prop · G603130 · 1982-12-31 00:00:00 — Området arbetskläder har varit föremålför särskilda STU-insatser med nya och marknadsförda produkter som följd.Stöd har även utgält lill projekt som ska ge nya textila produkter föranvändning i industriell produktion. Insatserpå FoU-området är av stor betydelse för att pä läng sikt öka konkurrenskrafteninom tekobranschen. Treärsprogrammet för STU:s totala verksamhet /84. Jag avser atl i samband med Prop.1982/83:130 13 beredningenav STU:s kommande treårsprogram även pröva behovet av FoU-insatser inomtekoområdet både vad avser verksamheten vid TEFO och STU:s egen verksamhet. Jagvill vidare nämna att en särskild ram om ca 4 milj. kr. ingående i till STUanvisade medel avsattes /77 för stöd tUl teknisk utveckling inomkonfeklionsindustrin (prop. 1975/76:206 bil. 1 s. 16, NU 70, rskr 415). Ensärskild styrgmpp med representanter för STU, SIND, forskningen samt branschensföretag och anställda har lett denna verksamhet, som har pågått till heltnyligen. Enligt vad jag erfarit diskuteras f.n. formerna för en fortsattverksamhet inriktad pä den tekniska utvecklingen inom konfektionsindustrin.Betydelsefull för denna verksamhets inriktning i fortsättningen blir därvidbevakningen av den internationella tekniska utvecklingen på området, som nustartats av STU med hjälp av de tekniskvetenskapliga attachéerna inom EG, USAoch samt . Isamband med att branschfrämjande åtgärder infördes 1970angavs att verksamheten fick ses som ett näringspolifiskt experiment och attresultaten skuUe bli av stort intresse frän allmän näringspolitisk synpunkt (prop.1970:41 s. 37). Vid flera tillfäUen har uppföljningar och utvärderingar gjorts,främst genom SIND:s försorg. Den senaste genomfördes är 1982 av riksrevisionsverkel(RRV) på regeringens uppdrag. Erfarenheterna av åtgärdema är som helhet goda.Visserligen är det i praktiken inte möjligl att precisera effekten avåtgärderna pä branschens konkurrenskraft och utveckUng. Allt tyder emellertidpä att åtgärderna i förhållande till de resurser som avsatts har gett godaeffekter. Detta styrks också av de bedömningar som vid olika tillfällen lämnatsav de anställdas och branschens organisationer. Jag har tidigare redovisatförslag till omläggning av tekopolitiken innebärande en markant ökning av deeffektivitetsfrämjande och marknadsstödjande åtgärderna och en successivminskning av äldrestödet . I fråga om de industripolitiskaåtgärderna förordar jag atl avsevärda satsningar görs pä främstmarknadsförings- och investeringsområdena med följande inriktning. /83 har - under anslaget Branschfrämjande åtgärder - beräknats38 milj. kr. för branschfrämjande ålgärder för tekoindustrin (prop. 1981/82:100bil. 17, NU 50 och 59, rskr 402). För verksamheten under innevarande budgetårkan även utnyttjas 5 milj. kr., som anvisades på tilläggsbudget budgetåret1981/82 men inte hann utnyttjas detta budgetår (prop. 1981/82:148 bil. 3, NU50 och 59, rskr 402). SINDhar i sin anslagsframställning för /84 föreslagit ett treårigtprogram med en betydande resursförstärkning av de branschfrämjande åtgärdernaför tekoindustrin. SIND föreslår för de tre budgetåren 1982/83:130 14 1983/84,1984/85 och 1985/86 att 80, 90 resp. 100 milj. kr. beräknas för deUa ändamål. SINDhar i skrivelse fill regeringen hemställt om att ytterligare11 milj. kr. anvisas för branschfrämjande åtgärder för tekoindustrin /83. SIND har upprepat sin hemstäUan i skrivelse den 2 febmari1983. Intressetför exportprogrammet vid SIND har successivt vuxit som projekten ökali storlek. Det är enligt min mening viktigt atl den stärkta konkurrenskraft somdevalveringen innebär utnyttjas av företagen till nya inbrytningar påexportmarknaderna. innebär dock devalveringen ökade kostnader förföretagen när det gäller marknadsföringsåtgärder utomlands. Även för SINDinnebär devalveringen ökade kostnader för dessa ålgärder. Jag förordar att deexportfrämjande åtgärderna ökas . Åveni fräga om stödet tUl marknadsföring av svenska tekoprodukter på hemmamarknadenhar intresset från