prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — I räddningstjänstutbUdning-en bör nämligen enligtarbetsgruppen inte onödigtvis ingå inslag där det redan finns ett betydandeutbud av kurser på olika håll i samhället. Vidareutbildningen inomräddningstjänsten bör således enligt arbetsgruppens mening starkare än vad nuär fallet koncentreras på räddningstjänstens problem och arbetsmetoder isamband med utryckningen. Arbetsgruppenhar diskuterat vem som lämpligen bör vara huvudman för vidareutbildningen ochfortbildningen. Arbetsgruppen anser atl en samordning av räddningstjänstutbildnir. en för fred och krig skulle kunna ge positiva effekter ochmedföra decentralisering av utbildningen. En sådan decentraliseringförutsätter dock bl. a. atl frågan om en samordning mellan statens brandnämnd och har avgjorts av statsmakterna. 1982/83:23 20 Decentraliseringenmåste därför anstå och utbildningen inom statens brandnämnds utbildningsenhettills vidare i huvudsak bedrivas i nuvarande former och på nuvarande platser.Arbetsgruppen föreslår alltså atl statens brandnämnd skall vara huvudman fördenna utbildning intill dess en för brandförsvar och civilförsvar gemensamutbildningsorganisation kan byggas upp. Flertaletremissinstanser har tillstyrkt arbetsgruppens förslag till vidareutbildningoch fortbildning. Från flera håll har framhållits det positiva i den utökningav utbildningen som förslaget innebär för det deltidsanställda brandbefälet.Några remissinstanser menar också alt det ligger fördelar i alt den framtidautbildningen kommer att bilda ett helt utbildningssystem. Fleraremissinslanser anser alt del är angeläget med en framtida samordning med civilförsvaret.Civilförsvarsstyrelsen framhåller att en ökad integration mellanräddningstjänsten för fred och krig bör eftersträvas för att utbildningen inomresp. verksamhet skall kunna göra ömsesidiga effektivitetsvinster. Styrelsenframhåller också atl ytterligare en klar fördel för civilförsvarets beredskapär att utbildningen decentraliseras på del sätt som arbetsgruppen harföreslagit. Föregen del kan jag till en början konstatera att arbetsgruppens förslag omvidareutbildning och fortbildning i princip har fåll elt positivt mottagandeunder remissbehandlingen. Också jag anser atl arbetsgruppens förslag i dennadel kan ligga till grund för en utbildningsreform. Vadgäller huvudmannaskapet för den nya utbildningen vill jag framhålla följande.Den nuvarande kompetensutbildningen för den kommunala räddningstjänsten bedrivssom jag har nämnt i första hand centralt på statens brandnämndsutbildningsenhet i och i . Den decentralisering av vissutbildning till vissa större brandförsvar som har genomförts har gettpositiva erfarenheter. Enligt en allmänt rådande uppfattning måste de praktiskainslagen i räddningsljänsiuibildningen öka. Delta har även kommit till uttryckunder remissbehandUngen av arbetsgruppens förslag. Av ekonomiska skäl kan dockinte resurser avsättas för att centralt bygga upp anordningar för praktiskutbildning. Genom en decentralisering av verksamheten kan däremot befintligautbildningsanordningar och befintlig administration utnyttjas. EnUgl min meningmedför koncentrationen av undervisningen till och störrekostnader för kommunerna än nödvändigt. Dessutom tvingas eleverna i många falltill långa resor. Det är alltså flera fördelar med atträddningstjänstutbildningen decentraliseras. Jagdelar arbelsgmppens uppfattning alt en samordning mellan räddningstjänstutbildningoch civilförsvarsutbildning skulle ge flera positiva effekter. a. skulledet medföra ett bättre utnyttjande av lärarna och etl gemensamt utnyttjande avanläggningarna. Frågan om en sammanslagning av ochstatens brandnämnd till en ny myndighet har aktuaUserals 1982/83:23 21 bådeav försvarskommitté (Fö 1978:02) och av räddningstjänstkommittén (Kn1979:01). I propositionen (prop. 1981/82:102 bil. 2) om säkerhels- ochförsvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling framhållerföredraganden alt han är övertygad om att