prop · G6033 · 1982-12-31 00:00:00 — universitet påpekar all de vanliga högskolesluderandenassituation förtjänar ett noggrannare beaktande än vad som hitliUs har beståtlsdem. Materiella orättvisor kan enligt fakultetsnämnden tänkas uppkomma, omvissa vuxenstuderande skall få ersättning vid inkomstförlust men denna utvägär helt stängd för ordinära kategorier av högskolestuderande. /SR säger atlorganisationens principiella uppfattning är atl ell enhefiigtsludiefinansie-ringssystem bör finnas för studier på högskolenivå. pekar på att det är svårt atl förklara varför olikapersoner fär olika studieslöd. Endast de remissinslanser somdirekt berörs av värnpliklsförmånerna har kommenterat förslaget i denna del.Överbefälhavaren, som enligt vad har nämnts är positiv till atlvärnpliktsförmånerna inordnas under en allmän socialförsäkring, omtalar atl enutredning f. n. pågår hos rörande värnpliktigasekonomiska förhållanden. I avvaktan härpå anser sig överbefälhavaren inte kunnaprecisera sina synpunkter på den framfida konstruktionen av värnpliktsstödet.Försvarets civilförvaltning, som fill skillnad från överbefälhavaren är negativtill atl värnpliklsförmånerna inordnas i en allmän socialförsäkring, pekar pädel samband som råder mellan förmåner enligt värnpliktsförmånsförordningen ochersättning enligt familjebidragslagen. Endasi civilförvaltningen har f. n. etlsamlat grepp på hur ersättningarna totalt verkar. Många remissinstanser uttrycker sigalltmänt po.sitivt om utredningens synpunkter på behovel av rehabiliteringinnan förtidspension beviljas. Framför allt betonas vikten av atl ungahandikappade inte beviljas förtidspension innan alla rehabiliteringsförsök äruttömda och atl ungdomar sä långt det är möjligt bör ha någon form avutbildningsstöd i stället för förtidspension. Utredningens synpunkter påändring av beteckningen förtidspension fill exempelvis försörjningsstöd hardäremot inte mottagits . De remissinstanser som uttalar sig anser iallmänhet att beteckningen förtidspension bör behåUas, eftersom man intevinner någol med ett namnbyte. En del remissinstanser anser att termenförtidspension inte är bra men har inga egna förslag atl komma med.Riksförsäkringsverket anser alt man i stället bör använda termen sjukbidrag ochen försäkringskassa föreslår sjukpension, eftersom detta är den beteckning somförtidspensionen har i folkmun. Förslaget att byta utförtidspension på enbart arbetsmarknadsmässiga grunder motarbetsmarknadspenning fiUstyrks av flera remissinstanser, t. ex.socialstyrelsen, och försäkringsanställdas förbund. 1982/83:3 112 är däremot negativ och anser all förslagel är ell stegtiUbaka, eftersom della skulle innebära etl krav på alt stå tillarbetsmarknadens förfogande och med jämna mellanrum anmäla sig hosarbetsförmedlingen. TCO anser atl förtidspensioneringenkännetecknas av etl ganska stelt regelsystem och att den flexibilitet som präglardelpensioneringen borde kunna vara en utgångspunkt för en annorlunda uppbyggnadav förtidspensioneringen. Enligl TCO bör så långt det någonsin är möjligl ävenett begränsat arbetsutbud tas till vara genom att arbeten med reduceradarbetstid kan erbjudas. Delta skulle kunna få formen av deltidsarbete medkompensafion för av inkomstförlusten från socialförsäkringen. Förslaget till omstäUningsstöd ärvid sidan av arbetsskadeförsäkringen den gren av den föreslagna inkomslförsäkringensom föranlett de flesta kommentarerna från remissinstanserna. De flesta ultalarsig allmänt positivt om förslaget men betonar vikten av generösaövergångsbestämmelser. I princip positiva lill förslaget är ,försäkringsrätten för , kammarrätten i ,, , statens invandrarverk, LO, /SR,, pensionskommittén, kommun (socialacentralnämnden), , och samt åtskilliga försäkringskassor. Flera av dessa remissinstanser fogar särskilda kommentarereller reservationer tUl sitt ställningstagande. frågar sig omförslaget kan få sädana effekter att del stimulerar till nya privataförsäkringsformer. Vidare pekar styrelsen på det faktum atl