prop · G60319 · 1982-12-31 00:00:00 — Kyrkorådetfår, om kyrkofullmäktige eller kyrkostämman beslutar det, uppdra åt en särskildavdelning, bestående av ledamöter eller suppleanter i rådet, åt en ledamoteller en suppleant eller åt en tjänsteman hos församlingen att på rådets vägnarbesluta i vissa grupper av ärenden, vilkas beskaffenhet skall anges ireglemente eller särskilt beslut. Framställning eller yttrande till fullmäktigeeller stämman liksom yttrande med anledning av att rådets beslut har överklagatsfår dock beslutas endast av rådet samfällt. Beslutsom har fattats med stöd av uppdrag enligt andra stycket skall anmälas tillkyrkorådet, som bestämmer på vilket sätt detta skall ske. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om reglemente för kyrkorådet och delegation avbeslutanderätt. Paragrafen motsvarar 56 § 2 mom. LFS. Omkyrkofullmäktige eller kyrkostämman beslutar det, får kyrkorådet enligt 56 § 2mom. LFS uppdra åt en särskild avdelning, som består av ledamöter ellersuppleanter i rådet, eller åt ledamot eller suppleant eller tjänsteman hosförsamlingen att fatta beslut på rådets vägnar i vissa grupper av ärenden.Ärendenas beskaffenhet skall anges i fullmäktiges eller stämmans beslut.Framställning eller yttrande till det beslutande organet skall rådet dockbesluta om samfällt. Beslut som fattas med stöd av uppdrag skall anmälas vidnästa kyrkorådssammanträde. 12 § KL finns en bestämmelse om reglemente för kommunstyrelsen. Att antasådant är inte obligatoriskt. Kommunerna får således själva avgöra hur beslutom styrelsens verksamhetsformer skall fattas. I3 kap. 12 § finns också bestämmelser om delegation från kommunstyrelsen. förslag får kyrkofullmäktige eller kyrkostämman anta reglementemed närmare bestämmelser om kyrkorådets verksamhet. Utredningen framhåller attförslaget inte innebär att det är obligatoriskt att anta reglemente förkyrkorådet. Församlingarna får själva avgöra i vilken form beslut omkyrkorådets verksamhetsformer skall fattas. Enligt utredningen torde dennalösnirfg vara lämpligast med hänsyn till att omfattningen av verksamheten iförsamlingarna är mycket olika. 1982/83:19 167 ker att ett reglemente för kyrkorådet självfallet inte kanomfatta några av de frågor som kyrkoherden handlägger exklusivt i sinämbetsutövning. I fråga om delegation föreslår utredningen en anpassningtill KL och hänvisar till det som sagts därom i kommunallagspropositionen. har tagit upp frågan ommöjligheterna till delegation i brådskande ärenden. Det praktiska behovet av ensådan delegationsrätt har enligt förbundet visat sig bl. a. vid handläggningenav "katastrofärenden", t. ex. vid strömavbrott eller liknande störningar.Förbundet anser det principiellt sett lämpligare att lagstöd ges för möjlighetatt delegera i brådskande ärenden än att nämnden tvingas tillgripa nödlösningarav olika slag. Reglerna bör kunna utformas på ett sådant sätt att nämndensnormala beslutsfunktioner infe mbbas och utan att de kommunaldemokratiskaaspekterna på användningen av delegationen eftersatts. Den nu berörda frågankan enligt förbundet emellertid kräva ytterligare belysning och förbundetlämnar därför öppet i vad mån en reform på denna punkt kan genomföras i sambandmed översynen av församling.sstyrelsela-gen. Förbundet anser också att bestämmelsen om skyldighet attanmäla beslut som fattats med stöd av delegation bör mjukas upp. Bestämmelseninnebär att anmälan måste ske i varje ärende. Detta vållar enligt förbundetpraktiska och administrativa problem. Anmälningsskyldigheten har primärt tillfunktion att ge nämnden möjlighet att kontrollera om delegaten utnyttjar sindelegationsrätt på avsett sätt. Enligt förbundet bör det emellertid vara nämndenssak att under sedvanligt revisionsansvar själv avgöra vilket kontrollsystem sombör tillämpas. Liksom utredningen anser jag att en bestämmelse om rättför kyrkofullmäktige eller kyrkostämman att anta reglemente för kyrkorådet in i den nya lagen om de kyrkliga kommunerna. Bestämmelsen har utformatsmed 3 kap. 12 § KL som