prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — den extra stimulans som devalveringen och andraekonomisk-politiska åtgärder ger. Faktisk förändring(prognos) (-5) Differens (8) En sådan utvecklingmedför alt investeringskvoten faller med drygt 1/till avförädlingsvärdet. Tidigast kan investeringarna väntas öka igen. Detbehövs troligen en ökning av kapacilets-utnylljandet i Unje med vad som varfallet 1979 och 1980 innan industriinvesteringarna vänder i positiv riktning. Det är, med tanke påminskningen av den privata konsumtionen, inle heller troligt attinvesteringarna inom den övriga delen av näringslivet kommer alt öka under1983. Utfallet av lönerörelse kommer också alt påverka invesleringsbenägenhelenunder året. De tendenser som i det avseendet visar sig samtförväntningarna påverkar förutsättningarna förinvesteringsutvecklingen . Det investeringsprogram som regeringen föreslogriksdagen i proposition 1982/83:50 skall ses i detta perspektiv. Det syftarlill att tidigarelägga infrastrukturella investeringar främst medenergibesparande inriktning. Över en period på åtminstone beräknas detvara fråga om investeringar på bortåt . Eftersom programmetsträcker sig är det svårt att bedöma hur mycket som kommer altfalla pä 1983.1 proposilion 1982/83:50 gjordes den överslagsmässiga kalkylenatt . skulle falla på 1983. Huvuddelen skulle utgöras avinvesteringar inom statliga affärsverk och myndigheter samt kommunalaQärrvär-meverksutbyggnader. Den totala investeringsnivån beräknades höjas ca 31/som följd av programmet. Sedan denna bedömning gjordes har ytterligareunderlag tillkommit genom konjunkturinstitutels kontakter med affärsverk ochmyndigheter samt enkäter lill kommunerna. Det är dock fortfarande tveksamt hurmycket som hunnit beaktas av de förändringar i tidigare gjorda planer som investeringsprogrammetförorsakar. har gjort vissa uppjusteringar för en troligunderskattning. Här har dock bedömts rimligt med en viss ytterligareupprevidering så alt de statliga investeringarna ökar och de kommunalaförblir oförändrade jämfört med 1982.1 förhällande till prognosen i kapitel 7är det en upprevidering med bortåt . motsvarande knappt 0,avden totala investeringsnivån. räknar med att ca 38 000nya lägenheter kommer atl börja byggas . Det är 4000 färre än 1982.Med hänsyn tagen till alt realinkomsierna sjunker samt osäkerheten påsmåhusmarknaden väntas nyproduktionen av småhus falla. Däremot torde bl.a. de stödåtgärder som vidtagits leda till en åtminstone oförändrad nivå vadgäller byggandet av flerfamiljshuslägenheter. Som en följd avövergången tUl bl. a. mindre småhus torde den totala investeringsvolymen per lägenhet minskanågot. Under 1981 och 1982ökade ombyggnadsinvesteringarna kraftigt lill följd av beslutadestimulansåtgärder. Regeringen har lagt fram förslag om utökatstöd till ombyggnadsverksamheten. En fortsaft snabb ökning kan därför väntas även 1983. Som följd av den svaga efterfrågan kan man räkna med enfortsatt minskning även 1983. Efterfrågan tillgodoses dock i mindreutsträckning än genom försäljning från lager varför produktionenmåste öka i motsvarande grad. Lagerutvecklingen ger därmed ett fillskott produktionen1983. Hur relationernamellan lagervolym och industriproduktion utvecklats framgår av diagram1:7. De speciella förhållanden som påverkade lagerul-vecklingen under mitten av1970-talet gör det svårt att dra säkra slutsatser om vad som är ell rimligtmönster vad gäller lagerhållningen i nuvarande konjunkturläge. Här har dock förutsafts aft företagen bl.a.till följd av höga finansiella kostnader förlagerhållning kommer att vara mycket försiktiga när det gällerlagerinvesteringar. Delta bekräftas också av den senaste konjunkturbarometern. Diagram 1:7 Lagerkvot inom industrin 1972-1983 Kvartalsdata, glidande medeltal Procent 27 25 23 21 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 198T Källor: Statistiskacentralbyrån och ekonomidepartementet. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 25 De offentligainvesteringarna har redovisats ovan. För den offentliga konsumtionen gäller atlden underliggande volymen dämpas för kommunernas del och fortsätter alt fallaför staten , se tabell 1:6. Under båda åren påverkas dockvolymutvecklingen av huvudmannaskapsförändringar saml avarbetsmarknadspolitiska satsningar. Tabell 1:6 Offentligasektorns volymförändring 1982 och 1983 Statligkonsumtion -2,3 -1,8 Huvudmannaskapsförändringar -1,6 -1,1 Underliggandevolymökning -1,0 -1,0 För staten gäller att denunderliggande volymen faller som en följd av de rationaliseringskrav som underde och fortsättningsvis ställs på myndigheterna. Kommunerna tycks av denbedömning som kan göras på basis av kommunenkäten planera entillväxl på ungefär 1,1983. sker enkraftig försämring i den offentliga sektorns finansiella sparande. Som framgårav kapitel 9 ökar statens budgelsaldo frän ett underskott på 80 miljarder kr.1982 till . Även kommunernas finansiella ställningförsvagas. I ett läge där pris- och löne-, ökningstakten ökar kommer kommunernaatt redovisa försämringar i sitt finansiella sparande. Motsatsen gäUer närpris- och löneökningstakten avtar. Socialförsäkringssektorns finansiellasparande förblir praktiskt taget oförändrat, se följande tablå. Ökning av offentligainkomster och utgifter 19821983 1,7' -10,6 -0,2 -3,7 -14,5 I denna tablå ingår den offentliga sektornsinterna transfereringar. 1982/83:100 26 Viktiga faktorer somförklarar försämringen i siatens budgelsaldo är kvardröjande stora utgifter förindustripolitiska åtgärder 1983. Återställande av tidigare beslutadebesparingar i fräga om vissa utgifter för sociala ändamål som sker ökar ocksåutgifterna i viss mån. Dessa utgifter har dock i allt väsentligt finansieratsmed inkomstförstärkningar. Som framgår av tabell 1:7spelar ränteutgifterna på statsskulden en mycket stor roll för att hälla uppeutgifterna och budgetunderskottet. De skattehöjningar som sker 1983 och somhöjer statsinkomsterna i reala termer kan inle hejda budgetunderskottetsökning. Tabell 1:7 Den offentligasektorns reala inkomster och utgifter 19701983 -0,4 -9,1 -2,7 -1,7 -0,7 -0,7 Anm. Omräknad i fasta priser med BNP-deflatorn. Av kapitel 9 framgår atltidigare gjorda beräkningar av de finanspolitiska effekterna har reviderats.Följande tablå visar att den statliga och kommunala utvecklingen ger ett visststöd till produktionsutvecklingenunder . Finanspolitiska effekter i procent av BNP -0,6 Totalt 1,5 0,3 1,2 ' Inkl. allmänna pensionsfonden. Finansiell utveckling och kreditmarknad Penning- ochkreditmarknaderna har utsatts för stora svängningar under loppet av 1982 inleminst beroende på den höga och lättrörliga likviditeten i företagssektorn. Iförsta hand de större exportföretagen i tillverkningsindustrin uppvisar ensnabb likvidilelslillväxl även realt sett om än från en låg nivå under senarehälften av 1970-lalet. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 27 ringar har fält ökad vikt för resultatutvecklingen.Värdet av hög likviditet synes ha ökat från företagens synpunkt och utgörspegelbilden av långvarigtåterhållsamma fasta investeringar. Trots ett tidvisbetydande valutautflöde från den privata sektorn har penningmängden ökat kraftigt under störredelen av 1982 och med en fillväxt somgenomsnitfligt legat på , vilket är högre än 1981. BNP-tillväxten ilöpande pris torde uppgå till . Den lugnare inflationsutvecklingen har således inte kunnat följasupp med en minskad påspädning av penningmängden. Budgetunderskottetökade med ca 14 miljarder till . men enväsentligt större del av detta har kunnat neutraliseras genom upplåning hosallmänheten, jämfört med . Staten introducerade ijuli enny kort upplåningsform, slalsskuldväxlar, som med konkurrenskraftig räntesättning sugit upp betydande belopphos framför allt företagen. Dåslaten samlidigt tvingats öka sin utlandsupplåning kraftigt för atl stötta valutareserven har kravet pä bankerna attbidra till budgetens finansieringvarit markant mindre . Den faktor som iförsta hand blåst upp penningmängden har i stället varit bankernasutlåningsexpansion. Den