den individuellabehovsprövning som kommer i fråga efter den särskilda övergångstiden iprincipiellt hänseende avviker från de flesta övriga socialförsäkringar.Särskilt äldre kvinnor i glesbygden kan komma alt uppleva etl tryck från såvälomgivningen som myndigheterna atl t. ex. flytta fill annan ort för alt fåarbete. Denna typ av problem måste därför beaktas vid utarbetande av ett merdetaljerat förslag. anser att ettstöd relaterat till den avlidnes inkomster under en omslällningstid måstenärmare utredas och utnyttjandet av det frivilliga försäkringsskyddet beaktas.Statens invandrarverk menar att invandrarkvinnornas särskilda problem måstebeaktas, framför allt deras möjligheter all återvända till hemlandet eftermakens död. konstaterar alt samordningsutredningens förslaganknyter till den principskiss som pensionsförsäkringskommitlén harlämnat för elt reformerat efterlevandestöd, vilken också bildar utgångspunktför pensionskommitténs arbete. De förslag som pensionskommittén avser attframlägga kommer därför atl ha nära beröringspunkter med denna principskiss mendetaljerna i pensionskommitténs förslag är det ännu för 1982/83:3 113 fidigt atl uttala sig om. Kommittén fillägger att det börvara naturligt alt omställningsstöd skall kunna utgä jämte stöd som ersätterinkomstbortfall. kommun (sociala centralnämnden) anser att stöd bör kunnautgä även efter skilsmässa. påpekar atl denföreslagna omstäUningsfiden tiU är för snävt tUltagen.Kvinnoförbundet föreslår en längre omställningstid på exempelvis tre är. par remissinslanser, nämligenkommunförbundet och TCO, säger uttryckligen atl de ännu inle vill uttala sig omförslaget. Direkt negafiva är universitet, i någon män sociologiska institutionen vid sammauniversitet saml LRF. attutredningen bygger på idealbilden att parterna i dagens samlevnadsförhällandenär två ekonomiskt självständiga individer. Realiteten är i stället atl män ochkvinnor har oUka ställning i yrkeslivet. Så länge parterna inte är ekonomisktjämställda innebär ett hävdande av självständighetsschablonen etl gynnande avden ekonomiskt starkare parlen (mannen) och ett missgynnande av den ekonomisktsvagare (kvinnan). Ett upphävande av änkepensionen skulle därför enligtinstitutionen innebära väsentliga försämringar för den majoritet kvinnor somddfidsarbetar och ger mannen/familjen service och vård. Sociologiskainsfitufionen menar alt den behovsprövning av ekonomiskt slöd till änkor ochänklingar som utredningen föreslår efter en viss omslällningstid kan fånegativa effekter, t. ex. ökad stress för den som inte varit ute påarbetsmarknaden och ökad efterfrågan på privata försäkringar.Det senare skulle öka ojämlikheten mellan de resurssvaga och de resursstarka. LRF påpekar att mångaegenföretagare har underlåfil atl begära undantagande frän ATP på grund avefterlevandeskyddel. kunde egenföretagare inte ha entaxeringsmässigt delad inkomst, vilket innebär atl mången medhjälpande makastår helt ulan egen ATP. Att för dessa införa elt omstäUningsstöd i stället för änkepension skulle betecknas som en stor otrygghet. LRFanser därför atl änkepension frän folkpensioneringen och ATP skall utgåoförändrad. Utredningen har inle föreslagitnägra ändringar i sak vad gäller delpensionen. Inle heller remissinslansernakommenterar i allmänhet denna del av inkomstförsäkringen. kan det dock vara skäl att överväga en utsträckt åldersgränstill för delpensionsförsäkringen i kombination med uppskjutet uttag avålderspension. 8 1982/83. 