prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — Kommunen anser att det bör vara möjligtäven för deltidsanställd brandman att skaffa sig sädana kunskaper att han kan söka brandchefsbefattning i egen mindre kommun.Kommunen framhåller att den deltidsanställde brandmannen mycket väl kan ha sådanteoretisk utbildning och praktisk erfarenhet från bl.a. arbetsledande funktion i sin huvudanställning samt dessutom vara väl orienterad i den egna kommunen med införskaffade goda relationer till kommuninvånarna att en kompletterande utbildning vidutbildningsenheten skulle göra honom väl skickad att upprätthålla tjänsten som brandchef i en mindre kommun. Vidare bör enligt Are kommun de brandchefer och vicebrandchefer som har brandbefälskurser Aoch B och fungerar i sina tjänster ges möjligheter till koflipletterande utbildningsformer sä att de kan upprätthålla tjänstemapå heltid i fortsättningen. 1982/83:23 156 8 Inlåning av lärare I betänkandet framhålls att statens brandnämnd har haft stora svårigheter attrekiytera fast anställda lärare. De sakkunniga ser att en större växelverkanmellan det kommunala brandförsvaret ochstatens brandnämnds utbildningsenJiet är till fördelför båda Enligt de s.jkkunniga ankommer det inte på dem att t. 'i ställningtill formen för inlåning av aktuell personal utan denna måste bli föremål för förhandlingar mellan staten, och personalorcHnisationerna. Statens brandnärmdanser att inlåning av instruktörer fränfältet är ett av utredningens förslag som bör utvecklas ytterligare. Systemet bör enligt brandnämndenvara ömsesidigt dvs. medlemmar av denbefintliga fasta lärarkadern bör ges möjlighetatt delta i nå-,gon foiTTi av utbytestjänstgöring för att hållaönskvärd kontakt med utvecklingen påfältet. kommun framhålleratt den av de sakkunniga framförda tankenatt i likhet med engelsk förebild för genom exempelvis förordnande rekrytera lärare från olika brandförsvar torde kunna ge mänga fördelar för utbildning. ÄvenMalmö komrriun tillstyrker förslaget i denna del. anser att principen medinlåning av lärare är mycketpositiv för undervisningen men att depraktiska konsekvensema för kommunen måste studeras nännare.Länsstyrelsen i länanför att rekiytering avutbildningspersonal genom inlåning tordege utbildningen många fördelar. En sådan rekryteringsform leder till större verklighetsanknytning och ökad flexibilitet men finner det dock tvivelaktigt om en lösning av rekr)'teringsproble-men erhålles genom en sådaninlåningsform. Enligt torde problemen främst utgörasav den enskilde brandmarjiens möjligheteratt på annan ort och upprätthålla en tillfälligbefattning. har synpunkter att inlånade lärarebör ha någon form av pedagogisk utbildning för att kunna föraut sina kunskaper pä ett rätt sätt. framhåller att de svårighetersom har förelegat när det har gälltatt rekrytera lärare talar för att kraftfulla åtgärder mästevidtas för att förebygga en akut bristsituation när den nya utbildningsorganisationen 1982/83:23 157 börjar verka i full skala. Förbundet vill mot denna bakgrund ge förslaget om inlånadelärare sitt fulla stöd. Dessa lärareoch instruktörer skulle enligt förbundet genomgåendeha aktuell yrkeserfarenhet att tillföraundervisningen vilket blir särskilt angeläget i och med att de praktiska inslagen ökar väsentligt. Även om läramaoch instruktörerna sannolikt kommer att rekryterasbland yrkesverksamma utbildningsledare ute påkårerna och därmed ha erfarenhet av kunskapsförmedling, menar kommunalarbetareförbundet att de börha möjlighet att genomgå nägon form av bl.a.pedagogisk utbildning för att deras erfarenheter skallkunna nyttjas fullt ut. Kommunalarbetareförbundetanser att lärarfrägan är av central betydelse för ett framgångsriktgenomförande av en ny brandförsvarsutbildning och vill därför särskilt betona det angelägna i att de stora resurser som läggs ned i byggnader och utbildningsorganisationinte blir undemtnyttjade beroende päatt rekryteringen av yrkeserfaren lärarpersonaleftersatts. anser att utredningens förslag om inlåningav lärare från de kommunala brandförsvaren har vissa fördelar, bl.a.att lärama kan förmedla erfarenheter av praktiskt arbete vid brandförsvar. menar dock att skallden föreslagna utbildningen fungera mäste det finnas läraresom både kan förmedla praktiska och teoretiska kiinskaper och i utredningen inte tillräckligtbelyst de problem sora finns med inlåningav lärare, vikariefrågan, byte av bostadsmiljö osv. skorstensfejaremästares riksförbundanser att möjligheten till anställande av inlånadpersonal bör undersökas även för skorstensfejarpersonal. 