prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — Beslut vid regeringssammanträde . Chefen förarbetsmarknadsdepartementet, statsrådet , anför. Svenskt näringsliv har under de senaste decenniernagenomgått en snabb strukturomvandling, som rest stora krav på människornasförmåga till anpassning i arbetslivet. Förändringarna har skapat svårighetersärskilt för människor med olika arbetshandikapp. har målet församhällets sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik vidgats från att gällaförverkligande av full sysselsättning till rätten till arbete åt alla. Mot den bakgrunden har en rad olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder byggts ut för att stödja personer medarbetshandikapp. Under främst 1970-talets senare del inriktades åtgärdernaalltmer på att de svagaste grupperna skulle kunna få eller behålla ett arbetepå den reguljära arbetsmarknaden. Det statliga stödet till särskilda anordningar påarbetsplatserna, särskilda arbetstekniska hjälpmedel och arbetsbiträdeförstärktes. Åven näringshjälpen-stöd till äldre, medelålders och handikappadeför att starta eget företag Som en följd av förslagen i propositionerna om skyddatarbete och yrkesinriktad rehabilitering rn. (1977/78:30) och om åtgärder förarbetshandikappade (1978/79:73) bildades stiftelseorganisationen förskyddat arbete, Samhällsföretag. samordnades den yrkesinriktaderehabiliteringen under statligt huvudmannaskap och kostnadsansvar. För den yrkesinriktade rehabiliteringen skapades enenhetlig organisation - () - som svarar för denverksamhet som tidigare bedrevs vid arbetspsykologiska institut, kommunala institut, för arbetsprövning och arbetsträning samt den likartade verksamheten inom arbetsmarknadsutbildningen. Anställning med lönebidrag ersatte 13 1982/83. 1982/83:103 1980 de tidigare formernaarkivarbete/musikerhjälp och halvskyddad Del II sysselsättning. Samhällsföretagsgruppen bildades bl. a. för att få enjämnare tillgång till skyddat arbete i olika delar av landet, störreenhetlighet, konkurrensfördelar genom samordnad upphandling och marknadsföringoch bättre utnyttjande av resurserna. Samhällsföretag tog över ansvaret förverkstäderna för skyddat arbete, kontorsarbetscentraler, industriellaberedskapsarbeten och vissa former av hemarbete. Verksamheten var tidigaresplittrad på ett lOO-tal huvudmän - främst landstingskommuner, primärkommuneroch staten. Förutom de nämnda direkta stödåtgärderna för att förbättrade handikappades möjligheter att få ett arbete har den reformeradearbetsmiljölagstiftningen, införandet av främjandelagen och annanarbetsrättsUg lagstiftning samt inrättandet av anpassningsgrupperna bidragittill att stödja de arbetshandikappades ställning på arbetsmarknaden. De ovan redovisade stödåtgärderna har verkat i någraår. Erfarenheterna har i stort sett varit goda. Till följd av bl. a.utvecklingen på arbetsmarknaden har det ansetts nödvändigt att se över vissa avregel- och stödsystemen. En särskild kommitté (A 1981:02) arbetar f. n. med enöversyn av arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation. En annan (A1981:03) har i uppdrag att utreda frågor om åtgärder för att påverkaarbetsgivarnas rekryteringspolitik och förkorta arbelssökandetiderna m.m. Ensärskild utredare (1981:04) har också tillkallats med uppdrag att utredafrågor om samverkan i arbetsmiljö- och arbetsanpassningsfrågor. Även bland de direkta stödåtgärderna till handikappade hari vissa avseenden översynsbehov framkommit. I tiUäggsbudgel 111 (prop. 1981/82:125) för budgetåret1981/82 anmälde jag min avsikt att föreslå regeringen att en särskild utredareskulle utses för att se över regelsystemet för lönebidragen. Syftet medöversynen skulle främst vara att förenkla de svåröverskådliga och kompliceradereglerna. Vidare borde lönebidragen bli än mer effektiva och användbarahjälpmedel för att bereda arbetshandikappade sysselsättning på den reguljäraarbetsmarknaden. Ett mera överskådligt bidragssystem och en minskning avantalet specialregler