1982/83:3 114 Även avsnittet om ålderspension harkommenterats sparsamt i remissvaren. LO och Försäkringsanställdas förbundsäger uttryckligen att de delar utredningens uppfattning att begreppenfolkpension öch ATP bör bibehållas men att de bör kunna samordnas bättre urlagteknisk synpunkt. Vidare har utredningens uttalande att det ur rensamordningssynpunkl är mest naturligt att ålderspension börjar utges först isamband med att den försäkrade helt slutar förvärvsarbeta föranlett kommentarerfrån elt par håll. Enligt försäkringsrätten för bör rätt till'såväl pension som arbete föreligga medan rätten fill sjukpenning förålderspensionärer borde bortfalla. Liknande synpunker framförs från LRF ochGöteborgs allmänna försäkringskassa. LRF betonar starkt atl rätt tillålderspension från både folkpensioneringen och ATP bör föreligga fr. o. m. enfastställd ålder, oavsett om förvärvsarbete utförs eller inte. Utredningen förordar en förenklingav nuvarande regler om rörlig pensionsålder. vill ianledning därav framhålla atl nuvarande regelsystem inle inneburit någradirekta tillämpningssvårigheter. Vidare kan det enligl verkets meningfortfarande finnas behov av alla de olika alternativ som nuvarande bestämmelserger möjUghet till. SAF anser atl innan beslut fattasom en fortsatt utbyggnad av pensionstillskotten bör en översyn göras av denallmänna pensioneringen med sikte på att sammansmälta folkpensioneringen ochATP lill en enhetlig pensionering. Vidare anser SAF atl den allmännapensionsåldern på bör höjas. Även läns allmännaförsäkringskassa anser att pensionstillskotlet bör inarbetas i huvudförmånen,vilket lämpligen kan ske genom att höja folkpensionsandelen och minskaATP-delen i motsvarande grad. Vidare anser Skaraborgskassan att möjligheten attgöra förtida uttag av pension bör utredas och kunna awecklas. Endastett fåtal ansökningar om förtida uttag brukar förekomma vad gäller försäkrade iSkaraborgs län. 2.3.10 Arbetsskadesjukpenning/arbetsskadelivränta Utredningens ståndpunkt atl arbetsskadeförsäkringenskall behållas i slorl sett oförändrad hör till de förslag som föranlett deflesta protesterna från remissinstansernas sida. Framför allt är detförsäkringskassorna som är kritiska men ocksä vissa andra remissinstanser ärklart negativa fill förslagel. Av de 24 försäkringskassor som yttrat sig är detendasi 7 som inle särskilt behandlar arbetsskadeförsäkringen. De övriga 17 är ivarierande grad kritiska tUl förslagel eller påpekar i vart fall de storasvårigheter i handläggningen som nuvarande arbetsskadeförsäkring leder till. För utredningens förslag uttalarsig , , TCO och Försäkringsanställdas förbund.Riksförsäkringsverket framhåller dock alt den särreglering som finnsbeträffande arbetsskadorna, särskill med hänsyn 1982/83:3 115 tillden utvidgning av skadebegreppel som infördes genom lagen omarbetsskadeförsäkring, innebär betydande fillämpningssvårigheter och därigenomtar i anspråk en avsevärd administrafion. LO anför atl arbetsskadeförsäkringenäven fortsättningsvis bör ge en högre kompensafion än övriga försäkringar ochfortsätter: Möjligheterna till ökad samordning mellan ä enasidan arbetsskadeförsäkringen och å andra sidan sjukförsäkringen ochförtidspensioneringen begränsas av att sjukpenning och förfidspension inte gerfull ersättning för inkomstbortfallet. Dessutom ger arbetsskadeförsäkringenersättning även vid en lägre grad av invaliditet än . Även om en delarbetsskadeärenden framför allt i fråga om arbetsrelaterade sjukdomar medförell omfattande utredningsarbete i det enskilda fallet, anser LO därför alt detunder överskådlig lid inte finns förutsättningar att fullt ut låtaarbeisskadeförsäkringen gä upp i den allmänna sjukförsäkringen och förtidspensioneringen. Handläggningen av arbetsskadeförsäkringen skaparemellertid problem. De långa väntefiderna och osäkerheten om vad som betraktassom arbetsskada leder i många fall fill oklarheter och besvikelser. I detfortsatta utredningsarbetet bör övervägas vUka ändringar i regler ochhandläggning som kan genomföras för atl skapa ökad klarhet och snabbarehandläggning. TCO påpekar att till gmnd förarbetsskadeförsäkringen ligger den skadeståndsrättsliga principen om ettstrikt arbetsgivaransvar för arbetsskador, oberoende av om man kan bevisa attskadan beror på vållande eller försumlighet från arbetsgivarens sida. TCOavvisar därför bestämt att avskaffa de särskilda förmåner somarbetsskadeförsäkringen ger. delar utredningensuppfattning atl arbetsskadeförsäkringen bör ge en högre kompensation än