prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — På övrijga platser, där arbetsuppgifterna är avmindre omfattning, borde man i stället sträva efter att tillgodose behovet avläkare genom samverkan med landsting och hälsoråd. På de orter där det finns anledning att anställa läkareborde hel- eller deltidstjänster inrättas. Min företrädare pekade påsvårigheten att exakt ange antalet tjänster, eftersom behovet av att inrättatjänster är beroende av resultatet av förhandlingar om samverkan med landstingoch hälsoråd. Han bedömde dock att det torde röra sig om ett tiotalheltidstjänster och ytteriigare ett tiotal halvtidstjänster men betonadeosäkerheten i denna bedömning. Beträffande läkarmedverkan i mobiliserings- ochkrigsförberedelsearbetet anförde min företrädare i propositionen att på bådehögre och lägre regional nivå bör detta arbete till stor del kunna tillgodosesgenom militärområdes-och militärkommandoläkarna. På lägre regional nivå böråterstående behov av medverkan i mobiliserings- och krigsförberedelsearbetet iallt väsentligt kunna tillgodoses av reservanställda och värnpUktiga läkare isamband med krigsförbandsövningar och särskilda befälsövningar. Utredaren har anmält att utredningsarbetethar visat på betydande svårigheter att åstadkomma en lösning av devärnpliktigas hälso-och sjukvård genom samverkan med landsting och hälsoråd pådet sätt som anges i propositionen. Han har därför funnit att den ipropositionen bedömda lämpliga ramen för antalet försvarsanställda läkare börvidgas. Utredaren föreslår att han medges handlingsfrihet att - bortsett frånflyg- och navalmedicin - arbeta med en från 15 till ca 20 eller något därutöverutökad kvot av försvarsanställda läkare. Utredaren har vidare under sina förbandsbesök funnit attdet på många håll föreligger brister i mobiliserings- ochkrigsförberedelsearbetet till följd av att medicinsk rådgivare saknas vidförbanden för dessa uppgifter. Utredaren har därför föreslagit att ramen föruppdraget vidgas, så att han har handlingsfrihet att i särskilt påtagliga fall- förhållandena i Övre militärområde framhålls som exempel - inrymmahänsyn till mobiliserings-och krigsförberedelsearbetet på i vart fall den lägreregionala nivån. Detta får då konsekvenser i fråga om antalet försvarsanställdaläkare. Utredningensdirektiv bör mot bakgrund av vad jag nu har anfört kompletteras med en närmare precisering av det antal tjänster för försvarsanställda läkare som kan inrymmas inom uppdragets ram. Som utredaren har anfört, bör vid fullgörande av uppdraget även kunna vägas in hänsyn till att försvarsanställda läkare i viss begränsad omfattning skall 102 kunna delta i mobiliserings- ochkrigsförberedelsearbetet på den lägre Utredningen bör i sina fortsattaöverväganden kunna utgå Skr. 1982/83:103 från att antalet försvarsanställdaläkare - bortsett från flyg- och navalmedi- Dir. 1982:16 cin- skall kunnauppgå till sammanlagt ett tjugotal heltidsanställda. Jag hemställer att regeringen kompletterar utredningensdirektiv i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till skatteavräkningssakkunniga (B1981:06) Beslut vid regeringssammanträde Chefen förbudgetdepartementet, statsrådet , anför. Skatteavräkningssakkunniga (B 1981:06) har fått i uppdrag(Dir. 1981:60) att se över bestämmelserna om avräkning av utländsk skatt i24-28 §§ lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, , och att behandla vissadärmed sammanhängande skattefrågor med internationell anknytning. Det har visat sig att också andra bestämmelser på deninternationella skatterättens område behöver ses över. I endepartementspromemoria (Ds B 1981:10), Beskattning av verksamhet i utlandet m.m., har vissa sådana frågor behandlats. Huvudfrågan avser utformningenav reglerna för beskattning av rörelse- och fastighetsinkomster som svenskaföretag förvärvar utomlands. I promemorian föreslås relativt omfattandeändringar i dessa regler i syfte bl. a. att uppnå en ökad neutralitet vidbeskattningen. Övriga frågor gäller