borde kunna öka möjligheterna att informera om stödet ochdärmed intressera arbetsgivare för all anställa sökande som inte ulan stöd kanfå arbete på den öppna arbetsmarknaden. Samhällsföretag fick regeringens uppdrag attgenomföra en kartläggning och en begränsad översyn av verksamheten inomstiftelseorganisationen för skyddat arbete. avlämnadestiftelsen rapporten begränsad översyn av Samhällsföretagsgruppen. Rapporteninnehåller en kartläggning och förslag till kostnadsbesparande och resultatförbättrandeförändringar av verksamheten inom ramen för gällande arbetsmarknadspolitiskaoch sociala mål. Rapporten behandlar också de anställdas möjligheter tillövergång till den reguljära arbetsmarknaden. Härvid föreslås mål för antaletövergångar och vissa åtgärder för att uppnå detta. Vid behandling av budgetproposition(prop. 82:100, AU 1981/82:21, rskr 1981/82:216) behandlades i etlantal motioner a. rörande Samhällsföretagsgruppens verksamhet.Den begränsade övergången från företagsgruppen till denreguljära arbetsmark-194 nåden har uppmärksammats liksom frågan om anställning medlönebidrag Skr. 1982/83:103 som alternativ lill anställning inom Samhällsföretag. konstaterade att en avmålsättningarna i Samhällsföretags verksamhet är alt arbetet för dearbetshandikappade skall kunna leda till rehabilitering och helst enanställning på den reguljära arbetsmarknaden. Ett viktigt mål för sysselsättningspolitiken är attundanröja olika förvärvshinder så att arbete kan erbjudas alla som vill delta iarbetslivet. Detta ställer enligt utskottet stora krav på samhälle ochnäringsliv. Samhällsföretag är elt instrument för att erbjuda handikappadearbete. Utskottet framhöll att politikens huvudinriktning bör vara att istörsta möjliga utsträckning ge de handikappade sysselsättning på den reguljäraarbetsmarknaden. Medel för att uppnå detta är enligt utskottet delsfrämjandelagen (1974:13), dels bidrag till arbetsgivare som anställerhandikappade. Utskottet konstaterade att hithörande frågor aktualiseras i denav mig planerade utredningen om lönebidragen och i den redan genomfördaöversynen av Samhällsföretagsgruppen. Utskottet framhöll vidare att antalet arbetssökande medhandikapp som f. n. inte kan erbjudas arbete emellertid är betydande - trots deåtgärder som vidtas. 1 var antalet kvarstående sökandemed arbetshandikapp drygt 24 000. Mot den bakgrunden bör arbetet med attplacera handikappade på den reguljära arbetsmarknaden göras mera effektivt.Enligt utskottets uppfattning finns det ett uttalat behov av att närmare utredade handikappades möjligheter på arbetsmarknaden i stort. En särskildparlamentarisk kommitté borde därför tillsättas för detta uppdrag. Bland de frågor som bör studeras nämner utskottet endifferentiering av lönebidragens storlek med hänsyn till handikappets art ochsvårighet samt åtgärder som syftar till att underlätta de arbetshandikappadesövergång från Samhällsföretag till den reguljära arbetsmarknaden. beslutade i enlighet med utskottets förslag. En kommitté bör nu tillsättas med uppdrag att utreda delsreglerna för lönebidraget, i enlighet med vad jag anförde i tilläggsbudget 111(prop. 1981/82:125), dels de arbetshandikappades möjligheter till arbete påarbetsmarknaden i stort i enlighet med vad uttalat vid behandlingenav budgetproposition (AU 1981/82:21, rskr 1981/82:216). Kommittén bör belysa effektiviteten i det nuvarandeåtgärdssystemet sammantaget såväl som varje stödform för sig. Förslag börlämnas om hur eventuella brister kan avhjälpas. Frågan om förenklingar avlönebidragsreglerna bör härvid prövas med förtur. I den översynsrapport rörande organisationen för skyddatarbete som stiftelsen lade fram för regeringen våren 1982föreslogs åtgärder för att stimulera en ökad övergång av anställda till denreguljära arbetsmarknaden. Dessa förslag bör nu särskilt prövas av kommittén.Kommittén bör härvid även analysera och precisera ansvarsförhållandet vadgäller dessa åtgärder mellan arbetsförmedlingen och