prop · G6031 · 1982-12-31 00:00:00 — Tillträdet tillkonventionema fick därmed på lagstiftningsområdet endast den verkan, atthandlingsfriheten beträffande framtida lagsfiftning inskränktes. 1982/83:1 84 Internationellaöverenskommelser är ofta svåra atl tolka. gäller inte minstkonventionerna om mänskliga rättigheter. Parterna i en intemationeUöverenskommelse utgår inte sällan från helt olika förutsättningar. Mångakonventionsbestämmelser är allmänt hållna, delvis med tanke på att anslutningentill konventionen skall kunna bli så stor som möjligt. Det är också praktiskt tagelomöjligt atl vid formuleringen av konventionsbestämmelser som täcker ett stortområde ta med i beräkningen alla olika frågor som kan aktualiseras isammanhanget. 16 kap. finns bestämmelser om vårdnaden av barn. Barn står undervårdnad av bägge eller den ene av sina föräldrar eller av särskilt förordnadförmyndare till dess barnet har fyllt 18 är eller ingått äktenskap. Den som harvårdnaden om ett barn skall sörja för barnets person och ge det en sorgfälliguppfostran. Vårdnadshavaren skall se till att barnet får uppehälle ochutbildning efter vad som är tillböriigt med hänsyn till föräldramas villkoroch de tillgångar barnet kan ha samt barnets anlag. Bestämmelsernaom vårdnaden är av civUrältslig karaktär och reglerar vårdnadshavarensrättigheter och skyldigheter i förhällande till barnet. Föreskrifter omförhållandel mellan å ena sidan del allmänna och ä andra sidan barnel ochvårdnadshavaren finns i offentligrättslig lagstiftning. Ett exempel ärskollagens föreskrifter om skolplikten. Vårdnaden är avsedd att utövas mediakttagande av sådana offentligrätlsliga föreskrifter. Densvenska skollagen (1962: 319) anger fyra sätt, på vilka skolplikt kanfullgöras. Skolplikten kan fullgöras i den kommunala gmndskolan (31 §). Dettaär det vanligaste sättet. av de skolpliktiga barnen deltar igmndskolans undervisning. Skolplikt kan också fullgöras utanför gmndskolan it.ex. statsunderstödd enskild skola (33§) eller i annan enskild skola somgodkänts för ändamålet (34 §) eller genom enskUd undervisning i hemmet (35 §). Däbegreppet skolplikt ofta anses liktydigt med skolgång under ett visst antal år,finns det anledning att närmare belysa begreppets innebörd. Iproposition (1958:93) angående vissa följdfrågor i anledning av skolstyrelsereformenm. framhöll departementschefen bl.a. att "benämningenskolplikt inte är helt adekvat, eftersom den närmast leder tanken till enskyldighet att gå ett visst antal år i skola. Emellertid är det i första handfråga om en skyldighet atl deltaga i undervisning för att inhämta ett visstmått av kunskaper i vidaste mening och för del ändamålet godlages andra sätt änskolgång i vanlig betydelse. Endast sekundärt innebär skolplikt således enskyldighet att tillbringa så eller sä mänga år i skola eller genomgå ettbestämt antal årskurser." Prop.1982/83:1 85 Departementschefenframhöll vidare, att "uttrycketskolplikt skymmer bort den numera dominerande synpunkten, att det för denenskilde föreligger en rätt till gmndläggande utbildning. Eftersom begreppetskolplikt har gammal hävd och svårligen kan ersättas med något bättre, bör detbibehållas." Skollagenfastslår, att det skolpliktiga barnet äger rätt att få undervisning igrandskolan (23 §). Den fastslår vidare att barnet är skolpUktigt i åldern 7-16år med vissa undantag (30 §) och atl det har skyldighet att delta iundervisningen i gmndskolan, om undervisningen inte ordnas på annat sätt (31§). Skolplikten är fullgjord, då barnet tillfredsställande genomgått årskurs 9i gmndskolan eller motsvarande årskurs i enskild skola eller "då elevenvid särskild prövning styrker sig äga motsvarande kunskaper" (36§). Härlyser skolpliktsbegreppets primära betydelse fram ("skyldighet att deltagai undervisning för att inhämta ett visst mätt av kunskaper i vidastemening"). Skollagenbetonar också föräldrarnas skyldighet att tiUse att det skolpliktiga bametfullgör sin skolgång (38 §). 