prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — har vissa branschföreträdare emellertid förklarat attbokmarknadens regelsystem i hög grad är en konsekvens av konkurrensrättsliglagstiftning samt att hänsyn måste tas till branschens betydande kulturpolitiskaåtaganden. Dessa omständigheter skulle motivera ett statUgt initiativ till ensådan översyn. För egen del anser jag att branschens egna organ bör spelaen aktiv roll när det gäller att överväga och besluta om eventuellaförändringar i bokdistributionen. Mot bakgrund av det från kulturpolitisksynpunkt allvarliga läget på bokmarknaden och den oro som finns inom branschenfinner jag det emellertid angeläget att en samlad översyn av bokbranschensmarknads- och distributionsvillkor nu kommer till stånd. Jag förordar därföratt staten tar initiativet till en sådan översyn. För denna uppgift börtillkallas en kommitté där bl. a. branschens centrala organ ochkonkurrensrättsliga intressen bör vara företrädda. Kommittén bör ha i uppgift att förutsättningslöst belysautvecklingen inom bokdistributionen samt analysera dess orsaker. Kommittén bördärvid ägna uppmärksamhet åt vilka effekter som gällande konkurrensrättsliglagstiftning och dess tillämpning- framför allt i fräga om bruttoprisförbudet-kan ha haft för utvecklingen av den nuvarande strukturen inombokdistributionen. Därutöver bör kommittén försöka kartlägga betydelsen av deskilda distributionskanalerna för böcker från olika typer av förlag samt förspridningen av olika Utteraturkategorier. Vidare bör kommittén belysa i vilkenutsträckning tillgången på kvalitetsUtteratur i olika delar av landet kan hapåverkats av de tillämpade distributionsvillkoren. Kommittén bör kunna lämna förslag till åtgärder som - inomramen för en rationell bokdistribution - kan skapa en kulturpolitisktgynnsammare struktur för en bred spridning av kvalitetslitteratur.Utgångspunkten för kommitténs arbete bör självfallet vara att huvudansvaret förbokmarknadens kommersiella villkor Ugger hos branschen själv. Det börstå kommittén fritt att i sina överväganden och förslag inbegripa en alternativ utformning av de statliga ekonomiska insatser som f. n. förekom mer på bokområdet. Kommitténs förslag om statliga ekonomiska åtaganden bör rymmas inom totalt sett oförändrade kostnadsramar. 66 Kommittén bör beakta vad som haranförts i regeringens direktiv (1980:20) angående finansiering av reformer. Förslagen bör vidare grundas på en från samhällssynpunktmotiverad Dir. 1981:76 sammanvägning av de kulturpolitiska, konsumentpolitiskaoch konkurrenspolitiska intressen som i ett visst avseende kan stå imotsatsförhållande till varandra. Kommittén bör vid utformningen av sinaförslag beakta vad regeringen senare under detta kommer att föreslåriksdagen i en särskild proposition om én ny konkurrenslag. För att bereda kommittén tillräckligt handlingsutrymmeförordar jag att bokbranschutrednings förslag, (Ds U 1981:5) Stöd tillbokutgivning och bokförlag- en utvärdering, jämte remissyttranden och medanledning av förslaget inkomna skrivelser överlämnas till den nya kommittén föratt beaktas i dess arbete. Uppslagsverkskommiltén (U 1977:09) överlämnade i juni 1980betänkandet (SOU 1980:26) Mot bättre vetande. I betänkandet behandlasförutsättningarna för en eventuell utgivning och marknadsföring av ett stortsvenskt uppslagsverk. som en stor del av remissopinionenkonstaterar ett stort utbildnings-, informations- och kulturpolitiskt motiveratbehov av en sådan utgivning. Jag delar denna bedömning. förslag att staten borde åta sigett väsentligt ekonomiskt ansvar för utgivningen och spridningen av ett stortuppslagsverk stöds av en knapp majoritet av remissopinionen. Förslaget äremellertid enligt min mening orealistiskt i det nuvarande statsfinansiellaläget. Det bör således helt ankomma på förlagsbranschen att avgöra om man självkan ta på sig det ekonomiska ansvaret för ett sådant projekt.Uppslagsverkskommittén