prop · G60319 · 1982-12-31 00:00:00 — Enligt föreningens mening bör det vara möjligt med ensådan uppgiftsöverföring även utan medgivande av regeringen. Härigenom kansamfälUghetens kyrkoråd och församlingarnas kyrkoråd anpassa organisationen medhänsynstagande till varierande lokala förhållanden och särskilda aktueUaprojekt. 28§ punkt 2 om sättet för utseende av kyrkorådsledamöter i kyrkligasamfällighet bör utgå och ersättas med en föreskrift om att ledamöter isamfällighets kyrkoråd skall utses genom val. I konsekvens .härmed bör ävenpunkt 3 utgå. Anledningen fill förslaget är att denna ordning har fillämpats iGöteborg och och bör kunna gälla även för andra samfälligheter. Utredningensförslag i fråga om kyrkokommunernas ekonomiska förvaltning har föranlettkommentarer på ett par punkter. Bestämmelsen i kommunallagen om att medel urkapitalfond får tas i anspråk för driftändamål endast om regeringen medger detär avskaffad. Ett flertal remissinstanser påpekar detta och föreslår attmotsvarande ändring bör företas för kyrkokommunernas del. Ett parremissinstanser uttrycker tillfredsställelse över förslaget attunderställningsskyldigheten för lån skall slopas. Två remissinstanserifrågasätter om detta är lämpligt. Enanpassning av församlingsstyrelselagen fill kommunaUagen leder fill ökadsjälvbestämmanderätt för de kyrkliga kommunerna på det ekonomiska området. Detfinns då intet att invända mot att underställningsskyldigheten i de flesta fallslopas. I fråga om rätten att uppta lån gäller på detta område Prop.1982/83:19 325 liksom i samhället i övrigt att en långivare måste prövalåntagarens kreditvärdighet. Å andra sidan finner kollegiet det välbetänkt attrådande praxis i fråga om förbud att upplåta panträtt i församlingskommunalegendom blir lagfäst (7 §). Självfallettar församUngsstyrelselagen inte över de speciella regler som gällerförvaltningen av kyrklig jord. En erinran härom finns dels i förslaget tiU 6 §andra stycket och dels i 9 §. I fråga om sistnämnda paragraf, som huvudsakligenmotsvarar nuvarande 64 § LFS, noterar kollegiet, att den del av 64 § sombehandlar "särskUd revision av kyrkans räkenskaper" av lagtekniskaskäl flyttats till det nya kapitlet (7) om revision, där den fått paragrafnumret 8. 6§ I denna paragraf finns bestämmelser om fondbildning. Hovrätten för Vcbtra : Bestämmelsen i kommunallagen om att medel ur kapitalfondfår las i anspråk för driftändamål endast om regeringen medger det är numeraavskaffad (SFS 1981:165). Hovrätten föreslår motsvarande ändring förkyrkokommunernas del. Regleringen av den ekonomiska förvaltningen har utformatsefter förebild från kommunallagen. Sålunda föreslås bl. a. att de kyrkUgakommunerna skall få en friare rätt än nu att använda fondmedel och att upptalån. Genom en lagändring (1981:165) har tidigare förbud för borgerlig kommunatt ta medel ur kapitalfond för driftändamål utan regeringens medgivandeslopats. Utredningen har diskuterat motsvarande ändring i den nya församlingsstyrelselagenmen avstått härifrån, eftersom ändringen i kommunallagen då ej skett. Medanledning av denna senare ändring ser inte något hinder mot attsamma frihet införs i församlingsstyrelselagen. Genom ändring av kommunallagen får numera medelur kapitalfond tas i anspråk för driftändamål utan att regeringens medgivandebehöver inhämtas. Det synes därför konsekvent med direktiven förförsamlingsstyrelselagsutredningen att motsvarande ändring vidtas i förslagetfill nya församlingsstyrelselagen. Genom ändring av kommunaUagen får numera medelur kapitalfond tas i anspråk för driftändamål utan att regeringens medgivandebehöver inhämtas. Det synes därför konsekvent med direktiven för 1982/83:19 326 församlingsstyrelselagsutredningenatt motsvarande ändring vidtas i förslaget fill nya församlingsstyrelselagen. Beträffande6 § förutsätter styrelsen att underställningsskyldighet utgår i enlighet medvad som gäller i kommunallagen. Sedankommunallagen ändrats på det sättet att regeringens kontroU över beslut om attta medel ur kapitalfond i anspråk för driftändamål slopats bör motsvarandereform nu genomföras för församlingarnas del. Detta föranleder behov avjusteringar i 6 kap. 6 §. I6 kap. 6 § föreslår föreningen ändringar i konsekvens med att kommunaUagenändrats då regeringens kontroU över beslut om att ta medel ur kapitalfond ianspråk för driftändamål slopats. Meningen"Medel ur kapitalfond får tas i anspråk för driftändamål endast omregeringen medger det" bör utgå under hänvisning till blivande ändring ikommunallagen. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om församlingarnas rätt att ta upp lån ochingå borgen. Sommotiv för slopandet av den statUga kontrollen vid upptagande av lån förborgerUga kommuner har angetts bl. a. att kommunerna numera är bärkraftigaenheter och att de har goda möjligheter att göra långtidsprognoser om sinekonomiska utveckling. Kommunsammanslagningarna har skapat dessa enheter. NågonUknande utveckling har inte skett på den kyrkokommunala sektorn. De störreförsamlingarna och samfälligheterna kan nog jämställas med de borgerUgakommunerna men knappast de riktigt små kyrkokommunala enheterna. Utredningenuppger att ungefär hälften av kyrkokommunerna saknar utvecklade budget- ochredovisningssystem. Domkapitletifrågasätter om de andra former av kontroll av kyrkokommunala beslut somutredningen nämner helt kan ersätta den statUga kontrollen.Underslällningskontrollen har karaktär av förhandskontroll medan kommunalbesväroch revision utgör en kontroll i efterhand av beslut som redan kan hamanifesterat sig i avtal såväl med kreditinsfitut som med entreprenörer. Prop.1982/83:19 327 Frågan är av principiell betydelse just i sfift därett stort antal församlingar har mindre än 500 invånare. anserlikväl inte att särbestämmelser är befogade för de mindre kyrkokommunerna.Däremot anser domkapifiet att betydelsen av att de kyrkokommunala förtroendemännenhar tillräckUga insikter i bl. a. ekonomiska frågor blir än större i och medatt den kommunala självstyrelsen utvidgas. Bestämmelsen innebär en avsevärt förenklad form förförsamling att uppta lån. Medför minskad byråkrafi och ökat förtroende förförsamlingens egen kompetens. En punkt där stiftsnämnden vill uttrycka tveksamhet tillparallellisering av lagarna är den slopade underställningskontrollen vidupptagande av lån. Som motiv för slopandet av den statUga kontrollen vidupptagande av lån för borgerliga kommuner har angetts bl. a. att kommunernanumera är bärkraftiga enheter och att de har goda möjligheter att göralångtidsprognoser om sin ekonomiska utveckUng. Kommunsammanslagningarna harskapat dessa enheter. Någon Uknande utveckling har inte skett på denkyrkokommunala sektorn. De större församlingarna och samfälligheterna kan nogjämställas med de borgerliga kommunerna men knappast de riktigt småkyrkokommunala enheterna. finner det lämpUgt att principen attpanträtt inte får upplåtas i kyrkokommunal egendom blir lagfäst. noterar med tillfredställelse att "denstatliga kontrollen genom underställelseprövning av de kyrkliga kommunernasupplåning och borgensåtagande föreslås bU slopad". Paragrafen innehåller bestämmelser om antalet revisorer,mandattid, valbarhet, ledighet från anställning och ersättning. Kammarrätten hänvisar till vad som har anförts under 2kap. i föreslår att församlingarna skall varaskyldiga att underrätta bl. a. om val av revisorer (se vidaredomkapitlets yttrande under 2 kap. 8 §). 