prop · G603153 · 1982-12-31 00:00:00 — Det kan i detta sammanhang vara av intresseatt något närma-re granska dessa avgiftsformer. Bestämmelsema om avgift -vid olovligtbyggande tillkom sedan det -visat sig att det tidigare tillämpade straffrättsligasanktionssystemet bl.a. inte hade tillräckligtavhållande effekt. De böter som kunde dömasut uppgick ofta endast till en bråkdelav värdet av det olovligt byggda. Genomatt införa ett avgiftssystem möjliggjordes sanktioner som bättre kunde anpassas till värdet av det byggda med bättre a-rhållandeeffekt som följd (prop. 1975/76:164 s. 127).Avgiftssystemet är uppbyggt med tre olika avgifter:byggnadsavgift, särskild avgift ocb tilläggsavgift. Byggnadsavgift (för överträdelse av bestämmelsemaom byggnadslov) och särskild avgift (för överträdelse av -vissa bestämmelser om förbud m.m. i byggnadslagen ochbyggnadsstadgan) bestäms av . Byggnadsavgiften skall utgå med fyra gångerkostnaden för byggnadslov och särskild avgift skall bestämmas till minst 200 .och högst . I de fall plikten att söka 'byggnadslov åsidosätts i störreomfattning, exempel-vis genom att helt ny byggnad uppförs, får utöver byggnadsavgift tas ut en tilläggsavgift om för -varje kvadratmeter bruttoarea som åtgärdenomfattat. jämkas om rättelse'sker eller om det annarsfinns Prop.1982/83:153 112 särskilda skäl för det. Frågan om tilläggsavgiftprövas av allmän domstol påtalan av allmän åklagare. Talan får väckas endast om byggnadsnämndenhar begärt det. Bestämmelserna i rörandeförfarandet vid åtal för brott, på vilket inte kan följasträngare straff än böter tillämpas. Byggnadsavgiften och den särskilda avgiften tillfaller kommu- . nen medan tilläggsavgiften tillfaller staten. Beträffande samtliga avgifter gäller att de skall betalas till och att de, om betalning intesker, får dri-vas in i den ordning som gäller förindri-vning av skatter. I samband med lagens tillkomst anförde lagrådetatt en väsentlig fördel med ett avgiftssystem är att det kan tillämpas utan hänsynstaganden till faktorer såsom den felandes skuld, lagöverträdelsens svårighetsgrad m.m. (prop. 1975/76:164 s. 253). Vid utredningen 1 det särskildafallet bör i allmänhet andra omständigheterinte behöva klarläggas än somerfordras för att man skall kunna slå fast att en överträdelse objektivt sett har ägt rum. Detta måsterimligen medföra att möjlighetema att tillämpa ett avgiftssystem blir begränsade.Man bör säl-unda inte medge ett summariskt förfarande,när fråga är om all-rarli-gare överträdelser, för vilka en verkligt kännbar påföljd bör utmätas. Att rent schablonmässigt - ochalltså utan iakttagande av normer somutbildats pä det straffrättsliga områdetoch om vilkas värde inte torde råda några delademeningar - ålägga mycket höga avgifter bör sålunda intetillåtas, om det inte med hänsyn till sättetför avgiftemas bestämmande ändockkan accepteras, t.ex. när avgiften sätts i direkt relation till den som lagöverträdelsen har medförteller kunnat medföra. För att ett system med avgifter bestämdapå detta sätt skall kunna tillämpas måste åt den beslutande myndigbeten anförtrosatt företa en närmare prö-vnlngom och i vilken utsträckning överträdelsen har-varit ägnad att i det särskilda fallet medföra -. På speciella områden torde dock förekomstenoch storleken av -vinningen framträdaså klart att ett rent schablonmässigt förfarandeär möjligt. Bl.a. mot bakgrund av det anförda motsatte sig lagrådet förslaget om tilläggsavgift och föreslogi stället en straffskärpning. I samband med att straff utdömdes förolovligt byggande skulle emellertid enligt lagrådets förslag en särskild straffavgift kunna tas ,ut för att eliminera -som lagöverträdelsen medfört (prop. 1975/76:164 s. 240). 