prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — Denstatliga upplåningen sker pä huvudsakligen marknadsmässiga villkor, medan detför ufiäningen i vissa fall föreligger en hög grad av räntesubvention. Iredovisningen ingår inte utgifter för SEK-systemet och räntesubventioner inombostadsdepartementets verksamhetsområde. Redovisningenav inkomster och utgifter på statsbudgeten är i många fall komplicerad.Gmpperingen i verksamhetsområden har som syfte att för en verksamhet förasamman inkomster och utgifter, för att på så sätt mer överblickbart kunnaavläsa nettoresultatet för en särskild verksamhet. Det är första gången somdenna ansats prövats i långtidsbudgeten, varför redovisningen i vissa fall kanvara oklar. Resultatet är dock sä positivt att en vidareutveckling planerastill nästa års långfidsbudget. En sådan utveckling bör ha som mål att i störteutsträckning än i nu föreliggan- 1982/83:150 BUaga1.3 Långtidsbudget deredovisning kunna belysa de olika verksamhetemas totala bruttoomslutning. Statsbudgetens inkomster och utgifter fördelatpå verksamhetsgrenar kr., löpande pris) /./ Statlig uthyrningsverksamhet Inkomster; Hyror m. m. Utgifter: Förvaltningskostnader, kapitalkostnader m. m. 1.2 Pensioner och social omsorg Inkomster: Socialavgifter 61061 64932 71174 Utgifter: Bidrag m.m.' 75201 80810 83555 Netto pensioner och social omsorg 14140 15878 12381 Inkomster: Överskott 2161 2478 3026 Avskrivningar 4387 4927 5139 Utgifter: Investeringar 6427 7596 7406 Övrigt 1302 1308 1463 Netto afförsverksamhet - 1181 - 1499 - 704 Inkomster: Återbetalning av lån 2643 2930 3268 Utgifter: Utlåning 12180 13022 14611 Rörlig kredit - 1242 1649 1500 Netto låneverksamhet - 8295 -11741 -12843 Inkomster: Ränteinkomster 7432 8298 9084 Utgifter: Statsskuldräntor 27724 47200 55400 Netto flnansnetto -20292 -38902 -46316 Inkomster 167131 188193 208152 Utgifter 235164 279992 298019 Budgetsaldo -68033 -91799 -89867 ' Häri inkluderas utgifter för folkpensioner,sjukförsäkring inkl. föräldraförsäkring, delpension, barnomsorg ochvuxenutbildning. Utgifter och inkomster har bruttore-dovisats. 1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget 73 9 Statsskuld och statsskuldräntor 9.1Statsskuldens utveckling t. o. m. Vidutgången av uppgick den bokförda statsskulden till ca 377 miljarder kr.Ökningen av statsskulden har varit dramafisk under senare hälften av 1970-taIetoch 1980-talets första år. Uttryckt i löpande priser har den bokfördastatsskulden ökat med . Denna ökninghar vida överstigit inflationen och tillväxten i den svenska ekonomin, vilketmedfört att den bokförda statsskulden uttryckt som andel av BNP ökat frän ca28% år . Denbokförda statsskuldens ökning motsvarar i stort sett statsbudgetenskassamässiga underskott. över behöver varkenstatsskuldens absoluta storlek eller dess andel av BNP återspegla den aktuellabudgetpolitiska situafionen. Vid en jämförelse av statsskuldens storlek ochutveckling mellan olika länder framstår det dessutom tydligt att en radinsfitutionella faktorer är av betydelse. Som exempel på sådana institufionellafaktorer kan gränsdragning mellan olika delar av den offentliga sektom resp.mellan offentlig och privat sektor nämnas. Detta innebär att en samladrealekonomisk bedömning måste göras innan man bedömer skillnader iskuldsättningsgrad. Dennuvarande nivån på skuldsättningsgrad, uttryckt som statsskuld i procent avBNP, är inte unik. En liknande dramafisk ökning av statsskulden ägde mm under1940-taIet. Från att ha uppgått till av BNP ökade statsskuldensnabbt till av BNP . Den statliga upplåningen kunde den gängentill stor del placeras i form av långfristiga lån med fast ränta. Underefterkrigsåren ökade sedan statsskulden endast långsamt i löpande prisersamtidigt som den ekonomiska aktiviteten i ekonomin åter ökade. Framför alltden snabba ekonomiska tillväxten och det ökade offentliga sparandet inomsocialförsäkringssystemet innebar att den realastatsskulden kunde minskas, så att ett lägsta värde nåddes under senare hälftenav då statsskulden