tekoföretagens sida ökal avsevärt. Jag bedömer alt ökaderesurser till branschprogrammel på detta område bör kunna ge goda effekter iform av ökad slagkraft för den svenska tekoindustrin på hemmamarknaden. Härvidär det enligt min mening angeläget att ett fortsatt och fördjupat samarbetemellan tekoindustrin och handeln sfimuleras. Genom att tekopoliliken nu läggsfast för en treårsperiod ökar möjligheterna lill en mer långsiktig planering avdetta samarbete. Jag förordar en kraftig resursförstärkning på detta områdeunder den kommande treårsperioden. Enligtmin bedömning är tekoföretagens ansträngningar i fråga om produktutvecklingoch design av stor betydelse för branschens framtida konkurrenskraft. Ettstärkt branschprogram för tekoindustrin i enlighet med vad jag föreslår börinrymma resurser för en fortsatt utveckling av slödel på detta område. Förbranschprogrammet för tekoindustrin beräknar jag 60,5 milj. kr. för budgetåret1983/84. Förkostnader för räntebefrielse vid särskilda strukturgarantier för textil- och konfektionsinduslriernahar under innevarande budgetår anvisats 3,5 milj. kr. Beslutsramen förbehovsprövad ränlebefrielse är under innevarande budgetår 2,5 milj. kr.Garantiramen uppgår under detta budgetår fill 259,5 milj. kr. Av ramen var 38,4milj. beslutsmässigt odisponerat vid ingången av innevarande budgetår. Jaghar i årets budgetproposition redovisat huvudresullalen av den översyn av debranschfrämjande åtgärderna m.m. som RRV gjort på regeringens uppdrag (prop.1982/83:100 bil. 14 s. 36-38). I frågan om möjliga besparingar har RRV ansettatt de särskilda struklurgaranlierna och den härtill kopplade räntebefrielsenskulle kunna avvecklas. Vid remissbehandlingen har nästan samtliga remissinstansersom yttrat sig i frågan instämt i eller inte motsatt sig att denna stödformavvecklas. Prop.1982/83:130 15 instanser har dock ansett räntesubvention ellermotsvarande stöd viktigt även i fortsättningen. Jagförordar att verksamheten med särskilda strukturgaranlier för tekoindustrinfortsätter under /84 ulan höjning av garantiramen. Regeringenbör alltså inhämta bemyndigande alt inom en ram av 259,5milj. redan gjorda ålaganden, under /84 ikläda staten ekonomiskaförpliktelser i samband med särskilda strukturgarantier för lekoindustrin. Jagförordar dock alt möjligheten att bevilja räntebefrielse slopas /84. För att täcka kostnader för räntebefrielse som beviljas t.o.m.innevarande budgetår bör anslaget föras upp med 1,5 milj. kr. under budgetåret1983/84. Förverksamhet under innevarande budgetår med lån till ralionaliseringsinvesteringarinom konfektionsindustrin fanns vid ingången av budgetåret 13,9milj. somanvisats tidigare men inte disponerats. Lån tillrationaliseringsinvesteringar inom konfektionsindustrin kan lämnas för sådanproduktionsutrustning som påtagligt höjer effektiviteten inom arbetsintensivproduktion av i första hand plagg men även av andra konfektioneradetekoprodukter. Det är enligt min mening angeläget all en fortsatt förbättringav eff'ekliviteten inom denna tillverkning stimuleras. Jag förordar därför enfortsatt verksamhet med rationaliseringslån. har föreslagit atl slöd i någon form bör införas till företag somöverför tillverkning i utlandet till . Jag finner det också angelägetatt stimulera hemtagning av utlandstillverkning. En lämplig form för sådantstöd är rationaliseringslänen. Dessa kan ges fill bl.a. sådana investeringarsom långsiktigt ökar den totala produktionskapaciteten inom branschen om deavser tillverkningsområden där konkur-renssituafionen och marknadsutvecklingenkan bedömas pä sikt ge utrymme för en ökad inhemsk lönsam produktion (prop.1975/76:206 bil.l s. 15, NU 70, rskr 415). Jag beräknar anslagsbehovet för ralionaliseringslånen till20 milj. kr. under /84. Jag har härvid räknat in del behov som kanuppstå för investeringar i samband med att tiUverkning utomlands förs över tillSverige. Sammanfattningsvis innebär mina förslag till industripoliliskaåtgärder för tekoindustrin följande (milj. 1982/83 1983/84 Räntebefrielse