samordningsvinster går att uppnå inomområdet räddningstjänst i krig och fred. har godtagit detta uttalande(FöU 1981/82:18, rskr 1981/82:374). I beslut har regeringenbemyndigat mig atl tillkalla en kommitté (Kn 1982:03) med uppdrag att utredafrågan om en samordning av den centrala ledningen av räddningstjänsten i fredoch civilförsvarsverksamheten. Kommittén har påbörjat sill arbete. Jagbiträder alltså arbetsgruppens uppfattning att utbildningen i räddningstjänstför fred och krig bör samordnas och decentraliseras. Denna åtgärd förutsätteremellertid såsom arbetsgruppen har framhållit att frågan om en samordning avden centrala ledningen av räddningstjänsten i fred ochcivilförsvarsverksamheten har avgjorts av statsmakterna. Till dess så har skettbör därför utbildningen i enlighet med arbelsgmppens förslag bedrivas av statensbrandnämnd i huvudsak i nuvarande former, dvs. såsom en av statens brandnämndanordnad central utbildning. Jag återkommer till några delar avvidareutbildningen som bör samordnas med annan högskoleutbildning. Det gällerviss utbildning i förebyggande brandförsvar och förvaltningskunskap. Jagövergår nu tiU de olika delarna av den föreslagna vidareutbildningen ochfortbildningen. Lägstabefälstjänsten inom brandförsvaret är f. n. brandförman. Heltidsanställd brandförmanskall enligt brandstadgan ha avlagt lägst brandför-mansexamen.Kompetensutbildningen sker vid statens brandnämnds utbildningsenhet. Förinträde i brandförmansklassen krävs genomgången brand-mannaklass och minst sexårs anställning vid brandkår. I praktiken har de antagna genomsnittligt tio årsanställningstid. Brandförmansklassen omfattar , varav elvaveckor teoretisk och praktisk utbildning. Deltidsanställtbrandbefäl med undantag för brandchef och vice brandchef skall enligtbrandstadgan ha genomgått lägst brandbefälskurs C. Denna kurs, som , genomförs regionalt i statens brandnämnds regi. Arbetsgruppenanser atl de krav som från räddningstjänstens synpunkt bör ställas vad gällerden första befordringstjänsten är att befattningshavaren i fråga skall kunnafungera som utryckningsledare för liten utryckning och som fordons- ochgruppchef vid större utryckningar, vara övningsledare/ instruktör samt ha enlämplig bas för vidareutbildning. Enligt arbetsgruppens förslag bör dennautbildning anordnas som en utryckningsledarutbildning. Prop.1982/83:23 22 Utbildningen, som i väsenfliga delar ersätter dennuvarande förmansutbildningen, skall i första hand ha som mål att ge dekunskaper om risker och arbetsmetodik som behövs för all utryckningsledarnaskall kunna leda en insatsstyrka så atl både personalens och allmänhetenssäkerhet tillvaratas på bästa möjliga sätt. Arbetsgruppen har funnit attstatens brandnämnd bör vara huvudman för utryckningsledarutbildningen. Enligt arbetsgruppens mening krävs grundläggandeteoretiska kunskaper inom ämnesområdet för att kunna tillgodogöra sigutbildningen. Arbetsgruppen föreslår därför att som behörighetskrav skallgälla att sökanden har genomgått gymnasieskolans räddningstjänstutbildning.Deltidsanställda brandmän skall enligt förslaget ha genomgåtträddningstjänstutbildning och bör ha gymnasiekompetens i allmänna ämnenmotsvarande lägst tvåårig gymnasieskola. Enligl arbetsgruppens förslag skallheltidsanställda brandmän ha minst etl års tjänstgöring vid brandförsvar ochdeltidsanställda brandmän tjänstgöring vid brandförsvar för atlfå genomgå utbildningen. Utryckningsledarutbildning skall enligt förslagetuppställas som ett krav för både hel- och deltidsanställda för att få leda enutryckning oavsett befälsnivå. Också brandingenjörer skall följaktligen ha gåttigenom utryckningsledarutbildning för att få leda en utryckning. Arbetsgruppenföreslår att utryckningsledarutbildningen för såväl heltidsanställda somdeltidsanställda skall omfatta . Flertalet av remissinstanserna har inte haft något atterinra mot förslaget. Många instanser pekar på det positiva i alt man harbedömt behovet av utbildning likvärdigt för både hel- och deltidsanställda. Några