uppgick fill av BNP. Denna minskning avstatsskulden var delvis befingad av inflationen och den ekonomiska tillväxtenkombinerad med en i stort sett balanserad statsbudget, delvis av att en stordel av länen var placerade med lång löptid och relativt låg ränta. Underförsta ökade andelen åter något, eller med ca fyraprocentenheter till . Till följd av de successivt ökandebudgetunderskotten ökade därefter statsskuldens andel av BNP dramafiskt. Dennakraftiga ökning av den stathga skuldsättningen ägde, till skillnad fränutvecklingen pä , mm vid en hög genomsnittlig skattenivå och vid enbetydligt högre inflations- och räntenivå. Prop.1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget Statsskulden i procent av BNP I----- 1---- 1---- 1---- 1 Huvuddelen av statsskulden är placerad i form avräntelöpande obligationslån inom . En ökande andel av statsskulden haremellertid kommit att placeras utomlands. Vid utgången av var avstatsskulden placerad i utlandet. Som framgår av tabell 25 är avstatsskulden placerad i finansiella insfitutioner som banker och försäkringsbolag.En ungefärligt lika stor andel av statsskulden, eller , är placerad hosinstitutioner tillhörande den offentliga sektorn som , AP-fonden ochdiverse statliga fonder. Statsskuldens placering fördelat pålåneinstrument och låntagare (Miljarderkr., prel. belopp) , Banker Försäkrings- Hushåll Övr. Skattkammarväxlar, statsskuldväxlar, dagslån, m.m. } 118 7 3 Räntelöpande obli gationslån, m. m. Premie- och sparobliga- - tioner O - Utlandslån - - - Summa 118 79 35 Prop.1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget 75 o. m. finansierades underskotten i statsbudgeten helt inom Sverige.Tillväxten inom ATP-systemet innebar att en betydande del av den statligaupplåningen kunde placeras inom AP-fonderna. AP-fonder-nas innehav avstatspapper som andel av BNP ökade frän 2,fill 4,. Ävenhushållen ökade sitt innehav av statspapper från 3,till4,av BNP. Upplåningen i och bankema var endastmarginell. Bankernas innehav av statspapper var realt sett ungefär oförändrat,medan innehav ökade med II procentenheter i löpande pris,vilket i grova drag motsvarade den reala tillväxten i ekonomin under dennaperiod. Perioden1976-1982 uppvisade markanta olikheter jämfört med 1970-talets första hälft.Detta var främst beroende på att de snabbt växande budgetunderskotten intemotverkades av en uppgång av det finansiella sparandet i andra sektorer.Hushällens innehav av statspapper ökade realt sett i samma takt som underperioden innan. Däremot avstannade den reala ökningstakten i AP-fondemasamtidigt som upplåningen räknat i fasta priser i banksystemet mer änfördubblades mellan åren 1976,och 1982. inleddes den statligaupplåningen i utlandet. Av den totala bokförda statsskulden kom ufiandslånen,som tidigare nämnts, att uppgå till ulfimo 1982. Statsskuldens placering 1970, 1976 och 1982 Upplåningeni under 1940-, 1950- och 1960-taIen skedde till fasta räntesatser ochpå relativt långa löptider. I takt med de ökade upplåningsbehoven, allt störteräntevariafioner, ökad inflation och inflationsförväntningar kom enförskjutning att äga mm mot kortare löptider och ökad ränterörlighet. Deräntevillkor som alltmer kom att bli rådande innebar att lånen försågs med ens. k. räntejusteringsklausul, vilket innebär att räntesatsen efter en viss tidjusteras med hänsyn till det rådande ränteläget. 1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget 76 Statsskulden fördelad efter räntevillkor (Andelar i procent) 1976 1982 1976 1982 Kortfristiga lån 15,6 26,2 Långfristiga lån (> ) med - fast ränta 84,2 39,5 - 52,2 fullt röriig ränta 0,2 2,0 ) 47,8 Summa 100,0 100,0 - 100,0 Upplåningen i finansiella institutioner som banker;försäkringsbolag och AP-fonden sker huvudsakligen mot räntelöpandeobligafionslån. Till en mindre del sker upplåning inom dessa sektorer även iform av dagslån eller skattkammarväxlar. Upplåningen från hushåll sker däremotuteslutande mot premie- eller sparobligationslån. introducerades en ny typ avplaceringsinstmment