förebild. Reglerna om delegafion i andra stycket iförevarande paragraf har också anpassats till KL. har tagit upp frågan om delegationi brådskande ärenden. Jag anser liksom förbundet att det kan finnas ettpraktiskt behov av delegation i sådana fall. Jag är emellertid inte beredd attnu föreslå någon ändring av bestämmelserna på denna punkt, eftersom jag anseratt frågorna bör övervägas ytterligare. Detta gäller såväl de borgerliga som dekyrkliga kommunerna. De problem som kommunförbundet tar upp när det gällerskyldigheten att Prop.1982/83:19 168 anmälabeslut som fattats med stöd av delegation torde i första hand gälla de allrastörsta kommunerna och kyrkliga samfälligheterna. Jag är medveten om altanmälningsskyldigheten där kan vålla vissa praktiska svårigheter. Slopandeeller uppmjukning av skyldigheten kan emellertid ske endast under förutsättningatt det inte leder till oklarhet om när delegationsbesluten vinner laga kraft.Jag föreslår därför inte heller på denna punkt nu någon ändring. 17§ KyrkofuUmäktige eller kyrkostämman tillsätter nämnder för förvaltning ochverkställighet som enligt särskilda författningar ankommer på dessa. För sådananämnder gäller vad som är föreskrivet i dessa författningar. och verkställighet i övrigt får fullmäktige eller stämman tillsättade nämnder som behövs. Ledamöter och suppleanter i sådan nämnd väljs avfullmäktige eller stämman till det antal som fullmäktige eller stämmanbestämmer. Beträffande sådan nämnd fillämpas bestämmelserna om kyrkorådet i 4§andra stycket, 6-7§§, 8§ andra och tredje styckena, 9-14 §§, 15 § andra ochtredje styckena samt 16 §. Paragrafenbehandlar de kyrkokommunala nämnderna. Den motsvarar 57 § LFS. 1 57§ 1 mom. LFS erinras om att regler rörande nämnder för specialregleradförvaltning kan finnas i resp. specialförfattning. Enligt 57 § 2 mom. LFS fåren församling tillsätta de övriga nämnder som behövs för förvaltnings- ochverkställighetsuppgifter. I huvudsak gäller samma regler för dessa s. k.fakultafiva nämnder som för kyrkorådet. Bland de skillnader som bör nämnas äratt kyrkoherden inte är självskriven ledamot i en fakultativ nämnd. 13 § KL finns bestämmelser om inrättande av facknämnder och om derasorganisation och verksamhetsformer. För de specialreglerade nämnderna finnsbestämmelser i resp. specialförfattning. Beträffande de kommu-nallagsreglerade(fakultativa) nämndernas organisation och verksamhetsformer gäller genomhänvisning de flesta av reglerna för kommunstyrelsen. Genomlagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna fick dessa möjlighet attinrätta lokala organ med förvaltnings- och verkställighetsuppgifter inom det kommunallagsregleradeområdet. Lagen är av försökskaraktär. ändrades den så attkommunerna kan bedriva försöksverksamhet med lokala organ även inom detspecialreglerade området (prop. 1979/80:54, KU 1979/80:27, rskr 1979/80:96, SFS1979:1167). I 3 kap. 13 § KL finns en hänvisning till lagen om vissa lokalaorgan i kommunerna. Prop.1982/83:19 169 (Kn 1977:07) har i uppdragatt utvärdera försöksverksamheten och överväga frågan om en permanent lagstiftningom lokala organ. Utredningen framhåller att specialreglerade nämnder f. n.saknas på det kyrkokommunala området. En motsvarighet till 57 § 1 mom. LFS börenligt utredningen ändå finnas i den nya lagen, eftersom bestämmelser omspecialreglerade nämnder kan tillkomma under vissa förhållanden. Beträffande nämnder som regleras av LFS föreslårutredningen inte några ändringar vad gäller den grundläggande regleringen avderas organisation och verksamhetsformer. Bestämmelserna om kyrkorådet blirdärför i huvudsak tillämpliga i fråga om fakultativa nämnder. När det gäller lagstiftningen om lokala organ i kommunernaframhåller utredningen att denna är av provisorisk karaktär och att en meradefinitiv lagstiftning kan komma att övervägas . På grund härav börenligt utredningen den kyrkokommunala lagen f. n. inte anpassas till KL i frågaom lokala organ. Paragrafen har i huvudsak utformats på det sätt somutredningen har föreslagit. Regleringen av nämndernas organisation ochverksamhetsformer sker enligt samma system som har tillämpats i LFS. 1fråga om vilka bestämmelser som skall vara tillämpliga på de fakultativanämnderna har jag i allt väsentligt samma uppfattning som utredningen. Det blirobligatoriskt att utse suppleanter. Minst en suppleant måste utses i varjenämnd. Jag håller också med utredningen om att det är för tidigt att nu öppnamöjlighet för de kyrkliga kommunerna att inrätta lokala organ. I övrigt harparagrafen anpassats till bestämmelserna i 3 kap. 13 § KL om de borgerligakommunernas nämnder. 