1982/83:153 113 I miljöskyddslageninfördes är 198I bestämmelser om s.k. miljöskyddsavgift (se prop. 1980/8l:92 s. 49 och 469).Enligt 52 § skall avgift utgå i fall dåföreskrifter som hax meddelatsenligt lagen hax överträtts och överträdelsen bar medfört dels ekonomisk fördel förden som överträtt bestämmelsen, dels betydande störningar föromgi-vningen eller risk för sädana störningar. Avgiften skall enligt 54 §bestämmas till ett belopp som svarar motde ekonomiska fördelama av överträdelsen.Avgiften fåi enligt 55 § jämkas om särskilda omständigheterföreligger. Miljöskydds-avgiften bestäms enligt 56 §'av koncessionsnämnden förmiljöskydd på talan av naturvärdsverket.I 57 § finns en bestämmelse om kvarstad till säkerställande avanspråk pä miljöskyddsavgift. I propositionen 1981/82:142 om ekonomiska sanktioner -vidbrott 1 näringsverksamhet bar föreslagits bestämmelserom förverkande av företagsekonomiska -vinster som uppkommit bos näringsidkare till följd av brott. I propositionen försockså ett principiellt resonemang omavgifter som sanktioner -vid lagöverträdelser. I propositionen uppställs följandeprinciper för tillämpningen av sanktionsavgifter (s. 24). Ett avgiftssystem kan erbjuda en ändamålsenlig lösning 1 fall där regelöverträdelser ärsärskilt frekventa eller speciellas-vårieter föreligger att beräknastorleken av den -rinat eller besparing som uppnäs i det särskilda fallet. Andxa fall är när denekonomiska fördelen av en isolerad överträdelsegenomsnittligt sett kan bedömas som låg, som samhällets behov av skydd pä detaktuella området är så framträdande, att inte . 'bara den ekonomiska fördelen i det särskildafallet utan redan utsikten till vinst eller besparing bör neutraliseras. Avgifter börfä förekomma endast inom speciella och klart avgränsade rättsområden.I den män de an-vänds pä näringsregle ringens område bör dé vara knutna till särskilda föreskrifter som näringsutövama bar att iaktta i denna egenskap. 8 1982/83. 1982/83:153 114 Bestämmelserna omberäkning av avgiftsbeloppet bör i all möjlig utsträckning konstrueras så att de utgår från ett mätbart mo ment i den aktuella överträdelsen - en parameter - som gördet möjligt att förutse och fastställahur stor avgiften skall bli i det särskildafallet. Konstruktionen kan 'vara utformad pä ettsådant sätt att den schablonmässigt fastställda avgiften kan beräknas genomsnittligt motsvara den uppkomna vinsten-vid -varje särskild överträdelse. I defall dä det bedöms angelägetatt söka neutralisera redan utsikten till-vinst bör dock hinder inte föreligga mot att låtaavgiften utgå enligt grunder som leder till väsentligt högreavgiftsbelopp. Beroende på det aktuella rättsområdets natur börsärskilt prö-vas om uppsåteller oaktsambet skall förutsättas för avgifts-skyldighet eller om dennaskyldighet kan bygga pä strikt ansvar. För att en konstruktion med strilct ansvar skall -varaförs-vaxbax från rättssäkerhetssynpunkt börförutsättas att det finns starlrt stödför en presumtion om att överträdelser på området inte kanförekomma annat än som en följdav uppsåt eller oaktsambet. Vidare måste i.ppmä-rrQammaaatt särskilda undantag frän det strikta ansvaret även i dessa fall