9 Organisationen av utbildnings frågoma i statens brandnämnd I betänkandet föreslås att dennuvarande utbildningsenheten i statens brandnämnd ersätts av en utbildningsavdelning i nämnden som bestårav en utbildningsbyrå, brandskolan ochutbildnings-brandkåren. Personalen vid utbildningsbyrån och brandskolan föreslås utgöra 13 handläggare, 19 biträden och 41 årsbefattningarsom lärare/instruktörer. Enligt de sakkunniga gör de nuvarande otillräckliga resursema det svårt atttillfredsställande lösa uppgiften enligt nämndens instruktion att genom annan utbild- Prop.1982/83:23 158 ningsverksamhet och försöks- och utvecklingsarbete främja sådan räddningstjänstsom ankommer på koirimunema. Förslaget innebären väsentligt ökad utbildningsvolym. Statskontoret anser att utbildningsfrågorna inom statens brandnämnd fortsättningsvisborde kunna organiseras i en utbildnings-enliet med två underenJieter. Enligt statskontorets mening skulletill den ena av dessa enheter lämpligen föras frågoravseende planering, utbildningsadministration, läromedel, pedagogiska frågor m.ra. cchden andra enlieten utgöras av brandskolan. Hit kan enligtstatskontoret också frågor avseende de föreslagna utbildningsbrandkärema förläggas. Länsstyrelseni framhålleratt det är av stor vikt att statens brandnämnd får tillräckliga administrativa resurser för att den förkommunerna relativt kostbara utbildningen skall ge så bra resultat som möjligt. anseratt statens brandskola kan inrikta sina utbildningsinsatser på det utbildningsbehov som finns kvar på skolan om förbundetsförslag i övrigt följssamt i större utsträckning ägnasig åt försöks- och utvecklingsarbete, läromedelsutveckling m.m. anföratt det torde vara en allmän uppfattning att de nuvarandeadministrativa resurserna pä brandskolanär otillräckliga. Förbundetvill därför understiyka vikten av att utredningsförslaget följs när det gäller de administrativafunktionerna. Nägot sora förbundet efterlyser i organisationsförslaget ärde elevsociala frågoma. Vidare vill förbundet framliållabehovet av tillräckliga resurser för bl.a. egen läromedelsframställning som ävenbör ha möjlighet att följaoch tillgodogöra sig internationell forskningoch utbildning pä området. Vad brandforskning i övrigtbeträffar menar förbundet att det naturliga samband som föreligger mellan forskning och utbildning även bör komma tilluttryck pä detta område. Den utveckling av inhemsk brandforskning somhar påbörjats bör enligt kommunalarbetareförbundets mening efter hand fä en anknytning till skolan. Enligt förbundet börinte minst när det gäller utvecklingen av m.aterial och utrustning, denhöga nyttjandcgrad som följer av användningi utbildningssammanhang ha mycket att tillföraforskningen. Förbundet ansluter sig ocksä till Prop.1982/83:23 159 förslaget att samla andrautbildningar än kompetensutbildning under brandnämndens utbildningsavdelning samt betonar att brandskolanbör erhålla de administrativa resurser som krävs för att utvecklafortbildningsinsatser för de olika kategorierna brandpersonal. finner det angeläget att uppgifter för brandnämnden och dess utbildningsenhet attbedriva visst försöks- och utvecklingsarbete bibehållsmen vill understryka att denna verksamhet mästeges bättre utrymme i verk-sam.heten än och erforderliga resurser. Enligt förbundet kan detta arbete vid brandnämnden koncentreras till sådana frågorsom inte kommer att behandlas av den egentliga brandforskningsverksamhet somstyrelsen för