prop · G60361 · 1982-12-31 00:00:00 — Den besparing man kanvinna med förslaget i denna del framstår som högst marginell. Erfarenhetsmässigt visas - i motsats lill vad som synesförutsättas i promemorian - mycket stor återhållsamhet vid beviljande avbiträdeshjälp i bodelningsärenden. Biträde förordnas endast i fall som bedömessom särskill ömmande. Ofta är det då fråga om en part - merendels den kvinnliga- som saknar insyn i makens verksamhet och förhållanden och därför behöverhjälp av utomstående för alt skaffa fram erforderlig utredning och hävda sinräll i en situation som ofta även i övrigt framstår som bekymmersam. Att ensådan part skulle riskera alt i elt slutskede få svara för större kostnad änsom motsvarar den egna rältshjälpsavgiften framstår som orättfärdigt. En annansak är all denna avgift - om parten genom bodelningen tillföres egendom av merabetydande värde - kan komma att väsentligt höjas. Fall förekommer för övrigtinte så sällan dä - i enlighet med nu gällande regler - part som i bodelningtillförts betydande egendom föriorar förmånen av rättshjälp och således självfår svara för sina rättshjälpskoslnader. I della sammanhang bör också beaktasall i fall där endasi ena parten har rättshjälp den andra parten nu i princip åläggesatt betala halva kostnaden för skiftesman. Sammanfattningsvis finner jag icketillräckliga skäl föreligga atl - för ernående av en marginell besparing-genomföra en reglering som kan allvarligt äventyra möjligheterna för denenskilde att hävda sin rätt på etl för honom mycket betydelsefullt område. Enligt hovrättens uppfattning borde man visa störreåterhållsamhet än när del gäller rättshjälp för bodelning. Förnärvarande synes det vara lällare att erhålla rättshjälp när fråga är om ett bomed stora tillgångar än när fråga är om elt bo av liten omfattning. En delningav elt litet bo berör ofta rätlssökande som kan ha svårt alt göra sin rättgällande, t.ex. personer i besvärliga sociala omständigheter, lägutbildade,invandrare etc. Även om del bo som skall delas är litet, är utgången avbodelningsärendet ofta myckel betydelsefull för dessa personer. Delägarna i ettbo av slörre omfattning torde oftare bättre kunna tillvarata sina intressen ochdessutom ha större ekonomiska möjligheter alt själva svara för bodelningskostnaderna.Hovrätten anser därtor alt mindre vikt bör läggas vid boets omfattning och slörrevikl vid den rällssökandes personliga omständigheter i övrigt. Boets omfattningbör såtillvida tillmätas betydelse som atl behov av Prop.1982/83:61 111 rättshjälp inte bör anses föreligga när tillgångarna iboel är sä stora atl bodelningskostnaderna rimligen bör få belasta boel ochinte staten. Hovrätten anser alt den föreslagna regeln om äterbetalningsskyldighetför bodelningskostnader är ändamålsenlig och tillstyrker förslagel. I fråga om rättshjälp vid bodelning delar tingsrättenutgångspunkten i promemorian att rättshjälp i bodelningsärenden får beviljasmed restriktiv tillämpning av gällande regler, all rättshjälp genom skiftesmanbör prioriteras saml att makarna skall åläggas ålerbelalningsskyldighet för rälls-hjälpskostnaderna. I och för sig innebär förslagel om ålerbelalningsskyldighetför bodelningskostnader en väsentlig ändring i förhällande till gällandeordning och skäl kan anföras för att även denna fråga bör övervägas avkommittén. Frågan om rättshjälp vid bodelning har emellertid utretts och remissbehandlatsi flera olika omgångar. Det finns således ell förhållandevis omfattandebeslutsunderlag. Med beaktande härav och del siatsfinansiella läget vill tingsrätteninle motsätta sig all förslagel genomförs ulan all kommilténs övervägandenavvaktas. Tingsrätten delar den i nu gällande ordning framfördauppfattningen all reglerna om rättshjälp vid bodelning bör vara restriktivtutformade och alt de även bör lillämpas i enlighet med denna grundtanke. Deltafrämst med tanke på atl del här är fråga om en privat förrättning avseende enekonomisk uppgörelse mellan två makar. Samhällels