Samhällsföretagsgruppen. Skr.1982/83:103 Kommittén bör vidare, mot bakgrundav den rådande ungdomsarbetslös- Del Il heten, även se över vilka åtgärdersom behövs för att handikappade ungdomar som lämnar och gymnasieskolan skallvinna inträde på arbetsmarknaden. Kommittén bör samråda med kommittén (A 1981:02) omarbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation, med kommittén (1981:03)om åtgärder för att påverka arbetsgivarnas rekryteringspolitik m. m. samt medutredaren (1981:04) för frågor om samverkan i arbetsmiljö- och anpassningsfrågor. En utgångspunkt för utredningsarbetet skall vara att allaförslag som läggs fram skall kunna genomföras inom ramen för oförändraderesurser inom det område som förslagen avser. Detta innebär att omkostnadskrävande förslag läggs fram måste visas hur förslagen kanfinansieras genom besparingar i form av rationaliseringar och omprövning avpågående verksamhel inom utredningsområdet. Kostnadsberäkningarna skall varaväl genomarbetade och ta hänsyn till alla kostnader som kan uppstå oavsett omde drabbar slaten, kommuner eller enskilda. Vidare bör, så omsorgsfullt sommöjligt, belysas de effekter i form av exempelvis ökad administration och ökatkrångel, som förslagen kan medföra för myndigheter och enskilda. (Se direktiv1980:20 till samtliga kommittéer enligt regeringsbeslut ). Förslag om ändringar av nuvarande regler för anställningmed lönebidrag bör även omfatta ett alternativ som innebär besparingar. Därvidbör utredaren också göra bedömningar angående alternativa kostnader som uppstårom anställning med lönebidrag inte kommer till stånd. Förslagens konsekvenser för statens möjligheter attförutse och styra kostnadsutvecklingen vad gäller lönebidrag skall redovisas. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en kommitté med högst 9 ledamöter meduppdrag att utreda frågan om de handikappades situation på arbetsmarknaden, att utse en av ledamöterna att vara ordförande samt att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar flff kostnaderna för kommittén skall belasta tolftehuvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenöch bifaller hans hemställan. Samordningav den centrala ledningen av räddnings- Skr. tjänsteni fred och civilförsvarsverksamheten Dir. i982:4i Beslut vid regeringssammanträde Chefen förkommundepartementet, statsrådet , anför. Civilförsvarets uppgift är alt i krig skydda och rädda livoch egendom. De civilförsvarsuppgifter som berörs i detta sammanhang kanpreciseras till förvarning och alarmering, utrymning, omflyttning ochinkvartering, anordnande av skyddsrum, mörkläggning, räddning, brandsläckning,upptäckande och utmärkning av farliga områden, sanering och liknandeskyddsåtgärder samt förläggning och bespisning av nödställda.Civilförsvarsuppgifterna i krig kan även indelas i tjänstegrenar för ledning,skydd och räddning. Under fredstid planläggs verksamheten, byggs skyddsrum,anskaffas och förrådshålls materiel, utbildas personal osv.- utövar under regeringen dencentrala ledningen av civilförsvaret och är central förvaltriingsmyndighet förcivilförsvaret. På regional och lokal nivå handhas civilförsvarsuppgifterna avcivilbefälhavarna och länsstyrelserna samt till viss del av kommunerna. Samhällets fredstida räddningstjänst består av allmänräddningstjänst och olika former av särskild räddningstjänst. Den allmännaräddningstjänsten omfattar ingripanden vid brand, oljeutflöde, ras,översvämning eller annat nödläge. Särskild räddningstjänst avser åtgärder vidolyckor i atomanläggning samt sjöräddningstjänst och fjäUräddningstjänst. Tillsärskild räddningstjänst kan också hänföras flygräddningstjänst, vägburnasjuktransporter samt ambulansflygtjänst. Ansvaret för den allmänna räddningstjänsten ligger påvarje kommun inom dess område. I vissa situationer skall dock länsstyrelsenöverta ledningen för räddningstjänsten. Det gäller sådana nödlägen som kräverså omfattande räddningsåtgärder att ett särskilt ledningsorgan behövs församordning av räddningstjänsten eller