prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag finner dessaregionala initiativ mycket intressanta och menar att de bör ses sompilotprojekt i strävan atl få till stånd en regional samplanering i fråga ompåbyggnadsutbildning till grundutbildning i gymnasieskolan. 4.4 Åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar Som jag tidigaresagt är del viktigt att alla ungdomar får en utbildning som är gångbar påarbetsmarknaden. Det stora flertalet elever går vidare från grundskolantill gymnasieskolan. En del ungdomar som slutar årskurs 9 i gmndskolan gåremellertid av olika skäl inte direkt vidare till gymnasieskolan. På gmnd av situationen påarbetsmarknaden har del blivit allt svårare för dessa ungdomar atl få arbete. Denna utveckling har gjort atl särskildakompletterande åtgärder har måsttillskapas. infördes introduktionsprogram och yrkesintroduktion om upp till 40 veckor.Även försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning har påbörjats. Under1982 har dessutom genom avtal mellanarbetsmarknadens parter tillkommit ungdomsplatser. Dessa anordningar hartillskapats för att det skall bli möjligt för kommunema atl förverkliga sitt uppföljningsansvar föralla ungdomar upp till , dvs. även för dem som inle går igymnasieskolan. För många ungdomarhar dessa särskilda anordningar blivit den introduktion tillfortsall utbildning eller till arbete som avsetts. För andra åter har depå grund av avsaknad av långsiktig planering endast blivit en tillfälligplacering. Från många håU har framförts all förekomsten av flerainbördes ej samordnade åtgärder för dessa elever bidragit till en onödigsplittring och därmed också ett dåligt resultat. Så har t. ex. utbildningsinslag iyrkesintroduktionen på många håll förekommit sparsamt eller inte alls bl. a.därför att några särskildaresurser inte funnits avdelade för ändamålet. Likaså har det varit svårt att hävda yrkesintroduktionensroll sedan de avlalsreglerade ungdomsplalserna tillkommit. Dessutom ärvillkoren för ungdomarna olika i de båda verksamhetsformerna, vilket oftauppfattas som orättvist. Det är nödvändigtatt dessa brister avhjälps och att klara och entydiga besked ges om vad som skall gälla. Försl då skapasnödvändiga förutsättningar för en mer långsiktig planering av åtgärderna inomkommunernas uppföljningsansvar. Det måste enligt min mening finnas en planering fördessa ungdomar som ger dem den arbetslivsförberedelse de behöver. Det innebär bl. a.att detför varje enskild individ bör finnas en individuell plan som sträcker sig över de eftergmndskolan för vilka skolstyrelsen har ett uppföljningsansvar. 1982/83:100 Bilaga 10 224 Det nya sammanhållnasystem med individuella planer, somjag föreslår, skall vara sådant att del kan fås altfungera utan alltför stora administrativa anordningar. De resurser som avdelas skall till så stordel som möjligt användas i verksamhel anordnad direkt för ungdomarna. Det ärdärför angeläget all administrationen av de särskilda åtgärderna anpassas lillde lokalaförhållandena i varje kommun, vilket bl.a. kan innebära att man utnyttjar redan befintligaadministrativa resurser. De statliga resurser som anslås bör anvisas under etl nytt förslagsanslag,D25. Bidrag till åtgärder inomkommunernas uppföljningsansvar för ungdom m. m. Jag har i väsentligaavseenden utformat milt förslag om individuella planer med utgångspunkt i de förslagsom SÖ presenterat i sin anslagsframställning. Jag har därvid tagit fasta på att det börfinnas endast en form av arbetslivspraklik, att det bör finnas en resurs för skolstyrelsernasuppföljandeverksamhel avsedd för vägledning, administration m. m. och att det behövs en handledamtbildning. De nuvarandeformerna av arbetslivspraktik, yrkesintroduktion och ungdomsplatser,,bör ersättas av enbart ungdomsplatser, för vilka det finns avtal mellanarbetsmarknadens parter. För dem som är anställda på en ungdomsplals räknarjag med en särskild resurs för utbildningsinslag. Den bör användas för bl.a.träning avbasfärdigheter, för samhällsorientering