övrigaförsäkringar. Förbundet påpekar vidare att en lagteknisk harmonisering med denövriga inkomstförsäkringen är nödvändig och en översyn av regler i ochtillämpning av nuvarande arbetsskadelag bör inledas. Försäkringsrättenför ifrågasätter däremot om en integrering avarbetsskadeförsäkringen i den nuvarande inkomstförsäkringen innebär nägrafördelar jämfört med vad som f. n. gäller. Enligt försäkringsrättens meningvore det naturligare och mer ändamålsenligt att i släUel söka samla alla formerav skadeförsäkring i en gemensam ramlag med så långt möjligl enhetligakriterier. Deremissinstanser som är krifiska har som ovan nämndes i allmänhet de nuvarandetillämpningssvårighelerna inom arbetsskadeförsäkringen sorn utgångspunkt försin kritik. understryker behovet av alt inkomstförsäkringarnasregler ger likartad trygghet oavsett orsak fill inkomstförlusten. Styrelsenpåpekar också att del ofta är mycket svårt att fastställa huruvida skadanuppstått i arbetet eller på annat sätt. Del kan därför upplevas som orättvistatt de som kan bevisa var skadan uppkom får full inkomslläckning medan andradrabbas av en inkomstförlust. framhåller atlarbetsskadeförsäkringen medför en omfattande och kostnadskrävande handläggningoch förordar därför alt denna försäk- Prop.1982/83:3 116 ring redan på kort sikt samordnas med sjukförsäkringen. LRFanger arbetsskadeförsäkringen som exempel på en alldeles onödig och dyrbartungroddhel genom atl arbetsskador handläggs både inom socialförsäkringen,trygghetsförsäkringen och inom arbelsmarknadsförsäkringarna. Enligl LRF börarbelsmarknadsförsäkringarna med obetydliga resursförstärkningar kunna övertadel ekonomiska ansvaret för alla arbetsskador. Stark kritik molarbelsskadeförsäkringens nuvarande utformning har kommit från remissinstanserdär läkare har medverkat. vid iLinköping pekar på att arbetsskadeförsäkringen har visat sig ge avsevärdaproblem, såväl vid de medicinska bedömningarna som vid tillämpningen inomförsäkringskassorna. Dessa problem har medfört snabbt växande balanser och enutökning av personalen på försäkringskassornas utredningsavdelningar.Beslutsgången vid prövning i högre instanser har i några fall lett till heltolikartade ställningstaganden, som ofta är svårförklarliga vid en närmaregranskning av sambandet mellan arbetsmiljö och sjukdom - skada. Ocksä bland deförsäkrade har man haft problem atl förslå orsakerna fiU helt olikaförsäkringsutfall vid likartade sjukdomar. Trots atl arbetsskadelagen infördesnyligen och principerna grundar sig på skadeståndsrättsliga överväganden finnsdet redan nu skäl alt överväga förändringar. Lagen har nämligen visat sigerbjuda stora problem och komplicerade beslutsprocedurer med tveksamma ochibland skadliga effekter för de försäkrade. Dessa problem skulle kunna reducerasgenom en samordning av arbelsskadeförsäkringens ersättningsregler medsjukförsäkringen vilket skulle till vissa delar förenkla handläggningen ochdelvis undanröja de negativa effekterna. Också pekarpå de stora problem som uppkommit vid tillämpningen av arbetsskadeförsäkringenoch anför följande: Svårigheterna att - även med hjälpav lagens s. k. bevisregel - avgöra sambandet meUan arbetsmiljö och inträffadskada har lett fill en oproportionerligt slor balans av icke avgjorda arbelsskadeanmälningar.Den långa väntetiden innebär för många individer passivisering, neurotiseringoch stora problem i rehabiliteringen. Ufiåtanden angående del medicinskasambandet innebär alliså en avsevärd belastning för sjukvård ochföretagshälsovård. Med den orientering bort från orsakerna till stödbehovet somi övrigt präglar förslagel har förbundet svårl alt förstå utredningensställningslagande att nuvarande arbeisskadeförsäkring bör kvarstå som ensärskild gren inom socialförsäkringen. I alla fall bör övervägas omsambandsregeln kan förenklas så atl nuvarande medicinska utredningsinsatserangående samband kan frigöras för angelägnare ändamål. kommun har fill sillremissvar fogat ett särskilt yttrande av chefläkaren vid