1.4Behov av skola med enskild huvudman ur samhällets synvinkel historik redovisas den roll som skola med enskild huvudman spelat förinförandet av nya pedagogiska idéer och tankar. Inom den enskildaundervisningsverksamheten bedrevs en omfattande försöksverksamhet som i vissutsträckning kom till nytta i den allmänna skolan. Medtanke på att det bedrivits ett omfattande pedagogiskt utvecklingsarbete sedan1950- och 1960-talen och att den nya läroplanen för gmndskolan (1980 årsläroplan, Lgr 80) ger utökade möjligheter till att lokalt pröva nya pedagogiskaidéer och tankar, kan frågan ställas, om det ur samhällets synvinkel föreliggernågot behov av pedagogisk försöksverksamhet eller skolverksamhet av annat slagän den som ryms inom det allmänna skolväsendet. InitiativtUl försöksverksamhet inom skolan kommer vanligen från skolmyndigheterna,enskUda lärare, gmpper av lärare eller föräldrar. Varifrån initiativet änkommer, fömtsätts elt samarbete dels lärare emellan, dels mellan lärarna,skolledningen och eventuellt andra medverkande. Det kan emellertid förekommaatt en lärare eller en gmpp av lärare och föräldrar inte har möjlighet attvinna gehör för sina idéer och uppslag fill försök. Skälen därtill kan vara attförsöket bedöms alltför resurskrävande eller mindre angeläget än andraaktiviteter. Det kan också vara så atl verksamheten fiU sin art inte utan enganska omfattande administrativ omgång låter sig samordnas med gällanderegelsystem (jfr Waldorfskola). Möjligheten att i skola med enskild huvudmanförverkliga idéer och uppslag kan vara större. 1982/83:1 86 Verksamhetav försökskaraktär i skola med enskild huvudman kan i likhet medförsöksverksamhet inom den allmänna skolan endast bedömas under verksamhetensgång och i efterhand. Effekterna av verksamheten är av långsiktig art,och värdet för samhällels del av denna verksamhet är helt beroende av i vilkenutsträckning de vunna erfarenhetema kan nyttiggöras inom den allmänna skolan. Utvärderingenav i som redovisas över-sikdigt - visar, attverksamhet med specieU pedagogisk inriktning i skola med enskild huvudman kanvara av betydelse för den aUmänna skolan. Under föratsättning att deerfarenheter tillvaratas som görs vid skolor med enskUd huvudman där pedagogiskförsöksverksamhet bedrivs, synes sådana skolor fylla etl behov vid sidan avdet forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs inom den allmänna skolan. Svårighetenatl utnyttja vunna erfarenheter skaU inte underskattas. Skolforskningskommitténhar i sitt betänkande (SOU 1980:2) Skolforskning och skolutveckling s. 219 ffbelyst hithörande problem. 1.5Behov av skola med enskild huvudman ur individers eller gruppers synvinkel Avde 35 befindiga skolorna med enskild huvudman för skolpliktiga barn har 15fillkommit . Dessa skolor har startals för attfillgodose behov som enskilda personer eller den grupp av människor derepresenterar uppfattat som väsentliga. TUlkomstenav skolor med arbetsmiljö med konfessionell prägel efter år 1970har med aU säkerhet sin huvudsakliga förklaring i den förändrade stäUning somämnet religionskunskap fält i gmndskolan under 1960-talel. läroplan,där ämnet helte kristendomskunskap, betonades, att undervisningen i ämnelmåste bedrivas så att den inte kom i konflikt med kravet på tanke- och trosfrihet.Den skulle vara objektiv i den meningen, att den meddelade sakliga kunskaper omolika trosåskådningars innebörd och innehåll ulan att auktoritativt sökapåverka eleverna alt omfatta en viss åskådning. Vid läroplansreformändrades namnet kristendomskunskap lill religionskunskap och ämnet blev enintegrerad del av det samhällsorienterande ämnesblocket. Föräldrar som ville bam en skolundervisning, som präglades av de kristna värderingarna, kändeoro inför den sekularisering av skolan som ändringen av kristendomsämnetsställning enligt deras mening medförde. De slöt sig samman och använde denmöjlighel som skollagen ger att starta, driva och utnyttja skola med enskUdhuvudman. Skola med enskild huvudman fyller i detta fall uppenbarligen ett avföräldrarna känt behov. Påliknande sätt torde man kunna se på utökningen av antalet Waldorfskolor.Intresset för det pedagogiska system som dessa representerar har skapat enönskan och ett behov hos föräldrar och lärare att ge barnen en undervisningenligt detta system. 