18 § Kyrkofullmäkfige och kyrkostämman får, i den månannat inte är föreskrivet i lag eller annan författning, besluta att kyrkorådeteller annan nämnd skall 1. ha hand om förvaltning ochverkställighet i fråga om egendom som annars förvaltas av annan nämnd, 2. handlägga frågor om anställning,ledighet, vikariat eller skiljande från tjänst samt andra frågor beträffandepersonal som är underställd annan nämnd. Denna paragraf innehåller bestämmelser om gemensampersonaladmini-strafion och egendomsförvaltning. Paragrafen saknar motsvarigheti LFS. 1982/83:19 170 13 kap. 14 § KL finns bestämmelser om rätt för fullmäktigeatt besluta om gemensam personaladministration och egendomsförvaltning. Ikommunallagspropositionen framhöll föredraganden att syftet med bestämmelsenvar att förbättra möjligheterna för kommunerna och landstingskommunerna attorganisera sin egendomsförvaltning och personaladministration på det sätt somde själva anser mest ändamålsenligt (prop. 1975/76:187 s. 479). Paragrafen gerkommunfullmäktige resp. bemyndigande att bestämma vilket organ somskall handlägga personalfrågor och frågor om egendomsförvaltning. Föredragandenunderströk att bestämmelsen inte skall uppfattas som en rekommendation om centraliseradpersonaladministration och egendomsförvaltning. Bestämmelserna reglerar intealla detaljfrågor som uppkommer när en kommun beslutar hur egendomsförvaltningoch personaladministration skall skötas. Fullmäktige bör enligt föredragandeni dessa sammanhang se till att ansvars- och revisionsfrågorna klargörs ochbeakta vad reglerna om tystnadsplikt kan betyda för de valda lösningarna. Detär naturligtvis tänkbart att sådana faktorer eller praktiskt administrativaskäl i vissa fall lägger hinder i vägen för en överföring av en viss del avpersonaladministrationen eller egendomsförvaltningen från facknämnden fillkommunstyrelsen eller en särskild nämnd. Beslut om överföring avpersonaladministrafion och egendomsförvaltning får enligt paragrafen fattasendast om annat inte är föreskrivet i lag eller annan författning. Möjlighetenatt uppdra egendomsförvaltningen åt kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskotteteller en särskild nämnd har ansetts kunna gälla över hela fältet. Utredningen påpekar att sakområdena för de nämnder somregleras av LFS bestäms av kyrkofullmäktige eller kyrkostämman enligt 57 § 2mom. Inom sitt område har varje nämnd enligt 4 § LFS en egen kompetens iförvaltningsfrågor. Den närmare omfattningen av denna kompetens när det gällerpersonaladministration och egendomsförvaltning samt fullmäktiges eller stämmansbefogenhet att föra över dessa uppgifter från en facknämnd, som regleras avLFS, till ett annat organ kan inte utläsas ur LFS. I fråga omegendomsförvaltning får man, framhåller utredningen, dock en viss ledning inågra av bestämmelserna om kyrkorådet. I 43 § LFSföreskrivs att kyrkorådet skall förvalta församlingens och kyrkans egendom, iden mån inte sådan förvaltning har uppdragits åt annan församlingens nämndeller eljest tillkommer annan. Denna bestämmelse ger enligt utredningenfullmäktige eller stämman relativt fria händer att organisera förvaltningen avden egendom som är avsedd för de nämnder vars verksamhet regleras av LFS.Förvaltningsuppgiften kan ligga kvar hos 1982/83:19 171 kyrkorådet, uppdras åt ett särskilt organ eller anförtrosåt den facknämnd i vars verksamhet egendomen används. Utredningen framhåller att nämnder som regleras