för samordning av räddningstjänsten medannan verksamhet. skall vidare se till att den allmännaräddningstjänsten inom länet är tillfredsställande ordnad. har som central förvaltningsmyndighettillsynen över den allmänna räddningstjänsten inom riket. Nämnden skall ocksåverka för samordning av olika grenar av samhällets räddningstjänst. Till nämndenär knutna dels ett utbildningsråd, dels en särskild ledningsgrupp förutbildning och övning av personal i beredskapsorganisationen förkärnkraftsolyckor. Vidare fullgör nämnden sekretariats- och kansliuppgiflernaför rådet för räddningstjänst. En kommun skall under beredskapstillstånd och krig, i dehänseenden i vilka kommunen är verksam för dem som är bosatta i kommunen, utövaverksamhet även till förmån för annan som uppehåller sig där. Motsvarandeskyldigheter gäller för landstingskommunerna inom dessas verksamhetsområden. Skyldigheten att lämna bistånd gäller om biståndet inte skall Skr.1982/83:103 tillgodoses av civilförsvaret ellerannan än kommunerna. Del II första hand avse bostad ochuppehälle samt erforderlig vård och tillsyn. befolkning som har lämnat sin bostad och uppehåller sig ikommunen skall registreras genom dennas försorg. Kommuner ochlandstingskommuner varifrån utrymning sker skall bistå kommuner ochlandstingskommuner där befolkning från utrymningsområdet inkvarteras i störreomfattning. Det åligger kommunerna och landstingskommunerna atl redan ifredstid förbereda sig för att kunna fullgöra sina uppgifter i krig.Förberedelserna redovisas i särskild plan. För att handlägga vissa centrala samordningsuppgifterrörande den kommunala beredskapsplanläggningen inrättades genom Kungl Maj:tsbeslut . Nämnden består avföreträdare för , överstyrelsen för ekonomiskt försvar,länsstyrelserna. Frågan om en sammanslagning av ochstatens brandnämnd till en ny myndighet-har aktualiserats både av 1978 årsförsvarskommitté (Fö 1978:02) och av räddningstjänstkommittén (Kn 1979:01).Frågan har också uppmärksammats under det arbete som har bedrivits för attförbättra den fredstida utbildningen i räddningstjänst. försvarskommitté föreslår i sitt slutbetänkande(Ds Fö 1981:14) Totalförsvaret 1982/87 att kommunerna ges ansvaret förledningen av civilförsvarsverksamheten i krig på den lokala nivån. Med dettaföljer enligt kommittén ett visst planläggningsansvar i fred. bör kommunerna successivt med början senast under budgetåret1984/85 ta över ansvaret. Övertagandet bör samordnas med atthemskyddsorganisationen införs och med att arbetet med skyddsplaner påbörjas ikommunerna. föreslår att en kommitté (delegation) tillsättsmed uppgift att genomföra en provplanläggning och lägga fram successiva förslagtill åtgärder som föranleds av den ändrade ansvarsfördelningen på lokal nivåför civilförsvarsverksamheten i krig. Vidare föreslår försvarskommittén att enkommitté tillsätts med uppgift att närmare överväga om en sammanslagning avcivilförsvarsstyrelsen, statens brandnämnd och bör komma till slånd och atl i så fall lämna förslag härom. har i sitt betänkande (SOU1981:82) Samhällets räddningstjänst framhållit att strävandena att integreracivilförsvaret och räddningstjänsten i fred är ett av de bärande inslagen iförslaget till en effektivare räddningstjänst. En sådan utveckling förutsätterenligt kommittén att det både i fred och ofred också sker en samordning intebara lokalt och regionalt utan även på central nivå. Att bilda en ny myndighetgenom att sammanföra statens brandnämnd och är enligträddningstjänstkommitténs mening en angelägen åtgärd. Kommittén föreslår atten organisationskommitté tillkallas för att närmare utreda uppgifter,medel och organisation för ett nytt centralt räddningstjänstverk och för attutarbeta en plan för genomförandet av den nya organisationen. Räddningstjänstkommitlénpekar på att utredningen bör omfatta en bedömning av vad 198 som skall krävas av verkel i freds- ochkrigsorganisationen. Med hänsyn till Skr. 1982/83:103 de stora fordringar somskall ställas på