prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag anser det lämpligt altarbetet utförs av rättslig expertis på de områden som berörs avulredningsämnet. Utredarna bör i sitt arbete hålla kontakt medyttrandefrihelsutredningen (Ju 1977:10) samt på lämpligt sätt ta del averfarenheter från arbetsmarknadsparterna på massmedieområdet och andra berördaorganisationer. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla tre särskilda utredare för, att verkställa utredning om förhållandet mellan tryckfrihetsförordningen ochmedbestämmandelagen, att utse en av utredarna att vara sammankallande, att besluta om arbetsbiträde åt utredarna. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta tolfte huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till traktamentsbeskattningssakkunniga (B1978:02) Chefen för budgetdepartementet, statsrådet , anför. Traktamentsbeskattningssakkunniga (B 1978:02) fick ijanuari 1978 i uppdrag alt se över reglerna om beskattning av traktamenten m.m.Utredningsuppdraget innebär enligt direktiven (Dir 1978:9) att kommittén intebara skall företa en genomgripande översyn av beskattningsreglerna förtraktamenten och resekostnadsersättningar utan även vara oförhindrad att ta uppen del närliggande frågor. Sålunda sägs att kommittén bl. a. bör pröva fråganom beskattning av olika slags reseförmåner som medges utan att fråga aromtjänsteresor i vanlig mening. Härmed avses enligt direktiven.fria ellerprisnedsatta resor som arbetsgivare, särskilt inom resesektorn, tillhandahålleranställda och uppdragstagare samt deras familjer. I vissa fall medges sådanareseförmåner även då det inte föreligger något anställningsförhållande. F. n.är vissa sådana reseförmåner skattefria enligt en särskild bestämmelse ikommunalskattelagen (1928:370). Enligt direktiven talar rättviseskäl för skattemässigt bör behandla dessa förmåner efter samma principer som gällerför naturaförmåner i övrigt och alltså göra dem skattepliktiga i den mån.derasvärde är någoriunda betydande och möjligt att fastställa med tillfredsställandesäkerhet. Efter vad jag har inhämtat avser kommittén atl inom kortavge förslag i 167 1982/83:103 frågaom traktamenten m. m., medan den ännu inte har tagit ställning i de Del II nyssnämnda frågorna. Enligl min mening finns del anledningatt utvidga kommitténs uppdrag i dessa delar till att avse en merallmän översyn av beskattningen av naturaförmåner. har nämligenden skattemässiga behandlingen av olika naturaförmåner för främst löntagarekritiserats i vissa avseenden. Bortsett från nägra enstaka regler iskatteförfattningarna är denna skattefråga huvudsakligen reglerad genomanvisningar som , , utfärdar (senast RSV Dt 1981:30). Enligtdessa delas förmånerna in i tre grupper. En grupp utgörs av sådana förmåner sominte bör anses skattepliktiga eftersom de främst är av trivselkaraktär. Enandra grupp avser sådana förmåner vilkas skatteplikt beror av värdet och härgår en gräns vid . Den tredje gruppen består av förmåner som alltid böranses skattepliktiga eftersom de är att jämställa med lön eller annan kontantersättning. Tillämpningen av nuvarande regler har gett upphov tillåtskilliga problem. Det är inte ovanligt att man försöker utnyttja reglerna föratt undgå eller få lindrigare skatt. Vidare förekommer betydande värderings-och kontrollsvårigheter. RSV har under hänvisning till detta i en skrivelseden till budgetdepartementet hemställt att reglerna ses över av enparlamentariskt sammansatt utredning. Vidare har skatteutskottet (SkU1981/82: 60) framfört samma önskemål med anledning av motionsyrkanden. Enligt min mening är de problem som uppkommer vidbeskattningen av naturaförmåner av sådan omfattning att det finns anledning atttillmötesgå kraven på en närmare översyn av reglerna. Frågan har sådant sambandmed den del av traktamentsbeskattningssakkunnigas uppdrag som redovisats ovanatt uppgiften bör anförtros denna kommitté. Jag hemställer att regeringen utvidgar det uppdrag somtidigare har lämnats kommittén i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringen ansluter sig till föredragandensö"'erväganden och bifaller hans hemställan. Översyn av viss skattekredit, m. m. Chefen för budgetdepartementet, statsrådet , anför. 