remissinstanser har kritiserat att dedeltidsanställda brandmännen skulle behöva gymnasiekompetens före inträde lillulryckningsledarutbild-ningen. Genom kravet på tvåårig gymnasieskola bedömsrisken som stor för att den framtida rekryteringen till deltidsanställtbrandbefäl inle kan tillgodoses. Från andra håll har konstaterats att en utökadsamverkan mellan kommunerna i den allmänna räddningstjänsten som bl. a.föreslås i betänkandet Samhällets räddningstjänst (SOU 1981:82) kommer attkräva förbättrad grundutbildning inom brand- och räddningstjänsten. En delremissinstanser anser att den föreslagna vidareutbildningen fördeltidsanställt befäl är för lång om hänsyn skall tas till huvudarbetsgivaren.Det understryks att utbildningen därför bör genomföras etappvis för dedeltidsanställda. är kraven för tillträde till utryckningsledarutbildningenför låga för deltidsanställda jämfört med heltidsanställda. De olikaintagningskraven kan enligt brandnämnden skapa genvägar för deltidsanställd atlnå heltidsanställning som befäl, något som nämnden finner otillfredsställande.Från andra håll framförs att ett deltidsanställt befäl efter genomgångenutryckningsledarutbildning inte bör ha rätt att söka en heltidsbefattning. Omdetta skulle bli möjligt befarar man att grunden för 1982/83:23 23 anslällningsförfarandelskulle försvinna eftersom rekryteringen för dessa kategorier är så olika. anser att förslaget vad gäller den heltidsanställda personaleninnebär en försämring eftersom behörighetskravet sätts så lågt som vid elt årsbrandmannatjänst. I nuvarande utbildning krävs praktik förtillträde lill brandförmansutbildning, ett krav som enligt brandnämnden innebärminst praktisk tjänstgöring som brandman. Någraremissinslanser framhåller alt utryckningsledarutbildningen bör ingå som en deli brandingenjörsutbildningen och inte, som enligt förslaget, genomgås förstefter anställningen. Föregen del vill jag anföra följande. Delär enligl min mening angeläget atl både hel- och deltidsanställt brandbefäl fårgenomgå en utbildning som kan ge de kunskaper om risker och arbetsmetodik sombehövs för att kunna leda en insatsstyrka. Jag anser att utbildningen bör gesådana kunskaper att både personalens och aUmänhetens säkerhet tillvaratas påbästa möjliga sätt. Detta förhållande bör gälla oavsett befälsnivå. Således böräven brandingenjörer genomgå denna utbildning för att få leda enutryckningsstyrka. Under remissbehandlingen har från en del håll framförtssynpunkter på atl utryckningsledamtbildningen borde kunna inrymmas ibrandingenjörsutbildningen. Jag återkommer till denna fråga i samband medbehandlingen av utbildningen av brandingenjörer. Mol bakgrund av altutryckningsledamtbildningen som jag tidigare nämnt bör vara lika för alltbrandbefäl har jag dock funnit det lämpligare atl denna anordnas som ensärskild, fristående kurs. Jagdelar arbetsgruppens uppfattning att gmndläggande teoretiska kunskaper behövsför att eleverna skall ha möjligheter att tillgodogöra sig utbildningen.Gymnasiekompetens kan den deltidsanställde brandmannen få inom komvux.Möjligheterna att genom denna utbildning avancera inom yrket kommer enligt minmening att stimulera de sökande till att skaffa sig denna kompetens. Jag anserockså att man vid uppläggningen av utbildningen bör beakta möjligheterna altge dispens från olikai tiUträdeskrav. Med hänsyn härtill anser jag atl det intefinns anledning att hysa de farhågor som under remissbehandlingen har framförtsfrån en del håll vad gäller lillträdeskraven. Jag anser alltså attbehörighetskraven kan fastställas i enUghet med förslaget. Förslagetom anställning i statligt eller kommunalt brandförsvar förheltidsanställda brandmän och anställningstid fördeltidsanställda har fått viss kritik från remissinstanserna. Enligt min meningär det nödvändigt med yrkeserfarenhet för tillträde till utbildningen. Motbakgrund av den väsenfligt förbättrade grundutbildning som jag tidigare föreslagitför såväl heltids- som deltidsanställda brandmän anser jag att kraven påpraktisk