kan vaz:a nödvändiga med hänsyn till förhållandena inom avgiftens användningsområdeeller till reglemas utformning i övrigt.Sädana 'undantag bör sä långt möjligt vara preciserade,så att det inte föreligger någontvekan om deras räckvidd. Det sistnämnda gälleräven i fråga om bestämmelsersom reglerar möjlieten till jämkning av avgiftsbeloppet. Hinder bör inte föreliggamot att låta avgiftsregler som i första hand riktas mot juridiska personer och straffrättsliga bestämmelserriktade mot fysiska personer vara. tillämpliga-vid sidan av -varandra. De subjekti-va rekvislten kan därvid -vara annorlunda utformade i de olika systemen- strikt ansvar vid avgift och uppsåteller oaktsambet -vid straffrättsligtans-var. Om det rör sig om mindre allvarliga överträdelser, kanden -vinst-eliminering som uppnäs genomavgiften framstå som en f-ullt tillräcklig åtgärd. Det kan i såfall bli aktuellt att låta införandet av ett avgiftssystem innebära att de aktuella gärningarna är straffbara-. 1982/83:153 115 6. iläggande av avgiftsskyldighet kan iviss utsträckning överlämnas till deadministrativa myndigheter aom är verksammapä det aktuella området. I -vissa fall äx det emellertid lämpligt att överlämna denna prö-vnlng till de allmänna dom-stolazoa.Jt gäller främst näravgiftaskyldigheten görs beroende av h-uruvlda överträdelsen skettav uppsåt eller oaktsambet och när reglerna ärutformade på sådant sätt att det finrts utrymme för betydande sköitsmässiga bedömningar.I sådana fall kan sakkunnigaadministrativa myndigheter ges ställning som Inltlatl-vtagare tilleller part i domstols- Dessa principer har lämnatsutan erinran av (se JuU 1981/82:53 s. 6). Det kan nämnas att medutgångspimkt i nämnria principer bestämmelser om sanktionsavgifter har införts i 26 § arbetstidslagen (1982:673) enligtförslag i prop. 1981/82:154 (s.k. övertids-avgifter vid brott mot bestämmelser om övertid)samt föreslagits i prop. 1981/82:146(avgift för den som anställer en utlänningutan arbetstillstånd). Frågan om införandeav vattenförorenings-avgifter övervägs inomkommunikationsdepartementet på grund-valav departementspromemorian (Ds K 1981:8) Vattenfdroreningsavgift. Försummelse av tlllständsplikten enligt tillståndslagen utgör ofta ett led 1 förfaranden som kan rubriceras somekonomisk brottslighet, med fastighetsspekulation och skattebrottslighet som-viktiga komponenter. Såsomframgått inte minst av uppmärksammade spekulationsaffärer frän sena-re tid är stora -vinster att hämta 1 icke-seriösa fastighetstransaktioner. Ettstarkt samhällsintresse tcilar för att det allmänna får bättre insyn ocb kontroll över de aktie- ocb andelsförvärv som är 1 fräga. Ett straffrättsligt sanktionssystem kan dock,som tidigare berörts, inte anses som en tillfredsställande lösning för att förbättra efterle-vnaden av tillständspllkten. Förhållandena 1 fdrevaxande fall fäx däxför anses -vara sådana att det enligt o-Tsn angi-Tnaprinciper är motiverat att Införa en sanktions-avgift för brott mot tlllständsplikten -vid aktie- och andelsförvärv; Avgiften bör syfta till att eliminera enschablon-mässigt beräknad -vinst av aktie- eller andelsförvärvet. Den nu föreslagna avgiften bör benämnas förvärvsavgift. Den schablonmässiga beräkning ay vinsten av ett aktie-eller andelsförvärv som förvärvsavgiften skall baseras på bör göras utifrån taxerings-värdet av bolagets innehav avhyresfastigheter. En överslagsmässig kalkyl ger vid handen att enavgift