prop · G603121 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för den åtgärd och det ändamål som framgår av föredragandenshemställan. I proposifionenföreslås att valutaregleringen föriängs att gälla ytteriigare , dvs. förfiden 30 juni 1984. För yttrande läggs samtidigtfram förslag till förordning om fortsatt giltighet av valutaförordningen undersamma tid. 1982/83. Prop.1982/83:121 2 Lagom tillämpning av valutalagen (1939:350) Härigenomföreskrivs att 2 § första stycket 1, 2 och 4-9 samt 5 § 1 och 3 valutalagen(1939:350) skall tillämpas 30 juni 1984. Forordningom fortsatt giltighet av valutaförordningen (1959:264) Härigenomföreskrivs att valutaförordningen (1959:264), som enligt förordning (1982:296)gäller till utgången av , skall fortsätta att gälla fill utgången avjuni 1984. Prop.1982/83:121 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , S. , ,, , , , R. Carisson, , , Thunboi-g. Enligtvalutalagen (1939:350, ändrad senast 1981:1086) gäller i fredstid att fullmäktigei skall göra framställning till regeringen öm valutareglering,om.det prövas nödvändigt för att nå de centrala mål som har fastställts för denekonomiska politiken. Fullmäktige skall därvid begära att regeringen föreslårriksdagen en lag om tillämpning av valutalagen för högst . Regeringenskall som ett sådant lagförslag läggs fram förelägga de valutareglerandeföreskrifter som regeringen avser att utfärda. Sådana föreskrifter finns ivalutaförordningen (1959:264, ändrad senast 1980:363). En redogörelse förinnehållet i valutalagen och valutaförordningen finns i prop. 1975:82 (s.14-21) och prop. 1977/78:169 (s. 6 och 7). I valutakommitténs (1977:03) idecember 1980 avgivna delbetänkande (SOU 1980:51) Valutareglering ochekonomisk politik finns vidare en ingående redogörelse för valutaregleringensprinciper och funk-tionssäU(s. 28-136). Genom lagen (1982:295) omtillämpning av valutalagen (1939:350) och förordningen (1982:296) om fortsattgiltighet av valutaförordningen (1959:264) har valutareglering föreskrivits förtiden 30 juni 1983 (prop. 1981/82:161, FiU 27, rskr 280). Iskrivelse har fullmäktige i anfört att anledningalltjämt föreligger att ta i anspråk gällande fullmakter i valutalagen och samfidigtge valutaförordningen fortsatt giltighet. Fullmäkfige hemställer därför attregeringen begär bemyndigande att 2 § första stycket 1, 2 och 4-9samt 5 § 1 och 3 valutalagen skall äga fillämpning under fiden den 1 juli 1983-den30 och att regeringen lägger fram förslag om att valutaförordningenskall äga fortsatt giltighet till utgången av . Till protokollet idetta ärende bör som bilaga 1 fogas fullmäktiges skrivelse. Prop.1982/83:121 4 Efterremiss har yttranden avgivits av bankinspekfionen, fullmäktige iriksgäldskontoret. , och , PKbankenoch . Bankinspektionen och fullmäktige iriksgäldskontoret har uttalat att de inte har något att erinra mot attvalutaregleringen förlängs . har som sin meningframfört att valutakommitténs arbete i möjligaste mån bör påskyndas och attvalutaregleringen bör förlängas endast som oundgängligen behövsinnan ny lagstiftning kan träda i kraft. har redovisat i huvudsaksamma inställning. Liknande synpunkter har också framförts avsparbanksföreningen. Föreningen har emellertid förklarat att man under rådandeförhållanden inte vill motsätta sig riksbanksfullmäktiges förslag omförlängning av valutaregleringen till utgången av . En sammanställningöver yttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Föregen del vill jag anföra följande. Valutaregleringen är ettmedel i penningpolitiken. Den syftar till att öka möjligheterna att föra enoberoende penningpolitik. Regleringen