1981/82:201 har regeringen föreslagit olika åtgärder för att minska den statliga kreditgivningen när det gäller vissa indirekta skatter. Förslagen innebär att bestämmelserna om inbetalning av skatterna på bensin, olja och fasta bränslen ändras så att den genomsnittliga kredittiden för de skattskyl diga minskar fr. o. m. . Vidare har regeringen föreslagit att rätten till avdrag för ingående mervärdeskall som tas Igg ut vid kreditimport skall inträdatidigast när en av utfärdad tullräkning har mottagits av den skattskyldige. Dennaåtgärd innebär att Skr. 1982/83:103 avdraget kommer de skattskyldiga tillgodo senare Dir. 1982:33 än som är fallet.Slutligen har regeringen också föreslagit att råolja, som är belagd medmervärdeskatt, görs skattefri i syfte att eliminera de ränte-ochlikviditetsfördelar som beskattningen innebär. Det är som jag har framhållit i den nämnda propositionenangeläget att vidta dessa åtgärder. I dagens slalsfinansiellt ansträngda lägeär det också viktigt att den statliga kreditgivningen vid skatteuppbörd m. m.ses över. Jag har därför i propositionen förutskickat atl jag under våren 1982skulle föreslå regeringen att dessa förhållanden utreds allsidigt. Jag avser nuatl ta upp denna fråga. 1981/82 anförde jag bl. a. följande. "De indirekta skatterna betraktas vanligen somskatter på omsättningen eller konsumtionen av de skattepliktiga objekten. Avpraktiska skäl tas skatterna ut hos ett förhållandevis litet antalskattskyldiga företag, som oftast förutsätts vältra över skatterna framåt påsina kunder. Skatterna kan av olika skäl inte betalas in tillstatskassan i samband med varje skattepliktig transaktion och knappast hellerdagligen eller annars med mycket korta intervaller. Det är i stället ipraktiken nödvändigt att fastställa vissa inte alltför korta perioder för vilkade skattskyldiga skall redovisa skatten i en deklaration. Dessutom måste mantillåta en viss frist mellan redovisningsperiodens slut och deklarationsdagenför att ge de skattskyldiga möjlighel att upprätta deklarationen. tillämpade redovisningsperioder och betalningsfristervarierar från skatt till skatt och kan också variera för en och samma skattberoende på t. ex. storleken av den skatt som skall betalas in varje gång ellerstorleken på den skattepliktiga omsättningen. Den händelse som utlöser skyldighet att redovisa skatt äroftast leveransen av ett skattepliktigt objekt. gäller i stället atl delär betalningen för en skattepliktig leverans som utlöserredovisningsskyldigheten. Eftersom de skattskyldiga redovisar skatt för bestämdaredovisningsperioder och med en betalningsfrist efter periodens utgång kan mansäga att statsverket beviljar dem en kredit med betalningen av skatten.Samtidigt gäller att elt visst arbete uppslår för de skattskyldiga genomskatteredovisningen. Skattekrediterna kan därför ses som en betalning förarbetet med uppbörden. Frågan om de skattskyldiga faktiskt får någon skattekredileller inte beror också, i de fall redovisningsskyldigheten inträder vidleveransen, på vilken kredit de skattskyldiga ger sina kunder. Vidkontantaffärer får den skattskyldige disponeraöver skattebeloppet lill dess detskall redovisas till statsverket. Den räntefördel han därigenom uppnår kan hananvända t. ex. för att sänka sina priser eller öka sin vinst." Till vad jag nu har återgett vill jag lägga att den kreditsom statsverket ger de skattskyldiga vid skatteuppbörd måste finansieras genomen statlig upplåning, som har blivit en allt tyngre post i statsbudgeten ochsom har bidragit till ett ökat underskott. Det är därför mycket angeläget attden