ochför information om olika förhållanden på arbetsmarknaden. Jag ser detta som en väsentlig kvalitetshöjning iförhållande till vad som gäller. Jag föreslår vidareett bidrag för kommunernas uppföljningsansvar. Den skall innehållaresurser för uppföljningsprogram motsvarande per elev och läsårsamt resurser för planering och ledning av verksamheten inom skolstyrelsensuppföljningsansvar. En del av , avsedd för studie- ochyrkesorientering, vägledning och facklig information, skall kunna läggas ut ibörjan av den tid de individuella planerna omfattar. För en del ungdomar kan della vara aktuelltunder sommaren, för andra i början avhöstterminen eller senare under pågående läsår. Återstoden kan antingen läggas ut kontinuerligt eller mersammanhängande vid den omprövning avaktiviteterna, som bör göras minst . Jag vill här peka på viklen av atl man vid dessaomprövningar ständigt har som målatt få in ungdomarna i reguljär utbildning eller stadigvarande arbete. Utifråndessa mål bör bidraget kunna användas fiexibelt så att verksamheten kananpassas till lokala behov. Ungdomsplatser medutbildningsinslag varvade med olika former av kortare eller längre utbildning långsiktighet i planeringen somjag anser viktig och som bör ge dessa ungdomar den trygghetoch de individuellt utformade planer de behöver. De nyauppföljningsprogrammen, som ersätter de nuvarande fyra veckorsintroduktionsprogrammen till utbildning,får stor betydelse för möjligheterna att leva upp till dessa ambitioner. Grunden för dennamålinriktade planering skall läggas i syo-verksamhet.Planeringen av de insatser som skall ingå i de individuella 1982/83:100 Bilaga 10 225 tvåårsplanerna bör kunna ske i direkt anknytning tilldet intensifierade syo-arbete som äger mm på vårterminen i årskurs 9, särskiltnär resultatet frånhöstterminsinlagningen föreligger. Då vet man vilka elever som vid höstterminens början inte kommer att fortsättadirekt i reguljär gymnasieutbildning.Resursfrågan berörs i det följande under anslaget Dll. Bidrag lill driften av grundskolor m. m. SÖ föreslår ocksåatt alla handledare såväl inom de aktiviteter jag här tagit upp som i skolansandra former av arbetslivskontakter skall få viss utbildning. Jag delarSÖ:s uppfattning i detta avseende. Del är viktigt att de som på olikaarbetsplatser skall fungera som handledare har insikt i syftet medarbetslivskonlakterna och den roll de själva spelar i skolans samlade verksamhet.Jag förordar därför att en handledarutbildning byggs upp enligt SÖ:s förslag. De totalakostnaderna för mina förslag, fill vilka jag ålerkommer under anslaget D 25.Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar för ungdom under 18 årm. m., beräknar jag lill 266 milj. kr. 5 Omprioriteringar inom skolans resurser I nuvarande ekonomiska situation är delinte möjligt att totalt öka statens utgifterför skolområdet. Del är därför nödvändigt atl genomföra omprioriteringar för att därigenom få utrymme förangelägna och nödvändigaförstärkningar där problemen är stora. De förslag till besparingar som chefenför och jag presenterar i det följande finansierar således våra förslag fill reformer.Del har härvid varit vår uttryckligaambition att ge besparingarna en sådan utformning att skolans verksamhet inte påverkas negativt. Denhuvudsakliga besparing som jag nukommer att redovisa innebär i linje härmed att den totala undervisningsvolymenför elevema i gmndskolan inte påverkas. Beredningen avintegrationsutredningens (U 1978:07) slutbetänkande Handikappade elever i det allmännaskolväsendet (SOU 1982:19) pågår f. n. Jaghar nu tagit hänsyn till alt även de förslag, som jag kan vilja förelägga regeringen som ett resultat av dennaberedning, måste finansieras. Jaghar således reserverat ett reformutrymme för detta ändamål. Jag konstaterar attSÖ i enlighet med anvisningarna för myndigheternas anslagsframställningar harpresenterat förslag lill besparingar för alt finansiera sinareformförslag. Det har varit värdefullt att ha sådana besparingsförslag från den centralaskolmyndigheten. SÖ föreslårbesparingar genom att det antal lärartimmar som bortfaller under de periodereleverna i gmndskolan har praktisk arbetslivsorientering 15 1982/83 1samt. 1982/83:100 Bilaga 10 226 (prao) och eleverna i gymnasieskolan haryrkesorienteringsvecka (yo) utnyttjas under den övriga delen av läsåret. Ianslagsframställningen anför SÖföljande. Fr.o.m. läsåret1982/83 införs prao (praktisk arbetslivsorientering) i . Inomgymnasieskolan förekommer i betydande utsträckning yo(yrkesorienteringsveckor). I princip innebär dessa konstruktioner att en alltstörre del av elevernas utbildning genomförs i form av praktik ute i samhället.Delta innebär ökade kostnader för skolan. Samfidigt minskar i motsvarandeutsträckning, som eleverna vistas utanför skolan, antalet lektioner inomskolan. Det är då inle rimligt atl skolans kostnader för den interna verksamheten får kvarståoförändrade. Prao i gmndskolan skall uppgå . Fyra av dessa veckor föriäggs i regel som sammanhängande passtill högstadiet, ofta med irespektive årskurs 7 och 8 och i årskurs 9. Etl läsår omfattar 37effektiva veckor och de tre läsåren på högstadiet således sammantaget 111veckor. I princip innebär prao-veckorna alt lektionerna under fyra avdessa bortfaller. SÖ ulgår ifrån atllärarnas undervisningsskyldighet är oförändrad. Den utgör nu för deallra flesta lärare på högstadiet. Genom koncentrationsläsningkan denna skifta mellan olika veckor. Om utläggningen blir noll veckolimmar 24,66. Utläggningen av enrespektive i årskurs 9 tvä prao-veckor medför emellertid inte attsamtliga lärarveckotimmar bortfaller dessa veckor. I tillvalsblocket, somomfattar av högstadiets lektionstid, är grupperna sammansattaav elever från flera parallella klasser. SÖ räknar därför inte med något bortfall av dessalektioner. I övrigt räknar SÖ med ett bortfallav 4/111 av lektionskostnaderna på högstadiet som en följd av den praktiska arbetslivsorienteringen. Besparingen,som påverkar veckolimpriset igrundskolans statsbidragssystem, uppgår till ca . Den innebär etl minskat lärarbehov på påhögstadiet eftersom vid beräkning av lärarbehovet del totala antaletlärarveckotimmar i årskurserna 7 och8 skall divideras med 24,66 i stället för med 24 och i årskurs 9 med 25,37 i stället för med 24, i samtliga falltimmar inom tillvalsblocket undantagna.För ämnen med annan undervisningsskyldighet än 24 görs motsvarandejustering. Det är emellertidangeläget att lärare ges möjlighet att besöka eleverna underprao-perioderna och att ersättning kan ulgå för denna arbetsinsats. SÖ föreslårdärför att den icke undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen utökasmed . Det ankommer på varje skolstyrelse att besluta om ytterligare del avförslärkningsresursen skall avsättas för sådanakontakter . Besparingsförslagetmedför att prao-veckorna inte kan utnyttjas för halvklassundervisning. Utläggning av enprao-vecka måste omfatta samtligaelever i en klass. SÖ föreslår vidarei anslagsframställningen att en yrkesorienterings-vecka görsobligatorisk på fyra- och treåriga linjer och på tvååriga teoretiska linjer igymnasieskolan. En samordnad utläggning av yo-veckor över mer än en parallellbör eftersträvas. SÖ räknar dock med att samläsnings-grupper i (i-språktrots detta kommer att kräva oförändrat antal lärarveckotimmar och atldetta kan bli fallet också för B-språk i högre årskurser. 1982/83:100 Bilaga 10 227 Lektionsbortfallet kan därför beräknas till 85 procentav lektionerna i en årskurs pä var och en av de berördalinjerna. SÖ beräknar besparingen av lärartimmarunder lid då eleverna har yo-vecka till 23,7 milj. kr. För egen del vill jag anföra följande. SÖ:s förslag liUbesparing av lärartimmar under tid då eleverna i gymnasieskolan har yokan jag inle nu biträda. Yo är f. n. inte obligatorisk och jag anser inte alt detfinns underlag för all föreslå atl den blir så. Enligt vad jag erfarit förekommerförsök med annan uppläggning av gymnasieelevernas arbetslivskontakler.Någon utvärdering av dessa försök finns inte. Dessutom bör formerna förgymnasieskolans