svensk brandforskning skallbedriva. Exempelvis kan enligt förbundets meningarbetet omfatta utveckling av arbetsmetoder och teknisk utrustning för arbetsuppgifterna inom. såväl brand- somsotningsväsendet, vilka uppgifter hör nära sammanmed undervisningen. De sakkunniga förutsätter att någraförändringar vad avser kostnadsfördelningenmellan staten och kommunerna i förhällande till vad som gäller inte skall ske. Staten avses svara för kostnadema förkompetensutbildning och vissa särskildakurser. Förslaget innebär ökadekostnader för kommunema främst genom att ävenlandets deltidsanställda brandmän omfattas av en obligatorisk kompetensutbildning.Utbildningskostnaderna för den heltidsanställda personalen ökarpä grund av den ökade kompetensutbildningen. Här torde enligt betänkandet dock finnas vissa kostnadsbesparande effekter för kommunema ge- -nom att den lokala utbildningen kanminska. De sakkunniga har med utgångspunktfrän en enkätundersökningi beräknat att kommunernas kostnader för utbildning av personal ökat med 1,6 - av brandförsvarets totala personalkostnader.Till denna kostnad kommer enligt de sakkunniga den eventu- . ella kostnaden för personliga lönetillägg vilken kan beräkjias till och efter 25 år0,3 I av nuvarande personalkostnader. 1982/83:23 160 i anser att eftersom kommunema kommer att stå som arbetsgivare kommerett ge-noraföi-ande av utbildningen enligtutredningens förslag att innebära avsevärtökade kostnader för kommunerna. Beredskap för en brand-mannainsats inom brandförsvar kostar enligt mer än . Det kan därför enligt mening ifrågasättas om inteutredningen inriktat utbildningen på enalltför hög ambitionsnivå och att det blir nödvändigt att göra vissa neddragningar på utbildningstiderna. kommun anser attmerkostnaden för kommunema fär anses vara skäligmed hänsyn till den kvalitetsökning och flexibilitet som tillförs brandför-svarsutbildningen.Kalmar koramun framhåller att kan man genom etteffektivt brandförsvar begränsa eller ännubättre förebygga bränderär det väl använda pengar.Det kostar enligt kommunens mening alltid pengar att försäkra sig motolyckshändelser av olika slag. kommunanser att större vikt bör fästas vidkostnadsaspekterna. Den kostnadsjämförelse mellan nuvarande och föreslagen utbildning sora redovisas i betänkandet ägerenligt kommunen inte relevans vad avser kommuns brandförsvarsorganisation. ställer sig skeptisk till den beräknadekostnadsökningen för kommunerna framför allt i kommuner med deltidsanställdpersonal där omsättningen på personalstyrkan är ganska stor. framhåller att kommuner i detta sammanhang räknas till de störrekommunema där utbildningskostnaderna, intekommer att öka och att man får ta hänsyntill de ekonomiskt positiva effekter som blir följden av att till lokaliseras en utbildningsbrandkär. Arjängskommun anser den i betänkandet angivna ökningen av utbildningskostnaden vara för låg för kommunen. Länsstyrelseni finner det angeläget påpeka att de i betänkandet angivna kostnadema måste hållas underobservation så att inte vissa kommuner drabbasav kostnadsökningar av en helt annanstorleksordning än den angivna. tilläggeratt det bör i detta sam-manliang beaktas attden tekniska utveckling som skett inom räddningstjänsten ständigtmedför ökade materiel- och utrustningskostnader för kommunema. kommun anser att kostnadsökningarnaför kommunen kan med hänsiti till en bättreutbildning betraktas som marginella. Are kommun anser den av utredningen 1982/83:23 161 angivna kostnadsökningenför kommunema vara acceptabel enär kommunerna i utbyte fär ett välutbildat brandförsvar. länsavdelningav framhåller att mot bakgrund av kommunernas alltmer ökade kostnader förbrandförsvaret bör den föreslagnaökade utbildningen ske i etapperunder relativt läng tid. kommun anser detorealistiskt ur kostnadssynpunkt att förordnaheltäckande utbildning för bäde storstads-ochglesbygdsbrandkårer. Under alla förhållandenframstår det som klart för kommunen att de regionalekonom.iska olikheter som'finns måste utjämnas med