har även anvisat möjligheten att staten lämnar ett s. k.immateriellt stöd för att underlätta utgivningen av ett uppslagsverk, framförallt vad gäller viUkoren för en långsiktig marknadsföring. Enligt min meningkan det finnas skäl för sådana åtgärder. Utformningen av dessa behöver dockytterligare övervägas. Jag förordar därför att även uppslagsverkskommifténsförslag i denna del jämte remissyttranden och i ärendet inkomna skrivelseröverlämnas till den nya kommittén för att beaktas i enlighet med vad jag haranfört. Kommittén bör kunna utföra sitt utredningsarbete i fleraetapper orri så bedöms ändamålsenligt. Frågor av direkt betydelse förbokdistributionen bör därigenom kunna behandlas med förtur. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en kommitté med högst fem ledamöter meduppdrag att utreda frågor rörande bokdistributionen, att utse en av ledamöterna att vara ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta nionde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Direktiv som inte har redovisats i kommitté- skr. berättelsen Dir. 1982: i Ny myndighetsorganisation för landtransporter av farligtgods Chefen för komniunikationsdepartementet, statsrådetElmstedt, anför. Propositionen om transport av farligt gods 1981/82:94 om transport av farligt gods, somregeringen tidigare denna dag beslutat, läggs fram förslag om en nymyndighetsorganisation för landtransporter av farligt gods och om en nyförfattningsmässig reglering av transporterna. Förslagen innebär i huvudsak följande. Det myndighetsansvar för transport av farligt gods som åvilar de s.k. produktkontrollmyndigheterna samt bryts utur dessa och sammanförs till en enhet som förläggs till . Tillden nya organisationen skall en delegation knytas. Delegationens uppgifterskall vara bl. a. att bistå med sakkunskap på de skilda områden som påverkaroch påverkas av verksamheten transport av farligt gods, atl medverka vidavvägningen mellan de olika transportgrenarnas intressen samt att biträda vidsamordningen mellan transportslagen och vid den långsiktiga planeringen avverksamheten.. En rådgivande nämnd med i huvudsak samma sammansättning ochuppgifter som den nuvarande rådgivande nämnden vid industriverket skall bildasoch knytas till den nya organisationen. Den allmänna tillsynen över landtransporterna skall utövasav bl. a. tullen, / polisen och yrkesinspektionen. Den författningsmässiga regleringen av säkerheten vidtransport av farligt gods med alla transportslag skall utgå från en enda lag,lagen om transport av farligt gods. Med stöd av lagen, som är en ramlag, avsesregeringen .bemyndiga och luftfartsverket att för respektivetransportslag meddela de föreskrifter för transporterna som behövs fråntransportsäkerhetssynpunkt. Reglerna förutsätts i den utsträckning som ärpraktiskt möjlig och lämplig överensstämma med respektive transportslagsinternationella regelverk. Det kommer att bli en av den nya organisationensviktigaste arbetsupp gifter att meddela föreskrifter enligt denna nya lag samt att ansvara för lagstiftningens tillämpning. I övrigt skall organisationen svara för vissa samordnings- och informationsfrågor på området. Bland de större uppgif- 69 Skr.1982/83:103 terna kan slutligen nämnasdeltagandet i det internationella samarbetet i Del II frågor som gäller transport avfarligt gods. Jag anmälde vid min föredragning av propositionsärendettidigare denna dag att jag avsåg att föreslå regeringen att bemyndiga mig atttillkalla en kommitté för att utreda den nya organisationens närmare utformningoch behovet av nya detaljföreskrifter för vägtransporterna samt för att iförekomriiande fall utarbeta förslag till nya föreskrifter. Jag återkommer till dessa frågor och förordar att dennakommitté tillkallas. Det är angeläget att den nya organisationen kan träda ifunktion . Av tidsskäl bör därför kommittén tillkallasredan nu. Kommittén bör arbeta efter följande