omfattar huvudsakligen sådanatransaktioner som saknar direkt samband med utrikeshandeln. Vittgåendeundantag har nämligen gjorts för löpande betalningar varmed främst avses likviderpå normala betalningsvillkor vid export och import av varor och Qänster. Inomramen för valutalagen och valutaförordningen ankommer det på attutforma de närmare bestämmelsema rörande kapitaltransaktionerna. Till följd av de storaobalanserna i den svenska ekonomin har penningpolitiken i allt högre grad fåttutformas med hänsyn till betalningsbalansen. Försvaret av växelkursen stårdärvid i centrum. Valutaregleringen gör det möjligt att vid tendenser tillvalutaoro försvara växelkursen utan så kraftiga räntehöjningar som annarsskulle erfordras. Därigenom ökar möjligheterna att avväga penningpolifikenockså efter det inhemska konjunkturläget. Frågan omvalutaregleringens roll för utformningen av penning- och valutapolitiken utredsav valutakommittén (E 1977:03). Frågan har också något berörts islutbetänkandet från den kreditpolitiska utredningen (SOU 1982:52). Någotbeslut om eventuella ändringar i den nuvarande ordningen bör dock inte fattasinnan resultatet av valutakommitténs översyn av hela valutaregleringenföreligger. Med hänsyn till vad jag nuhar anfört finner jag det nödvändigt att valutaregleringen i sin nuvarandeutformning förlängs i avvaktan pä de åtgärder som kan komma att vidtas ianledning av valutakommitténs utredningsarbete. Enligt vad jag har inhämtatberäknas kommittén slutföra sitt uppdrag innevarande år. Jag bedömer det intevara möjligt att genomföra beredningen av kommitténs betänkande i sådan fid atten eventuell ny lagstiftning kan införas fidigare än under andra halvåret 1984.Jag förordar därför att regeringen begär godkännande att förlänga valutareg- 1982/83:121 5 leringenytterligare , dvs. för tiden 30 juni 1984. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att anta ett inom upprättat 1. lagom tillämpning av valutalagen (1939:350), dels lämnar riksdagentillfälle att yttra sig över ett inom upprättat förslagtill 2. förordningom fortsatt gilfighet av valutaförordningen (1959:264). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden anfört för den åtgärd och detändamål som föredraganden har hemställt om. Prop.1982/83:121 6 Bilaga 1 RIKSBANK Dnr 83-020-002 Genomlagen (1982:295) om fillämpning av valutalagen (1939:350) har föreskrivits att 2§första stycket 1, 2 och 49 samt 5§ 1 och 3 valutalagen (1939:350) skalltillämpas undertiden 30 juni 1983. Därjämte har jämliktförordningen (1982:296) om fortsatt giltighet av valutaförordningen (1959:264)föreskrivits att valutaförordningen, som enligt förordningen (1981:439) gällertill utgången av , skall fortsätta att gälla till utgången av juni1983. Dåanledning alltjämt föreligger att ianspråktaga gällande fullmakter i valutalagenoch ge valutaförordningen fortsatt giltighet får fullmäktige iriksbanken hemställa att regeringen måtte delsföreslå antaga lag om tillämpning av 2 § första stycket 1, 2 och 4-9samt 5 § 1 och 3 valutalagen att gälla den 30 juni1984; delsförordna om fortsatt giltighet av valutaförordningen. Stockholmsom ovan Å Fullmäktiges vägnar: 1982/83:121 7 Bankinspektionenoch fullmäktige i har förklarat att de inte har något atterinra mot framställningen om förlängning av valutaregleringen. är kritisk mot valutaregleringen och anser att den bör förlängasendast som oundgängligen behövs innan ny lagstiftning kan träda ikraft. har anfört: framlade 1980 delbetänkandet"Valutareglering och ekonomisk politik" (SOU 1980:51) med ett antalexpertrapporter som belyste valutaregleringens samhällsekonomiska