erfarenhet för att få tillträde till utbildningen kan vara lägre änvad som f. n. gäller för tillträde till brandförmansutbildningen. Med hänsynlill alt de deltidsanstäUda som regel får mindre praktisk erfarenhet av 1982/83:23 24 utryckningarän de heUidsanställda, bör det krävas längre praktisk erfarenhel för denförstnämnda kategorin. Även om jag således i princip kan dela arbetsgruppenssyn på dessa frågor anser jag i likhet med några remissinstanser atl kravet påpraktisk erfarenhet bör vara högre än vad arbetsgruppen har föreslagit. Jagföreslår atl kravet för alt få genomgå utryckningsledamtbildningen '-kall varaminsl anställning vid brandförsvar för heltidsanställda och minst fyraår för deltidsanställda brandmän. Frånnågot håll har under remissbehandlingen framhållits alt frågan om rekryteringtill högre brandbefälstjänst efter genomgången utryckningsledarutbildning böruppmärksammas. Man menar atl deltidsanställd brandman som har genomgått sådanutbildning inte bör ha rätt atl söka heltidsbefattning som utryckningsledare.Från andra håll har dock framhållits fördelarna i just det faktum attdeltidsanställda efter genomgången utbildning skall kunna söka befattningar somheltidsanställda befäl inom mindre kommuner. Jag vill erinra om attutryckningsledarutbildningen föreslås få samma innehåll för både hel- ochdeltidsanställda. Enligt min mening bör mot denna bakgrund inte formella hinderställas upp mot alt anställa en deltidsbrandman med utryckningsledarutbildningi en heltidsbefattning. Del bör ankomma på kommunerna alt i det särskildafallet bestämma i denna fråga. Förslagetatt ulryckningsledarutbildningen skall omfatta för såvälhel- som deltidsanställd personal har kritiserats vad gäller dedeltidsanställdas villkor. För egen del anser jag att den förbättradegrundläggande utbildningen medför att den första befälsutbildningen kanbegränsas. Arbetsgruppens förslag om en förbättrad fortbildning, vartill jagålerkommer, talar också för detta. Därtill kommer att utbildningen skallkoncentreras till räddningstjänstens krav i samband med utryckningen. Jag anseremellertid att utbildningsbehovet är störst för de deltidsanställda eftersomderas grundutbildning inte är lika fullständig som de heltidsanställdas. Dedeltidsanställdas övriga förvärvsverksamhet lägger emellertid hinder i vägenför att utryckningsledamtbildningen görs längre än . Enligt minmening bör vid uppläggningen av utbildningen för de deltidsanställda beaktasmöjligheterna att dela upp denna på flera kortare perioder. Sammanfattningsvisdelar jag arbetsgruppens uppfattning atl statens brandnämnd bör anordna enutryckningsledarutbildning i enlighet med förslaget. Uppläggningen av kursen och det närmare kursinnehållet börbestämmas av statens brandnämnd. 2.3.3Utbildning i förebyggande brandförsvar Enligtkursplanerna vid statens brandnämnds utbildningsenhet får heltidsanställdbrandpersonal i brandförmansklassen 44 och i brandmästarklassen 154 timmarsundervisning inom ämnesområdet förebyggande åtgärder mot Prop.1982/83:23 25 För deltidsanställd personal sker denna utbildninginom brandbefälskurs A och B, där ämnesområdet omfattar 82 resp. 35undervisningstimmar. Med hänsyn till arbetsuppgifterna och för alt få enrationell utbildning föreslår arbetsgruppen en särskild utbildning iförebyggande åtgärder mot brand i tvä nivåer. Den ena kursen. Förebyggande I,skall enligt arbetsgruppens förslag ge sådana kunskaper atl den som hargenomgått utbildningen kan utföra brandsyn av rutinkaraktär och vissatillslåndsbesikiningar. Kursen skall också ge kunskaper för allmän rådgivningangående förebyggande åtgärder mot brand. Förebyggande I föreslås omfatta treveckor med statens brandnämnd som huvudman för utbildningen. Den andra kursen.Förebyggande II,föreslås överensstämmamed motsvarande utbildning för brandingenjörerna. Enligt arbetsgruppens mening bör brandmannautbildningeninom gymnasieskolan utgöra en tillräcklig grund för Förebyggande I. Denbrandman som önskar genomgå Förebyggande I bör dock