kostnader i dessa angelägenheterbör om möjligt nedbringas i så stor omfattning som möjligt. De i 6 och 8 §§ rältshjälpslagen angivna grundläggande förutsällningarnaför rättshjälp liksom särbestämmelsen i 20 § 2 st. rättshjälpslagen tordeliksom nu vara tillfyllest såsom utgångspunkt för bedömningen av fråganhuruvida rättshjälp skall beviljas i en bodelningsfråga. Enligt tingsrättensbedömning bör även utseende av en särskild förordnad skiftesman föredrasframför förordnande av etl biträde, med beaktande av de särskilda befogenhetersom tillkommer en skiftesman. Förslaget alt frånta ell rältshjälpsbiträde imål om äktenskapsskillnad räll lill ersätlning för bodelning i vissa fall,nämligen då denna fråga haft betydelse för målet i övrigt, torde mot bakgrundav den föreslagna regeln om ålerbelalningsskyldighet för rättshjälpskoslnader iett bodelningsärende, få effekter från besparingssynpunkt eftersom ålerbelalningsskyldigheti den föreslagna omfattningen inle förekommer vid mål om äktenskapsskillnad. Förslagel att ålägga båda makarna återbetalningsskyldigheli etl bodelningsärende, varigenom i praktiken kostnaderna kommer all belastaboets Prop.1982/83:61 112 behållning, torde vara elt ändamålsenligt sätt alt sökaverka för en begränsning av statens utgifter. Samhället behöver inle genomrättshjälp subventionera fördelningen av makars inbördes förmögenhetsförhållanden.Fråga är huruvida samhället överhuvudtaget skall förskoltera dessa kostnader. Förslageli dess utformning tillstyrks dock. Den vanligaste formen för rättshjälp vid bodelning tordevara alt rältshjälpsbiträde i mål om äktenskapsskillnad tillerkänns ersättningför visst arbete med bodelning. Del är myckel vanligt all framförallt frågor omunderhållsbidrag är beroende av att bodelningen klarats av. Det finns en riskall antalet tvistiga äktenskapsskillnadsmål - och därmed också kostnaderna färrättshjälp - kommer att väsentligt öka om möjligheten alt ersätta rältshjälpsbiträdeför bodelning i enlighet med nuvarande praxis las bort. Den nuvarande ordningenhärutinnan bör därför bibehållas. 1 promemorian lämnas förslag pä nya, inte heltokomplicerade regler rörande rättshjälp vid bodelning. All införa elt sysleminnefattande prövning av ansökan samt vid bifall administration av hela rätlshjälpsärendetfyller knappast något vettigt syfte om resultatet ändå skall bli alt makarnasjälva står för samtliga kostnader. Synpunkten atl elt fåtal personer kan varai behov av all staten förskollerar bodelningskostnaden är knappast av sådanvikt atl den ensam motiverar förslaget. Den intressantaste tanken som förs fram i promemorian ärulan tvekan övervägandena kring frågan om allmän rättshjälp ibodelningsangelägenheterna med en slutligen obegränsad ålerbelalningsskyldighet.Som allmän domstol har tingsrätten ingen närmare erfarenhel av rättshjälp idessa ulomprocessuella angelägenheter. Den redovisade kostnadsutvecklingen ärdock sådan att del mäste te sig lockande med elt radikalt grepp, inle minsl somen tidigare restriktiv tillämpning av reglerna för rättshjälp tydligen kommilall bli alltmer generös. Denna kostnadsutveckling kan dock också sällas irelation lill kostnaderna för rättshjälp i angelägenheter om fel i fastighet m.m.Statens samlade kostnader för bodelningsangelägenheter ter sig då inle såanmärkningsvärt höga. I promemorian ställs frågan om staten i framtidenöverhuvudlaget bör subventionera bodelningar. De fortsatta övervägandenautmynnar i tanken att staten i princip endast skall förskolterabodelningskostnaderna i den mån rättshjälp förekommer och Prop.1982/83:61 113 atl makarna skall bli fullt ut ålerbetalningsskyldiga fördessa ulan någon begränsning lill vad boet i sig kan bära. Med elt sådantsyslem skulle båda makarna få ell slarki intresse av att bodelningen görs såsnabbi och effektivt och lill så små kostnader som möjligt. - En huvudtankebakom ränshjälpssyslemet såsom det tagit sig ullryck i rättshjälpslagen jämförtmed den tidigare lagen om fri rättegång