mot-s-Tarande en procent av taxeringsvärdet är rimlig. Avgiften bör reduceras 1 de fall förvärvet inte a-vser samtliga aktiereller andelar 1 bolaget. Reduktionen bör motsvara förvärvets andel av det totELla antaletaktier eller andelar. Liksom när det gäller avgifter för olovllg:t byggande ocb miljösyddsavgifter bör avgiften kunna jämkas om den med hänsyn till omständigheterna framstår som oskäl ig. Förväxvsavglften bör utgå enligt modellen för strikt ansvar ocb alltså oavsett om uppsåt eller oaktsambet kan påvisas i det särskilda fallet. Med hänsyn till att avgiften under -vissaomständigheter skall kunna jämkas efter en skönsmässig prövning framstår det emellertid som mindre lämpligt, att låta avgiften bestämmas av något kommunalt organ. 1982/83:153 117 Med utgångspunkt från deovan angi-vna principerna för till-lämpnlngen av avgiftspåföljd skulle det ligga nära till hands att låta frågan om avgift avgöras av allmän domstol. En sådan ordning gäller bl.a. enligt 8 § andra stycket LPI beträffande tilläggsavgift. Enligt 56 § miljöskyddslagen prövas frågor om miljöskyddsavgift av koncessionsnämnden. Denna ordning bar motiveratsbl.a. med att prövningsorganet måste ha sakkunskap i miljöfrågor (prop. 1980/8l:92 s. 59). I före-varandefall talax starka skäl för att lägga prövningen pä hyresnämnderna. Hyresnämnderna prö-var nu praktiskt taget alla frågor enligt tillständslagen. Vid prö-Tni ngen avavgifts-frågan kommer otvivelaktigt saklömskap i hyresfrågor att vara av betydelse. Som anförs nedan bör frågan om förvärvets ogiltighet kunna tas upp isamband med avgiftsfrågan. Även vid prö-vn i ngen av denna fråga är byresnämndemas sakkunskap av värde. Av betydelse för rättssäkerheten är att ordföranden i hyresnämnden är lagfaren domare samt att hyresnämndens beslut kan överklagas till bostadsdomstolen.Det kan slutligen närnna-s att hyresnämnderna handlägger ärenden som till sin typ ligger nära avgiftsfrågor. Det gäller bl.a. utdömande av vite enligt 20 § bostadssaneringslagen (1973:531) Något principiellt binder mot att låta hyresnämndema prö-ra avgiftafrågan synes med anledning av det anförda inte föreligga. Det föreslås säl-unda att frågor om förvärvsavgift prövas av hyresnämnd. En förutsättning för att en sådan ordning skall bli effektiv är dock att hyresnämnden får möjlighet att förordna om kvarstad för att säkerställa ett avgiftsuttag. Bestämmelser om kvarstad finns inte 1lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder.En särskild bestämmelse därom bör därför tas in i tillständslagen (jfr 57 § miljöskyddslagen). Behörigatt föra talan om åläggande av avgift bör den kommun vara till vilken anmälan av aktie- eller andelsförvärv skulle ba skett. Prop.1982/83:153 118 Sanktionsavgifter tillfaller normalt staten. Beträffande byggnadsavgift och särskild avgift enligt LPI gäller emellertid att de tillfaller kommunen. Dettahax bl.a. motiverats med det arbete och de kostnader som kommunen åsamkas pågrund av brott mot byggnadsförfattningama(prop. 1975/76:164 s. 56). Pä samma sätt orsakar den icke-seriösa fastighetshandeln kommunema mycket arbete ochkostnader. Det finns därför anledning att fördela avgiften mellan staten ochkommunen. Det föreslås att hälften av förvärvsavgiftenskall tillfalla kommunen och hälftenstaten. Det är på detta stadium inte möjligt attange storleken av de avgifter som pädetta sätt kommer att tillföras det allmänna. Enligt 27 § LPI gäller att beslut -varigenom någon åläggs avgift skall överlämnas till länsstyrelsenocb att avgiften skall betalas till länsstyrelseninom t-vä månader från det beslutet har vunnit lagakraft. Betalas avgiften inte i rätt tid får enligt 28 §avgiften indri-vas 1 den ordning som enligt uppbördslagen (1953:272) gäller för Indrivning av skatt. Härvid fårockså restavgift enligt 58 § 1 mom. uppbördslagentas ut. En bestämmelse mots-varande 28 § LPI fanns med i det -ursprungliga förslaget till bestämmelserom miljöskyddsavgift i miljöskyddslagen. Pä förslag av lagrådettogs bestämmelsen dock inte med i det slutligalagförslaget. Enligt lagrådet (prop. 198o/8l:92 s. 466) låg det närmaretill hands att jämställa miljöskyddsavgiften med ett förverkande änatt betrakta den som likställd med skatt. Lagrådet, ansågdärför att verkställigheten av avgiften i stället borde anslutas till -vad som gäller förverkställighet av domstols dom, varigenombetalningsskyldlet ålagts. Lagrådet anfördei anslutning härtill följande. En sådan ordning möjliggör direkttillämpning av utsöknings-balkens verkställighetssystem och synes ståi bättre överensstämmelse med intentionerna bakom utsöknlngsreformen. Direkt verkställbarhet i frågaom såväl själva beslutet om miljöskyddsavgift som beslut om kvarstad till säkerställande avanspråk på avgift nås genom att i miljöskyddslagen föreskrl-vsatt verkställighet får ske i den ordning som gäller fördomstols dom eller beslut. Någon särskild anpassning av verkstäl-lighetsreglema till den gällande utsöktiingsordningen-under tiden från ändringen i miljöskyddslagen till u-tsökningsbalkens ikraftträdande torde inte -vara påkallad. Prop.1982/83:153 119 Verkställighet avbeslut om miljöskyddsavgift bör handläggassom allmänt mål. I verkställighetsföreskrifter till utsökningsbalken, utfärdade med stöd av dess 1 kap. 6 §, kan den närmare regleringen härav ske. Vad lagrådet säl-unda anförtfår anses tillämpligt ävenpå den form av sanktionsavgifter som här föreslås. Beslut om åläggande av förvärvsavgift börsåledes verkställas 1 enlighet med -vad som gäller förverkställlet av dom på betalningsskyldighet. Det sagda 'bör föranleda enbestämmelse 1 32 § första stycketlagen om arrendenämnder och hyresnämnder om verkställighetav hyresnämnds beslut i före-varande fall. I 1 kap. 2 § utsöknlngsförordningen (1981 :98l) 'bör därjämte tas in en bestämmelse om att uttagande av avgift enligt tillstånds-lagen handläggssåsom allmänt mål. I likhet med vad som gällerandra sanktionsavgifter bör förvärvaavgift bortfalla, om verkställighet inte har skett inom "Viss tid. Dennatid bör 1 överensstämmelse med 56 § miljöskyddslagenbestämmas till tio är. Enligt en bestämmelsei 20 § kommunalskattelagen (1928:370) får av-jjifter enligt LPI inte dras av -vid beräkning av skattepliktig inkomst. Motsvarande gäller förflera andxa typer av sanktionsavgifter. . I fråga om miljöskyddsavgift föreligger därem.ptavdxagsrätt. Föredragande statsrådet anförde härom bl.a. följande (prop. 1980/81:92 3. Med hänsyn till miljöskyddsavgift ens syfte att eliminera den ekonomiskafördelen av en överträdelse av MLocb till att avgiften i det särskildafallet 1 princip skall mots-Tara storleken av denna fördel börenligt min mening sambandet mellan avgift och fördel upprätthällas såväl före som efter skatt. Av detta följer att avgiften måste beaktas -vid inkomsttaxeringen. För tillståndslagens del talar starka skäl för att förvärvs-avgifteninte