arbetslivskontakler beredas tillsammans med gymnasieulredningensförslag (SOU 1981:96). SÖ:s förslag lillbesparing motsvarande bortfallet av undervisning under prao i gmndskolanbiträder jag däremot. Om t. ex. en lärare undervisar i en viss klass femlektioner innebär del atl de , som faller bortför läraren om klassen har prao , skall läggas ut underresterande del av läsåret. På samma sätt skall de lektioner läggas ut somläraren inte behöver fullgöra under andra veckor när övriga klasser lärarentjänstgör i har prao. Totalt kan det bli fråga om att lägga ut t. ex. etttrettiotal undervisningstimmar för en enskild lärare. Jag är medveten om att del kankomma att medföra svårigheter av planeringskaraktär, då lärarna underresterande del av året skall fullgöra denna undervisning. Den kan dockfullgöras t.ex. genom att läraren fungerar som korttidsvikarie när andra lärare är sjuka. En besparing motsvarande fyra veckors prao uppgår tillsammanlagt ca 148milj.kr. Jag föreslår atl 20 milj.kr. återförs tillkommunerna som en resurs för lärareseller annan skolpersonals besök hos elever på deras arbetsplats . Genom attsärskilda resurser avsätts för ändamåleträknar jag med att lärare i större utsträckning än vad som är fallet kommer att besöka eleverna . Det detaljerade förslaget kommer jag att redovisa underanslaget Dll. Bidrag till driftenav grundskolor m. m. En gmndläggandeprincip läroplan för (Lgr 80) är atl undervisningeni orienteringsämnen bör bedrivas i samverkan över de traditionellaämnesgränserna. När en viss fråga eller ett visst problemområde studeras skall del kunna ske utifrånaspekter som är hämtade från flera olikaämnen. Eleverna skall härigenom lättare kunna förstå sambandet mellan ämnensom traditionellt studeras åtskilt. Genom etl ämnesöver-gripande arbetssätt blir del också lällare attanknyta undervisningen till sådanaexempel som är hämtade ur verkligheten. 1982/83:100 Bilaga 10 228 behandlingen av propositionen (prop. 1978/79:180) omläroplan för gmndskolan m. m. fill detta synsätt (UbU 1978/79:45, rskr 1978/79:422). Kurs- ochtimplanerna i Lgr 80 har i enlighet med beslut utformats utifrånprincipen om ett ämnesövergripande arbetssätt i orienteringsämnen. Ikursplanen för samhällsorienterande ämnen ingår t.ex. inslag frånhistoria, geografi och samhällskunskap gemensamt i olika huvudmoment. Det ärdärigenom endast i begränsad utsträckning möjligl att avgöra lill vilket enskiltämne olika huvudmoment i de båda ämnesgmp-pernas kursplan hör. Ikonsekvens med utformningen av kursplanerna angesi limplanerna för resp. stadium inle någol timantal för varje enskilt orienteringsämne. På lågstadiet anges ettgemensamt timantal för samtliga orienteringsämnen.På mellan- och högstadierna anges ett timantal för samhällsorienterande ämnen och ett förnaturorienterande ämnen. Av den klartuttalade målsättningen om ell ämnesövergripande arbetssätt iriksdagsbeslutet om Lgr 80 och av lim- och kursplanernas utformning följer som ennaturlig konsekvens att betyg i orienteringsämnen sätts med etl sammanfattandebetyg i vardera ämnesgmppen. Den föregående regeringen ändrade (SFS 1982: 251) i slutetav bestämmelserna om betygsältning i enlighet härmed. Mot bakgmnd av demycket starka protesterna mot denna ändring från elever, lärare och föräldrar utfärdade regeringen den 2september 1982 en förordning med provisoriska bestämmelser om betyg iårskurs 9 i m. m. (SÖ-FS 1982:260). Dessa bestämmelserinnebar all skolstyrelsen i en kommun fick bestämma att i årskurs 9 under /83, fömtomsammanfallningsbetyg, betyg även skulle gesi varje enskilt orienteringsämne. Vid intagning i gymnasieskolan skulle enligtförordningen gälla att det för elevenmest förmånliga av sammanfattningsbetyg eller betyg i varje enskilt orienteringsämneskall räknas. För egen del villjag starkt understryka det angelägna i att undervisningen i orienteringsämnen utgår från etthelhetsperspektiv på olika företeelser och problem. Den gmndtanke som Lgr 80bygger på i detta avseende är såledesenligt min mening