var kraftig särskilt och kom iförsta hand hushällen till del. Hushällens låneiver har överraskat med tanke päden dämpade pris- och volymutvecklingen på villamarknaden och kommanderänteavdragsbegränsningar. utlåningsrekommendation vid ingången av 1982 om ökningav övrigutlåningi svenska kronor och företagens begränsade utlandsupplåning gav emellertidbankerna ett utrymme som hushållen snabbt fyllde ut. Till en mindre del kan etlutbyte av krediter hos bl.a. finansbolag till fördelaktigare banklånha skett. Den aUlför kraftigaullåningsökningen föranledde att ganska drastiskt skärpa denrekommenderade utläningsnor-men. Medsedvanlig tidseftersläpning i bankernas möjligheter att begränsa sin utlåning innebär detta att bankerna tvingatsskära ner sin utlåningsstock ganska kraftigt 4:e kvartalet 1982. Därvidhar en omläggning till utlandslånunderlättals av devalveringen . En snabb nedskärning av bankernas lånpå den reguljära kreditmarknaden torde dock knappast kunna ske utan ett visst överspill på den s. k.grå marknaden. Den kraftigapenningsmängdsökningen har kunnat dämpas lillföljd av upplåningen från allmänheten medelst slalsskuldväxlar ochnedskärningen av bankernas utlåningsstock. Likviditetstillskottet1983 från budgeten torde bli av ungefär samma omfattning som 1982. På grund avslatsskuldväxlarnas kortfristiga karaktär kan det bli svårt alt ökanettoförsäljningen i samma takt som . Växlar till ell beloppav . skall successivt omsättas hos allmänheten under loppetav och därtill kommerbehovet att öka nettoförsäljningen. Prop.1982/83:100 28 Under loppet av1982 kunde den andel av budgetunderskottet som finansieras på marknaden utanför bankernaöka kraftigt till . Att vidmakthålla den andelenkan bli svårt ulan atl förnya uppläningsfor-merna. Den korta karaktärslatsskuldväxlarna har gör det angeläget att sökakomplettera instrumenten med längre placeringar hos allmänheten, bl.a.hos hushållen. Placeringsproblemenpå delta område innebär att bankerna sannolikt äter måste öka sinaplaceringar i statspapper. Mot denna bakgrund har därför det lagstadgade högsta kravet förbankernas likviditetskvoter höjts från . En annanorsak är att den statliga utlandsupplåningennådde rekordnivåer 1982 och att det kan vara lämpligt att begränsa den svenska statens exponering på deinternationeUa kredit-ochkapitalmarknaderna. Den grundläggande filosofin bakom statens internationellaupplåning har ju varit all täcka upp det valutaulflöde som härrör fränvåra bytesbalansunderskott. Alternativet är atl hålla en sä stram penning- och kreditpolitik att den privata sektornsjälv stär för den erforderliga utlandsupplåningen. Statens uppläningsbehov påden inhemska marknaden skulle då ökamen också tvånget att i något större utsträckning låsa in eller suga upplikviditetspåspädningen i ekonomin. Det skulle dock innebära kanske väsentligthögre inhemska räntor och mycket hård ransonering av lån från deninhemska kredilmarknaden. Bytesbalansunderskottetkommer enligt prognoserna att kunna dämpas någol somförutsättningarna att få till stånd en bättre balans i företagenskapitalrörelser på vissa punkter har förbättrats. Den kraftiga devalveringen tordeha undanröjt elt tidigare latent spekulationslryck mot kronan. Ovanståendeperspektiv visar emellertid att en fortsatt kraftig likviditetsökning i ekonomin knappast går att undvika. Det innebär kravpå höga nomineUa räntenivåer relativt utlandet och fortsatt snäva utlåningsramar. Trots snabbi stigande importerad inflationoch därmed kraftiga prisökningar påinsatsvaror samt ökad industriproduktion som följd av den bättre exporttillväxten måste bankernas utlåning isvenska kronor dämpas jämfört med den genomsniuliga ökningen . Enmer återhållsam utlåning torde liggaväl i linje med de realinkomstminskningar hushållen står inför och med den tidigareläggning av kapitalvaruköp som uppenbarligenskelt . Del är såledeshårda villkor som måste gälla för den svenska penning-och kreditpolitiken. Dekorta räntorna har försl kunnat sänkas och kommer även framöver att fåbestämmas