normalimporten (visst sortiment) åren1974-1976. Export av normalexporten (visst sortiment) I lokaler där människor vistas och "Varje människa skall ges den vård som tillståndetkräver så långt möjlighetema medger" En kombination av olika fall - Avspärrning påca 1 år - Angreppsfasen iett krigsfall - Fredskris avospecificerad längd (lEA-åtagande om lagring för 90-dagars förbrukning av olja) Ingen egentlig precisering av det övergripande målet, dockbeslut om beredskapslagring av läkemedel motsvarande 12 mån total avspärrningsamt prioritering av behoven i ett krigsfall. av normal fredsimport I stort sett ingen export 1stort sen O Inga särskilda antaganden (se dock kolumnen Krislängd) Anm. I det ekonomiska försvarets programplan1983/84-1987/88 anmäls vissa utgångspunkter som använts för planeringen iandra fall än de då regeringen redan angett utgångspunkter för planeringen. Bl.a.förutsätts beredskapslagring ske om de kommersiella lagren under enomställningsperiod inte kan tillgodose de oundgängliga behoven. För det förstakrisåret beräknas importen till av den fredstida, medan importen förefterföljande år antas utebli. Inga antaganden görs om krisexport.Statsmaktema har inte tagit ställning till detta förslag. Sammanställningen föranleder enligt arbetsgruppen tvåslutsatser. För del första är planeringsnormerna på de prioriteradeförsörjningsområdena inte enhetliga. För det ändra synes det inte självklart att det förplaneringsnormerna sammantaget skulle föreligga en överambition påbeklädnadsområdet. Man bör emellertid hålla i minnet att krisgarderoben innebären minimistandard för innehav. Det stora flertalet människor har vidinledningen av en kris ett innehav som klart överstiger detta minimum. Manstartar således med en fredsstandard som under loppet av en kris successivt itakt med förslitningen övergår till en miniminivå som därefter i princip skalltryggas. På andra områden som livsmedel och värme - där försörjningsstandardenuttrycks som (svarar mot) ett flöde, blir det däremot fråga om att mer ellermindre direkt övergå fill en reducerad nivå. 1982/83:130 45 Som nämnts i det föregående har ÖEF sedan mitten av1970-talet pä beklädnadsområdet utnyttjat en datormodell för att medutgångspunkt från givna planeringsnormer beräkna behovet av tillförsel- ochproduktionsbehov samt beredskapslagring. Modellen kan sägas ha tvä delar.