först ha gått igenomutryckningsledarutbildning. Erfarenhet som utryckningsledare bör nämligenenligt arbetsgruppen vara av stort värde för att kunna tillgodogöra sig kursen.Sådan erfarenhet krävs också för atl kunna fungera som brandsyneförrättare m.m., vilket är syftet med kursen. Det bör också finnas en möjlighet för erfarnabrandmän att genomgå Förebyggande I. För tillträde till kursen bör såledesenligt arbetsgruppens förslag lång erfarenhet inom yrket kunna jämställas medutbildning som utryckningsledare. En majoritet av remissinstanserna har inget atl erinra motarbetsgruppens förslag. En kommun framhåller dock att begreppet "långerfarenhel" för tillträde till Förebyggande I bör ersättas med etttidsbundet krav. I delta sammanhang framför flera instanser att undantag börkunna göras från förslaget om flerårig erfarenhet som utryckningsledare för debrandmän som av hälsoskäl kan överflyttas till förebyggande verksamhet. Frånflera håll har framförts synpunkter på angelägenheten av atl sträva efter en istörsta möjliga utsträckning regional utbildning. Man framhåller i sammanhangetönskvärdheten för de deltidsanställda brandmännen att kurserna förläggs så närahemorterna som möjligt. Vidareutbildningen bör enligt dessa remissinstanserdärför förläggas till ett större anlal orter i landet än vad arbetsgruppenredovisar. För egen del vill jag anföra följande. Också enligt min mening bör utbildningen i förebyggandebrandförsvar kunna organiseras i två nivåer på det sätt som arbetsgruppen harföreslagit. Jag lar nu upp kursen Förebyggande I. Kursen Förebyggande II ålerkommer jag till vid behandlingav högskoleutbildningen. Förslaget att den brandman som önskar genomgå utbildningenFörebyggande I bör ha lång erfarenhet inom yrket eller ha genomgåttutrycknings-ledarutbildningen har från några håll fåll kritik underremissbehandlingen. a. har man efterlyst atl begreppet lång erfarenhetskulle ersättas med elt 1982/83:23 26 Jag delar arbetsgruppens uppfattning att praktisk erfarenhet ellergenomgången utryckningsledarutbildning bör krävas för alt man skall kunnatillgodogöra sig utbildningen. Längden av den praktiska erfarenhet som skallkrävas bör övervägas i samband med den närmare utformningen av utbildningen. Jagkan instämma i de synpunkter som remissinstanserna framfört i fråga om behovetav övergångsbestämmelser för sådan personal som redan har anställning inombrandförsvaret utan atl ha genomgått den föreskrivna teoretiska utbildningen.Jag ulgår således ifrån att det måste finnas särskilda övergångsbestämmelserför sådan personal som redan är anställd inom brandförsvaret. Denna fråga börövervägas i samband med överarbetningen av de författningar som berörutbildningen. Enligtarbetsgruppens förslag skall kursen Förebyggande I kunna anordnas centralteller regionalt. För egen del delar jag remissinstansernas synpunkter att enregional och lokal förläggning av utbildningen är önskvärd. Genom att förläggakursen i så nära anslutning till elevernas hemorter som möjligl underlättasdeltagandet, inte minst vad gäller den deltidsanställda personalen. Jag hartidigare anfört atl jag biträder uppfattningen om att en decentralisering avvidareutbildningen skulle ge flera positiva effekter men att dennadecentralisering i avvaktan på pågående utredningar tills vidare måste anstå. Ivad mån viss del av utbildningen kan och bör decentraliserasanser jag att statens brandnämnd i samråd med berörda kommuner får ta ställningtill. Jagföreslår alltså atl arbetsgruppens förslag i denna del genomförs. Heltidsanställdbrandmästare skall enligt brandstadgan ha avlagt lägst brandmästarexamen vidstatens brandnämnds utbildningsenhet. För inträde i brandmästarklassen krävsavlagd brandförmansexamen. I praktiken har de antagna till brandmästarklassengenomsnitfligt anställningstid i statligt eller kommunaltbrandförsvar. Brandmästarklassen omfattar , varav20 veckor teori och praktik. Arbetsgruppenhar föreslagit att en högre befälsutbildning mellan utryckningsledamtbildningenoch