utifrån en avvägning mellan hur statsskulden placeras och vilka gränserutlandsräntorna sätter. Induslriobligationsränlanhar sjunkit i och på euro-marknaden men relativt försiktigt. Detinnebär atl realräntorna stigit yfter-ligare.Det torde vara önskvärt all man i de tongivande länderna söker stötta förhoppningarna om en mer uthålligt lägreinflationstakt genom atl Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 29 sänka den långa räntan till rimligare nivåer.Ambitionerna att skapa attraktivarevillkor för den långfristigare statsupplåningen relativt den korta begränsar möjligheterna atl sänka den längaräntan i . Den internationella utvecklingen är emeUertid avgörande förom det svenska ränteläget generellt skall kunna sänkas. Skevhelerna isparandebalanserna i den svenska ekonomin är betydande och synes, vadgäller fördelningen mellan olika sektorer, öka, se tabell 1:8. Statensständigt växande sparandeunderskott stöttas inte längre av jämna ökningar isocialförsäkringssektorn, och kommunerna kommer att få registrera 2 ä 3miljarder kr. Den offentliga sektorns underskott motsvaras inte avett lika stort överskott i den privata sektorn och skillnaden utgör utlandets förändringar ineltofordringar, dvs. Tabell 1:8 Finansiellt sparande 1981-1983 Miljarder kr., löpande priser -38,9 -59,5 -55,4 -56,9 -75,6 -69,4 -10,9 -10,8 -10,9 -22,1 Beloppsmäsigl skerde största sparandeförändringarna nu i företagssektorn (i de icke-finansiellaföretagen) som synes gä från etl sparandeunderskolt på ca . 1980 till etl kraftigtöverskott . Omsvängningen beror på låg investeringsaktivitet i kombinationmed lagerminskningar. Devalveringen ger en kraftig resultatförbättring. En viktig fråga ärhur den starka resultat- och likviditetsökningen i företagssektornskall hanteras. Regeringen har beslutat om obligatorisk avsättning tillinvesteringsfonder. Den fortsatt kraftiga likviditetsökning som följer med nuvarandeprognoser måste i stor utsträckning kanaliseras lill staten i form av placeringar istatspapper. Det är således möjligt atl företagens sparpotential blir väsentligt större äntidigare. Den ekonomiskapolitiken har givits en sådan inriktning att den snabbi skall få igång densvenska produktionen trots den svaga internationella konjunkturen. Densvenska ekonomin har genomgått tvä år av negativ tillväxl. Om manförutsätter att 1980 var ett är med fullt kapacitetsutnytt- 1982/83:100 30 jande samt alt den potentiella tillväxten är 2 %per är, skulle produktionen 1982 ha legat under en möjlig produktionsnivå.För 1983 väntas BNP-tillväxten uppgå till . Vid den antagna tvaprocentigaökningen av den potentiella produktionen skulle kapacitetsgapet fortsätta attvidgas. Det är först som man kan räkna med en så storproduktionsökning att kapacitetsutnyttjandel stiger. Tabell 1:9Försörjningsbalans 1982 och 1983 Import, varor och tjänster -0,1 -2,8 -2,8 -6,4 -6,4 , därav: industri -15,9 -5,0 -5,0 -2,2 -2,2 -6,5 -2,4 -1,8 -0,7 -0,7 Export, varor och tjänster ' Vissa investeringar inomSJ ägde rum . Om de i stället skett som planerat 1981 ökarde statliga investeringarna både 1982 och 1983. Lagerförändring i % avföregående års BNP. TUlväxten under 1983antas bli exportledd, se tabell 1:9. Det är endasi exporten, den offenfiigakonsumtionen samt den upphörande lageravvecklingen som bidrar tillproduktionsökningen. Detta innebär också en vridning avproduktionsinriktningen mot elt ökat inslag av industriproduktion, se tabell 1:10. Tabell 1:10Produktionsutvecklingen sektorvis 1982 och 1983 -0,7 -0,8 Jord- och skogsbruk Industri Byggnadsverksamhet Privatatjänster Offentliga tjänster Totalt -0,2 1,9 Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 31 Det kän måhända, medtanke på den fallande privata konsumtionen, synas förvånande att även denprivata tjänstesektorn förväntas öka sin produktion 1983. Detta förklaras dockav att tjänsteexporten antas öka kraftigt. Detta ger elt märkbart tillskotttill produktionsvolymen. Realiseras den här förutsattaefterfrågebilden skulle industriproduktionen öka . Hur denna