statliga kreditgivningen på skatteområdet ses över i syfte att elimineraomotiverade likviditets- och ränteförmåner för de skattskyldiga. Jag anser att en utredare nu bör tillkallas för att seöver dessa frågor. Utredarens uppdrag bör i första hand omfatta de indirektaskatterna. Översynen bör omfatta även de statliga betalningsrutiner somtillämpas på Skr.1982/83:103 andra områden än skatteområdetliksom hanteringen av de till statskassan Del II ' inbetalade skatterna m. m. - I mervärdeskateutredningens (Fi 1971:05) uppdrag ingårbl. a. frågan om kontantmetoden för redovisning av mervärdeskatt i sin helhetbör slopas (jfr. SkU 1978/79:52, s. 40-41). Denna fråga bör därför intebehandlas av utredaren. Utredaren bör samråda med;utredningar vilkas uppdrag berördet nu aktuella utredningsuppdraget. Till dessa utredningar hör mervärdeskatteutredningen,skatteindrivningsutredningen (B 1981:02) och socialavgiftsutredningen (S1981:04). Utredaren bör dessutom samråda med beredningsgruppen föröversyn av tullagstiftningen (H 1982:02). I direktiven (Dir. 1982:19) anförföredragande departementschefen statsrådet bl. a. att enligt gällanderegler kan importörer som bedriver regelbunden imporiörverksamhel åtnjutakredit för betalning av tull och annan avgift. Vid översynen bör övervägas omgällande bestämmelser behöver ändras. Det bör bl. a. belysas om det kan varalämpligt att införa nya betalningsregler som innebär att en preliminärinbetalning av tull och annan avgift sker som tulldeklarationenläriinas. Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt. Förslag i frågaom mervärdeskatt och punktskatter bör redovisas före utgången av . Isamband därmed skall utredaren lämna förslag till inriktning av ett fortsattarbete. Utredaren bör under sitt arbete ha kontakt med berörda organisationeroch sammanslutningar av skattskyldiga. Utredaren skall i sin redovisning ange besparingarna förstatsverket av olika åtgärder. I redovisningen skall ett tekniskt underlag förförkortning av kredittider för föreslagna ändringar i uppbördssystem m. m.lämnas. De ekonomiska effekterna för såväl statsverket som andra berördaintressenter bör belysas. Såväl engångseffekter i samband med omläggningen somlångsiktiga ränteeffekler skall redovisas. Ränteeffekten bör beräknas utifrånstatens utlåningsränta. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för budgetdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se övernuvarande statliga kredittider, m. m., att besluta om experter, sekreterare och annat biträde åtutredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver att kostnaderna skall belasta åttonde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Administration av bostadsbidragen till barnfamiljer . m.fl. Dir. 1982:34 v Beslut vid regeringssammanträde . Chefen förbostadsdepartementet, statsrådet , anför. Bostadsbidragen till barnfamiljer och sådana hushåll utanbarn som inte är berättigade till kommunalt bostadstillägg till folkpensionadministreras nu av , länsbostadsnämnderna och kommunerna. Dekommunala bostadstilläggen till folkpension administreras avriksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna. Frågan om vilket organ som skall administrerabostadsbidragen till barnfamiljer har övervägts av flera kommittéer. Redan år1967 föreslog familjepolitiska kommittén i sitt betänkande (SOU 1967:52)Barnbidrag och familjetillägg alt stödet till barnfamiljernas bostadskostnaderskulle ingå i ett nytt bidragssystem som skulle administreras avförsäkringskassorna. Detta bidragssystem infördes dock inte. I ett senarebetänkande (SOU 1972:34) Familjestöd föreslog samma kommitté attadministrationen av de dåvarande bostadstilläggen skulle föras över tillförsäkringskassorna. Frågan togs även upp av boende- ochbostadsfinansieringsutredningarna i betänkandet (SOU. 1975:51-52)Bostadsförsörjning och bostadsbidrag Uksom av byggadministrationsutredningen ibetänkandet (SOU 1976:26) . Båda dessa utredningar fann att starkaskäl talade för att administrationen av bostadsstödet till barnfamiljerna m.fl. fördes över till försäkringskassorna. Dåvarande bostadsministern framhölldock i prop. 1975/76:146 med förslag till ändrade regler för bostadsbidrag altfrågan var beroende av en prövning av datorkapaciteten hosriksförsäkringsverket. Utredningen av ADB inom den allmänna försäkringen m. m.anför i sitt slutbetänkande (SOU 1981:24) Socialförsäkringens datorer att enöverföring av bostadsstödet inte nämnvärt påverkar datorkapaciteten. Socialpolitiska samordningsutredningen anser ibetänkandet- (SOU 1979:94) En allmän socialförsäkring bl. a. att försäkringskassorna bör få hand om administrationen av en allmän socialförsäkring. Utredningen anser vidare att en samordning på det administrativa planet är så angelägen att den bör inledas redan innan reglerna för olika bidragsformer görs mer enhetliga. . . ' - Åtskilligaremissinstanser har tillstyrkt socialpolitiska samordningsutred ningens förslag att en allmän socialförsäkring skall administreras helt av försäkringskassorna. Av dem som är kritiska mot förslaget har ett par uttryckt en allmän tveksamhet mot att föra över alltför många bidragsformer 171 1982/83:103 till ett och samma organ. Några harinvändningar mot att vissa bidragsformer Del 11 skall föras över till försäkringskassorna. Dessa invändningar hänger i allmänhet samman med en negativ inställning lill attbidragsformen i fråga skall ingå i en allmän socialförsäkring. Sådanainvändningar har framförts bl. a. i fråga om bostadsstödet. förslag bereds f. n. i . (1979:01) har bl. a. i uppdrag attutreda vilket organ som bör administrera bostadsbidragen. Kommittén skallöverväga denna fråga mot bakgrund av sina förslag beträffande bidragsregler ochadministrativa rutiner. Kommittén har konstaterat att dess övervägandenbeträffande bidragsregler och administrativa rutiner inte påverkar ställningstagandettill frågan om kommunerna eller försäkringskassorna bör administrera bidragen.Kommittén har i skrivelse till mig föreslagit att andra aspekter på denna frågautreds i särskild ordning. Den särskilde utredarens uppdrag Mot den här beskrivna bakgrunden föreslår jag att ensärskild utredare tillkallas. Utredarens huvuduppgift bör vara att närmarebelysa och bedöma de aktuella förutsättningarna för en överföring tillförsäkringskassorna av administrationen av bostadsbidragen till barnfamiljer m.fl. Härvid skall särskilt belysas vilka personalkonsekvenser en sådanöverföring kan ha för kommunerna, länsbostadsnämnderna och bostadsstyrelsensamt försäkringskassorna. Utredaren skall också redovisa vilken inverkan påkommunens möjligheter alt fullgöra sina uppgifter på bostadsförsörjningensområde som en sådan överföring kan ha. Av särskild vikt är att utredaeventuella rationaliseringsvinster saml att belysa vilka resurser som frigörshos kommunerna och i vilken mån dessa kan tas i anspråk hos försäkringskassornasamt vilka kostnadskonsekvenserna blir för staten, kommunerna ochsocialförsäkringssystemet. Utredaren skall även redovisa hur dessa kostnaderskall finansieras om han föreslår att försäkringskassorna skall övertaadministrationen. Utredaren skall vidare belysa i vad mån de förslag sombostadsbidragskommittén väntas lägga fram kan bedömas påverkaadministrationskostnaderna. Om utredaren finner att övervägande skäl talar fören förändrad administration bör klarläggas hur beslul skall fattas ienskilda ärenden och vilken besvärsordning som skall gälla. Utredaren bör ocksåöverväga hur kommunerna bör ges inflytande på stödets utformning. I fråga om formerna och tidpunkten för en eventuellöverföring av bidragsadministrationen till försäkringskassorna bör samråd ske medriksförsäkringsverket, . Utredaren bör vid arbetets påbörjande samt vidare underarbetets gång informera berörda huvudorganisationer och i förekommande fallannan berörd central arbetstagarorganisation med vilken staten har eller brukarha avtal om löner och andra anställningsvillkor samt bereda dem tillfälle attframföra synpunkter. Utredningsarbetet skall bedrivas så att ett betänkandeföreligger . Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredafrågan om ändrat administrativt organ för bostadsbidragen till barnfamiljer m.fl;, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta trettonde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Översyn av den flygtekniska forskningen i Beslut vid regeringssammanlräde . Chefen förförsvarsdepartementet, statsrådet , anför. Nuvarande resurser för flygteknisk forskning Inom del flygtekniska området finns forskningsresurserfrämst vid flygtekniska försöksanstalten (FFA), försvarels forskningsanstalt(FOA), tekniska högskolan i (KTH) och en del industriföretag. FFA är den centrala instansen för uppdragsfinansieradforskning, provning och service inom de flygtekniska områdena. Förutom denuppdragsfi-nansierade forskningen och studierna, som helt dominerarverksamheten, bedriver FFA egen, främst grundläggande forskning av allmänflygteknisk karaklär. FFA är organiserad på en aerodynamisk avdelning, enhållfasthetsavdelning, en teknisk avdelning och etl kansli. Anstaltensysselsätter f. n. ca 240 personer. Hos FFA finns låghastighets-, transsoniskaoch supersoniska vindtunnlar, som har anskaffats under 1940-, 1950- och1960-talen. FOA engageras främst i de tidiga skedena isystemplaneringen av elt flygplansprojekt. Antalet anställda vid uppgårtill ca 1 200, varav ca 80 årsanställda är exklusivt inriktade motflygvapensystem. Vid KTH bedrivs inom uppdragsverksamhet, som sysselsätter ca 25 personer. 1982/83:103 disponeras en låghastighetstunneloch en flygsimulator, vilka anskaffades på Del II" . Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har fattat beslulom ett treårigt ramprogram för stöd till civil flygteknisk forskning vid FFAoch KTH under budgetåren 1981/82-1983/84. STU har vidare genom sittvetenskapliga råd med hjälp av svensk och utländsk expertisgenomfört en utvärdering av den vetenskapliga kvaliteten av svensk flygtekniskforskning inom områdena aerodynamik, flygmekanik och hållfasthetslärä. Den flygtekniska forsknings- och utvecklingsverksamheteninom industrin finns vid i och iTrollhättan. Del senare förelaget disponerar vindtunnlar för bl. a. detsupersoniska fartområdet. Dessa anskaffades under 1950-lalel. Inriktningen av den flygtekniska forskningen i Sverigelades fast av (prop. 1968:109, SU 124, rskr 282), varvidframhölls att det är betydelsefulll att teknisk-vetenskaplig forskning ochutveckling kan bedrivas inom områden som är viktiga för totalförsvaret. 1981/82:102 om säkerhels- och försvarspolitikensamt totalförsvarets fortsatta utveckling framhålls bl. a. att del ärangeläget med en kvalificerad flygteknisk forskning inom sådana områden somaerodynamik, material- och strukturforskning, samt att den svenska flygtekniskaforskningen inte enbart bör bedrivas inom områden som är vikliga förtotalförsvaret utan även inom områden som är viktiga för den civilaflygtekniken. Vidare föreslås att uppdragsverksamheten vid institutionen förflygteknik vid tekniska högskolan i förs över till flygtekniskaförsöksanstalten. har i huvudsak godkänt dessa riktlinjer (FöU1981/82:18, rskr 1981/82:374). Mot bakgrund av vad jag här har redovisat anser jag eftersamråd med chefen för industridepartementet att en särskild utredare börtillkallas för att gör en översyn av den samlade flygtekniska forskningen iSverige. LUredaren bör härvid utgå från den långsiktiga inriktningav verksamheten vid svensk flygindustri som angivits i prop. 1979/80:117 omvissa anslagsfrågor (s. 26-27) och prop. 1981/82:102 om säkerhets- ochförsvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta inriktning (s. 111-112, 125). En utgångspunkt är vidare den av STU