på den svenska kreditmarknaden. Detta läneinstmment, somfick namnet statsskuldväxlar, fick ett snabbt genomslag pä kreditmarknaden ochvid utgången av var ca . placerade i denna form.Stats-skuldväxlama har en kort löptid varierande mellan . Vidintroduktionen av detta läneinstmment blev räntebelastningen på budgeten högjämfört med vissa andra låneformer av två skäl: dels var den räntan i nivå medbankcertifikaträntan för att attrahera stöme placerare inom företagssektorn,dels bokförs ränta i likhet med vad som sker för skattkammarväxlar vidupplåningstillfallet. Den tidigare relativt höga räntenivån på statsskuldväxlarbör ses mot bakgmnd av underskotten i bytesbalansen och behoven av att motverkaett privat valutaflöde . sänktes denallmänna räntenivån. Räntesatserna för statsskuldväxlar sänktes dock relativtsett mer. (Miljarder kr.) 166,1 21,5 16,9 33,3 179,5 23,2 21,1 29,2 37,8 14,5 -H3,4 + 1,7 + 4,1 - 4,1 -1-37,8 -1- 8,3 Prop.1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget 77 Denstatliga upplåningen utomlands inleddes är 1977. Denna upplåning och den privatasektorns upplåning bör ses mot bakgmnd av de stora bytesbalansunderskotten iden svenska ekonomin under störte delen av . Den svenskautlandsupplåningen har haft till syfte att finansiera bytesbalansunderskottet.Den privata sektorns upplåning har bara till ringa delkommit att bidra till bytesbalansunderskottets finansiering. Statens upplåningi utlandet har alltså huvudsakligen fått motverka valutautflödet. Deökade möjlighetema att låna utomlands har medfört att den automatiskastabiliseringspolifiska mekanism, som fanns tidigare, i form av behovet attomedelbart vidta ekonomisk-politiska åtgärder vid störte bytesbalansunderskott,delvis har kommit att upphävas. Detta skedde delvis redan i mitten av1970-talet när den privata sektorn började låna utomlands i störte skala, menhar accentuerats i och med att staten har börjat täcka bytesbalansunderskottenmed utlandslån. (Miljarder kr.) Bytesbalans -18,5 -14,2 -23,3 Privata kapitaltransaktioner, netto - 4,0 Valutautflöde (A-hB=D-E-F) -22,5 -16,9 Statens upplåning, netto' 22,1 ' Transaktions värden. 9.3 Statsskuldens tiUväxt budgetåren 1983/84-1987/88 Budgetunderskottetsutveckhng innebär att statsskulden kommer att ökatill ca . i löpande priser /88. En sådanutveckling innebär stora finansieringsproblem. Stora risker finns för att denhkviditetspåspädning som detta innebär kommer att leda till en bestående högpris- och räntenivå och tendenser till valutautflöden. Placeringenav statsskulden hos olika längivarkategorier har olika effekt på bl. a.likviditetstillväxten i ekonomin och på räntenivån. Vid en stor upplåningutanför banksystemet motverkas den köpkraftspåspädning som underskottet medför.Detta kan kräva relativt höga räntenivåer, men Ukvi-ditetstillväxten blirrelativt ringa. Om däremot statsskulden i hög grad placeras i form av tillgångari banksystemet eller i utlandet motsvaras inte den ökade köpkraften av någonlikviditetsindragning. Budgetunderskottet tenderar då att skapa enlikviditetstillväxt i ekonomin, som har återverkningar på prisutvecklingen ochvalutautflöden. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 78 Placeringskapaciteteni banksystemet återspeglar penningmängdsökningen i ekonomin. Ompenningmängdsökningen över långtidsbudgetperioden antas överstiga inflationenmed kan banksystemets innehav av statspapper tänkas ökafill . vid periodens slut. Ökningen av den i utlandetplacerade statsskulden styrs i princip av bytesbalansutvecklingen och denprivata sektorns upplåning, vilket i sin tur beror på ränterelationerna gentemotutlandet. Vid givna antaganden kan den bokförda utlandsskulden uppskattas fill150-200 miljarder kr. Tillväxten av AP-fondensplaceringskapacitet kan, av skäl som närmare belysts i årets långfidsbudget,antas bli begränsad. Detta kommer, vid givna antaganden, att ställa mycketstora krav pä övriga sektorer i ekonomin om den givna budgetsaldoutveckhngenrealiseras. Om hushåll, företag och