beskattningen av utländska entreprenadföretagoch utomlands bosatta fysiska personer som är verksamma i . I den delenföreslås ändringar som syftar till att anpassa de interna skattskyldighetsreglernatill dubbelbeskattningsavtalens bestämmelser. Departementspromemorian har remissbehandlats.Remissinstanserna är i allmänhet positiva till förslagen. Invändningar görsdock från både principiella och tekniska utgångspunkter och i flera yttrandenframhålls att ytterligare utredning behövs. Med hänsyntill de erinringar som har gjorts vid remissbehandlingen bör promemorian inte läggas till grund för lagstiftning. I stället bör vissa av de där behandlade frågorna utredas ytterligare. Eftersom skatteav räkningssakkunniga redan utreder frågor på den internationella skatterät tens område är det lämpligt att lämna även den nu aktuella uppgiften till de sakkunniga. Jag föreslår alltså att skatteavräkningssakkunniga genom 103 1982/83:103 tilläggsdirektivfår i uppdrag att ytterligare utreda förutsättningarna för Del II lagstiftning på de områden som behandlas idepartementspromemorian. sakkunniga bör givetvis vara oförhindrade att ta uppfrågor inom angränsande områden om det behövs med hänsyn tiUställningstagandena i huvudfrågorna. Promemorian och de synpunkter som har lämnats avremissinstanserna bör tjäna som utgångspunkt för utredningsarbetet. I detföljande skall jag i korthet beröra några av de frågor som bUr aktuella. I promemorian behandlas de problem som uppkommer när ettsvenskt företag bedriver rörelse i utlandet i direktägd form, dvs. utanförmedling av ett utländskt dotterbolag eller någon annan utländsk juridiskperson. Nuvarande regler skiljer mellan de fall då rörelsen i utlandet bara ären filial till en rörelse i och de fall då den bedrivs självständigt. Idet förra fallet behandlas utlandsverksamheten som en del av rörelsen iSverige, vilket bl. a. innebär att underskott får utnyttjas för avdrag enligtvanliga regler. I det senare fallet hänförs verksamheten i utlandet till ensärskild förvärvskälla inom inkomstslaget kapital. Denna förvärvskälla omfattaräven andra självständiga rörelser i utlandet och utomlands belägna fastigheter.Underskott i den särskilda förvärvskällan får inte räknas av mot inkomster avverksamhet som bedrivs i . Huvudfrågan är om det är motiverat att även ifortsättningen göra skillnad mellan olika former av verksamhet i utlandet ellerom man - som föreslås i promemorian - bör gå över till ett system som innebäratt en rörelse beskattas enligt samma principer oberoende av om den bedrivs iSverige eller utomlands. Utredningen bör ytterligare pröva argumenten för ochemot de ohka principlösningarna. Därvid bör utredningen beakta bl. a.önskemålet om neutralitet vid beskattningen, de berörda företagens behov avresultatutjämning samt de statsfinansiella effekterna och konsekvenserna förkommunernas beskattningsunderlag. Även de kontrolltekniska aspekterna bör - somjag strax skall återkomma till - tillmätas stor betydelse. Stannar utredningen för en lösning som innebär att manalltjämt skall skilja mellan olika verksamhetsformer, är det naturligtvisangeläget att utredningen försöker precisera vilka kriterier som skall varaavgörande för gränsdragningen. Som påpekas i prorriemorian är de nuvarandebegreppen fiUal och självständig rörelse oklara och det kan ifrågasättas omgränsdragningen är ändamålsenlig. Om utredningen i stället finner att den ipromemorian förordade principlösningen är att föredra, måste särskilt övervägasom nuvarande förvärvskälleregler i 18 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, börgöras direkt tillämpliga på udändsfallen eller om - som några remissinstanserhävdat - särskilda begränsningar eller preciseringar behövs i dessa fall. Som jag redan nämnt hänförs fastigheter i utlandet -liksom utomlands självständigt bedrivna rörelser - till en särskild förvärvskälla inom inkomst slaget kapital. I promemorian föreslås att nuvarande regler för fastigheter i 104 utlandet i princip skall