1982/83:19 328 för evangelbation ochförsamlingsarbete avstyrker förslaget om möjUghet att bevilja pension tillrevisorer (se vidare centralrådets yttrande under 2 kap. 29 §). Denna paragraf innehåUer bestämmelser om prövningen avfrågan om ansvarsfrihet. En fråga av mer principiellt intresse rör bestämmelsernaom ansvarsfrihet i 7 kap. 6 § i förslaget. Motsvarande regler återfinns i 1977års kommunallag. Bestämmelserna förutsätter enligt sin ordalydelse ett sambandmed en efterföljande skadeståndstalan. Till följd av tjänstefelets avskaffandeär det emellertid oklart vilka möjligheter som står till buds härvidlagoch hur bestämmelserna om ansvarsfrihet bör bedömas i det nya läget. Styrelsenanser att det vore värdefullt med ett närmare klarläggande av ansvarsfrihetsreglernasfaktiska innebörd . Denna fråga torde emellertid kräva mer ingåendeanalyser än vad som är möjligt att åstadkomma i samband med den lagtekniskaöversynen av församlingsstyrelseregeln. Tjänstefelets avskaffande har ocksåmedfört att den rättelseregel i fråga om upphävda kyrkokommunala beslut somföreslås införd i 7 kap. 6 § efter primärkommunal förebild är osanktionerad. 1 paragrafen finns en hänvisning till specialbestämmelserom särskild revision av kyrkans räkenskaper. Enligt förevarande paragraf finns "särskildabestämmelser om särskild revision" av kyrkans räkenskaper. Bestämmelsen äroklar fiU sin innebörd och dessutom språkligt oskön. Såvitt kammarrätten harkunnat finna åsyftas med paragrafen endast den reglering som finns i 6 §kungörelsen (1953:739) angående kollekter. Detta lagrum har redan kommenterats under rubrikenEkonomisk förvaltning, 9 §. Stadgandet är uppenbarligen avsett att täcka sammarättsområden som nuvarande 64 § LFS till den del den handlar om revision (jfrförsamUngskommitténs betänkande SOU 1957:15 s. 94 och 313). I fråga om den kyrkokommunala revisionen kan behovföreligga av klarare gränser gentemot den s. k. kyrkUga revisionen. På sinahåll har förekommit att de kommunala revisorerna vägrats att ta del av prästersåkningsjournaler. Prop.1982/83:19 329 Dessajournaler har enUgt dom av kammarrätten i i visst faUansetts kunna utlämnas till revisorerna enligt äldre sekretesslag. Den primärafrågan är emellerfid i detta sammanhang granskningen av hur den ersättningkyrkorådet lämnar för ändamålet utnyttjas. Enligt styrelsens mening omfattasgranskningen härav av den kyrkokommunala revisionen. Ett klarläggande avrättsläget vore dock värdefullt på denna punkt. Deremissinstanser som yttrar sig om reglerna i 8 kap. riktar intresset främst motförslaget om ändrade utbetalningsrutiner för församlingsskatt. En klarmajoritet av remissinstanserna tillstyrker att reglerna ändras så attförsamlingsskatten betalas ut direkt till resp. kyrkokommun, utan omväg över deborgerliga kommunerna. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om skyldighet att erlägga församlingsskatt. framhåller på s. 187 har förbehållet i nuvarandeförsamlingsstyrelselag övertagits oförändrat års kyrkostämmoförordningoch församUngsstyrelselag. Några undantagsfall nämns inte i motivenfill nuvarande LFS. Stadgandet har möjligen behållits som elt reservstadgandeoch enligt utredningen får det ännu sägas råda en viss tveksamhet huruvidaförbehållet har någon betydelse, främst med hänsyn till att vissa avprästerskapets privilegier ännu formellt gäller även om de numera saknarprakfisk betydelse. Enligt kollegiets uppfattning har privilegierna i vart fallfill den del de kunde tänkas ha någon betydelse i nu förevarande sammanhangupphört att gälla. Vidare har kyrkomöteskommitté föreslagit, SOU1981:14 s. 135, att bestämmelserna om och giftigheten av privilegierna skallupphävas. Förbehållet "om annat inte är särskilt stadgat" bör därförenligt kollegiets mening kunna utmönstras ur den reviderade lagen omförsamlingsstyrelse. Beträffandelindring i skattskyldigheten för den som inte tillhör bör klartframgå att den kvarvarande delen av församUngsskatten, , avser kyrkansservice i fråga om folkbokföring och begravningsväsende. 