fredsräddningstjänsten är det enligt Dir. 1982:41 kommitténnaturligt att denna del av verksamheten kommer att sätta sin prägel påorganisationen. Enligt komrnittén måste dock beaktas de krav somkrigsorganisationen kan komma att ställa på den nya myndigheten. I syfte attstimulera en effektiv samverkan mellan den allmänna räddningstjänstens och desärskilda räddningstjänstformernas organ anser kommittén att det särskilt börövervägas vilka åtgärder för samordning som fordras mellan det nya verket ochövriga statliga myndigheter. betänkande har remissbehandlats.Förslaget om att en organisationskommitté tillkallas för att närmareöverväga om ett nytt centralt räddningstjänstverk bör bildas har fått ettpositivt mottagande av remissinstanserna. Flera remissinstanser anser att engemensam organisation bör främja effektiviteten i arbetet. Från något hållframhålls att en sammanföring även bör innebära vissa kostnadsbesparingar. I departementspromemorian (Ds Kn 1981:24) Utbildning iräddningstjänst m m framhålls del att en samordning av räddningstjänstutbildningenoch civilförsvarsutbildningen skulle innbära ett bättre utnyttjande av lärarnaoch en ökad möjlighet till gemensamt utnyttjande av anläggningarna.Utbildningen bör därför enligt promemorieförslaget samordnas och vissräddningstjänstutbildning decentraliseras till civilförsvaretsutbildningsan-läggningar. Den föreslagna decentraliseringen förutsätter dockenligt promemorian att frågan om en samordning mellan statens brandnämnd ochcivilförsvarsstyrelsen har avgjorts av statsmakterna. Det är nämligen frånpraktisk synpunkt olämpligt att skapa regionala utbildningsorganisationer utangemensam huvudman. De tänkta samordningsvinsterna kan inte heller dllvaralas inågon högre grad förrän efter en total samordning. Enligt promemorieförslagetmåste därför decentraliseringen anstå och utbildningen inom siatens brandnämndsutbildningsenhet tills vidare i huvudsak bedrivas i nuvarande former. I propositionen (1981/82:102 bil. 2) om säkerhets- ochförsvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling anför föredragandenatt han i likhet med försvarskommittén anser att kommunerna med början senastunder /85 bör ta över ansvaret för ledningen avcivilförsvarsverksamheten på lokal nivå i krig och det planläggningsansvar ifred som hänger samman härmed. För att få ytterligare underlag för en slutliguppgiftsfördelning mellan länsstyrelserna och kommunerna bör enligtföredraganden en provplanläggning genomföras. Föredraganden konstaterar attbåde försvarskommittén och räddningstjänstkommittén har föreslagit alt enkommitté tillsätts med uppgift alt närmare överväga om en sammanslagning avcivilförsvarsstyrelsen,.statens brandnämnd och till en ny myndighet bör.komma till stånd. För egen del framhållerföredraganden att han är övertygad om att samordningsvinster går att uppnå inomområdet räddningstjänst i krig och fred. Han anmäler att frågan om samordningenav den fredstida räddningstjänsten med den verksamhet som civilförsvarsstyrelsenhar ansvar för f. n. bereds inom samt Skr.1982/83:103 att han avser att föreslåregeringen att uppdra åt försvarets rationaliserings- att närmare studera vissafrågor, bl.a. utveckling, anskaffning, redovisning, förrådshållning och underhåll avcivilförsvarets materiel i syfte att uppnå effektivitetsvinster. Enligtföredraganden behöver även systemet för inskrivning, registrering,krigsplacering m. m. av civilförsvarspliktiga studeras närmare. Enligt beslut av (FöU 1981/82:18, rskr1981/82:374) skall kommunerna rried början senast under /85 taöver ansvaret för ledningen av civilförsvarsverksamheten på lokal nivå i krigoch det planläggningsansvar i fred som hänger samman härmed. Övertagandet skallsamordnas med att hemskyddsorganisationen införs och med att arbetet med-skyddsplaner påbörjas i kommunerna. har vidare godtagitföredragandens uttalande att samordningsvinster går att uppnå genom ensammanslagning av , statens brandnämnd och riksnämndenför beredskap samt hänvisat tiU