behållasoförändrade. Åven enligt min mening talar starka.skälför att behålla nuvarande ordning. Utredningen bör dock vara Skr.1982/83:103 oförhindrad att pröva möjligheten att göra vissa generellaundantag, t. ex. i Dir. 1982:16 fråga om fastigheter som har nära anknytningtill en i bedriven näringsverksamhet. Beskattningen när ett exetnptavial föreligger I 74 § KL och 22 § SIL finns bestämmelser som reglerarrätten till underskottsavdrag i de fall där inkomsten av en viss verksamhetgenom ett s. k. exemptavtal är undantagen från beskattning i Sverige.Bestämmelserna innebär att underskott på sådan verksamhet inte får dras av motinkomster som är skattepliktiga i . Enligt ordalydelsen görbestämmelserna inte någon skillnad mellan filialer och självständiga rörelsermen - som påpekas i promemorian - har det hävdats att avdragsförbudet ärtillämpligt bara på självständiga rörelser och således inte på filialer. Meddenna tolkning skulle ett underskott på en filial i utlandet vara avdragsgillttrots att ett överskott på samma verksamhet inte beskattas i . I promemorian föreslås att nuvarande regler ersätts medett generellt förbud mot avdrag för kostnader som är hänförliga till enverksamhet vars avkastning genom ett exemptavtal är undantagen från beskattningi . Det stora flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget.Näringslivets organisationer anser emellertid att förslaget går för långt. Manhar förordat ett modifierat avdragssystem efter förebilder i bl. a. ochVästtyskland. Ett sådant system innebär att avdrag för underskottet i principmedges men att avdraget återförs till beskattning ett senare år i den månverksamheten då ger överskott och företaget har kunnat utnyttja underskottetför förlustutjämning i den andra staten. Enligt min mening talar starka skäl för att avdrag för ettunderskott på en viss verksamhet i princip bör vägras om ett överskott på sammaverksamhet är undantaget från svensk beskattning. Det kan dock inte uteslutasatt ett ovillkorligt förbud av det slag som har förordats i promemorian kan fåbesvärande konsekvenser för bl. a. vissa exportföretag. Med hänsyn till dettaanser jag att utredningen bör ytterligare undersöka behovet av ochförutsättningarna för att införa ett modifierat system enligt de riktlinjer somhar angetts vid remissbehandlingen. Dispensregler för rörelser och fastigheter i utlandet Med tanke på vissa redan genomförda utlandsinvesteringarföreslås i departementspromemorian att regeringen genom dispens skall kunnagöra de nya reglerna för beskattning av rörelse i utlandet retroaktivttillämpliga vid den statliga taxeringen. Vidare föreslås att regeringen skallfå möjlighet att medge att underskott på en utomlands belägen fastighet isärskilda fall får utnyttjas för avdrag på i princip samma sätt som omfastigheten hade varit belägen i . De remissinstanser som ställer sigavvisande till en omedelbar lagstiftning på grundval av promemorian har iallmänhet förordat att de problem som i vissa fall uppkommer vid enutlandsetablering i stället skall lösas genom dispensregler. Oavsett omman behåller ett system som bygger på nuvarande principer eller inför nya regler som utformas enligt de i promemorian angivna riktlinjerna finns det således anledning att särskilt överväga behovet av 105 Skr.1982/83:103 dispensregler som gör det möjligt att medge undantag från degenerella Del II bestämmelserna. Utredningen börpröva frågan och då särskilt överväga hur dispensgrundernabör preciseras och vilka hänsyn som kan behöva tas till a. kommunernas beskattningsintresse. Dubbelbeskattningsavtalen innebär regelmässigt att Sverigefår beskatta ett utländskt företags rörelseinkomst i den mån inkomsten härrörfrån ett här beläget fast driftställe. Platsen för ett entreprenadarbete brukarfå betraktas som ett fast driftställe om arbetet har pågått en viss minsta tid.Nuvarande interna skattskyldighetsregler gör en annan avgränsning som kan ledatill att i vissa fall inte kan utnyttja sin beskattningsrätt enligt avtalen.I