sjukvårdsförvaltning.Denne anser atl arbetsskade- -. försäkringen bör utgå, eftersom den medför kravpå undersökningar och utlåtanden som på grund av nuvarande begränsade kunskapermedför en uppdelning av ersättningsberättigade i kategorier som i hög grad är Prop.1982/83:3 117 innebär orättvisor som ej kan försvarasoch som kan undvikas. De försäkringskassor som yttrar sig är starkt kritiska motden nuvarande arbetsskadeförsäkringen och menar atl under alla omständighetermåste försäkringen förändras och förenklas. Flera försäkringskassor anser ocksåatt en avveckling måste ske, åtminstone pä sikt, och beklagar att utredningenansett att arbetsskadeförsäkringen bör behålla en högre kompensalionsnivå. Desvårigheter som framför allt påtalas är den rättsosäkerhet som långa väntetideroch en olikartad rättspraxis leder fill. Även de höga administrationskostnadernapåtalas ofta. Några synpunkter skall här närmare anges. Göteborgsallmänna försäkringskassa anser atl del vore olyckligt alt redan nu slängadörren för en anpassning av arbeisskadeförsäkringen lill andra försäkringar.Försäkringskassan menar alt arbetsskadeförsäkringsreformen är ett exempel päatl politiska och andra ambitioner skapat en administrativt mycket betungandetillämpning på grund av att kompensafionsnivän skiljer sig från sjukförsäkringen.Även administrativa kostnader bör enligl kassans mening ingå i bedömningen avmöjliga och önskvärda förändringar av trygghetssystemet. allmänna försäkringskassaanser en förutsättningslös debatt om ersättningsnivån vara en verkligtangelägen uppgift och framhåller att det är svårt atl förstå varförförsäkringsskyddet skall vara bättre om man råkar ut för en trafikolycka pä vägfrän jobbet än om man är pä väg från sitt postärende. länsallmänna försäkringskassa framhåller att arbetsskadeförsäkringen knappast kanbibehåUas, åtminstone inte i sitt nuvarande skick. I handläggningen är det särskiltanmälda arbetssjukdomar som vållar svårigheter. Det är i det närmaste omöjligtatt avgöra om sjukdomen kan relateras till arbete eller den skadades övrigatillvaro, eller - vilket ändå är det troligaste - till båda. De beslul somfattas i dessa frågor blir därför godtyckliga och kan innebära rätlsföriusterför den enskilde. Några försäkringskassor kommer medkonkreta förslag lill ändringar i arbeisskadeförsäkringen. ochJämtlands läns allmänna försäkringskassor anser att sjukpenning vidarbetsskada borde slopas. Jämtlandskassan ifrågasätter också om man inte kundeåstadkomma ett mer preciserat arbetsskadebegrepp eller göra samordningstidenlängre. Även och läns allmänna försäkringskassorframhåller alt man borde förlänga samordningsfiden. Förslaget att slopaföräldralivräntan Inom arbetsskadeförsäkringen har kommenterats av ett parremissinslanser. delar utredningens uppfattning ochupplyser om atl någon föräldraUvränta enligt lagen om arbetsskadeförsäkringinte har beviljats sedan lagen trädde i kraft den 1 juU 1977. anser däremot att man inte bör ta bort Prop.1982/83:3 118 föräldralivräntan så länge utländska medborgare inte kangaranteras likartad rätt till folkpensionsförmåner som svenska medborgare. 2.3.11 Gemensamma frågor för inkomstförsäkringenKompensationsnivån Synpunkter på inkomstförsäkringenskompensationsnivå har framför allt framförts i anslutning tillarbetsskadeförsäkringen och i någon mån arbetsmarknadspenningen. Deremissinstanser som uttalat sig angående de nu nämnda grenarna av försäkringenär i allmänhet av den inställningen att kompensalionsnivån bör vara densammainom hela inkomstförsäkringen. Denna ståndpunkt intar t. ex. uttryckligensocialstyrelsen och . TCO däremot vill ha en högre nivåbeträffande arbeisskadeförsäkringen men påtalar att det äroacceptabeU att den inkomstförlust som beror på ofrivillig arbetslöshet ersättsi myckel lägre utsträckning än den som beror på att man är sjuk, föräldraledigetc. Ett par remissinstanser harsynpunkter på kompensafionsnivän vad gäller garantinivåerna. Försäkringsrättenför menar att det finns all anledning alt