vid särskilda strukturgarantier ' Inkl. 5 milj.kr. som beviljats pä tilläggsbudget 111 /82. - Tilläggsbudget 111 för /82. Prop.1982/83:130 16 Förslaghar framförts att frågan om prissättningen av tekovaror i detaljhandeln skallaktualiseras. Statens pris- och kartellnämnd (SPK) har kunnat konstatera attgenerella kostnadspålägg i procent inte leder fill kostnadsmässigl motiveradepriser inom detaljhandlen. Förhandlingar mellan SPK och handeln har emellertidinte lett fill några resultat. Från har anförtsatt frågan bör tas upp av regeringen och att en lösning kan vara ett gradvisinförande av en tvingande lagstiftning. Efter samråd med chefenför vill jag i denna fräga anföra följande. Stödet tillmarknadsföring av svenska tekoprodukter på hemmamarknaden inom ramen förbranschprogrammet vid SIND har fått allt större betydelse ochfått till följd ett sfigande intresse för samarbete mellan tekoindustrin ochhandeln. Ett betydelsefullt steg i denna utveckling var dendistributionsutredning avseende tekovaror som SIND presenterade och somjag tidigare berört. Enligt vad jag erfarit kommer, som en uppföljning av dennautredning, ett projekt att genomföras med stöd av SIND i syfte att se överleverans- och betalningsvillkoren på tekoområdet. Jag anser att resultaten avden positiva utveckling som på olika sätt är i gång när det gäller samarbetetmellan tekoföretagen och handeln bör avvaktas. Jag är därför inte beredd attnu föreslå att frågan om lagsfiftning av prissättningsmetoderna på tekoomrädetaktualiseras. Förslaghar framförts om en ökad samordning av de statliga åtgärderna på tekoområdet. arbetsgmpp som tillsatts för samråd inför arbetet med propositionen omtekoindustrin har företrädarna för de anställda och företagen föreslagit att SINDges en samordnande funktion på myndighetsplanet, varvid särskilt samordningenmellan industriverket och ÖEF bör observeras. FrånBeklädnadsarbetarnas förbunds sida har föreslagits inrättandet av en särskildgrupp med uppgift att överväga behovet av saneringsåtgärder inom krisdrabbadeföretag i branschen. I gruppen skuUe ingå representanter för myndigheter, deanställda och företagen under ledning av SIND. Gruppen skulle enligt förslagetsammanträda regelbundet och följa utvecklingen inom branschen med särskildinriktning på krisdrabbade företag. Enligt min mening bör en gmpp med dennauppgift inrättas vid SIND på försök /841985/86. Detankommer på regeringen att besluta i denna fråga. Genom förslaget tillgodoses tUlviss del önskemålet om att ge SIND en ökad samordnande roll. har föreslagit att ett utredningsarbete genomförs avseende hur tekoindustrinsframtida struktur påverkas av ny teknik och av ändrade distribufionsformer inomhandeln. SIND lämnar en bedömning av den kommandeutvecklingen inom tekoindustrin på uppdrag av regeringen. Enligt min mening börett utred- 1982/83:130 17 ningsarbetemed föreslagen inriktning lämpligen ske i anslutning till industriverketsarbete med dessa septemberrapporter. Jag avser atl återkomma till regeringenmed förslag i frägan. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle attta del av vad jag har anfört om industripolitiska ålgärder m. m. förtekoindustrin. 4 Anslagsfrågor för /84 Jagövergår nu fill att ta upp vissa anslagsfrågor för /84. 1budgetpropositionen 1983 har jag, i avvaktan på särskild proposition i ämnet,föreslagit att anslagen B 8. Branschfrämjande åtgärder för tekoindustrin och Bil.Kostnader för räntebefrielse vid särskilda strukturgarantier för textil- ochkonfektionsindustrierna tas upp med oförändrade belopp. Jag avser nu attredovisa förslag till medelstilldelning under bl.a. dessa anslag medutgångspunkt i vad jag har anfört i det föregående. Branschfrämjande åtgärder för tekoindustrin NyUanslag (förslag 56189000) Förbranschfrämjande åtgärder för tekoindustrin under innevarande budgetår har 38milj. beräknats under anslaget Branschfrämjande åtgärder. Medlen förinsatserna för tekoindustrin bör fr.o.m. /84 föras upp på ettnytt anslag; benämnt Branschfrämjande åtgärder för