har varit att staten i rättsligaangelägenheter inte bara skall stödja de sämst ställda i samhället ulan ävenflertalet vanliga inkomsttagare. Genom den nya rättshjälpen skulle man, som deluttalas t.ex. i prop. 1972:4 s. 53, i full utsträckning upprätthållarättssamhällets centrala princip om allas likhet inför lagen. Rältshjälpslagenskulle därför också öppna den ulomprocessuella sektorn för statligt stöd.Tanken bakom det nu i promemorian framförda förslaget är, som rätlen förståttdet, all staten i mer komplicerade situationer garanterar alt bodelningverkligen kommer lill slånd ulan alt den är beredd atl la den slutligakostnaden. Till sin yttersta konsekvens innebär emellertid förslagel endasi atlsamhället, i den mån allmän rättshjälp för bodelning beviljas, garanterarskiftesman eller ombud täckning för ersätlning för sitt arbete. För denenskilda parten måste "rättshjälpen" framstå som illusorisk. Enligträttens mening borde alternativen närmast vara all antingen helt undanta bodelningarnafrån rättshjälpen eller begränsa återbelalningsskyldighelen till vad detskiftade boel kan bära. Det första alternativet har, bortsett fränkostnadsaspekten, inga skäl för sig. Angelägenheten bodelning måste urrättssamhällets synpunkt väga lika tungt som diverse andra rättsligaangelägenheter för vilka rättshjälp meddelas. En diskussion huruvida bodelningskall kunna bli föremål för rättshjälp eller ej leder närmast till frägan omrättshjälpen överhuvudtaget. När del andra alternativet diskuteras ipromemorian pekas på faran för atl det skiftade boets tillgångar värderasavsiktligt lågt för alt begränsa makarnas betalningsansvar. Man kan givelvis inlebortse från denna risk. Å andra sidan finns ju för åtskillig egendom - såsomfast egendom, olika former av värdepapper och försäkringar - i andra sammanhangfasta värderingsregler. Frågan om rättshjälp vid bodelning är inte så begränsadoch lällöverskådlig som övriga kostnadsbesparande förändringar, vilka förtsfram i promemorian. Del är enligt rätlens mening tveksamt om man i dennaöversyn bör angripa rättshjälpen vid bodelning lagstiftningsvägen. i (majoriteten): Så sent som anförde justitieutskottet alt förnyadeöverväganden av frågan om en utvidgning av rätlshjälpsförmånerna vid bodelningborde göras i samband med en översyn av rättshjälpssyslemet och all del voreönskvärt att en förbättring ästadkommes så snart de samhällsekonomiskaresurserna medgåve della. Uttalandet gjordes i ett läge då samhällsekonominredan var dålig. Den är förvisso inte bällre nu men knappast så 8 1982/83. 1982/83:61 114 mycket sämre att skäl föreligger att gå direkt mol ulskotletsuttalande vilket ju görs med förevarande förslag. Detta innebär atlrättshjälpen i sak upphör i boddningsangelägenheler och ersätts med ell slags kredilgaran-tiåtagande.De föreslagna reglerna om återbetalning av bodelningskostnaderna har dessutomfått en utformning som skulle medföra ytterst tidskrävande rutiner såväl ihandläggningen av rätlshjälpsärendena som vid inkasserandet av beloppen. vill i della sammanhang framföra denåsikten atl bodelningsärendena inte behövt bli så kostnadskrävande som ärfallet om nämligen den restriktivitet i praxis som förutsattes vidrättshjälpslagens tillkomst hållils. - och enligt uppgiftäven de övriga rältshjälpsnämnderna - har varit synnerligen restriktiv vid prövningenav ansökningar av allmän rätlhjälp i bodelningsangelägenheler men anser sighärvidlag inle ha fåll slöd av , vilken undersenare år ådagalagt en betydligt mer liberal inställning och i . åtskilligafall ändrat rättshjälpsnämndens avslagsbeslut. Detta har givetvis pä siktmedfört en viss uppmjukning av tidigare praxis även om Slock-holmsnämndenförsökt alt tillämpa den restriktiva bedömning som utsagts i förarbetena tillrättshjälpslagen. Denna utveckling är olycklig enär den kan leda lill alt -såsom nu föresläs - man i praktiken vill undanröja det bistånd som ju onekligenbehövs i vissa bodelningar. förmenar att en allmän återgång lillden