tillväxtfördelar sig på olika efterfrågekate-gorier framgår av följande tablå(förändring priser, miljarder kr. Ökning av industriproduktionen 1983 avsedd för -2,5 -0,5 Härav framgår den viktigaroll för industriproduktionsökningen som exporten spelar i prognosen. Trots att produktionenvänder i positiv riktning sker ingen förbättring av sysselsättningsläget 1983.Del låga kapacitetsutnyttjandel medför atl produktionen kan öka relativtkraftigt med befintlig arbetsstyrka. Detta är förklaringen till antagandet omen snabb produktivitetsökning inom industrin, . Härtill kommeratl i vissa sektorer, säsom industrin, kan arbetstiden per person tillåtas ökagenom minskning av en kortidsvecka och andra liknande åtgärder, ökning avskiftgäng samt ökad övertid. Även av denna anledning kommer det rimligen atldröja innan antalet sysselsatta i industrin ökar. Detta skall dock i och försig inte nödvändigtvis tas till intäkt för att del vid den nivå på inkomsternaper capita som vi uppnått är oundvikligt att industrisysselsättningen kommeratt minska. I ökade induslrisysselsältningen mellan 1975 och1980 med . Här har antagits attantalet personer som söker sig ut på arbetsmarknaden, arbetskraftsutbudet,ökar med . Det är lägre än den trendmässiga ökningen och något lägreän ökningen 1982. Hänsyn har då tagits till att relativi stora ungdomskullarsöker sig ul på arbetsmarknaden men även att en inte oväsentlig del därav sugsupp i utbildningsåtgärder. UTVECKLINGEN INOM OLIKA OMRÅDEN Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 35 2 Det internationella läget 2.1 Sammanfattning Den internationellaåterhämtning som förväntades komma har ytterligare blivitfördröjd. Den nuvarande recessionen med myckel svag tillväxt under de senasie tre åren har därmedblivit den mest utdragna sedan 1930-talel.Som en följd härav har arbetslösheten inom OECD- länderna stigit till av arbetskraften eller ungefär 32miljoner människor. Samlidigt har prisökningstakten avtagit. Deninflationsbekäm-pande ekonomiskapolitiken sedan andra oljeprischocken 1979/80 har visat sig ge endast långsamma resultat. I de flestaländer har centralbankerna begränsat penningmängdens tillväxt i syfte att få ner konsumentprisernas ökningstakt. Ökandestatliga budgetunderskott och stigandekostnader för statsskuldens skötsel har inneburit att de flesta regeringar har bedömt utrymmet förkonjunkturpolitiska åtgärder som mer ellermindre obefintligt. Samlidigt har den låga ekonomiska tillväxten försvåratden nödvändiga strukturella anpassningen. Under hösten 1982har en ytterligare dämpning av den ekonomiska aktiviteten ägt rum.Kapacitetsulnylljande och sysselsättning har därmed fortsatt all sjunka.I fortsatte efterfrågan och produktion att minska. 1 Förentastaterna uteblev den förväntade uppgången och i var den ekonomiska tillväxten relafivtsvag. Förväntningarna omen uppgång i den ekonomiska aktiviteten i under andra halvåret 1982byggde på bedömningen atl ett förbättrat bytesförhållande och ökande export till länderutanför OECD-området skulle leda till en ökad privat konsumfion ochlageruppbyggnad. Men efterfrågetiUväxten från dessa länder kunde inte hållasuppe. Deras importmöjligheter begränsades dels av de under en längre tidfallande råvarupriserna, dels av enhårdnande attityd från det internationella banksystemet vad gäller utlåningen till dessa länder. Dennaavmattning i exporten till utvecklingsländernaersattes ej med en ökande inhemsk efterfrågan i industriländerna. Den höga amerikanska räntenivånbegränsade utrymmet för en mer expansiv penningpolitik inom övrigaOECD-länder. Målet alt bringa ned budgetunderskotten för att dämpainflationsförväntningarna och räntenivånkringskar samtidigl utrymmet för finanspolitiska åtgärder. Såsom utvecklingen i har visat har ettenskilt land inle ensamt kunnat föra en expansiv ekonomisk politik utan attkraftigt försämra den externabalansen. På mera omedelbar sikt torde den ytterligare uppgången i dollarkursenför och del i första hand ha resulterat i försämrade handelsbalanser genom ökade