avbestämmelserna i är fåtaliga. Förekommande fakultativa nämnder har i mångafall frågor som rör kyrkogårdar och begravningsplatser som sakområden. Enligt utredningen bör i likhet med vad som skedde genomKL en bestämmelse om rätt för kyrkofullmäktige eller kyrkostämman att beslutaom gemensam personaladministration och egendomsförvaltning tas in i den nyalagen. Liksom utredningen anser jag att bestämmelser om gemensampersonaladministration och egendomsförvaltning bör tas in i den nya lagen.Paragrafen är utformad efter förebild av 3 kap. 14 § KL och har samma innebördsom bestämmelserna där. 19 § Kyrkofullmäktige eller kyrkostämman får besluta atten ledamot eller en suppleant i fullmäktige, kyrkorådet, annan nämnd ellerberedning får närvara vid rådets eller annan nämnds sammanträde, även om haneller hon inte är ledamot eller suppleant i rådet eller nämnden, och delta iöverläggningarna men inte i besluten samt få sin mening antecknad iprotokollet. I denna paragraf behandlas förtroendevaldas rätt attnärvara och yttra sig vid sammanträde med nämnder i vilka de inte är ledamötereller suppleanter. Paragrafen saknar motsvarighet i LFS. Fullmäktige får enligt 3 kap. 15 § KL besluta att ledamoteller suppleant i fullmäktige, styrelsen, annan nämnd eller beredning skall fånärvara och yttra sig vid sammanträde med nämnd, även om han inte är ledamoteller suppleant i nämnden. Därmed får kommunerna möjlighet att regleranärvarorätten för främst sådana heltidsengagerade förtroendvalda medövergripande arbetsuppgifter som saknar ordförandeuppdrag, för minoritetsföreträdareoch för ordförande i kommunstyrelse som inte är heltidsenga-gerad. Närvaro- ochyttranderätten kan begränsas till att avse bara en viss nämnd och bara vissaärenden eller grupper av ärenden. Utredningen framhåller att bestämmelser som tar sikte påheltidsengagerade förtroendevaldas ställning och arbetsförutsättningar f. n. saknar Prop.1982/83:19 172 betydelse på det kyrkokommunala området. Utvecklingen motstörre enheter, framför allt kyrkliga samfälligheter, samt behovet av eneffektivare långtidsplanering i kyrkokommunerna med åtföljande övergripandearbetsuppgifter bör enligt utredningen dock föranleda att en motsvarighet tillKL:s regel tas in i den nya församlingsstyrelselagen. Såsom bestämmelsen har utformats i utredningens förslagomfattar den även kyrkoherden i hans egenskap av självskriven ledamot ikyrkorådet. Utredningen framhåller dock att regeln främst tar sikte påheltidsengagerade förtroendevalda som har övergripande uppgifter och som saknarordförandeuppdrag inom sitt ansvarsområde. i avstyrker förslaget. Domkapitletanför som motiv till detta dels att kyrkorådet självt äger denna befogenhetenligt 5 kap. 10 § i förslaget, dels att det inte bör ankomma på det beslutandeorganet att lämna medgivande till utomståendes närvarorätt vid kyrkorådetssammanträden. Detta kan enligt uppfattas som obehörig inblandning ikyrkorådets angelägenheter. Även om en bestämmelse om närvarorätt som tar sikte påheltidsanställda förtroendevalda f. n. saknar aktualitet på det kyrkokommunalaområdet anser jag på de av utredningen anförda skälen att en bestämmelsemotsvarande den i 3 kap. 17 § KL bör införas i den nya lagen om församlingaroch kyrkliga samfälligheter. Jag kan inte dela uppfattningen att den rättbestämmelsen ger fullmäktige skulle innebära en obehörig inblandning ikyrkorådets angelägenheter. Det bör framhållas att kyrkorådet, även om detintar en särställning i församlingen, är fullmäktiges beredande och verkställandeorgan. 20 § och övriga nämnders protokoll ochandra arkivhandlingar skall förvaras i kyrkoarkiv. Om kyrkoarkiv finns särskilda bestämmelser. Paragrafen motsvarar och stämmer i sak överens med 58 §LFS. Den har i enlighet med utredningens förslag flyttats över fill den nyalagen. 