heltäckandebidrag för resor, traktamenten m.m. frän staten. länsavdelningav ifrågasätter om denföreslagna kostnadsökningen överensstämmer med överenskommelsenmellan staten och kommunförbundet att staten inte skall föreslå ändringar som vållarkommunala kostnadsökningar. Enligt länsavdelningens uppfattning bör staten bestrida en större del av kostnadsökningen än vad utredningen föreslär. Utredningsförslaget innehåller detaljerade förslag till tinqalaner för de föreslagna utbildningsvägama. Dessa timplaner skall enligt de sakkunniga ses som ramar för målinriktnigen.Remissinstansema har i stort godtagit förslageti denna del. anföratt den pä regeringens uppdrag utrett frågan om ambulanspersonalutbildningens innehåll och omfattning. Ifrågavarande utredning bör beaktasanser styrelsen. Svenska Kommunalarbetareförbundetberör frågan om utbildning i akutsjukvårdoch anser att brandmännens utbildning i detta ämne bör föregäs av visspraktik inom sjukvården. bedömer det angelägetatt brandförsvarsutbildningen ocksä inriktas päkunskap om teleteknisk materiel, dess installation och funktion.Generaltullstyrelsen förklarar sig utgä frän attutbildning kommer att ges i olje- och keraikaliebekärapning i och pävatten. anser ocksäatt lagstiftningen om vattenförorening från fartyg börbehandlas i räddningstjänstutbildningen. Vidare anser generaltullstyrelsenliksom att utbildning bör ges i frågaom 11 1982/83. 1982/83:23 162 brand- och kemikaliebekämpningombord i fartyg. anser det önskvärt att säväl brandmanna- som brandförmansklassen omfattas av räddningstjänstutbildningvid en flygplats. anseratt ämnena brandsläckningsläraoch husbyggnadsteknik bör utvidgas vad gäller brandmästarutbildningen.Tjänstemännens anser att arbetsledarutbildningenbör utökas. I förvaltningsutbildningen bör enligt organisationens mening ämnet utredningsteknik ingå. ifrågasätter om intehandledd praktisk befälsutbildning bör ingå ibrandingenjörsutbildningen. Prop.1982/83:23 163 Förteckning över remissinstanser och sammanställning avremissyttranden över departementspromemorian (Ds Kn 1981:24) Utbildning iräddningstjänst m. m. 1Remissinstanser och inkomna yttranden Efterremiss har yttranden över departementspromemorian avgetts av (), (), , (SjöV),luftfartsverket (Lfv), statskontoret, (), statensstrålskyddsinstitut (SSI), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ),(), general tullstyrelsen, arbetarskyddsstyrelsen, statensbrandnämnd, länsstyrelserna i , , , ,, och , 'och , ,, , och , och länslandsting, , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , , , , , och Luleåkommuner, , , (), Centralorganisationen /SR, i (LO),, , , , styrelsen för svenskbrandforskning, samt . Mörbylångakommun har förklarat att de avstår från att yttra sig. Överbefälhavaren,statens planverk och har meddelat att de inte har någraerinringar mot förslaget. Universitets-och högskoleämbetet har till sitt remissvar fogat yttranden från Lundsuniversitet. Tekniska högskolorna i och , , högskolan i /samt högskolan i i län har bifogat yttranden från och Östhammarskommuner. i har bifogat yttranden frånSödermanlands läns landsting, länsskolnämnden och kommunförbundetslänsavdelning, i län har bifogat yttranden från Västervikoch kommuner, från kommunförbundets länsavdelning och från länsskolnämndensamt i från . Vidare harMalmöhus läns landsting bifogat yttranden från Lunds sjukvårdsdistrikt och Landskronakommun. har bifogat en PM från kommunförbundets länsavdelningi . Prop.1982/83:23 164 bifogatyttrande från och . Till remissvaretfrån har fogats ett särskilt uttalande. Till remissvaren frånSvenska kommunförbundet och från Styrelsen för svensk brandforskning har fogatssärskilda reservationer. Utanföregående remiss har yttranden avgivits av brandchefen i kommun och tekn.lic. Flertaletav remissinstanserna framhåller behovet av en moderniseradräddningstjänstutbildning och anser att arbetsgruppens förslag är ett steg iriktning att förverkliga detta behov. Från flera håll uttalastillfredsställelse med att