kostnaderför oljeimporten. I ett längreperspektiv kan denna försämring emellertid komma alt uppvägas av en ökad export lill följd av det förbättradekonkurrensläget i dessa länder. En stram penningpolitik i kombinationmed ihåUande förväntningar om Tabell 2:1Bruttonationalproduktens utveckling i vissa 1980-1983 De sju stora länderna -0,2 -12/3 2 1/2 3 1/2 -0,2 1 1/4 -1,8 -2,2 1 1/4 -0,2 1 1/4 -0,2 -0,8 -0,7 -1,7 - 1/2 -1,2 -1 1/4 -11/2 -0,3 - 1/2 1 1/2 ' 1980 ärs priser ochväxelkurser. betydande inflation på lång sikt samt stiganderiskpremier på lån har lett lill att realräntan, trots den nedåtgående trendenunder hösten, har varit ovanligt hög för en recessionsperiod. Detta förhällandehar haft en negafiv effekt på investeringsviljan och ökat budgetunderskottengenom de växande räntebetalningarna. hade denekonomiska politiken en restriktiv inriktning i de flesta länder. Menutgiftsnedskärningar och skattehöjningar har ofta ändå inte lett till målet altminska budgetunderskotten. En förklaring till detta ligger i de s.k.automatiska stabilisatorernas verkan, då skatteinkomsterna har dragits ned lillföljd av den svaga ekonomiska aktiviteten jämsides med att utgifterna för t.ex.arbetslöshetsunderstöd har ökat. En annan förklaring är att den högaräntenivån har medfört att räntebetalningarna pä statsskulden har växt. Denoffentliga sektorns underskott som andel av BNP uppskattas därmed ha ökat iOECD-länderna med mer än en procentenhet lill 1982. Under höstens lopphar en nägot större flexibilitet kunnat märkas i den ekonomiska politiken.Ekonomins svaghet, den låga Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 37 krediteflerfrågan samt den sjunkande inflationstaktentycks ha medverkat till alt den amerikanska i höstasförklarade att penningmängden kortsiktigt kunde tillåtas överskrida detuppsatta tillväxtinterval-lel. Därigenom kan en jämnare utveckling ochavtagande tendens påräknas för de korta amerikanska räntorna. I antogs underhösten ett stimulanspaket för investeringar och byggnadsindustrin, vilket bör ge stödfill deninhemska efterfrågan . Vidare infördes investeringsstimulanser iFörbundsrepubliken , och sänkning av arbetsgivaravgiften har aviserats iStorbritannien. Generellt sett är det emellertid i de flesta länder mer frågan omen omstrukturering av utgtftssidan lill förmån för investeringar än om ökadstimulans totalt selt. förutses därför en generellt settfortsalt restriktiv finanspolitik. Detta gäller i synnerhet för , därdiskretionära åtgärder beräknas ha en åtstramande effekt motsvarande bortåt I % av BNP. Skulle detemellertid åter visa sig alt tillväxten blir lägre än väntat, är det möjligl att flerstimulansåtgärder vidtas. I t.ex. planeras ett program för underhåll av vägnätet. Vidare kanden brittiska ekonomins svaghet ochannalkande val komma att föranleda stimulansåtgärder i marsbudgeten. Penningpolitikens restriktiva inriktningmjukades upp . Denfallande inflationstakten och den låga aktivitetsnivån bidrog lill att den amerikanska räntenivån kunde sänkas.Övriga länder följde denna sjunkandetrend till varierande grad. Behovetav att sänka ränteläget av hänsyn till den svaga inhemska ekonomin har nämligenfått vägas mot omsorgen om den egna valutans växelkurs. Den långa räntan harinte visat sig vara lika rörlig som den korta, vilket har en dämpande inverkanpå investeringsverksamheten. Enfortsatt svag kreditefterfrågan och lägre inflationsförväntningar gerförutsättningar för att ränteläget kommer att fortsätta att sjunka. De förväntade stora federala budgetunderskotten iFörenta staterna ger dock anledning till oro, dä räntenivån härigenom återigen kan komma att utsättasför press, i synnerhet om den privata sektorns kreditefterfrågan tarfart. Den genomsnittligalöneökningen i tillverkningsindustrin i OECD-området uppgick till 8 3/1982, vilket är 11/lägre än 1980.Arbetskostnaden per producerad enhet inom tillverkningsindustrin ökade med 7%1982, vilket är lägre än 1980. För det innevarandeåret förutses en ytterligare neddragning i löneökningstakten.