verkställdautvärderingen av svensk flygteknisk forskning som refererats i det tidigare. En ytterligare utgångspunkt för utredarens arbete bör varaatt verksamheten vid flygtekniska försöksanstalten även fortsättningsvis skallvara i huvudsak uppdragsfinansierad med full kostnadstäckning. En av utredarenshuvuduppgifter blir därmed att hos olika intressenter undersöka det bedömdaframtida behovet av flygteknisk forskning. Ställningstagandenatill flygteknisk forskning har effekter också på mycket Utredaren bör därför göra en översyn av den långsiktiga inriktningenav den flygtekniska forskningen i avseende såväl militär och civilflygplansverksamhet som robotverksamhet utifrån alternativa antaganden beträffande inriktning och omfattning av svenskflyg- och Skr. '-1982/83:103' robotindustri på lång sikt. Den flygtekniska forskningens samband med déngrundläggande flygtekniska utbildningen, liksom sambandet medproduktutvecklingen inom industrin, bör värderas. Sambandet mellan tillgång påkvalificerad personal, forskningsresurser och forskningsmiljö bör vidarevärderas. Utredareri bör kartlägga behoven i av flygtekniskforskning till stöd för utveckling, produktion och användning av militär ochcivil flygmateriel. Viktiga framtida forskningsområden bör klarläggas och denlämpligaste avvägningen mellan dem belysas. Utredaren bör pröva inom vilkateknikområden och till vilken omfattning som kunnande och materiella resurserbör finnas i . Inriktningen och omfattningen av forskningen inomområdena aerodynamik, flygmekanik, hållfasthet och flygsystemteknik börsärskilt prövas. Vidare bör avvägningen mellan experimentell och teoretiskforskning prövas. En översyn av vindtunnelverksamhelen bör göras mot bakgrundav att en anskaffning av en ny Iranssonisk vindtunnel inte har kommit tillslånd. Mot bakgrund av den långsiktiga inriktning av denflygtekniska forskningen som utredaren föreslår bör den nuvarandeorganisationen och lokaliseringen av den flygtekniska forskningen prövas.Härvid bör särskilt möjligheterna till etl närmare samarbete mellanuniversitet och högskolor, försöks-och forskningsanstalter samt industrinbeträffande forsknings- och provningsanläggningar prövas. Utredaren bör ävenkunna överväga andra former för flygtekniska försöksanstaltens verksamhet. Omindustrins behov av flygteknisk forskning bedöms ha tillräcklig livskraft ochlångsiklighet bör_ t. ex. förutsättningarna prövas för att driva verksamhetenmed delat ansvar för stat och industri. Utredaren bör slutligen pröva möjligheter och begränsningarav ett ökat långsiktigt internationellt samarbete på detta område även ifrågaom kapitalkrävande forskningsutrustningar. Utredaren bör vid arbetets påbörjande saml vidare underarbetets gång informera berörda huvudorganisationer och i förekommande fallannan berörd central arbetstagarorganisation med vilken slaten har eller brukarha avtal om löner och andra anställningsvillkor samt bereda dem tillfälle attframföra synpunkter. Utredaren bör därutöver informera berörda arbetstagare omsitt arbete. Utredningsarbetet bör bedrivas så att överväganden ochförslag kan redovisas senast . Jag vill avslutningsvis erinra om direktiven den 13 mars1980 (Dir 1980:20) till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansieringav reformer m. m. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för försvarsdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag alt utredaoch lämna förslag till framtida inriktning av svensk flygteknisk forskning ienlighet med vad jag har anfört att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar Skr.1982/83:103 all kostnaderna skall belastafjärde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Beslul vid regeringssammanträde . Chefen för , statsrådet . I proposition 1981/82:127 om närradioverksamhel föreslårregeringen atl nuvarande lagstiftning om försöksverksamhet med närradio ersättsav en särskild närradiolag.