räddningstjänstutbildningen genom förslaget kansamordnas med annan befintlig utbildning i gymnasiet och vid högskolan. Frånnågot håll anförs att förslaget till utbildning bäddar för ett bredare rekryteringsunderlagoch ger ungdomarna goda möjligheter att via sidospår nå fram till enanställning inom brandförsvaret. Från andra håll påpekas att arbetsgruppen harlyckats lägga fram ett förslag som väsentligt ökar baskunskaperna inom allmänräddningstjänst och sotning till samma kostnad som nuvarande utbildning. Civilförsvarsstyrelsenkonstaterar generellt att de synpunkter, som styrelsen framförde i sittyttrande över betänkandet av sakkunniga för översyn avbrandförsvarsutbildningen m. m. (Ds Kn 1979:5) beaktats och tillvaratagits idet överarbetade förslaget. Detta gäller framförallt styrelsens uppfattning atten ökad integration mellan räddningstjänstutbildning för freds- och krigsändamålborde eftersträvas, icke enbart ur rent samhällsekonomisk synvinkel utan ävenför att brandförsvars- och civilförsvarsutbildning borde kunna göra ömsesidigaeffektivitetsvinster med ett gemensamt resursutnyttjande. Detta sammanhängermed att kraven på räddningstjänsten under fredstida nödläge resp. krig i ickeoväsentlig utsträckning är identiska, något som enligt styrelsens meningföljdriktigt borde påverka bl. a. utbildningsverksamheten. Arbetsgruppensförslag till en ökad samordning inom den allmänna räddningstjänstens områdeöverensstämmer alltså väl med de intentioner, som styrelsen tidigare givituttryck för. Samordningen torde innebära en bättre hushållning av samhälletsresurser inom räddningstjänstutbildningens område, vilket och med istort sett oförändrade kostnadsramar rimligen borde gagna handlingsberedskapenhos berörd personal, oberoende av om denna är placerad inom brandförsvaret,civilförsvaret eller - som kommer att ske i allt mer ökad omfattning - inombåda sektorerna. Styrelsenanför vidare att som följd av en total integration av utbildningen inomräddningstjänstens område torde brandförsvarsutbildningen kunna förnyas tillatt bli mer praktiskt orienterad mot räddningstjänstens specifika krav ochmiljöer, en reform som visat sig gynnsam redan i den begränsade samordning somsker genom att kan utnyttja 1982/83:23 165 Att t. ex. blivande utryckningsledare bör fåbetydande inslag av praktiska moment i sin utbildning ställer sig förcivilförsvarsstyrelsen helt naturligt. Traditionellt har civilförsvaretsutbildning i undsättning givits en i hög grad praktisk inriktning och även ombrandförsvaret har behov av andra utbildningsanordningar för praktiskutbildning av yrkesbefäl, bedömer styrelsen att behoven i icke obetydligutsträckning bör vara identiska. Ett utökat samarbete i bl. a. dessa frågorbör, enligt mening, komma till stånd redan innan deberörda myndigheterna ev. bildar ett gemensamt statligt ämbetsverk ochdärigenom även gagna räddningstjänsten i krig, dvs. vitala delar avcivilförsvarets verksamhet. Ytterligareen samordningseffekt av klar fördel för civilförsvarets beredskap är attutbildningen decentraliseras på det långt gående sätt som arbetsgruppenföreslagit. I CK-gruppens rapport (Ds Fö 1981:10) bedömdesatt decentraliserad utbildning och övning är av största betydelse undercivilförsvarsberedskap, enär detta i stort sett är den enda formen avutbildning och övning som går att genomföra under sådana omständigheter.Civilförsvarsstyrelsen betraktar m. a. o. det föreslagna decentraliseradeutbildningssystemet som en tillgång för räddningstjänsten i krig. Ännu ettsätt, på vilket det framlagda förslaget med ett system av mer renodlade kurserför brandförsvarets personalkategorier kan komma att gagna räddningstjänsten ikrig, är de möjligheter som borde föreligga att helt integreracivilförsvarsfrågor i den kommande utformningen av läroplaner. Därigenom börkrigsplacering inom civilförsvarets undsättningsenheter kunna ske medbibehållet kort tidsuttag för grundutbildning, varefter yrkesbrandpersonalendeltar i civilförsvarets reguljära övningsverksamhet. Denna