att frågari om samordning avräddningstjänsten i krig och fred bereds i . Föredragandens överväganden och förslag Jag vill erinra om att regeringen tidigare denna dag harbemyndigat chefen för försvarsdepartementet att tillkalla en kommitté meduppdrag att behandla frågor som har samband med genomförandet av 1982 årstotalförsvarsbeslut angående civilförsvaret och kommunerna. Jag tar nu uppfrågan om samordning av den centrala ledningen av räddningstjänsten i fred ochcivilförsvarsverksamheten. Till en början kan jag konstatera atträddningstjänstkommitténs förslag om ett centralt räddningstjänstverk har fåttett positivt mottagande. Förslaget förväntas uppenbarUgen leda tillsamordningsvinster. Enligt min mening kari det vara förenat med praktiskafördelar om en samordning av den centrala ledningen för den fredstidaräddningstjänsten och för civilförsvarsverksamheten kommer till stånd. Den samordningav civilförsvarsverksamheten och den kommunala verksamheten som i enlighet medriksdagens beslut sker talar dessutom i denna riktning.En samordning av den centrala myndighetsfunktionen på räddningstjänstområdetbör kunna leda till rationaliseringsvinster, t. ex. i fråga om materielanskaffning,förrådshållning, forskning och utveckling samt utbildning liksom ifråga omanvändning av civilförsvarspliktiga. Sådana vinster kan enligt vad som harframkommit genom räddningstjänstkommitténs arbete leda både till besparingaroch förbättringar av räddningstjänstens effektivitet. Det arbete som skallutföras genom försvarets rationaliseringsinstituts försorg i fråga ommaterielanskaffning, inskrivning av civilförsvarspliktiga m. m. bör ocksåkiinna ge underlag för rationaliseringsåtgärder. För kommuner och länsstyrelserinnebär en samordning på central nivå en förenkling. Den översyn avutbildningen i räddningstjänst som har företagits har visat nödvändighetenav att åstadkomma en samordning av brandnämndens utbildning medcivilförsvarsutbildningen. Det är alltså ett starkt krav, bl. a. i besparingssyfteatt pröva möjligheterna att samordna den centrala ledningen för den fredstidaräddningstjänsten öch för civilförsvarsverksamheten. Konsekvenserna av ensådan samordning har emellertid inte närmare utretts. Jag avser att föreslå regeringen att förriksdagen redovisa den Skr. 1982/83:103 framtida inriktningen av samhälletsräddningstjänst. har Dir. 1982:41 fattat beslut ominriktningen av civilförsvarsverksamheten. De krav som ställs på den framtidaräddningstjänsten i fred och krig gör det angeläget med effektivitetshöjandeåtgärder genom samordning av verksamheten. Ett utredningsarbete bör därförpåbörjas för att pröva förutsättningarna för en samordning av verksamheten påcentral nivå, belysa konsekvenserna av en sådan samordning och ange principernaför hur den bör komma lill stånd. Jag förordar atl en kommitté nu får i uppdragatt utreda dessa frågor. Ett kommunalt ansvar för ledningen avcivilförsvarsverksamheten på lokal nivå i krig och det planläggningsansvar ifred som hänger samman härmed kan antas i avsevärd mån komma att påverka ocksåden verksamhet som riu bedrivs av länsstyrelsernas försvarsenheter. Kommitténbör närmare analysera vad dessa förändringar får för konsekvenser förverksamheten på central nivå. Resultatet av analysen bör ligga till grund förkommitténs överväganden. Vad gäller den fredstida räddningstjänsten vill jagerinra om att statens brandnämnds uppgifter är att som staterissakkunnigorgan lämna råd i fråga om allmän räddningstjänst till lärisstyrelser,kommuner och enskilda samt att genom försöks- och utvecklingsarbete främjaräddningstjänsten. har också till uppgift att bedrivautbildningsverksamhet samt att verka för samordning av olika grenar avsamhällets räddningstjänst. En uppgift med ökad tyngd blir den somgäller samordningen av samhällets räddningstjänst. I övrigt utgår jag från attverksarrihetens omfattning inte kommer att förändras i nämnvärd grad. Däremotmåste verksamheten inriktas på att följa utvecklingen på området.