skall få dras av -vid beräkningen av skatteplilrtlg inkomst. Avgiften innebär här, tillskillnad mot a-vgiften enligt miljöskyddslagen,en starkt schabloniserad form av -vinstelimine-ring och får i de flesta fall antas bli lägre än denverkliga . Det som anförs beträffande avdragsrättför miljöskydds- 1982/83:153 120 avgift kan därför inte anses helt tillämpligt 1 före-varande fall. Beträffande flertalet av de avgiftsformer som har införts föreligger somnämnts inte avdragsrätt, trots att de åtminstonedel-vis syftar till en vlnstellmlnering. Det är vidare uppenbart att en avdragsrättför påförd avgift starkt minskar avgiftenspreventiva effekt. I 20 § kommunalskattelagen bör därför bland icke avdragsgilla pålagor ävenförvärvsavgift enligt tillståndslagen tasupp. I denna fråga bar samråd skett med 'budgetdepartementet. Som har nämntsmedför underlåtenhet att 1 rätttid söka tillstånd till aktie- eller andelsfdrvärv att förvärvet blir ogiltigt. Även om nu en avgiftspåföljd Införsför åsidosättande av tillständspllkten börogiltlphetspåföl.jden behållas. Det finns emellertidanledning att något närmare diskutera h-ur ogiltighetspåföljden skall Inträda1 förevarande fall. gäller att ogiltigheten Inträder automatiskt, d-TS. utan något besl-ut därom,så snart tiden för tillstånds-ansökan gätt till ända. Det äruppenbart att en sådan ordning medför vissa nackdelar bl.a. genom att ovisshet kommeratt råda om vilka förvärv som pä detta sättblivit ogiltiga. Problem uppkommer också1 de fall fångesmannen inte längre äx i stånd att återbära köpeskillingen,när ogiltigheten görs gällande. En återgång kan slutligenför hyresgästernas del framstå som ett sämre altemativ än att förvärvet består.En lösning på dessa problem vore att låta ogiltigheten inträda först efter ett formellt beslut ocbatt göra det möjligt att frånfall till fall avgöra huruvida ogiltighetspåföljden skallgöras gällande. Det lämpligaste synes i så fall -vara att kommunen i samband med att talan omförvärvaavgift förs bos hyresnämnden fårbegära att förvärvet skall förklaras ogiltigt. Kommunen med sin Insikt 1 förhållandena pä fastighetsmarknaden och sitt ansvar för bostadsförsörjningen fäxhärigenom möjlijet att styra inträdet av ogiltighetspåföljden till sådanafall där en sådan påföljd kan anses lämplig. Prop.1982/83:153 121 Det föreslås alltså att kommunen i samband med talanom åläggande av förvärvsavgift får begära att hyresnämnden skall förklara förvärvet ogiltigt. Som närmare kommer att utvecklas 1 följandeavsnitt får kommunen också, såsom ettaltemativ till ogiltigförklaring, möjlighet att i samband med talan om förvärvsavgift -vidaktieförvärv förköpa de aktier som är 1 fräga. Det system med förvärvsavgifter och ogiltigförklaring som föreslås medföratt nya uppgifter läggs på kommunema. Detsamma gäller dettidigare förslaget att införa,förvärvsanmälantill kommun även i fråga om aktie- och andelsförvärv. Ändringama syftar emellertid till en bättre efterle-vnad av lagens bestämmelser. Det ärsåledes att förvänta att olämpliga förvärvare i störreutsträckning än kan hållasborta från hyresh-usmarknsden och att de kostnaderoch det arbete kommunema -vållasgenom försumliga hyresvärdar kan minskas. De nu föreslagna ändringama1 tillständslagen torde därför totaltsett medföra ringa eller ingen ökning av kommunernas resursanvändning. 