övningsverksamhetbedöms kunna ge ömsesidiga vinster, dels genom att yrkesbrandpersonalen fårnödvändig erfarenhet att leda större räddningsinsatser, dels genom attcivilförsvaret tillförs professionell kapacitet till gagn förundsättningsenheterna. Vid utarbetande av läroplaner bör alltså samverkan skeäven med för att utrymme skall kunna beredas förcivilförsvar, vilket i sin tur medför att brandpersonalens utbildning förkrigsplacering inom civilförsvaret kan genomföras med endast kortare tidsuttag. Socialstyrelsenställer sig principiellt positiv till en samordning av utbildningen för räddningstjänstmed övrig utbildning inom det allmänna skol- och högskoleväsendet samt bl. a.med civilförsvarets utbildning. Styrelsen anser vidare att det är värdefulltatt brandmän får en utbildning som gör dem rustade att kunna ta hand om skadadepersoner på olycksplatser. Sjöfartsverketanför att brandpersonal inom kommuner med hamnar bör ha viss kunskap ombrandbekämpning på fartyg och de problem som är förbundna därmed. Sjöfartsverkethar vissa tillsyns- och samordnande uppgifter beträffande Prop.1982/83:23 166 Olika former av sjöräddning bedrives av tullens kustbevakning,marinen, flygvapnet, brandförsvaret, polisen, privata organisationer,och . Gemensamma operativa övningar har genomförts ochkommer även att genomföras. Vidare driver ensjöräddningsskola på Arkö som vapenfri värnplikt. Denna skolas erfarenheter ochkapacitet kan även komma till användning för andra kategorier. Enligtden nu tagna prop. 1981/82:94 om transport av farligt gods kommer en ny enhetatt få ett övergripande ansvar för att de som i olika funktioner är sysselsattamed transport av farligt gods får utbildning. Denna enhet föreslås lokaliseradtill . I vilken utsträckning detta kommer att medföra ett ökatengagemang från sida ang. utbildningen i räddningstjänst kommersannolikt att närmare konkretiseras i det nu förestående kommittéarbetet ang.ny myndighetsorganisation för landtransporter av farligt gods. Luftfartsverketnoterar att promemorian i sin helhet är väl genomtänkt och att arbetsgruppenhar beaktat de förslag som avgivits vid remissbehandlingen av betänkandet.Detta torde enligt verket skapa goda förutsättningar för en förbättradutbildning inom brandförsvaret utan att utbildningskostnaderna och de statligainvesteringarna behöver öka. Verket noterar också med tillfredsställelse attarbetsgruppen funnit det lämpligt att samordna utbildningen med annanutbildning i samhället. mening är det dock önskvärt att man i brandmannautbildningenbehandlar ämnet flygräddningstjänst för att förbereda såväl brandbefäl sombrandmän inför en så specifik situation som ett flyghaveri utgör. Föratt utryckningsledaren snabbt skall kunna sätta sig in i den rådandesituationen och på ett effektivt sätt kunna lösa sina arbetsuppgifter, bör hanredan under utbildningen till utryckningsledare, ha erhållit erforderligakunskaper i flygräddningstjänst. Dessa kunskaper bör grunda sig på såvälteoretisk som praktisk utbildning. Luftfartsverketser dessutom positivt på arbetsgruppens förslag att en utredning om samordningav utbildning mellan flygvapnet, generaltullstyrelsen och marinen kommer tillstånd. Verket ansluter sig i övrigt till arbetsgruppens förslag bland annatavseende fortbildning vid statens brandnämnd och samordning av utbildningen medcivilförsvarsstyrelsen. har inte funnit anledning attkommentera arbetsgruppens förslag avseende brandingenjörsutbildning ochutbildning av personal inom sotningsväsendet. Statskontoretanser att arbetsgruppen har lämnat förslag som torde vara väl ägnade atttillfredsställa kraven på standardhöjning i utbildningen somresursanspråken i stat och kommuner kan hållas nere. Arbetsgruppens förslag omatt i huvudsak inordna utbildningen i gymnasium och högskola tillstyrks. Prop.1982/83:23 167 Statskontorethar inte i detalj prövat arbetsgruppens förslag i frågor som ämnesindelningeller timfördelning i utbildningsinsatsernas oUka moment. Sakkunskapen i dessafrågor finns på annat håll.