tekoindustrin. Medel som haravsatts för tekoindustrin under anslaget Branschfrämjande åtgärder och som intehar utnyttjats under innevarande budgetår bör föras över tiU detta nya anslag. Jaghar föreslagit ökade branschfrämjande åtgärder för tekoindustrin ochdärvid beräknat 60,5 milj. kr. för detta ändamål under /84. Föradministrations- och genomförandekostnader vid SIND för åtgärdema förtekoindustrin har . räknats in vid beräkningen av anslaget B 1.Statens industriverk: Förvaltningskostnader, somjag har lagt framförslag om (prop. 1982/83:113 s. 65). Dessa medel skall således inte tas upphär. Jag förordar att för Branschfrämjande åtgärder för tekoindustrin anvisas56189000 kr. för /84. Deökade industripolitiska åtgärder för tekoindustrin som jag föreslår innebär attytterligare medel kommer att behövas för administrafions- och genomförandekostnadervid SIND. Jag avser att senare återkomma till 2 1982/83. Prop.1982/83:130 18 regeringenmed förslag av innebörd att sådana kostnader får täckas frän detta anslag. Medhänvisning till vad jag har anfört i fråga om branschfrämjande åtgärder förtekoindustrin hemstäUer jag att regeringen föreslår att tiUBranschfrämjande åtgärder för tekoindustrin för /84 under tolftehuvudtiteln anvisa ett reservafionsanslag av . Kostnader för räntebefrielse vid särskilda strukturgarantier för texfil-och konfektionsindustrierna 1981/82 Utgift 1982/83 Anslag 1983/84 Förslag Medhänvisning till vad jag har anfört om verksamheten med särskilda strukturgaranfierför tekoindustrin under /84 hemställer jag att regeringenföreslår att 1. bemyndiga regeringen att under /84 ikläda slaten förpliktelsei form av särskilda strukturgarantier för textil- och konfektionsindustrierna,som inberäknat tidigare utställda garantier innebär åtaganden om högst259500000 kr., 2. till Kostnader för räntebefrielse vid särskUda strukturgarantier förtextil- och konfektionsindustrierna för /84 under tolftehuvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av 1 500000kr. Lån till rationaliseringsinvesteringar inom konfektionsindustrin 1981/82Utgift 12290070 Reservafion 26482929 1982/83Anslag - 1983/83Förslag 20000000 Medhänvisning till vad jag har anfört i fråga om lån till rationaliseringsinvesteringarinom konfektionsindustnn hemställer jag att regeringen föreslår atttill Lån till rationaliseringsinvesteringar inom konfeklionsindustrin /84 under tolfte huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av20000000 kr. 1982/83:130 19 Anmälan till proposition om åtgärder för tekoindustrin, m.m. Chefen för induslridepartementet har i sitt anförandepresenterat regeringens förslag om åtgärder för tekoindustrin, m.m. Jag kommeri det följande att behandla dels frågan om handelspolitiska åtgärder, dels denom kontroll av importbegränsningar. (MFA) ersatte bomullstextilavtalsom internationellt regelverk för handeln med tekoprodukter. Det anger undervilka omständigheter och på vilket sätt importrestriktioner får införas ochutgör därmed en ram för bilaterala begränsningsarrangemang. I multifiberavtalet finns en s.k. nordisk klausul. Deninnebär att särskild hänsyn skall tas till länder med smä marknader, enexceptionellt hög importnivå och en motsvarande låg inhemsk produktion, i syfteatl undvika skada på dessa länders nödvändiga minimiproduktion (minimum viableproduction, MVP) av textilier. Del ursprungliga multifiberavtalet löpte ul med utgångenav och har därefter förlängts i två omgångar, senast är1981, då man inom enades om en förlängning (MFA III) förperioden . De nordiska länderna har i MFAIII uppnått en viss förstärkning av MVP-klausulen. Varje avvikelse från detegentliga kräver emellertid exportlandets medgivande. anslöt sig till MFA III och avgav isamband därmed en reservation med innebörden att förväntadesig att ställning som MVP-land skulle beaktas i kommande bilateralaavtal och att anslutningen lill MFA III således fömtsalte att tillfredsställandebilaterala avtal kan träffas. Som ett alternativ till nuvarandebegränsningssystem med bilaterala avtal