riktig. Jag utgår från att det fortfarande råder en bred enighet om denna uppfattning. Jag vill dock betona att det är nödvändigt att ta den starka opinionen motsammanfattningsbetyg bland elever, lärare och föräldrar på allvar. Jaglar den som ett uttryck för att storaförändringar i arbetssättet i skolan inte kan genomföras snabbi. Genom altmöjligheten till ämnesövergripande arbetssätt och sammanfattningsbetyg iorienteringsämnen fanns läroplan för gmndskolan (Lgr 69)arbetar man på högstadiet i åtskilliga skolor redan på det sätt som Lgr 80fömtsätter. På låg- och mellanstadiet har elt sådant arbetssätt sedanlänge varit naturligt. I många andra högstadieskolor arbetar man dockfortfarande med en undervisning som är upplagd efter de traditionella ämnesgränserna. För dessaskolor innebär en förändring av 1982/83:100 Bilaga 10 229 arbetssättet i ämnesövergripande riktning en storomställning som måste få talid. Det som bör styra förändringen mot ellnytt arbetssätt är enligt min mening inte iförsta hand betygssystemets utformning. Jag menar tvärtom att betygssystemet måste utformas efter det sättpå vilket undervisningen faktisktbedrivs. Den önskvärda förändringen av arbetssättet måste fåväxa fram successivt. För atl understödjaen förändring av arbetssättet i den angivna riktningen har regeringenuppdragit åt SÖ att, i anslutning fill att SÖ följer utvecklingen avarbetssättet i orienteringsämnen, vidta åtgärder för att stimulera en förändring iriktning mot elt ämnesövergripande arbetssätt. I detta syfte skall SÖ bl. a.utarbeta elt kommentarmaterial om undervisning i oriente-lingsämnen. SÖ skallockså genom kontakter med läromedelsproducenter sfimulera en utveckling av läromedlen iorienteringsämnen i riktning mot en ämnesövergripande uppläggning. Regeringen har vidareuppdragit ål SÖ att till regeringen redovisa en bedömning avnär övergångenlill elt ämnesövergripande arbetssätt i orienteringsämnen på högstadiet kan förväntas vara genomförd. I avvaktan på ensådan förändring är det enligl min mening rimligt att övergångsvis medge vissaundantag från vad som följer av Lgr 80 när det gäller undervisningen iorienteringsämnen på högstadiet. Regeringen har därför genom en förordning den 25november 1982 (SFS 1982:993) på mitt förslag beslutat alt undervisningen isamhällsorienterande resp. naturorienterande ämnen får bedrivas i varje enskiltorienteringsämne i stället för som sådan ämnesövergripande undervisning som följerav Lgr80 och atl, om undervisningen bedrivs på della sätt, det skall ges betyg ivarje orienteringsämnei stället för ell sammanfattande betyg för ämnesgruppen. Enligt regeringensbeslut ankommer det på rektor, eller efter rektors bemyndigandearbetsenhetskonferensen, atl besluta hur undervisningen skall anordnas i de enskildaorienteringsämnena. För atl garantera att betygen i de enskildaorienteringsämnena i stora drag blir jämförbara mellan olika skolor har regeringen beslutat all, om undervisninganordnas i de enskildaorienteringsämnena, så skaU den tillgängliga timliden i orienteringsämnen fördelas mellan ämnena efter ihuvudsak samma propor-fioner somgällde enligt Lgr 69. Regeringen har vidare beslutat att berörda lärare inom en klass eller arbetsenhet vid varjeläsårs början gemensamt skall planeraundervisningen så all samtliga huvudmoment i kursplanen för en ämnesgmppbehandlas i undervisningen. I likhet med vad somgällde enligl föregående regerings beslut skall vid intagning tillgymnasieskolan de elever som får sammanfallningsbetygfå multiplicera dessa med summan av antalet orienteringsämnen.Förordningen med de nya föreskrifterna Irädde i kraft i mitten av december.Betygen för har alltså satts efter de nya reglerna. Dessagäller t. o. m. /86, dvs. till dess ett beslut Prop.1982/83:100 Bilaga 10 230 om en mera definUiv ordning bör kunna träda ikraft på gmndval av SÖ:s bedömning av utvecklingen av arbetssättet iorienteringsämnen. Genom det nu fattade beslutet upphävdes den tidigareförordningen . Regeringen bör inhämta godkännande avvad regeringen beslutat om undervisningen och betygsältningen iorienteringsämnen. 