1982/83:19 330 Paragrafeninnehåller bestämmelser om skyldighet att lämna underrättelse om skattesats. Deborgerliga kommunema föreslås även fortsättningsvis vara uppsamlingsmyndigheterför de kyrkUga kommunernas uppgifter om skattesatser. Denna ordning harfungerat tillfredsställande och bör som utredningen framhåller bibehållas avpraktiska skatteadministrativa skäl. Paragrafeninnehåller föreskrifter om utbetalning av församlingsskatt till församlingarna. Länsstyrelsenär ense med utredningen om alt stora fördelar är förknippade med förslaget attde skattemedel som fillkommer en församUng skall av utbetalasdirekt till församUngen. De borgerliga kommunerna befrias från arbetet att taemot, fördela och betala ut kyrkokommunernas skattemedel. Å andra sidan kommerlänsstyrelserna att filiföras ytterligare arbetsuppgifter. Även omuppbördsenheterna vid länsstyrelserna, som genom det nya uppbördssystemetomorganiserats och fått minskade personella resurser f. n. övergångsvis är iett ansträngt arbets- och personalläge och även om administrativa enheternasekonomifunktioner genom utredningsförslaget kommer att få ett betydandemerarbete, biträder förslaget. Dock vill kraftigtframhålla att resursfrågorna för länsstyrelserna måste beaktas. a. att utbetalning av församlingsskatt skall göras direkt tillresp. församUng i stället för som via kommunen. De borgerUga kommunernaskulle då sUppa arbetet med att ta emot, fördela och betala ut skattemedlen.Vidare skulle församUngarna erhålla medlen snabbare än enligt det nu gällandesystemet. Härigenom kommer länsstyrelserna att få vidkännas en viss ökadarbetsbelastning. Förslaget bör medföra kostnadsbesparingar. Detta anges underavsnittet "Kostnader". Förlänsstyrelsens del kommer förslaget att innebära att man kommer att få göra ca200 utbetalningar i stället för som ett 20-tal. Detta kommer attmedföra ett visst merarbete. Eftersom en ändring av utbetalningsrutinernaemellertid medför rationaliseringsvinster bör den genomföras trots den ökadearbetsbörda det medför för . 1982/83:19 331 Motiveringenför förslaget att utbetala skattemedlen direkt från tillvederbörande församling eller samfällighet är inte övertygande. Starka skältalar för bibehållande av den gamla ordningen, som enligt länsstyrelsensbedömning har fungerat utmärkt. Den administrativa kompetensen torde i regelvara betydligt starkare i den borgerliga kommunen än i de församlingar som ärså små att de inte kan bära en administrafiv tjänst. Jämförelse bör här görasmed förslaget om den borgerliga kommunens fortsatta uppgift somuppsamlingsmyndighet för utdebiteringsuppgifter. För skulleförslaget innebära utbetalning och kontakt med 271 församlingar, samfälligheteroch pastorat medan länet endast har 16 kommuner. Av de 271 församlingarna harhela 46 st ett invånarantal understigande 200 personer. Denföreslagna ordningen för skattemedlens utbetalning har redan föranlettlagstiftning genom lagen (1981:558) om ändring i lagen (1961:436) omförsamUngsstyrelse. Den i utredningen föreslagna ändringen av lagen (1965:269)om särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt,m. m. skall därför anpassas därefter. Itekniskt avseende må för ordningens skull göras ett fillrättaläggande. Skattfill kommun och församling skall enligt lagändringar (SFS 1981:557 resp.1981:558) fr. o. m. inte längre betalas ut med "ensjättedel på åttonde dagen i var och en av månaderna januari, mars, maj, juli," utan "med en tolftedel den 18 i varjekalendermånad". Vad gäller förslaget attlänsstyrelsen skall överta funktionen med utbetalning direkt till de kyrkligakommunerna innebär detta för en utökning av antalet utbetalningarmed 924 st (från 9 x 12 till 86 X 12). Ioch för sig upprättas redan nu underlaget för skattemedlen av uppbördsenhetenmen merarbete uppkommer i form av det underlag som krävs för självautbetalningsförfarandet hos administrativa enheten (särskildredovisningsblankett för varje betalningsmottagare). Vidare uppkommer merarbeteför administrativa enheten genom det ökade antalet betalningstransaktioner(hantering medelst "snabbpostgiro"). Oavsett detta merarbeteför , torde man dock principiellt inte kunna ställa sig avvisandetill ändringsförslaget. Eventuellt kan arbetet underlättas genom utarbetande avför ändamålet rationella blanketter. Prop.1982/83:19 332 Den föreslagna ändringen av sättet för utbetalning avskattemedel till församlingar och samfälligheter tillstyrks. Domkapitletinstämmer i att rationaliseringsvinsterna med ett system med direktutbetalningöverväger de