syfte att bättre anpassa de interna reglerna till dubbelbeskattningsavtalenföreslås i promemorian en särskild föreskrift, som innebär att enentreprenadrörelse alltid skall anses bedriven i och därmed föranledaskattskyldighet här om det arbete som avser ett visst projekt och utförs härvarar mer än . Föreskriften avses inte utesluta att skattskyldighetinträder även i vissa fall när arbetet har kortare varaktighet. I likhet med det stora flertalet remissinstanser anser jagatt en ändring av det slag som föreslås i promemorian är önskvärd. Vissa frågorbör dock utredas ytterligare. Det finns t. ex. anledning att överväga om denföreslagna anknytningen till ett bestämt projekt verkligen är lämplig och vilkaprinciper som i så fall skall Ugga till grund för bedömningen av vilka arbetensom ingår i ett och samma projekt. Vidare bör utredningen undersökamöjligheterna att närmare precisera förutsättningarna för skattskyldighet i defall där arbetet har kortare varaktighet än . Utomlands bosatta fysiska personer Åven i denna del syftar promemorieförslaget till attbättre anpassa de interna skattskyldighetsreglerna tilldubbelbeskattningsavtalens bestämmelser. I princip innebär avtalen att en idet andra landet bosatt person som utför arbete i under en vistelse somvarar kan beskattas här om ersättningen antingen betalasav en arbetsgivare som har hemvist i eller som omkostnad belastar ettfast driftställe som arbetsgivaren har här i landet. EnUgt nuvarande internaregler fordras -förutom att arbetet skall ha utförts i - attersättningen har "uppburits härifrån". Innebörden av detta villkor ärinte helt klar. Det är möjligt att bestämmelsen förhindrar beskattning i vissafall där beskattningsrätt föreligger enligt avtalen. I promemorian föreslås nya regler som innebär att löneroch Uknande ersättningar alltid skall anses uppburna härifrån i vissasituationer. I huvudsak överensstämmer förslaget med motsvarandeavtalsbestämmelser. En viss utvidgning föreslås dock i förhållande tillavtalen. Denna utvidgning har kritiserats av ett par remissinstanser. För egen del kan jag i princip ansluta mig tillpromemorieförslaget. Med hänsyn till vad som har anförts vid remissbehandlingenbör utredningen dock överväga om vissa justeringar kan vara motiverade. har jag uppehållit mig endast vid de materiellafrågorna..Vid remissbehandlingen har emellertid även kontrollfrågan ägnats storuppmärksamhet. Flertalet myndigheter har pekat på svårigheterna attupprätthålla en effektiv taxeringskontroll när en verksamhet är förlagdutomlands och har betonat vikten av att de nya reglerna utformas så attkontrollproblemen inte förvärras. När det gä'ler utländska entreprenadföretagsom är verksamma i har man efterlyst bl. a. kompletterande regler omregistrering och särskild deklarationsskyldighet. Med hänsyn till de speciellakontrollproblem som föreligger i fråga om verksamhet som bedrivs utomlands börutredningen särskilt beakta kontrollaspekten när det gäller förslagen på detområdet. Som har påpekats under remissbehandUngen är det sålunda ytterstangeläget att nya regler om beskattningen av verksamhet i utlandet inte kanutnyttjas för ett ökat skatteundandragande över gränserna. Även beträffandeövriga områden är det naturligtvis angeläget att utredningen noga beaktarkontrollaspekten och vid behov anvisar åtgärder som kan underlättataxeringskontrollen i de fall som omfattas av utredningens förslag. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen meddelar skatteavräkningssakkunniga tUläggsdirektiv enligt dehär angivna riktUnjerna. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Beslut vid regeringssammanträde . Chefen för , statsrådet ,anför. Det har beräknats att en fjärdedel eller mér av världenslivsmedel förstörs på grund av svinn, skadegörelse och förskämning. Man söker därför över hela väriden efter förbättrade metoder att öka hållbarheten hos Uvsmedel. Bland de fysikaliska metoderna att öka hållbarheten har behandling med joniserande strålning betraktats som en möjlig framkomstväg. En omfattande internationell forskning på området har bedrivits . Åven i har det förekommit forskning rörande s. k. strålkonservering även om den varit av begränsad omfattning. Intresset för metoden har varierat. Bland de länder som visar stort intresse för metoden är flera att finna bland . Apparatur finns kommersiellt tillgänglig. 