1982/83:153 122 7.3 Förfarandethos komm-unen vid anmälan av tillståndspliktiga förvärv BAKGRUND Enligt 3 §tillständslagen skall vid tillståndspliktiga förvärv av fast egendom förvärvaren fråndet förvärvet skedde anmäla detta till den kommun där den fasta egendomen är belägen. Till anmäl an skall fogas en styrkt avskrift av fängesbandllngen. Italigt 1 a § tillämpningsförordningen gällervidare att 1 anmälan skall anges antalet bostadslägenheter påegendomen samt egendomens taxering ocb typkod. Anmälan bör också innehållauppgift om förvärvarens namn och adress. Om kommunen -vill påkalla tlllständsprö-vning skall enligt 3 a § första styckettillståndslagen begäran härom ingestill hyresnämnden fränanmälan. Enligt samma lagrum åligger det kommunen att möjligt och senast underrätta förvärvaren om prö-vning påkallas. I denna promemoria föreslås (se a-vsnitt 7.1.2) att motsvarande förfarande skall gällaäven beträffande aktie- och andelsförvärven. Frågor om förfarandet vid förvärvsanmälantill kommunen och kommunemas handläggningav fn r-v'Ä r.\fwanmäl n-inga-r har 'aktualiserats bl.a.som en följd av den s.k. Finansaffären,där icke-seriösa fastighetsförvärv kunde ske utan att den kommun till vilken föfUMT-vManmälan gjorts påkallade prövning.Yrkanden har med anledning härav framställts om en närmarereglering av förfarandet vid förvärvs anmälan till kommunen (se CU 1981/82:18 s. 5). Följande redogörelse förrutinerna vid fdrvärvsanmälan har lämnatsav i . I det närmaste samma rutiner tillämpas inom Malmökommun. Prop.1982/83:153 123 I koramun beslutar fastighetsnäjnnden i frågorsom rör förvärv av hyresfastiet. När en förvärvsanmälangjorts kontrolleras först att anmälan skett i rätttid. Därefter bereds förvärvaren möjlighet att inkomma med utredning angående sin möjlighetatt uppfylla tillståndsvillkoren. Köpekontrakt och uppgifter om fastighetens intäkter och kostnader begärs regelmässigt. Om förvärvaren är j-urldiak person begärs reglstreringsbe-vis, bolagsordning m.m. Fastletskontoret tillhandahåller numera en särskildblankett för förvärvsanmälan som ärutformad så att förvärvaren redan vid sin anmäl an har möjlietatt lämna o-vanstående uppgifter. Inom görs därefter en utredning om sökandens nu-varande ocb tidigare fastietslnnehav. Förvärvarensuppgifter härom kontrolleras mot uppgifter ikommunens egna register. Päsamma sätt kontrolleras arten ocb omfattningen av förvärvarenstidigare fastighetstransaktioner. Denna kontroll utförs med utgångspunkti uppgifter om fastighetstransaktioner inom kommunen som fastighetskontoretfortlöpande samlar. Anmälningshandlingama remitteras tillhyresgästföreningen och till föryttrande. En förfrågan om förvärvaren sänds också till kronofogdemyndigheten och lokalaskatte-myndieten. Om förvärvaren är juridisk person inhämtas registeruppgifter. Det är ibland nödvändigt att begärakreditupplysning på förvärvaren. De uppgifter som säl-unda inkommer kan ibland medföra att ytterligare uppgifter begärs in fränförvärvaren. Denne kan också någon gäng ges tillfälle att yttra sig över -vad hyresgästföreningen eller något annat remissorgan anfört. görockså en utredning om den fastiet som förvärvet avser.Uppgifter hämtas frän kommunens byggnadsregister och från byggnadsnämnden.I vissa fall görs en särskild besiktning av fastigheten. Köpeskillingen kontrolleras mot ett beräknat ortspris. Om underhålls- eller upprustningsbehov konstateras uppmanas förvärvaren attredo-visa sina planer i detta a-vseende. Fråganom förköp kan härvid också aktuali-. Prop.1982/83:153 124