21 § Kyrkofullmäktige eller kyrkostämman får beslutaatt det till valda ledamöter och suppleanter i kyrkorådet samt till ledamöter och suppleanter i annan nämnd skall i skälig omfattning utgå arvode samt ersättning för resekostnader och andra utgifter som föranleds av uppdraget. Detsamma gäller annan ledamot i kyrkorådet, om han eller hon har utsetts till ordförande. Paragrafen behandlar olika former av ersättningar tillledamöter och suppleanter i kyrkorådet och andra nämnder. Den motsvarar 59 §LFS. 1982/83:19 173 I fråga om tillåtna ersättningsformer stämmerbestämmelserna överens med dem som finns i 2 kap. 29 § om ersättning tillfullmäktige. Som jag har anfört i specialmotiveringen till denna paragraf harjag i motsats till utredningen inte ansett det lämpligt att öppna möjlighet attbevilja pension till de kyrkokommunalt förtroendevalda. Beträffande kyrkoherden i hans eller hennes egenskap avsjälvskriven kyrkorådsledamot innebär bestämmelserna inte någon ändring iförhållande till vad som gäller . Kyrkoherden har således endast om haneller hon väljs till ordförande i kyrkorådet rätt till ersättning för utgiftersamt arvode. 22 § i kyrkliga samfäUighetskall leda förvaltningen av samfällighetens angelägenheter och ha inseende över övriga nämnders verksamhet. Rådet skall uppmärksamt följa de frågor som kan inverka på samfällighetens ekonomiska ställning samt hos församlingsdelegerade och övriga nämnder liksom hos andra myndigheter göra de framställningar som rådet anser behövs. Beträffande rådets uppgifter i övrigt tillämpas bestäm melserna i 2 § andra - fjärde styckena. Därvid skall dock vad som sägs om församling och kyrkofullmäktige i stället avse samfälligheten och försam lingsdelegerade. Samfällighetens kyrkoråd skall vidare förvalta egendom somavses i 1 kap. 5 § andra stycket 2 i den mån sådan egendomsförvaltning inte haruppdragits åt annan nämnd eller annars ankommer på annan. Denna paragraf anger uppgifterna för kyrkorådet iStockholms kyrkliga samfäUighet. Paragrafen motsvarar och stämmer i huvudsaköverens med 60 § LFS. Den har i enlighet med utredningens förslag förts övertill den nya lagen. Genom hänvisningen till 2 § blir de nya reglerna om ansvarför informationsverksamhet och förenklingsarbete tillämpliga även på kyrkorådeti kyrkliga samfäUighet. 23 § Församlingsdelegerades ordförande och viceordförande är ordförande och vice ordförande i samfälUghetens kyrkoråd. Övrigaledamöter och suppleanter i rådet väljs för varje kalenderår av delegerade tilldet antal som delegerade bestämmer. ledamöter får dock inte varamindre än 11. Antalet suppleanter bör vara minst lika stort som antaletledamöter. Valet skall förrättas vid det sammanträde då delegerades ordförandeutses. Omsuppleanter inte väljs proportionellt, skall vid valet även bestämmas denordning i vilken de skall inkallas till tjänstgöring. 24 § Ordförande eller vice ordförandei församlings kyrkoråd får närvara vid sammanträde med samfällighetenskyrkoråd, även om han eller hon inte är ledamot i rådet, och delta iöverläggningarna men inte i besluten vid handläggning av frågor som rörförsamlingen. 25 § Samfällighetens kyrkoråd får, omförsamlingsdelegerade beslutar det, uppdra åt kyrkorådet eller annan nämnd iförsamling att i stället för 1982/83:19 174 samfällighetens kyrkoråd förvalta fast egendom som avses i1 kap. 5 § andra stycket 2. 1 23-25 §§ behandlas hur ledamöterna i kyrkorådet iStockholms kyrkliga samfäUighet utses, närvaro- och yttranderätt vid rådetssammanträden och uppdrag att förvalta fast egendom i rådets ställe.Bestämmelserna, som motsvarar 61 § LFS, har i enlighet med utredningens förslagflyttats över till den nya lagen. Kravet att ledamöter och suppleanter ikyrkorådet skall väljas bland delegerade har tagits bort. Liksom i fråga omkyrkoråd i församling (5 kap. 3 §) har en bestämmelse tagits in om att antaletsuppleanter bör vara minst lika stort som antalet ledamöter. 1 övrigt stämmerbestämmelserna överens med dem som gäller . 