eventuella olägenheter som systemet kan medföra. Slufiigen vill styrelsen tillstyrka att den nya föreslagnaordningen om att skattemedlen skall utbetalas direkt tUl vederbörandeförsamling eller samfällighet i stället för till den borgerliga kommunengenomförs. Det är lill klar fördel för de borgerliga kommunerna att sUppaarbetet med fördelningen av dessa skattemedel, som det också måstevara till fördel för kyrkokommunerna att få medlen direkt. Likaså tillstyrker förslaget attförsamlingsskatten skall betalas ut direkt till de kyrkliga kommunerna utanomväg över de borgerliga kommunerna. Utredningens förslag i fråga om kommunalbesvärsreglerna i9 kap. godtas i stort sett av remissinstanserna. Önskemål om närmareprecisering av kretsen besvärsberättigade uttrycks från ett par håll. Vidareifrågasätter några remissinstanser kravet på remiss till ikommunalbesvärsmål. 3§ Paragrafen behandlar besvärsrätt i kyrkokommunala mål. I 9 kap. 3 § anges vem som har rätt att anföra besvär ikyrkokommunala mål. Ordet kyrkoskriven bör utbytas mot kyrkobokförd, se bl. a.2 kap. 3 § samt kyrkobokföringsförfattningarna. Paragrafen är ofullständigt utformad. Besvärsrätt för densom utträtt ur bör endast gälla begravningsväsendet ochfolkbokföringen. I 9 kap. 3 § anges vilka som har rätt att anförakommunalbesvär. Det har den som är kyrkoskriven i församlingen och den som utanatt vara kyrkoskriven i församlingen enligt taxering till inkomstskattskall 1982/83:19 333 erlägga församlingsskatt till församlingen. Föreningen harnoterat att den föreslagna bestämmelsen inte innebär någon förändring iförhållande till vad som gäller och föreningen delar utredningens meningom att anledning saknas att i förevarande sammanhang anpassa församlingsstyrelselagentill kommunallagen. Däremot skulle föreningen klarläggande om hur vidkretsen besvärsberättigade är när samfällighet bildats. Kan exempelvis enperson som är kyrkoskriven i en församling anföra kommunalbesvär över ettbeslut som fattas av kyrkorådet i en annan församling, som anförtrolts anslagav samfäUighetens fullmäktige? Denna paragraf innehåller bestämmelser om handläggningenav de kyrkokommunala besvärsmålen. Med hänsyn till att beskaffenheten hos besvärsmålen intesällan avser formella fel och brister i handläggningen och då det inte aUtidkan anses uppenbart obehövUgt att i sådana fall inhämta yttrandebör paragrafen ändras på så sätt, att yttrande inhämtas om detinte är obehövligt. Uttrycket "uppenbart" bör alltså utgå. 14 § kan ifrågasättas om yttrande ikommunalbesvärsmål är behövligt. Föreningen ifrågasätter beträffande första stycketangående remisskravet till om det erfordras en så kategoriskformulering. I dennaparagraf behandlas en församlings skyldighet att återställa verkställighet avett beslut som har upphävts. Mol regeln om skyldighet för beslutande organ attföranstalta om rättelse av verkställt beslut har intet att invändai sak. Det finns dock anledning ifrågasätta regelns genomslagskraft i fall dåbeslutet lett till civilrättsligt bindande avtal med annan part. Paragrafeninnehåller en specialbestämmelse för kyrkliga samfälligheter om kyrkokommunalabesvärsmål. 1982/83:19 334 Avsiktenär troligen att bestämmelserna i 1-6 §§ skall äga motsvarande tillämpning förkyrklig samfällighet och dess organ. Så t. ex. skall besvär överförsamlingsdelegerades beslut föras hos kammarrätten. En regel utformad inärmare anslutning till gällande rätt är då att föredra framför den nuföreslagna. Följdändringar till utredningens lagförslag Medhänsyn till att 12 § lagen (1961:436) om församlingsstyrelse numera hariipphävts (se .SFS 1981:528) måste punkt 7 i övergångsbestämmelserna jämkas. Beträffandeförslaget till övergångsbestämmelser vill kollegiet endast uttala att detförefaller från lagteknisk synpunkt något tveksamt huruvida man kan låta delarav ett helt nytt lagförslag bli tillämpliga innan lagen i sin helhet har trätti kraft. Kollegiet har dock förståelse för att det är önskvärt eftersom vitaladelar av förslaget