riktlinjer. Hur skall en ny organisation vara utformad? Kommittén bör utarbeta ett detaljerat förslag tillutformning av den nya organisationen. De principer som angetts i propositioneni fråga om organisation, arbetsuppgifter och resurser bör därvid varautgångspunkten. I propositionen har några organisatoriska problem särskiltframhållits. Jag syftar då på frågorna hur produktkontroll- och landtransportintressenaskall tillförsäkras inflytande på verksamheten och hur och i vilkenutsträckning landtransportfunktionen skall integreras i sjöfartsverketsverksamhet med transport av farligt gods samt frågorna om delegationens storlekoch sammansättning. Kommittén bör överväga dessa frågor i ett sammanhang. Beträffande frågan om produktkontroll- ochlandtransportintressenas inflytande bör kommittén vara oförhindrad att övervägaandra förslag till lösningar än dem som skisserats i propositionen. Nya detaljföreskrifter för bl. Kommittén bör utreda i vilken utsträckning nu gällande,med stöd av produktkontroUförfattningarna, meddelade föreskrifter för transportav farUgt gods på väg kan och bör utfärdas sorn föreskrifter också enligt denföreslagna lagen om transport av farligt gods. I de fall det behövs börkommittén utarbeta förslag till nya föreskrifter. Som tidigare nämnts förutsätts föreskrifterna enligt lagenom transport av farligt gods i princip komma att överensstämma med respektivetransportslags internationella reglemente. För vägtransporternas del innebärdetta att föreskrifterna skall ansluta till ADR (den europeiskaöverenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg) så långtdet är praktiskt lämpligt. Innehållet i ADR-överensstämmer med det i RID (detinternationella reglementet om befordran av farligt gods med järnväg). Denuvarande föreskrifterna för nationella järnvägstransporter överensstämmer isin tur till stora delar, dock inte helt, med RID:s. Kommittén bör vid arbetetmed vägtransportföreskrifterna redigera dessa såatt de kan läggas till grundför en modernisering och internationell anpassning också av föreskrifterna förjärnvägstransporter. Postbefordran är ett avtal om att inom en vissorganisation till en viss taxa 70 att de säkerhetsföreskrifter sompostverket meddelar berör alla transport- Kommittén bör utredabetydelsen av detta förhållande i samband med Skr. 1982/83:103 den nya lagens ikraftträdande samt i förekommande fall föreslå hur Dir. 1982:1kompetenskonflikter kan lösas. Tidplan m. m. Kommitténbör redovisa sina förslag i organisationsdelen före utgången av . Omarbetet med detaljföreskrifter inte kan redovisas bör det i vart fallredovisas före utgången av . Kommitténskall vid arbetets påbörjande och vidare under arbetets gång informera berördahuvudorganisationer och i förekommande fall annan berörd central arbetstagarorganisation,med vilken staten har eller brukar ha avtal om löner och andraanställningsvillkor, samt bereda dessa tillfälle att framföra synpunkter.Kommittén skall därutöver informera berörda arbetstagare om sitt arbete. Medhänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen bemyndigar chefenför atttillkalla en kommitté med högst sex ledamöter med uppdrag att med utgångspunkti de riktlinjer som anges i prop. 1981/82:94 om transport av farligt gods lämnaförslag till ny organisation av myndighetsansvaret för landtransporter avfarligt gods samt att utarbeta förslag till nya detaljföreskrifter förvägtransporter m. m., attutse en av ledamöterna att vara orförande, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt kommittén. Vidarehemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta sjättehuvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Skr.1982/83:103 Tilläggsdirektiv till underhållsutredning (Fö Del n 1980:04) Chefen för försvarsdepartementet, statsrådet ,anför. Med stöd av regeringens bemyndigande den 18 december 1980tillkallade min företrädare statsrådet en särskild-utredare för attgranska