försäkringsbolag inte vid det antagnaränteläget kan absorbera den stora ökningen av statsskulden kommer en Ökadinflation och ett ökat valutautflöde att bli följden. I detta fall ökar den ibanksystemet och i utlandet placerade statsskulden. Detta skulle emellertidinnebära en betydligt högre prisnivå än vad som antagits vid beräkningarna iårets långtidsbudget. Omden privata sektorns kreditefterfrågan skulle ökapå gmnd av t. ex. ökade investeringar kommer ovan nämnda problem attaccentueras. Ökningenav statsskuldräntorna på statsbudgeten Statsskuldräntornastillväxt på statsbudgeten har varit dramatisk . Från att hauppgått till av budgetens omslutning /76 beräknasstatsskuldräntoma /84 till av de totala statsutgifterna,eller till . Statsskuldräntornas ökningstakt har uppgåtttill-ca 42% /78-1981/ 82, vilket kan jämföras medtillväxten av BNP i löpande priser som uppgick fill . Denna kraftigaökning av statsskuldräntoma har orsakats dels av de ökade budgetunderskotten,dels av ökade räntekostnader på gmnd av ett stigande ränteläge och avvalutaförluster till följd av devalveringar av den svenska kronan. Ränteutgiftemapå tidigare upptagna lån ligger kvar på tidigare nivå och förändrasförst dä den förfallande skulden omsätts till förändrade villkor. För de äldrelånen, som upptogs till en relativt låg ränta, innebär en omsättning vid enstigande räntenivå ökade räntekostnader. del av ränteutgifterna på statsbudgeten utgör betalningsströmmar fillinstitutioner inom den statliga sektom i vidare mening. Till dessainstitutioner hör stadiga myndigheter och fonder, och . År1976 utgjordes av ränteutgiftema av transfereringar till AP-fonden och statligafonder. 1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget andelsuccessivt minskat för att är 1982 uppgå till . harränteutgiftema till utlandet kommit att uppgå till . Även omdessa ränteutgifter fill utländska låntagare exkluderas, så har AP-fondens ochde statliga fondernas andel av de totala ränteutgifterna minskat. Detsammagäller även den del av ränteutgifterna som går till hushåll. I takt med attbanksystemet har ökat sitt innehav av statspapper har en ökande andel avränteutgifterna gått till banksektorn. Statliga fonder och myndigheter Denstora utlandsupplåningen har medfört att betydande ränteutgifter i framtidenkommer att påverka bytesbalansen. Om inte en positiv utveckling av nettoexportenkan erhållas, vilken skulle balansera dessa ränteutgifter, måste en privateller offentlig upplåning äga mm. I det fall den privata sektorn skall bidratill bytesbalansfinansieringen krävs att den svenska räntenivån är högre änräntenivån i omvärlden. Möjligheten att föra en frän omvärlden självständig lågräntepolitik blir därmed ytterligare begränsad. En uppgång av deninternationella räntenivån skulle således i hög grad påverka statsbudgeten iform av ökade utgifter för statsskuldräntor. Principerför redovisningen av statsskulden Statenhar en kassamässig redovisning av inkomster och utgifter. Det kassamässigabudgetunderskottet bygger upp en statsskuld, som redovisas som summan av denominella budgetunderskotten . Detta innebär attvärdeförändringar på statens skulder inte påverkar statsskuldens storlek. Inteheller görs någon justering av skulden på gmnd av inflafionen. Detär i första hand två faktorer som påverkar det reala värdet på statens skulder.Den första är ränteläget och den andra valutakursema. Under det senastedecenniet har räntesatsen på nyemitterade länga statsobligationer stigitIcraftigt, vilket medfört att statsskulden värderad enligt marknadskurser ärmindre än enligt redovisning. Man bör emellertiduppmärksamma att en sänkning av den allmänna räntenivån skulle kunna medföraatt statsskuldens marknadsvärde blir störte än det nominel- 1982/83:150 Bilaga1.3 Långtidsbudget 80 la.Dessutom kommer de inhemska statsobligationerna när de skall lösas in att varavärda just sitt nominella belopp, vilket medför att några kursvinster ellerkursförluster inte realiseras på den inhemska delen av statsskulden. Närdet gäller