verkningaroch regleringens ställning som ekonomisk-politiskt instrument. Bankföreningenframhöll i remissyttrande till ekonomidepartementet att experternahade gjort så omfattande analyser och dragit så klara och entydiga slutsatserdärav, att kommittén borde ha tillräckligt underlag för att skyndsamt kunnalägga fram konkreta förslag om avskaffande av valutaregleringen i dessnuvarande form. Materialet förstärker den krifik som under en lång följd av århar riktats mot regleringen. Kritikeninnebär i korthet: Valutaregleringen är olämplig för att styra kapitalrörelserna,den har skadliga effekter på samhällsekonomin och den minskar möjlighetema attuppnå samhällsekonomisk balans. Stora valutaförluster har inte kunnatförhindras genom skärpta valutarestriktioner. Det finns andraekonomisk-politiska instrument som är effektivare och har lägresamhällsekonomiska kostnader. Möjligheternaatt föra en från utlandet avvikande räntepolitik har uiider senare år snabbtoch kraftigt beskurits, särskilt vad gäller den korta räntan. Vidare har den stafiigautlandsupplåningen kommit att spela en allt störte roll för skyddet avväxelkursen och därmed för möjlighetema att bedriva en självständig stabiliseringspolifik. Bankföreningenvill understryka att den nuvarande regleringens utformning i väsentligaavseenden hämmar bankernas möjligheter att betjäna kunderna på mest effekfivaoch ändamålsenliga sätt. Vidare medför exempelvis valutaregleringen av löpandebetalningar för såväl företag, banker som stora kostnader som ejmotsvaras av påtagliga positiva effekter. Både för statisfikverksamhetoch kontrollverksamhet avseende valutatransaktioner bör givetvis eftersträvasatt företag, banker och privatpersoner inte onödigtvis belastas med uppgiftslämnande. Slutsatsernabeträffande de nu gällande valutarestriktionernas otjänlighet ärallmängiltiga, dvs. de gäller oavsett vilken situation samhällsekonominbefinner sig i, bortsett från av krig föranledda extraordinära eller motsvarandeförhållanden. Motbakgrund av det ovan anförda anser bankföreningen det otillfreds- Prop.1982/83:121 8 ställandeatt valutaregleringen år närmast rutinmässigt förlängs i oförändradform. Det är angeläget att expertrapportemas slutsatser mycket snartresulterar i konkreta åtgärder för att avskaffa valutaregleringen i dessnuvarande skick. Bankföreningenanser att valutakommitténs arbete i möjligaste mån bör påskyndas och attvalutaregleringen bör förlängas endast under den fid som oundgängligen behövsinnan ny lagstiftning kan träda i kraft. EnligtPK-bankens mening råder det ingen som helst tvekan om att valutaregleringenmenligt inverkar på bankernas möjligheter att beQäna sina kunder på ettändamålsenligt sätt samfidigt som den medför stora kostnader för alla parter. PK-bankenanser det därför vara av största vikt att valutakommitténs arbete påskyndas ochatt valutaregleringen i dess nuvarande form förlängs endast den tid som behövsför att en ny lagstiftning skall kunna träda i kraft. har förklarat att man under rådande förhållanden inte villmotsätta sig den föreslagna förlängningen av valutaregleringen. mening är det emellertid angeläget att det pågåendeutredningsarbetet rörande valutafrågor slutförs. Föreningen har idenna del anfört: Föreningen vill liksom i remissvaret understryka vikten av att den nu arbetande valutakommittén så snart sommöjligt avger sitt slutbetänkande. fick 1977 i uppdrag attskyndsamt bedriva sitt utredningsarbete. Mot den bakgrunden är detotillfredsställande att än en gång förlänga valutaregleringen oförändrad iavvaktan på utvärdering av gällande regler och därav föranledd eventuellförändring.