tidigare restriktiviteten i förening med effekten av nuvarande nivå på egenavgifternaär fullt tillfyllest för all bemästra de ökade kostnaderna. vill slutligen i förevarande avsnittframhålla vikten av atl inte beskära elt biträdes möjligheter atl inom ramenför etl äktenskapsskillnadsmål arbeia med och bli berättigad till ersätlningför ett sysslande även med bodelningsfrågan. Ur psykologisk synpunkt är möjlighelernaatt nå en uppgörelse i bodelningsfrågan i allmänhet utomordentligt myckel slörreinför en föreslående äktenskapsskillnad än efter en dylik. Det är nämndensuppfattning att nuvarande praxis medfört att ett relativt slort anlalomfattande bodelningslvisler och processer kunnat undvikas. avstyrker förslaget i förevarandeavsnitt. Ledamoten , rättshjätpsnämnden i ,är av skiljaktig mening och anför: Beträffande förslagel om rättshjälp vid bodelning delarjag nämndens uppfattning alt en återgång till tidigare praxis skulle innebära atldessa ärenden inte skulle behöva bli så kostnadskrävande som de är . Den liberala praxis som besvärsnämnden har utvecklat gerrättshjälpen vid bodelning elt alltför generöst innehåll. Min uppfattning äralt besvärsnämnden troligen anser sig bunden av denna praxis och alt mansannolikt inte kan vända utvecklingen mol ökad restriktivitet ulan enlagändring. Prop.1982/83:61 115 Med hänsyn lill den restriktiva praxis som tillämpas ifråga om rättshjälp i bodelningsärenden anser nämnden all rältshjälpsförmånenbör finnas kvar i sin nuvarande omfattning. Goda möjligheter bör föreligga förden parlamentariskt sammansatta kommittén all utarbeta en regel som begränsarstatens kostnader i denna typ av ärenden, exempelvis på så sätt alt möjlighelges rällshjälpsnämnd alt i slörre omfattning än som är falletbeakta boets behållning när slutlig rällshjälpsavgift skall bestämmas. I promemorian föreslås etl syslem som medger "atträttshjälp i bodelningsärenden fortfarande får beviljas när det finns behov avdel enligt del restriktiva belraklelsesäll som bör gälla i frågan och att som f.n.sådan rättshjälp i första hand skall lämnas genom skiftesman". Förslagelinnebär i sak ingen ändring i nu gällande regler. Del påtalas atl praxis kommitatt bli alltför generös, både vad gäller beviljande av rättshjälpöverhuvudtaget i bodelningsärenden och beträffande förordnande av biträde.Utvecklingen mot denna praxis bör brytas, sägs det. Därigenom skullebesparingar kunna göras. Hur skall då della gå lill? i Malmöhar under alla är tillämpat reglerna om beviljande av rättshjälp i bodelningsärendenså restriktivt som förutsatts i förarbeten och motiv. Den fasta praxis somsålunda utbildats för bedömningen av behovet av rättshjälp för bodelning haremellertid brutits genom etl par beslul av besvärsnämnden 1981; beslut som rättshjälpsnämnden ställt sig frågande till. Nämnden vill också bestämt påstå att förordnande avbiträde i bodelningsärenden meddelats i ytterst ringa utsträckning. Huruvidaandra nämnder varit mer generösa härvidlag undandrar sig nämndens bedömning.Om det skulle förhålla sig så som angetts i promemorian atl "biträde inteså sällan förordnas" och atl detta sker utan hänsynstagande till derestriktiva regler som uppställts bör en ändring av praxis genomföras.Härvidlag kan de uttalanden som gjorts i promemorian måhända tjäna lillledning. har förståelse för tanken all parternai en bodelning i större utsträckning än vad som är fallet skall stå för deslutliga rätlshjälpskostnaderna. Besparingsmålet bör emellertid enligl rältshjälpsnämndensmening kunna näs lättare på annat sätt än genom det förslag om ålerbelalningsskyldighetsom framförts i promemorian. Förslaget innebär all vardera maken skall stå förhälften av bodelningskoslnaderna, oavsett om tillgångarna i boel förslår tillbetalning eller ej. Återigen frångår man här principen all rätlssökande skallbidraga lill rätlshjälpskostnaderna Prop.1982/83:61 116 Möjligheterna för staten atl genom engenerell regel om återbetalningsskyldighet få tillbaka