utlandsskulden är förhållandena annorlunda. Den svenska kronans minskadevärde (till följd av devalveringar och dollarkursens ökning)har medfört att marknadsvärdet på statens utlandsskuld har stigit kraftigt.Vid utgången av är 1982 var statens utlandsskuld fill den kurs som gällde viduppläningsfillfället . och värderad till aktuella valutakurser99,. Avvikelsen mellan bokfört värde och värdet vid nuvarandeväxelkurser pä , kommer, att vid oförändrade valutakurserframöver, att belasta statsbudgeten när de utländska lånen amorteras elleromsätts. Redovisningstek-niskt sker det genom att en post avseendevalutakursförluster förs upp på . m.Valutakursförändringjuna har inneburit att kostnaden för statens utlandslånhar blivit mycket hög; ett förhällande som belyses i ett senare avsnitt. Vidett realt betraktelsesätt bör man, fömtom förändringar i värdet på statspapper,ta hänsyn till att statens ränteutgifter delvis utgör en kompensation förinflationen. Detta gäller både de inhemska och de utländska lånen. I självaverket har inflationen varit störte än deneffektiva räntesatsen pä statsskulden. Utgifternaför statsskuldräntor utgör till stor del en kompensation till placerarna förinflationen. Ränteutgiftema torde också ha andra realekonomiska effekter änstatens utgifter i övrigt. Det kan därför vara av intresse att analyseraränteutgifterna ur ett realt perspekfiv. I första hand är det de realaränteutgiftema - dvs. ränteutgifterna reducerade med den del avränteutgifterna, soin motsvarar en kompensation för inflationen som är avintresse när det gäller att belysa den egentliga bördan av en ökande statsskuldoch de realekonomiska effekterna av ränteutgiftema. Attintresset här fokuseras på de reala ränteutgiftema betyder inte att denominella ränteutgiftema saknar betydelse för den ekonomiska utvecklingen.Tvärtom är de nuvarande stora nominella ränteutgiftema ett problem bl. a. närdet gäller att dämpa inflationstakten. Stora nominella utgifter innebär enlikvidisering.av ekonomin, vilken måste motverkas genom en stram penningpolitikför att inte verka inflafionsdrivande. Dengenomsnittliga räntesatsen pä inhemska lån har stigit från i börjanav 1970-taIet till innevarande budgetår. Det framgår av diagram 3.Samfidigt har inflationen stigit från till . 1982/83:150 BUaga 1.3 Långtidsbudget 81 Realräntan på de inhemska lånen har således under störtedelen av perioden varit negafiv'. Realränta på inhemska lån (glidande medeltal) 86/87 Budsetär kommer - vid en fallande inflationstakt -realräntan på den inhemska låneskulden att öka kraftigt. Med de antaganden somgörs i långtidsbudgeten skulle den för upplåningen ligga på 3 %-nivån i fleraår. Den stigande realräntan totalt sett beror på att den nominella räntesatsenpå statsskulden till stor del är bunden . Med en högrenyupplåningsränta än den som antagits vid beräkningama och med en snabbarefallande inflation kan realräntan bli ännu högre. En dämpning av inflationstakten kommer således attinnebära betydande reala överföringar till de sektorer som har placerat sinatillgångar i statsobligationer. Dessa överföringar sker delvis till andra delarav den offentliga sektom, främst och . En stor del gåremellertid till den inhemska privata sektorn. Bankemas räntenetto tenderar attöka fill följd av att gapet mellan räntesatsema på stocken av statsobligationeroch inlåning vidgas på gmnd av att den genomsnitfliga räntesatsen påstatsobligationer delvis är bunden i obligationer med fast ränta.Försäkringsbolagens fonder tenderar även att få betydande positiva ' Den genomsnittliga räntesatsen avser ränteutgifter underbudgetåret dividerade med genomsnittlig låneskuld. Inflationen under budgetåret(t. ex. 1982/83) är angiven som ökningen av konsumentprisindex mellankalenderårsgenomsnitt (t. ex. ). Realräntan ärskillnaden mellan genomsnittlig räntesats och inflation. 6 1982/83. 