under MFA har frän skilda hållföreslagils etl globalkontingent-syslem med stöd av artikel XIX i fick med anledning härav i uppdrag att fördjuparedan företagna 1982/83:130 20 studierom globala begränsningsarrangemang pä tekoomrädet, särskilt med avseende påskyddseffekterna och de handelspolitiska konsekvenserna. Kollegietframhåller i sin utredning, som blev klar , atl ett globalkontingentsyslemomfattande samtliga länder utom EG, EFTA och inte skulle leda tillnågon volymmässig nedskärning i förhällande till nuvarande importnivå. Dettaberor på att kontingenternas storiek inte kan fastställas godtyckligt ulanmåste baseras på en representativ referensperiod enligl inlernalionelltvedertagna regler. Pä grund av skadekriterierna i artikel XIX skulle det ocksåbli svårt alt motivera en så bred varumässig omfattning som den nuvarande.Däremot skulle etl tak sättas för framlida imporlökning av de varor som täcksav systemet. Kollegiet pekar på risken att det geografiskt utökade skyddet inteskulle fä någon slörre effekt på den svenska tekoindustrin utan i stället leda omfördelning mellan exportländerna. Enligt kollegiet skulle importen frånEG, EFTA och kunna öka samlidigt som inom globalsystemel en ökandeandel av importen skulle kunna gå till de mest konkurrenskraftiga länderna påde mindre utvecklade och mindre effektiva exportländernas bekostnad. Slutligenskulle ett globalkonfingentsystem medföra uppenbara risker för motåtgärder ochkrav på kompensation från de drabbade ländernas sida. Kommerskollegiumkonstaterar sammanfattningsvis att ett globalsystem skulle kunna motiverasendast om ett sådant leder lill bättre skydd åt svensk tekoindustri ännuvarande syslem under MFA. Under rådande omsländigheter synes emellertidenligt kollegiet den förbättrade skyddseffekten av ett globalsystem vara högstosäker, som en övergång till ett sådant system skulle innebära attSverige riskerade alt få betala ett handelspolitiskt pris som inte slår irimlig proportion till det eventuellt förbättrade skyddet. Kollegiet upprepardärför sin tidigare framförda uppfattning att ett globalkonfingentsystem intebör införas. Somframgått av det nämnda skulle svensk tekoindustri i nuvarande läge intefå ett bättre skydd genom ett globalsyslem. har, om än med reservation,anslutit sig till MFA och bör därför enligt min mening i första hand prövamöjligheterna att inom dess ram begränsa lågprisimporten genom omförhandlingav gällande bilaterala avtal allteftersom dessa löper ut. Enligt minuppfattning skulle det vara en fördel för svensk tekoindustri att vela vad somgäller för importen av begränsningsvaror under en längre period.Förutsättningarna att sluta avtal med längre löplid än hitfills kommer därföratt undersökas. För att inte begränsa handlingsfriheten kommer emellertiduppsägningsklausuler att begäras i sådana nya, långsiktiga avtal. Sometl motiv för att lämna det bilaterala begränsningssystemel har anförts atldelta tillåter stora importökningar från länder utanför systemet innan åtgärdervidtas från svensk sida. För atl undvika sädana situationer anserjag det angeläget att en skärpt övervakning kommer till 1982/83:130 21 har i importlicenssystemel etteffektivt medel för bevakning av importutvecklingen och kan på ett tidigtstadium uppmärksamma departementet på ökningar av importen från länder medvilka inte har slufil begränsningsavtal. Jag vill dock understryka att en fömtsättning för att ståkvar i MFA är alt del samlade resuliatet av inledda och kommande förhandlingarbedöms som tillfredsställande. Skulle detta inte bli fallet kan etl fortsattsvenskt deltagande i MFA behöva tas under omprövning, vilket skulle innebäraatt vi mäste överväga ett annat skyddssystem, i första hand globalkontingenter.En sådan prövning måste givetvis ske i ljuset av vilket skydd elt allernativtsystem skulle ge svensk tekoindustri jämfört med bilaterala avtal. Del har från olika håll krävts en förstärkt kontroll avtekoimporten. Man har därvid särskiU vänt sig mot det s.k. hemtagningssystemet.Delta innebär