först noggrantanalysera bakgrunden till dagens skiftande garantinivåer innan en eventuelltenhetlig nivå införs, eftersom det här inle rör sig enbart om ett finansielltspörsmål. däremot anser alt varken trygghels- eller socialaskäl kan motivera att olika stödformer har olika nivåer på förekommandegaranfiersältning. Tvärtom medför delta förhällande att försäkringen blirkomplicerad och svåröverskådlig. Dessutom kan behov av kompletterandeersätlning uppstå. Frågan om förhällandet mellan kompensafionsnivän förkortvariga resp. långvariga fall har också tagits upp av några remissinslanser.Försäkringsrätten för vill väcka frågan om man inle allmänt settmåste göra betydande skillnader mellan regler om kortvariga och långvarigaersätlningsfall, mellan fall som angår och fall som angårmiljonbelopp. Detta gäller dock enligt försäkringsrätten inte bara generellaersättningsnivåer utan också vissa villkor. allmänna försäkringskassaanser att skillnaden i ersättningsnivåerna för korta och långa fall ibland kantyckas väl stor och att en utveckling mot en utjämning vore önskvärd. anser det orimligt att den kortlidssjuke i princip fär fullersätlning, medan den långtidssjuke fär betydligt mindre. Förhållandet bordeenligl förbundet vara det omvända. Endast ett fåtal remissinstanseruttalar sig om lämpligheten av karensregler inom socialförsäkringen. LO ochFörsäkringsanställdas förbund anser att karensregler eller väntefider överhuvud laget inte bör förekomma inom 1982/83:3 119 Även uttalar sig motkarensregler men nämner då endast arbetslöshetsförsäkringen. 5>IF däremotanser alt man bör överväga någon form av självrisk inom sjukförsäkringen,varvid lägre kompensation under den första liden kan vara elt av flera tänkbaraalternativ.. Insfitufionen för socionomutbildning vid universitetanser att samordningsvinsterna med den av utredningen skisserade arbetsmarknadspenningenur socialförsäkrings- och socialhj älpssynpunkl är sä uppenbara atl ett typisktinsfitul som karensvillkor skulle accepteras. Utredningens ståndpunkt atlbestämda åldersgränser för rätt fill ersättning från inkomstförsäkringen bör fåmindre betydelse än de har har endast kommenterats av etl fåtalremissinstanser. LO, TCO och delar dockuttryckligen utredningens uppfattning att sjukpenning bör kunna beviljas förvärvsarbetandeungdomar . Även ett par försäkringskassor säger sig uttryckligenvara positiva tiU förslaget. läns allmänna försäkringskassa, som ioch för sig inget har att erinra mot en flytande åldersgräns vid inträde iinkomslförsäkringen, erinrar dock om alt det blir allt vanligare med s. k.varvad undervisning och atl del ibland är svårt för kassorna att avgöravaraktigheten av förvärvsarbete i unga åldrar. Under detta avsnitt behandlasallmänna frågor om barnstödets konstruk-fion, vad delta skall innefatta ochvilka åldersgränser som skall gälla. Frågor som gäller t. ex. till vem stödetskall utbetalas och vilka barn som har rätt till stöd behandlas däremot underavsnittet om familjetillhörighet (3.3). Långt ifrån alla remissinstanserultalar sig särskilt om barnstödel. Av de som ultalar sig är majoritetenpositiv. Kritiska synpunkter förekommer framför allt beträffandeåldersgränserna, frägan huruvida ett särskilt studiestöd skall finnas vid sidanav barnstödet samt det kompletterande barnbidraget. I princip positiva är t. ex.försäkringsrätten för , riksförsäkringsverket.Försäkringskasseförbundet, , , samtåtskilliga försäkringskassor. anser att det inför ettfortsatt samordningsarbete förefaller nödvändigt att inifiera en övergripandediskussion om syftet med det totala barnstödel, eftersom del f. n. saknas enklar politisk målsättning i fråga om fördelningen mellan föräldrar och samhälleav ansvaret för barns kostnader. 1982/83:3 120 2.4.2 Särskilt studiestöd eller inte Statskontoret menar allutredningens förslag innebär etl konsfiat snitt av studiestödet och åsyftar dåinle bara den del av studiestödet som förs lill barnstödet ulan också de delarsom ingår i inkomslförsäkringen.