försvarets materielunderhåll. Utredaren har antagit namnet 1980 årsunderhållsutredning. I direktiven till utredningsmannen angavs att han i enförsta etapp skulle göra prognoser för freds- och krigsorganisationens framtidabehov av materielunderhåll samt en samlad granskning av underhållskraven.Arbetet skulle leda fram till en principiell grundsyn påunderhållsverksamhetens organisation och dimensionering. Områden där de störstabesparingarna bedömdes kunna göras, skulle anges. I en andra etapp skulleutredningsmannen precisera dimensioneringen och organisationen avunderhållsresurserna mot bakgrund av regeringens ställningstaganden till denprincipiella grundsyn som den första utredningsetappen lett fram till. Utredningsmannen har överlämnatdelbetänkandet (Ds Fö 1981:7) Försvarets materielunderhåll under 1980-talet.Betänkandet har remissbehandlats. Utredningsmanrien lämnar vidare i sittbetänkande förslag till inriktning av den andra etappen. Han avser att i dennaprecisera försvarsmaktens underhållsresurser på olika nivåer, inklusiveförvaltnings- och ledningsorganisationen för dessa resurser. Vidare avser hanatt pröva systemet och organisationen för materielförsörjning liksom formernaoch organisationen för underhåll av helikoptrar och transpörtflyg-plan.Möjligheten till ytterligare besparingar kommer att undersökas. Jag kan i väsentliga delar instämma i den principiellagrundsyn på underhållsverksämhetens organisation och dimensionering somutredningsmannen har presenterat i sitt delbetänkande. Jag avser att i denkommande totalförsvarspropositionen närmare redovisa mina ställningstagandentill de förslag utredningsmannen har lämnat. Jag kan också i huvudsak godtautredarens förslag till inriktning av den andra etappen. Följande kompletterandedirektiv bör emellertid lämnas. Prognoser över underhållskostnadernas utveckling är enbetydelsefull utgångspunkt för att bedöma den framtida inriktningen och möjligabesparingar. Utredaren bör därför överarbeta prognoserna från den förstaetappen och därvid ta hänsyn till den krigs- och fredsorganisatoriskainriktning som försvarskommitté har föreslagit. Avgränsningen mellan de av utredaren föreslagna nyabegreppen främre resp. bakre underhållsnivå bör klarläggas närmare. Vidare börformerna för styrning och uppföljning av materielunderhållet i detta sammanhangbelysas. Jag anser i likhet med utredaren alt den tekniskautvecklingen gör det nödvändigt att se över organisationen förmarkteleunderhållet inom försvaret. I det fortsatta utredningsarbetet bördärför olika organisationsalternativ prövas. Vidare bör begreppetmarktelemateriel preciseras. Utredningsarbetet i fråga om markteleunderhållskall också innefatta övervägan-den och förslag om hur det verkställandeunderhållet av teleutrustning i de för totalförsvaret gemensamma stabsplatserna börgenomföras. De speciella Skr. 1982/83:103 kraven på sekretess samtmöjligheterna att snabbt övergå till krigsorganisa- Dir. 1982:2 tion börhärvid beaktas vid val av underhållsleverantörer. Hela den underhållsorganisationen bör allsidigtbelysas i den andra utredningsetappen. När det gäller underhållet av flottansfartyg skall den av utredaren föreslagna centraliseringen till ostkustensörlogsbas på behandlas som ett alternativ. Därutöver skall belysas ettalternativ där fartygsunderhållet i större utsträckning förläggs tillKarlskronavarvet. Underhållet vid ostkustens örlogsbas skall i det senarealternativet kunna upprätthållas på en nivå som gör det möjligt att delsupprätta en krigsverkstad som tillgodoser de operativa kraven, dels geerforderligt stöd åt de fartygsförband som i fred baseras på ostkusten. I bådaalternativen förutsätts en kraftig reducering av fredsresurserna förfartygsunderhåll på . Utredaren skall redovisa såväl deverksamhetsmässiga som de regionalpolitiska konsekvenserna av de olikaalternativen. Utredaren bör också, i enlighet med försvarskommittésförslag, pröva