1982/83:150 BUaga1.3 Långtidsbudget 82 bidragfrån ränteinkomsterna på statspapper. Hushållen kommer att få en bättre realavkastning på sina spar- och premieobligationer. Dessareala överföringar till den privata sektorn - vilka motsvaras av en ökning iden privata sektoms reala förmögenhet - kan fä en expansiv inverkan påekonomin, vilket i sig kan försvåra möjligheterna att dämpa inflafionstakten.Styrkan i denna effekt är svår att ange. Det torde emellerfid stå klart att destora nominella ränteutgifterna har blivit en faktor, som kan bidra till enpermanentning av inflationen på en hög nivå. Detta kan ställa extra stora kravpä en ekonomisk politik avsedd att nedbringa inflationen. Realräntanpä utländska län har bhvit mycket hög . /83beräknas räntesatsen pä de utländska lånen ha varit att jämföra med engenomsnitflig inflationstakt på . I räntesatsen har då inräknats (I)ränteutgifter under budgetåret enhgt villkor vid upplåningen, (2) ökaderänteutgifter till följd av ändrade växelkurser och (3) valutaförluster påförfallande län. Utvecklingen av de på defta sätt beräknade räntesatsema påufiandslånen och av inflationen (för enkelhetens skull angiven i termer avkonsumentprisindex) sedan staten började ta upp lån i utlandet redovisas idiagram 4. Realränta på utländska lån (glidande medeltal) Underlångtidsbudgetperioden kommer - vid oförändrade valutakurser - störte delen avde , som utgör skillnaden mellan statens utlandsskuld islutet av värderad till aktuella valutakurser resp. tillbokföringskurser, att föras upp som en utgift (valutaförluster pä förfal- Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 83 landelån) pä statsbudgeten. De räntebetalningar som skall göras på den ufländskaskulden är också betydligt störte än enligt de urspmngliga villkoren. Denreala räntan på utlandslänen kommer därför att vara betydligt högre änrealräntan på de inhemska lånen. Med de antaganden som görs i långtidsbudgetenberäknas realräntan på utlandslånen att uppgå till /86. Denhöga realräntan på utlandslånen återspeglar effektema av att problemen med enhög inflationstakt och stora bytesbalansunderskott har fatt mötas meddevalveringar. del av ränteutgiftema utgör en kompensation för inflationen. De nominellaränteutgiftema är därför betydligt störte än de reala. Under en stor del av detsenaste decenniet har de reala ränteutgiftema t. o. m. varit negativa. Intedesto mindre är ränteutgiftema en real kostnad för staten. Det belyses av dehöga realräntor på den inhemska statsskulden som kommer att uppstå vid endämpning av inflationstakten. Det belyses också av den höga realräntan påutlandslånen. Sett ur samhällsekonomisk synvinkel innebär detta attränteutgiftema kan få betydande expansiva effekter vid en dämpning avinflationen. Utgiftema för statsskuldräntorpå budgeten kännetecknas av en fullständig automatik. Vid ett ökandebudgetunderskott innebär detta att statsskuldräntorna kommer att öka istigande takt. Även om underskottet skulle förbh oförändrat i löpande priserökar statsskuldräntoma. I det fall underskottet, exkl. räntor, skulle förbli pånuvarande nivå, eller ca , kommer ränteutgifterna att öka från55,. /84 till . budgetåret1987/88. Detta innebär att budgetunderskottet skulle öka från ca 90 miljarderkr. Utgifterna förstatsskuldräntor är utomordentligt känsliga för skillnader i räntenivån. Omräntenivån skulle förbli pä en nivå mellan över långtidsbudgetperioden,kommer ränteutgifterna slutäret att uppgå till ca . ochbudgetunderskottet kommer aft öka till ca . för budgetåret1987/88. 10 Utgifter och inkomster inom den olTentliga sektorn Idetta kapitel belyses budgetsaldots storiek i förhållande fill utgifter ochinkomster inom socialförsäkringssektorn. Sperciellt diskuteras kostnadsutvecklingeninom ATP-systemet . Dessutom beskrivs den kommunalasektoms finansiella utveckling. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.3 Långtidsbudget 84 Långtidsbudgetenssyfte är att ange den budgetutveckling som blir följden av redan fattadebeslut och lagda förslag. Statsbudgeten ger emellerfid en ofullständig bild avden verksamhet som styrs genom beslut av statsmakterna. Ävensocialförsäkringssystemet regleras genom statliga beslut.