förskotteradebodelningskostnader ter sig dessutom inte särskilt stora. Med all säkerhet blirkostnaderna för verkställighet av besluten höga. Man får räkna med atlfrivilligt inbetalda belopp i stor omfattning kommer alt ätas upp avkostnaderna i de ärenden, där indrivning måste ske. Man har under arbetet med promemorian även övervägtmöjligheten att vid beslut om ålerbelalningsskyldighet la hänsyn till vadvardera maken erhållit genom bodelningen och också makes enskilda egendom.Tanken på förslag med den utformningen har emellertid förkastats med motiveringenall prövningen hos rätlshjälpsnämnderna skulle bli krånglig och tidskrävande. Del ärriktigt atl tillämpningen av en regel om återbetalning av bodel-ningskoslnadersom innebär alt man lar hänsyn till omständigheterna i det enskilda falletmedför en del arbete. Som rättshjälpsnämnden ser det bör man emellertid igengäld ha slörre möjligheter att få in fastställda belopp ulan all behövatillgripa etl kostsamt verkställighetsförfarande. Om nämligen återbelalningsskyldighelenbestäms efter förmåga blir prognosen för frivillig betalning god. Rättshjälpsnämndeni har i någon mån redan prövat en liknande metod genom all besluta omjämkning av rätlshjälpsavgiflen. I fall där det funnits anledning misslänkaalt bodelningen gällt stora tillgångar har rättshjälpsnämnden rekvirerat bodelningsavialetfrån skiftesmannen och dessutom begärt uppgifter från sökanden om aktuellaekonomiska förhållanden. På grundval av inkommet material har rätlshjälpsavgifleninte så sällan kunnat bestämmas lill ett ganska högt belopp. Pä detta sätt har slatenåterfått i varje fall en del av kostnaderna för skiftesmannen. Rältshjälpsnämndenhar goda erfarenheter av lillvägagångssättel. Metoden bör kunna utvecklasytterligare och utmynna i en bestämmelse av innebörd atl beslul omåterbetalning skall föregås av en prövning av den enskildes ekonomiskaförhållanden sedan bodelningen slutförts. Regeln kan eventuellt kombineras meden bestämmelse i rättshjälpsförordningen som ålägger skiftesmannen alt till sinkoslnadsräkning foga en kopia av bodelningsavtalet. Som tidigarenämnts anser rättshjälpsnämnden atl syflel med rältshjälpslagstiftningen skalltillgodoses genom regler som innebär alt rätlssökande skall bidraga lill rätlshjälpskostnadernaefter förmåga. Så länge reglerna om behov av rättshjälp i bodelningsärende inteändras skall därför inte heller tillskapas regler om ålerbelalningsskyldighetsom motverkar den sociala inriktningen. De föreslagna reglerna torde innebära betydande lillämpningssvårigheleroch merarbete för de handläggande myndigheterna. Prop.1982/83:61 117 kerardessutom att bli orättvist i de fall då endasi ena parlen har biträde i sambandmed bodelningen. Nämnden vill därför föreslå all förmånen all få rättshjälp vidbodelning helt utgår ur rättshjälpssyslemet. Under alla förhållanden börbodelningsfrågor liksom i viss utsträckning få lösas inomäktenskapsmålens ram. Den praxis som utbildat sig i sistnämnda hänseendeframstår som ändamålsenlig. Södraallmänna advokatbyrån i : Behovetav rättshjälp vid bodelning har inle vunnit någon som helst förståelse vilketframstår som förvånande för advokater och klienter. Bodelningen utgör en myckelangelägen fråga vid äktenskapsskillnaden och della oavsett det ekonomiskavärdet av egendomen. Åvenvid delning av små bon är det angelägel alt bodelning kan komma till stånd. Idagens läge är del inte ovanligt att socialhjälp ulgår för införskaffande avbohag, då make ej kan utfå föremål ur det gemensamma boet. Del skall särskillframhållas all ingen annan utväg står till buds än bodelning för utfående avföremål samt skifte av hyresrätt. Vid tvister om mindre värden i övrigt finnstrots allt del förenklade Ivistemålsförfarandet alt tillgå. Omrättshjälp ej beviljas kräver skiftesmannen etl förskott på beräknade kostnadervilket oftast uppgår till några lusen kronor. Den som sitter på egendomen ärointresserad och betalar ej sin andel, varför andra maken får svara