1982/83:103 Med hänsyn till syftet med behandlingen kan bestrålning av livsmedelske Del 11 med varierande stråldoser. För att åstadkomma helt sterila produkter, helkonserver, krävs höga doser, som också ger förändringari de flesta livsmedel. En förlängd hållbarhet, pastörisering, erhålls medmedelhöga eller låga doser, som ger en reduktion men inte fullständigtavdödande av bakterier samt jäst- och mögelsvampar. En hämning av groning samtoskadliggörande av de flesta skadeinsekter erhåUs med låga doser. Sedan längearbetar man vid livsmedelsbesträlning uteslutande med låga eller medelhöga doser.Den strålning som används är röntgenstrålning, gamma-strålning från radioaktivkälla eller elektronstrålning från speciella elektron-acceleratorer. Alla trestrålslagen och de apparater med vilka de genereras används i mycket storutsträckning på sjukhusen för såväl röntgendiagnostik somstrålbehandling av tumörer. För livsmedelsbehandling används i de flesta fallde två sistnämnda strålslagen. Vidare används joniserande strålning i kommersielltsammanhang för att sterilisera förbandsmaterial, kirurgiska instrument o. d. Frågan om bestrålning av livsmedel berörs i flera olikaförfattningar. Strålskyddslagen (1958:110) syftar till att ge skydd motbl. a. joniserande strålning. I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns bestämmelserom arbetsmiljöns beskaffenhet. Enligt 11 § livsmedelslagen (1971:511) kan regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer förbjuda eller föreskriva villkor förhantering eller införsel till riket av visst slag av livsmedel, om det ärpåkallat från hälso-eller näringssynpunkt. 116 § livsmedelslagen stadgas vidare bl. a. att livsmedelinte får saluhållas om det kan antas vara otjänligt som människoföda. Iförarbetena till livsmedelslagen uttalade departementschefen (prop. 1971:61)att ett saluförbud bl. a. kan behövas i faU då man kan misstänka att visstlivsmedel utsatts för joniserande strålning i för hög grad. I 10 § livsmedelskungörelsen (1971:807) sägs att livsmedelinte får behandlas med joniserande strålning utan tillstånd avlivsmedelsverket. Något sådant tillstånd har ännu inte lämnats. haremellertid en importör av kryddor begärt tillstånd av livsmedelsverket att fåanvända joniserande strålning för reduktion av mikroorganismer i naturkryddor.Verket har beslutat att inte avgöra detta ärende förrän statsmakterna tagitställning till de förslag, som den nu planerade utredningen kommer fram tiU. Av det anförda framgår att frågor om bestrålning avlivsmedel faller inom olika myndigheters ansvarsområden. Strålskyddsinstitutetär förvaltningsmyndighet enligt strålskyddslagen för ärenden om skydd motjoniserande och icke-joniserande strålning. är centralförvaltningsmyndighet för ärenden som rör livsmedel, i den mån handläggningenav sådana ärenden inte ankommer på annan statlig myndighet. Sverigeslantbruksuniversitet har till uppgift att planera, initiera och bedrivaforskning inom livsmedelsområdet. Livsmedelsteknisk forskning och därmed sammanhängandeindustriell forskning stöds av styrelsen för teknisk utveckling (STU).Toxikologisk forskning och forskning kring riskfrågor stöds av de medicinskaoch naturvetenskapliga forskningsråden och är en väsentlig del avlivsmedelsverkets verksamhet. I arbetet med att utveckla metoder för strålbehandling avlivsmedel och få till stånd ett internationellt godkännande av denna teknik harforskningen i stor utsträckning gått ut på att undersöka om metoden ärofarlig och om Skr. 1982/83:103 giftiga ämnen uppstår i livsmedlen vidbestrålning. har Dir. 1982:17 ansträngningar gjorts för att fåmetoden internationellt