26 § Beträffande samfällighetens kyrkoråd och övriganämnder tillämpas bestämmelserna i 6-7 §§, 8 § andra och tredje styckena, 9 §andra och tredje styckena 10-14 §§, 15 § andra och tredje styckena och 16-21§§. Därvid skall följande gälla. och kyrkofullmäktige skall avse samfälligheten ochförsamlingsdelegerade. Kungörelser ochtillkännagivanden skall anslås på samfällighetens anslagstavla. Samfällighetenskyrkoråd skall underrätta församlingarna om frågor av större ekonomisk betydelse. Rådet får infordra yttranden och upplysningar från församlingarnas kyrkoråd, när det behövs för att rådet skall kunna fullgöra sina uppgifter. Församlingsdelegeradefår ge samfällighetens kyrkoråd en annan benämning än kyrkoråd. Protokoll ochandra arkivhandlingar får förvaras på annat sätt än i kyrkoarkiv. I denna paragraf, som motsvarar 62 § LFS, finnsbestämmelser om organisation och verksamhetsformer beträffande kyrkorådet ochövriga nämnder i kyrkliga samfäUighet. Bestämmelserna har såsomutredningen föreslagit förts över från LFS till den nya lagen. Genomhänvisningarna till reglerna om kyrkorådet i församling kommer de nyheter somdessa innebär att gälla även för kyrkorådet och övriga nämnder i Stockholmskyrkliga samfäUighet. 27 § i annan kyrklig samfäUighet än den iStockholm skall leda förvaltningen av samfällighetens angelägenheter och hainseende över övriga nämnders verksamhet. Rådet skall uppmärksamt följa defrågor som kan inverka på samfällighetens ekonomiska ställning samt hossamfällighetens fullmäktige eller församlingsdelegerade och övriga nämnderliksom hos andra myndigheter göra de framställningar som rådet anser behövs.Beträffande kyrkorådets uppgifter i övrigt tillämpas bestämmelserna i 2 § andra- fjärde styckena. Därvid skall dock vad som sägs om församling ochkyrkofullmäktige i stället avse samfälligheten och dess fullmäktige eller församlingsdelegerade. 1982/83:19 175 I paragrafen, som motsvarar 63 § 1 mom. LFS, angesuppgifterna för kyrkorådet i andra kyrkliga samfälligheter än den i Stockholm.Paragrafen har utformats i enlighet med utredningens förslag. Den har inteundergått någon direkt förändring i sak jämfört med 63 § 1 mom. LFS. Genomhänvisningen till 2 § blir de ändringar som denna paragraf innehåller i frågaom uppgifterna för församlings kyrkoråd tillämpliga på kyrkoråden i de kyrkligasamfälligheterna. 28 § Beträffande samfällighetens kyrkoråd och övriganämnder tillämpas bestämmelserna i 3-21 §§. Därvid skall följande gälla. Bestämmelserna om församling och kyrkofullmäktigeskall avse samfälligheten och dess fullmäktige eller församlingsdelegerade. I kyrkliga samfäUighetskall samtliga ledamöter i samfällighetens kyrkoråd utses genom val. Om annan samfäUighet än den iGöteborg utgörs av församlingar som tillhör olika pastorat, förordnardomkapitlet en av församlingarnas kyrkoherdar att vara ledamot i samfällighetenskyrkoråd och en annan att vid förhinder för honom eller henne vara ledamot istället. Vid val av kyrkoråd isamfälligheten bör om möjligt varje församling bli företrädd i rådet genomminst en ledamot eller suppleant. Kungörelser och tillkännagivanden skall anslås påsamfällighetens anslagstavla. Samfällighetens kyrkoråd skall underrättaförsamlingarna om frågor av större ekonomisk betydelse. Rådet får infordra yttranden och upplysningar från församlingarnas kyrkoråd, när det behövs för att rådet skall kunna fullgöra sina uppgifter. Samfällighetenskyrkoråd får, om inte samfällighetens fullmäktige beslutar annat, uppdra åtkyrkorådet eller annan nämnd i en församling att verkställa beslut avsamfällighetens fullmäktige eller församlingsdelegerade eller att förvaltaanslag som enligt fastställd budget eller särskilt beslut blivit anvisat åtförsamlingen. Samfällighetensfullmäktige eller församlingsdelegerade får ge samfällighetens kyrkoråd enannan benämning än kyrkoråd. Protokoll ochandra arkivhandlingar får förvaras på annat sätt än i kyrkoarkiv, om regeringenbeslutar det. I denna paragraf finns bestämmelser om organisation ochverksamhetsformer beträffande kyrkorådet och övriga nämnder i andra kyrkligasamfälligheter än den i . Paragrafen motsvarar 63 § 2 mom. LFS. Utredningen föreslår att bestämmelserna i 63 § 2 mom. LFSflyttas över till den nya lagen. 1982/83:19 176 Rem issy t trän dena