att flertalet importörer får ta hem varorna efter en anmälan vidgränsorten och sedan använda dem i sin rörelse utan föregående förtullning, omfillämpUga särskilda importvillkor är uppfyllda. Det har framhållits atthemtagningssystemet medför stora risker för att gällande importregleringarkringgås. I regeringens proposition 1981/82:148 om ålgärder för tekoindustrin m.m.finns intagen en närmare beskrivning av hemtagningssystemet och därmedsammanhängande kontrollproblem. Emellertid har särskilda insatsergjorts för att effektivisera kontrollen i syfte att motverka försök att kringgågällande importregleringar. Såväl kommerskollegium som generaltullstyrelsen harprioriterat kon-troUfrägorna högt. Kollegiet har sålunda ägnat granskningen avde uppgifter om varors ursprung som lämnas i licensansökningar stor uppmärksamhetoch styrelsen har på olika sätt skärpt kontrollen av varuinförseln, framförallt genom intensifierad godskonlroU och granskning av affärskorrespondens ochandra handlingar hos importörerna. Åven andra ålgärder har vidtagits. Blanddessa kan särskilt nämnas inrättandet av en samordningsgrupp förtekokontrollen inom generaltullstyrelsen. Gruppen skall bl.a. tillgodose desärskilda informations-, samarbets- och samordningsbehov som finns på dettakontrollområde. Dessa behov hänger bl.a. samman med atl den brottsliga verksamhelsom utmynnar i kringgående av regleringarna ofta inleds i utlandet. Gruppensamarbetar med myndigheter i och utom och med organisationer somrepresenterar företag och anställda för att utveckla och effektiviserakontrollarbetet. En uppgift för gruppen är att söka spåra förändringar ivaruströmmar m.m. som kan antyda var det finns speciella "riskområden".Kollegiet har i samma syfte intensifierat uppföljningen av impprtlicensstatistiken. och generaltullslyrelsen har i skrivelsetill regeringen redovisat de åtgärder som myndigheterna har vidtagit och kanvidta för 1982/83:130 22 att minska möjligheterna att kringgåimportbegränsningarna. Kollegiet har för sin del genomfört en rad åtgärder närdet gäller att ,eff'ektivisera och strama upp licensproceduren samt ökakontrollen på tekoområdet. Bland dessa kan nämnas striktare licensdirektiv föratt förhindra missbruk av importlicenser, liksom ökade direktkontakter medorgan och myndigheter i exportlandet för att påtala avvikelser mellanexportdokument och faktisk import. å sin sida har tagitinitiativ tUl en diskussion i EFTA rörande förenklad form av kontroll av.varasursprung, vilken skulle kunna öka antalet kontroller utan att nämnvärt påverkaarbetsinsatserna. Överväganden pågår om hur användandet av datorer ochöverförande av uppgifter mellan de båda myndigheterna skall kunna förstärkakontrollen. Det bör i detta sammanhang erinras om den genomfördakompletteringen av 54 a § tullagen (SFS 1982:1009, prop. 1981/82:227, SkU 4, rskr10) som ger rätt till överföring frän tuUverket till kommerskollegium avuppgifter som rör import eller export av varor. Generaltullslyrelsenoch kommerskollegium har härutöver i sin skrivelse föreslagit vissaytterligare åtgärder som bedöms viktiga när del gäller efterievnaden avimportbegränsningarna på tekoområdet. Myndigheternas förslag lar i första handsikte på del s.k. förfogandeförbudet inom ramen för hemtagningssystemet. Licensbelagdavaror som las hem ligger under s.k. förfogandeförbud enligt lagen (1973:980) omtransport, förvaring och förstöring av införselregleradc varor, m.m. Förfogandeförbudelinnebär atl varan skall förvaras i oförändrat skick till dess tullmyndighetmeddelat atl hinder för vidare förfogande över den inle föreligger eller - enliglkommerskollegiets föreskrifter (KFS 1981:6) om importlicenssystemel -lill dessatt importlicens erhållits. Det har vid stickprovskontroller som tullmyndighethar utfört emellertid visat sig att förfogandeförbudel överträds i mycket storomfattning. gjorda undersökningar av ett begränsat antalimporttransaktioner tyder på att överträdelserna uppgår till inemot av defall då licens saknas vid hemtagningstillfället.