7 Vissa övriga frågor 7.1 Instansordning i vissabesvärsfrågor Enligt förslagen ipropositionen om den statliga skoladministrationen m.m. (prop. 1980/81: 107)skulle som huvudregel gälla att besvär över en skolstyrelses(utbildningsnämnds) beslut skulle få anföras hos SÖ som enda instans. Iavvaktan på att frågan om möjligheterna för lärare både inom del allmännaskolväsendet och inom högskolan att besvära sig över tjänstetillsättningsbeslutskulle få en gemensam lösning gjordes ett undantag för besvär överskolstyrelsens beslul om tillsättning av statligt reglerade tjänster ochvikariat på sådana tjänster, där SÖ:s beslut såsom besvärsinstans t. v. skullekunna överklagas hos regeringen. godkände vad som förordades iproposUionen (UbU 1980/81:38, rskr 1980/81: 395). Vid författningsarbetetmed anledning av riksdagsbeslutet har vissa avsteg gjorts från nämndahuvudregel. Det gäller en del beslut av personaladministrativ karaktär, somhar nära samband med beslut om tjänstetillsättning eller där behovet avenhetlighet för alla med statlig eller statligt reglerad anställning är stort,nämligen beslut om dels anställningsform för icke-ordinarie lärare, delstjänstledighet eller besked om bisyssla för skolledare och lärare. Genomändring (SFS 1982:590) i 19 kap. 7 § skolförordningen (1971:235) harföreskrivits att även i dessa fall SÖ:s beslut i andra instans får överklagashos regeringen. Antalet ärenden av ifrågavarande slag kan bedömas vara ringa. Regeringen bör inhämtariksdagens godkännande av vad regeringen beslutat om instansordningen i vissabesvärsärenden. 7.2 Tjänstgöring i musikm.m. i och gymnasieskolan och inom den kommunala musikskotan I propositionen (1975/76:39) om skolans inre arbete m. m. anförde statsrådet att hon avsågatt i överiäggningar med och berördapersonalorganisationer ta upp frågan om möjlighelerna alt förena undervisningi musik i grundskola och musikskola. I propositionen(1977/78:85) om nytt statsbidrag lill m.m. anmäldes att regeringenefter sedvanliga överiäggningar med personalorganisationerna avsåg att göradet möjligl för musiklärare i att i 1982/83:100 Bilaga 10 231 sin tjänst inräkna tjänstgöring i den kommunalamusikskolan. Skolförordningenhar sedermera ändrats i enlighet härmed. En arbetsgrupp inomSvenska kommunförbundet har sett över hur samverkan mellan de olika skolorna, dvs.ungdomsskolan och den kommunala ,och lärarkategorierna kan utformas. har i en skrivelse anfört atlsamarbelsmöjligheterna begränsas av gäUande bestämmelser och hemställer attalla lärare i musik i ungdomsskolan bör kunna ha fyllnadstjänstgöring i denkommunala och all vissa lärare i den kommunala bör kunna fyUnadstjänstgöra i ungdomsskolan. I ett yttrande överKommunförbundets skrivelse säger sig SÖ inte vilja motsätta sig att lärare medanställning vid musikskola, inom ramen för den kommunalt regleradeanställningen, får undervisa i ungdomsskolan. För egen del vUl jag anföra följande. En av anledningarna till den svåra musiklärarbristen iskolan torde vara alt musiklärarna sökt sig bort från skolan lill uppgifterinom musikskola eller annan frivillig verksamhet. Den föreslagnaanordningen borde i nägon mån återföra dessa lärare till skolan. Jag trorockså att såväl verksamheten i denkommunala som undervisningen i musik i det allmänna skolväsendet skulle förbättras bådepedagogiskt och organisatoriskt omKommunförbundets förslag genomfördes. Som regel gäller förskolverksamheten att den skall bedrivas av lärare med statligtreglerade anställningar. Endasi när mycket starka praktiska skäl föreligger, såsom på vårdområdet,har undanlag från denna regel gjorts.Personalorganisationerna har också i skilda sammanhang uttryckt en viss oro inför en ökad andel undervisning somfullgörs av lärare med kommunaltreglerad anställning. Eftersom personalen här skulle komma från både det allmänna skolväsendet och denkommunala kan emeUertidsystemet konstmeras så att andelen stafiigt reglerade tjänster inteminskar.