eljest inte skulle kunna tillämpas förrän nästa gångallmänna val äger rum, alltså först . Utredningensantaganden om besparingar på gmnd av reformen finner svagtunderbyggda. I den mån besparingar uppkommer hänför sig nog dessa till deborgerliga kommunerna. Kostnaderna som uppkommer för de kyrkliga kommunerna bl.a. genom utökningen av det representativa systemet utgör dock inte nägot skälmot reformens genomförande. Utredningensförmodanden om besparingar på grund av reformen finner stiftsnämnden svagtunderbyggda. I den mån besparingar uppkommer torde dessa främst hänföra sigtill de borgerliga kommunerna. Kostnaderna som uppkommer bl. a. genomutökningen av det representativa systemet utgör dock inte något skäl motreformens genomförande. Promemoria upprättad i kommundepartementet Prop.1982/83:19 336 Allmänna Förlaget , 1981 Prop.1982/83:19 337 Prop.1982/83:19 338 Enligt föreskrift i gällande församlingsstyrelselagär endast ledaniöter ooh suppleanter i kyrliorådet valbara till kyrkvärdar. Alltsedan aitten av har upprepade gånger i olika sammanhang förts fram önskemål om att kretsen av valbara personer skall utökas. Med anledning av en riksdagsmotion i ämnet har i skrivelse till regeringen den19 anhållit att frågan om vidgad valbarhet till kyrkvärdsuppdrag utreds (mot. 1979/80:1050, KU 1980/81:5,rskr 1980/81:15). 1 denna PM diskuteras den sålunda ånyo siktualiserade frägan» S.om bakgrand lämnasförst en redogörelse förföreskriftens närmare innebördooh för kyrkvärdamas nuvarande uppgifter, vidare en kort översikt av kyrkvärdsinstitutionenshistoria samt en genomgång av tidigare framkomna reformförslag. I 54 § första stycket lagen (1961:436) om församlingsstyrelse(LFS) stadgas att "kyrkvärdar väljasav kyrkorådet bland ledamötema ooh suppleanterna för den tid de blivit valda till ledamöter eller suppleanter". sammansättning regleras i 44 § LFS. Kyrkoherden är självskriven ledamot, övriga ledamöter jämte suppleanter för dem väljs av kyrkofullmäktigeeller, där sådana inte finns, av kyrkostämmantill det antal som bestäms av fullmäktige resp. stäimaan.Antalet ledamöter, kyrkoherden inräknad, fårdock inte vara under fem. Valbara ärenligt 45 § alla som har rösträtt 1982/83:19 339 vid kyrkofullmäktigval,dvs. inom församlingen kyrkobokförda personer som ärmedlemmar av , har uppnått18 års ålder och inte är omyndigförklarade. Frånvalbarhet undan- , tas landshövding, länsöverdirektör, avdelningschef vid länsstyrelse och biskop samt i församlingens tjänstanställd befattningshavare som förestår någon kyrkorådetunderställd förvaltning. Kommer ledamot eller suppleant efter valet i sädan ställningatt han. är valbar, frånträder ha:i sitt uppdrag. Avsägelserätt har bara den som uppnått eller kan uppge godtagbarthinder. Mandatperioden är enligt 46 § . -Eftersom kyrkvärdskapet är ett lekmannauppdrag har det ansetts självklart och såledesej behöva utsägas i lagen att till kyrkvärd inte kan utses kyrkoherden eller någon annan inom församlingentjänstgcrande präst (-1957:15 3. Kyrkvärdamas antal är inte bestämti leg. Pluralforaen i 54 §LPS antyder attlagstiftaren tänkt sig minst tvä, som ärdet kla. '3siska antalet (jfr : Tjänst i heligt njm. ,3 uppl. 1980, s. 25). Inget hind-, rar att sa.Ttliga lekmannaledamöter och suppleanter väljs till kyrkvärdar. Varje utökning av det klassiska antalet bör emellertid motiveras av ett faktiskt behov. Dettabehov bör enligt inte bestämmas av en önskanatt fördela tjänstgöringen på så många som möjligteller av att kyrkvärdarna stundom behöver hjälpmed kollektupptagningen. Om Eintalet kyrkvärdarbehöver utökas - om t.ex. i församlingen tillämpas den gamla seden att nattvardshävoma och kollekten frambärs under offertoriepsalmen - torde i deallra flesta fall fyra vara fullt tillräckligt. Äandra sidar, framgår det av motiven till LPS att nankan underlåta -att välja kyrkvärdarom det inte finns nägot pr&ktlskt behov av sådar_a, dvs. i allmänhet dä kyrkorådet inte har att ta vård om en kyrka (prop. 1961:70 s. 178).