till enbörjan för hela beloppet. Detta omöjliggör ofta för denne atl genomförabodelning av ekonomiska skäl. Familjelagsakkunnigahar lagl fram nytt förslag lill äktenskapsbalk, innebärande stora förändringarangående makars gemensamma egendom. De föreslagna reglerna medför all makar iväsentligt större utsträckning kommer atl vara i behov av juridiskt biträde förgenomförande av en bodelning. Förslaget innebär bl.a. en mängd olikaskälighets- och jämkningsregler som kräver juridisk kunskap för atl tolkas. Enligladvokatbyråns uppfattning är det väsentligast att bodelning i så många fall sommöjligl kan genomföras, varföi" allmän rättshjälp bör beviljas i de allraflesta fall för bodelning. Om makar sedan skall åläggas fullåterbetalningsskyldighet är mer en statsfinansiell fråga. Detär i och för sig riktigt atl i första hand använda resurserna på skiftesmannenskostnader och endast i undantagsfall förordna biträde. Med hänsyn lill de nuföreslagna återbelalningsreglerna finns det dock inte heller någon anledningall restriktivt bevilja rättshjälp för skiftesmannens kostnader. Denföreslagna återbelalningsskyldighelen torde förhoppningsvis medföra altskiftesmannens kostnader drastiskt minskar. De rätlssökande torde bli mer koslnadsmedvelnaoch får själva avgöra hur mycket de är villiga atl betala för alt genomförabodelningen. Prop.1982/83:61 118 Förslagel atl återbelalningsskyldighelen jämväl skallgälla makarnas biträdeskoslnad är helt oacceptabel. Detta skulle innebära bl.a.atl en ircdskande make, som förorsakar merarbete för del egna biträdel, kanövervältra en del av kostnaden å den andra maken. Återbetalningsskyldighetenbör endast gälla skiftesmannens kostnader. Har väl rättshjälpsnämnden funnitskäl förordna biträde vid bodelning finns del inle någon som helsl anledning atldenna biträdeskoslnad skall behandlas på annat sätt än vad som allmänt gällerför biträde vid allmän rättshjälp. Allmänna advokatbyrån i : Advokatbyrån vill understryka alt behovet av juridisktbiträde vid bodelning är myckel stort och all delning bäst sker undermedverkan av skiftesman och/eller biträde. Det förefaller sannolikt - icke minslmol bakgmnd av det av familjesakkunniga avgivna betänkandet om nyäktenskapsbalk (SOU 1981:85) - atl det behovel snarare kommer all öka änminska. Någon invändning mol atl befintliga resurser i första hand skallanvändas lill skiftesmannens kostnader finns ej, men det finns inga skäl allinföra någon mera restriktiv tillämpning i fråga om förordnande av biträde änvad som gäller. Allmänna advokatbyrån i : Som i skilda sammanhang tidigare framförts har det bedömtssom angeläget att öka möjligheterna lill rättshjälp i bodelningsärenden. Detär därför att beklaga atl promemorians förslag i praktiken innebär atl denenskilde i fortsättningen ej erhåller något ekonomiskt stöd från det.allmänna ibodelningslvisler. 1 promemorian pekas på all rättshjälpskoslnaderna iblandär myckel höga i bodelningsärenden där rättshjälp beviljats för delning av slörreoch mer komplicerade bon. Avgiften skulle i dessa ärenden dessutom i allmänhetbli låg, enär i de flesta fall den make som har den lägsta inkomsten sökt ochbeviljats rättshjälp. Vidare sägs i promemorian atl.trols att i boel finnstillgångar all dela, tages dessa inle i anspråk för de kostnader som bodelningenföranleder. I anledning härav kan konstateras att ej sällan tillföres enaparten, som beviljats rättshjälp med låg avgift, tillgångar av så storomfattning alt rätlshjälpsavgiflen i anledning därav avsevärt höjes. Stundomkan även förekomma alt den rätlssökande i anledning av bodelnings-resultatethelt får bära kostnaderna för bodelningen. Samhällets kostnader för slörrebodelningar begränsas härigenom. I promemorian uttalas vidare atl tillämpningen av rältshjälpslagenkommit all bli allt mer generös i det alt det förekommit att rättshjälp utanbiträdesförordnande beviljats även för delning av mindre bon och atl 1982/83:61 119 dennautveckling mot en ändrad praxis bör brytas.