möjligheterna att tillföra civila statliganybyggnads- och underhållsprojekt genom en förbättrad samordning av destatliga beställningarna. Jag vill i sammanhanget erinra om vad isitt beslut (prop. 1980/81:131, NU 1980/81:63, rskr1980/81:393) uttalade om som ett marint nybyggnads- ochunderhållsvarv. I direktiven till utredningsmannen angavs bl. a. att hanunder den andra etappen skulle tillvarata möjligheterna till besparingar genomsamordning mellan försvaret och övriga samhällssektorer. Utredaren bör härvidpröva om nu tillämpade grunder för prissättning inom försvaret lägger hinderför en sådan samordning. Utredningsmannen bör i fråga om den föreslagnasamordningen och förvaltningen av flygplan och helikoptrar versionsvis, närmareöverväga hur organisationen skall utformas och dimensioneras, bl. a. motbakgrund av anskaffningen av nytt flygplanssystem. Frågan om samordning av försvarsmaktenshelikopterverksamhet bereds inom regeringskansliet.Underhållsfrågorna utgör härvid en viktig del. Utredningsmannen skallsuccessivt kunna ge chefen för försvarsdepartementet underlag i fråga omhelikopterunderhållsfrågor. Översynen av materielförsörjningen skall innefatta enprövning av milomaterielförvaltningarnas uppgifter och organisation. Behovet avett särskilt centralförråd för specialreservdelar inom armén bör därvidsärskilt övervägas ytterligare. Förslagen i dessa frågor bör kunna ligga tillgrund för organisations- och investeringsbeslut. Jag hemställer att regeringen utvidgar det uppdrag somtidigare har lämnats till utredaren i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Skr.1982/83:103 Försvarets behov av försöks- och provningsresurser Beslul vid regeringssammanträde . Chefen förförsvarsdepartementet, statsrådet , anför. Inom försvarsmakten finns resurser för forskning, försökoch prov med materiel för militära ändamål inom ,och fortifikationsförvaltningen. Resurserna äruppbyggda för olika primära ändamål. Inom forsvarets materielverk organiseras resurser förprovning fr. o. m. till sin huvuddel i en för verket gemensamprovningsavdelning inom huvudavdelningen för flygmateriel. Provningsresursernaär lokaliserade till , och . Antalet anställda vidprovningsavdelningen var ca 580. Av dessa tjänstgjorde ca 315 personeri . Inom finns vissa resurserinom bl. a. de spräng- och rakettekniska områdena, som till mindre delutnyttjas för provning åt , vid försöksstationenGrindsjön, . Vid stationen sysselsätts ca 140 personer. Inom fortifikationsförvaltningen är vissa resurser förförsök och prov inom den fortifikatoriska forskningen lokaliserade tillförsöksstationen i . Vid stationen i sysselsätts ca 20 personer. I betärikandet (Ds Fö 1981:2) Framtida miUtär flygindustrii har miUtära flygindustrikommitté föreslagit principer förfördelning av uppgifter mellan och industrin.Kommitténs förslag beträffande provnings- och granskningsverksamhelen innebäratt provning och granskning bör gå ner kraftigt ävenvid en inhemsk utveckling av framtida stridsflygplan. De delar av verksamhetensom bedrivs i bedöms minska kraftigt. Vidare bedöms verksamheten iKarlsborg och minska så att avsevärda personalreduceringar måste görasäven där. Det kan enligt kommitténs mening bli aktuellt att avstå frånkontinuerlig drift av en av försöksplatserna för vapen- och robotutprovning.Betänkandet har remissbehandlats, varvid olika synpunkter har framförts påkommitténs förslag. har i jum~1981 lämnät offert onfaftutveckla och tillverka ett inhemskt JAS-plan. Industrigruppen har härvid utgåttfrån vissa förutsättningar vad gäller att utnyttja statliga provningsresurser. försvarskommittés arbetsutskott förfredsorganisationsfrågor uppdrog åt överbefälhavaren att utreda andra möjligheter att uppnå besparingsmålen än att avstå från kontinuerlig drift vid provplatsen i . Av överbefälhavarens utredning framgår bl. a. att beslut om provningsfunktionen inte bör tas förrän statsmakterna har