brandingenjörsutbildningen alltjämt bör finnas. Utbildningen, som liksom bör benämnas brandmästarutbild-ning, skall främst inriktas påbrandmästarens roll som högre utryckningsbefäl och innehålla sådana inslag avförvaltningskunskap och administration som är specifika för räddningstjänsten.Den som vill genomgå brandmästamt-bildning skall enligl arbetsgruppens förslagha genomgått kurserna Utryckningsledarutbildning och Förebyggande 1. föreslås vara huvudmanför utbildningen. Enligl förslaget skall den brandmästare som avser atl sökabefattning som brandchef eller vice 1982/83:23 27 brandchefkomplettera sin utbildning med kurserna Förebyggande II ochFörvaltningskunskap. Dessa kurser utgör också en del av brandingenjörsutbildningenoch föreslås därför bli anordnade vid högskolan. Deflesta remissinstanserna har inget att erinra mot arbetsgruppens förslag tillny brandmästamlbildning. ()framhålls det positiva i att även denna utbildning skall vara lika för hel- ochdeltidsanställd personal. TCO menar dock atl även här kan praktiska hinder göradet svårt för i första hand deltidsanställda brandbefäl atl delta iutbildningen. Denna bör alltså enligt TCO utformas på ett sådant sätt att ävendenna personalkategori kan dellaga. Föregen del vill jag anföra följande. Förslagettill brandmästamlbildning har mottagits positivt av remissinstanserna ochenUgt min mening kan förslagel ligga till grund för en reform av dennautbildning. Vadgäller de synpunkter som under remissbehandlingen har framförts rörande depraktiska svårigheter som kan uppkomma för deltidsanställd personal att delta iutbildningen anser jag i likhet med vad jag har anfört i denna frågadet vara angeläget alt i största möjliga utsträckning förlägga utbildningen inära anslutning till deltagarnas hemorter. Som jag i det föregående sagt ifråga om annan vidareutbildning får statens brand-nämnd ta ställning till ivilken omfattning som brandmästarutbildningen kan och bör regionaliseras. Brandmännenfår kontinuerlig fortbildning i samband med den övningsverksamhet som alltidpågår inom brandförsvaret. För befälet erbjuds fortbUdningskurser påräddningstjänstområdet av olika myndigheter och organisationer. Utbudet avfortbildningskurser är inle systematiserat. Arbetsgmppenhar föreslagit att statens brandnämnd får i uppdrag att inom en bestämdmedelsram tillhandahålla kurser för fortbildning av befälet inomräddningstjänsten. skall enligl förslaget samordna och bedrivafortbildningskurser samt sprida information om sådana kurser. Vid kursernasuppläggning bör samråd ske med och berörda myndigheter.Kurserna bör anordnas regionalt eller lokalt och inriktas på aktuellaämnesområden. De bör i princip erbjudas allt befäl inom räddningstjänsten.Kurserna bör omfatta . Förslagetatt låta statens brandnämnd organisera och tillhandahålla fortbildningskurserinom räddningstjänslområdet har mottagits övervägande positivt avremissinstanserna. framhåller fördelarna medatl resurser bibehålls och utvecklas vid statens vidareutbildning i samråd med förbundet. Från andra håll framhålls atlförslagel lill utökad återkommande fortbildning Prop.1982/83:23 28 kommer att fylla etl stort behov, bl. a. med tanke på denutveckling som sker inom räddningstjänsten och del vida kunskapskrav som ställspå dagens brandpersonal. I likhet med vad som anförts i samband medvidareutbildningen har från några kommuner påpekats angelägenheten av regionalsamverkan i samband med genomförandel av och förläggningen avfortbildningskurserna. För egen del vill jag anföra följande. Enligt min mening är behovet av fortbildning särskiltbelydelsefulll på räddningstjänstens område. ökar antalet transporterav farliga laster. Lagringen av hälso- och miljöfarliga varor är betydande. Delär en svår uppgift atl på ett snabbt och riktigt sätt ta hand om löskomnagifter och miljöfarliga varor m. m. Personalen inom räddningstjänsten bördärför fortlöpande hållas informerad om nya rön inom bekämpningslekniken liksomerfarenheter från inträffade olyckor eller tillbud.