godkänd: Det internationella organet förlivsmedelshygien och livsmedelsstandard, WHO/ FAO, Codex AlimentariusCommission, har utvecklat standard och rekommendationer för bestråladelivsmedel. Metoden med joniserande strålning av livsmedel i konserverande syftegodkändes formellt av de internationella organen FAO (FN:sjordbruks- och livsmedelsorganisation), lAEA (Internationellaatomenergiorganet) och WHO (). Diskussionen om bestrålning av livsmedel har tilltagitunder senare år. Vid användning av gängse teknik för bestrålning av livsmedelblir de bestrålade produkterna inte radioaktiva. När radioaktiva ämnen användssom strålkälla är källan så inkapslad att det bestrålade materialet inte skallkunna bli förorenat av det radioaktiva ämnet. För strålbehandling av livsmedelkrävs apparatur och anläggningar som ställer stora krav på strålskyddet. De invändningar som framförs mot bestrålning av livsmedelavser emellertid inte i första hand strålrisker utan befarade effekter pålivsmedel som skulle kunna innebära risker för konsumenten. Frågan om riskerna vid bestrålning av livsmedelbehandlades i beredningen (Jo 1978:A) för livsmedels- och näringsfrågor undervåren 1981. I ett antal riksdagsmotioner till 1981/harmotionärerna bl. a. yrkat att strålbehandlade livsmedel inte får produceraseller importeras så länge effekterna inte är tillräckligt klarlagda. Samtligamotionärer uttalar farhågor för att bestrålade livsmedel släpps fria på densvenska marknaden innan man är helt säker på att de är ofarliga för konsumtion. har i ett betänkande (JoU 1981/82:2,rskr 1981/82:23) om bestrålning av livsmedel uttalat att starka skäl talar föratt en allsidig och ingående utredning företas rörande effekterna avbestrålning av livsmedel för att tjäna till vägledning för den fortsattautvecklingen på området. Innan resultatet av den föreslagna utredningenföreligger finns det enligt utskottets mening all anledning att bl. a. iakttastor restriktivitet vid meddelandet av tillstånd till bestrålning av livsmedeli vårt land. beslöt i enlighet med utskottets hemställan att geregeringen till känna vad utskottet anfört om utredning rörande effekterna avbestrålning av livsmedel m.m. Enligt min mening bör en allsidig utredning rörandejoniserande strålning av livsmedel i konserverande syfte nu komma till stånd.Jag förordar att en särskild utredare tillkallas för ändamålet. Utredningen bör ske i två etapper. Utredningens förstaetapp bör utföras av utredaren tillsammans med experter med sakkunskap frånskilda områden. I har forskning beträffande strålkonservering avlivsmedel bedrivits i begränsad omfattning. Viss bevakning av utvecklingeninternationellt sker bl. a. genom livsmedelsverket och STU. Det är därförangeläget att utredaren gör en granskning och utvärdering av detinternationella forskningsläget och belyser på vilka delområden det finnskunskap resp. saknas kunskap om strålbehandling av livsmedel. Effekter fråntoxikologisk, bakteriologisk och näringssynpunkt bör beskrivas. Arbetet i den första etappen bör inriktas på att kartläggaoch beskriva den inverkan av olika slag som bestrålning av livsmedel kan tänkasha på hälsa och arbetsmiljö. Härvid är det av vikt att belysa hur livsmedlensegenskaper Skr.1982/83:103 och kvaliteter påverkas. Del II All bestrålning av livsmedel gerupphov till kemiska förändringar hos Eftersom de kemiska reaktionerna inte kandirigeras till de bakterieceller, mögelceller m. m. som man vill oskadliggörakommer ett antal olika kemiska förändringar att uppträda i bestråladelivsmedel. Förändringarna bör beskrivas och värderas med hänsyn till mängd ochnatur. Utredaren bör beskriva hur livsmedlens egenskaper påverkasav att vissa mikroorganismer slås ut vid strålbehandlingen. Exempelvis är detmöjligt att tillväxt av sjukdomsframkallande bakterier gynnas genom attofarliga bakteriestammar slås ut. Av intresse i det här sammanhanget är attkartlägga vilka följder som kan uppstå om vissa bakterier och insekter blirresistenta mot bestrålning.