fattat beslut om ' ersättning för det nuvarandeflygplansystemet. I sin slutrapport (Ds Fö 1981:13) förordar arbetsutskottet en särskild utredning.Utskottet anser Skr. 1982/83:103 bl. a. att det äv regionalpolitiska skälinte är möjligt att avstå från Dir. 1982:3 kontinuerlig drift av en avprovplatserna i eller . Mot bakgrund av vad jag här har redovisat bör en särskildutredare tillkallas för att utreda försvarets samlade behov av fastaanläggningar för försök och prov med materiel för militära ändamål. En prognosbör göras över det framtida behovet av provningsresurser och förslag lämnastill hur verksamheten bör anpassas till detta. Olika åtgärder bör övervägas föratt minska kostnaderna, bl. a. bör prövas om det är lämpligt att samordnaresurserna hos förut nämnda försvarsmyndigheter, liksom mellan försvaret,förenade fabriksverken och industrin. Även samordningsmöjligheterna medprovningsresurserna inom den civila statsförvaltningen bör prövas. i utredningen bör särskilt prövas behovet av provplatseroch deras lokalisering, framtida dimensionering och organisation m.m. Såvälförsvarsekonomiska som regionalpolitiska konskevenser samt konsekvenserna förberörd personal bör belysas. Vidare bör formerna för och lämpUgheten avéneventuellt ändrad framtida finansiering utredas. Utredningsarbetet bör bedrivas så att överväganden ochförslag kan redovisas senast . Utredaren bör vid arbetets påbörjande samt vidare underarbetets gång informera berörda huvudorganisationer och i förekommande, fallannan berörd central arbetstagarorganisation med vilken staten har eller brukarha avtal om löner och andra anställningsvillkor samt bereda dem tillfälle attframföra synpunkter. Utredaren bör därutöver informera berörda arbetstagare omsitt arbete. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för försvarsdepartementet att tillkalla en särskild utredare för att utreda ochlämna förslag till framtida inriktning av försvarets försöks- ochprovningsverksamhet i enlighet med vad jag har anfört, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta fjärde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 1982/83:103 Inrättande av en delegation församordning av sam- Dei II hällsinformation Beslut vid regeringssammanträde, . Chefen för budgetdepartementet, statsrådet , anför. antog statsmakterna vissa riktlinjer församhällets informationsåtgärder (prop. 1971:56, FiU 1971:23, rskr 1971:182).Dessa riktlinjer innebar i korthet följande. Informationsåtgärder skulle sessom en integrerad del av myndigheternas verksamhel och som ett medel blandandra för att uppnå de mål som gäller för vederbörande myndighets verksamhet.Avgörande för om särskilda informationsåtgärder skulle väljas borde vara omdessa kunde antas vara det mest effektiva medlet med beaktande av resultat ochkostnader. Planering och budgetering av informationsverksamhet borde därförske samordnat med övriga åtgärder. ()inrättades i anslutning härtill . Nämnden gavs i uppgift attverka för samordning av de offentliga organens informationsinsatser medutgångspunkt i medborgarnas samlade informationsbehov i syfte att samhälletsresurser för samhällsinformation skulle utnyttjas effektivt. Nämnden skulle bl.a. fortlöpande hålla sig underrättad om myndigheternas och andra offentligaorgans informationsplaner och ta de initiativ som nämnden fann nödvändiga medhänsyn till sin samordningsuppgift. lade statsmakterna i allt väsentligt fast deriktlinjer som dittills hade gälU för samhällsinformationen (prop. 1978/79:100bil. 11, KU 1978/79:27, rskr 1978/79:221). Beträffande verksamheten vid NSIkonstaterades att förutsättningarna för nämndens verksamhet delvis kommit attförändras . Den informationstekniska kunskapen inomstatsförvaltningen befanns vara större än när nämnden inrättades. Särskildatjänster för information hade inrättats vid flertalet större myndigheter.Myndigheternas resurser för informationsverksamhet hade ökat.