1982/83:1 87 Detbör också nämnas alt det finns föräldrar som låter sitt barn gå över tiU skolamed enskild huvudman därför att barnet haft problem med sina skolkamrater igmndskolan (mobbning) eller på annat sätt inte kunnat finna sig tUl rätta där. Ävenför vissa organisafioner (t. ex. med dess spe-cieUa estniskabakgrund) har det funnits ett behov att skapa skolverksam-hel för medlemmarnasbarn. Syftet var bl. - efter det slut - att till denuppväxande generafionen överföra egna kuhurella och/eller religiösatraditioner. InternatskolanLundsbergs skola i kommun som, om man bortser från riksinternatskolani , är landels enda statsunderstödda intematskola för grandskoleelever,tUlgodoser särskUt ett behov för bl. a. utlandssvenskars bam och barn sombehöver miljöbyte. Skolan har dessutom, om ock sekundärt, betydelse iarbetsmarknadspolifiskt hänseende för kommun. Landelsfem skolor på grandskolenivå med undervisning pä engelska, franska eller tyskaoch med annan läroplan än den svenska fyller etl behov för barn tiU bl. a. deutländska medborgare som för studier eller uppdrag är bosattai eller de svenska medborgare som filffäUigt är bosatta i hemlandet. 2 Benämning av skola med enskild huvudman anför föredragande statsrådet bl. a. följande: TUlsist vUl jag i korthet beröra uttrycken "enskild skola", "enskUdundervisning" och "privatskola". I debatten täcker dessa termerstundom varandra, stundom har de på ett oklart sätt olika innebörd. Vidare ärenligt somliga remissinstanser ordet "privatskola" negafivtvärdeladdat. Uttrycket "enskild skola" avser i vanliga faU skola medannan huvudman än stal, primärkommun eller landstingskommun, men i dagligt talförekommer det ibland synonymt med "skolanläggning". Formellt avserslufiigen "privatskola" sådan skola på vilken privatskolförordningenär tillämplig och till vUken statsbidrag utgår enligt kungörelsen (1964:137) omstatsbidrag till vissa privatskolor. Därjämte förekommer "friskola"såsom benämning på Waldorfskola. Utredningen bör överväga en enhetlig benämningför alla skolor som ej har det allmänna som huvudman. SEH-kommitténmenar att en enhetlig benämning av skolor med enskild huvudman bör vara enkeloch klar. Den bör inte vara mångtydig och inte heller värdeladdad. Benämningenbör dessutom snarare avse skolans rela-fion till den allmänna skolan(huvudmannaskapet) än ge en beskrivning av verksamheten. Det är till fördel ombenämningen kan knytas till benämningar av motsvarande skolor i andra länder.Slutligen bör benämningen vara godtagbar i språkligt hänseende. Prop.1982/83:1 88 Seddmot bakgmnd av denna kravkatalog är, såsom direktiven anför, en benämning ivilken orden "enskild" eller "privat" ingår inteacceptabel. Enligt SEH-kommitténs mening är det nödvändigt att söka finna enhelt ny benämning som inte förbinds med äldre föreställningar och företeelser.Med hänsyn härtill vUl kommittén lansera benämningen "frislående skola"för skola med annan huvudman än stat och kommun. Denna benämning är i detnärmaste entydig och den leder inte tanken fill något annat. Den torde sålundainte komma att förväxlas med "friliggande". Den är inte värdeladdadoch den är i språkligt hänseende godtagbar. Den beskriver närmast skolansrelation till del allmänna skolväsendet och den binder inle skolans verksamhettill någon bestämd uppfattning eller utformning. SEH-kommitténföreslår därför att benämningen "fristående skola" skall införas somsammanfattande benämning för skolor som har annan huvudman än stat och kommun. 3 Skolpliktens fullgörande i fristående skola i allmänhet Dekrav som bör ställas på en fristående skola för att skolplikten skall fåfuUgöras där måste enligt kommilténs mening utgå från en jämförelse medgmndskolan. Eljest skulle skolpUkten och den mot denna svarande rätten fiUundervisning kunna urholkas. Att utgångspunkten är en jämförelse medgrandskolan innebär emellertid inte att den fristående skolan i fråga omlärostoff, metodik och uppbyggnad i övrigt behöver eller ens bör vara en renefterbildning av grandskolan. Det kan i sammanhanget finnas anledning atterinra om vad vissa konventioner innehåller om rätlen att välja friståendeskola, som uppfyller vad som frän det allmännas sida må ha uppställts somminimikrav. Enallmän föratsättning för skolpliktens fullgörande i en frislående skola börenligt kommitténs mening vara atl undervisningen där som slutresultat gerväsentligen samma kunskaper och färdigheter som . Vidjämförelsen med skall självfallet beaktas att läroplanen för dennaskola (läroplan, Lgr 80) ger en tämligen stor handlingsfrihet. Mäloch huvudmoment för de olika ämnena bestäms där efter stadium (låg-, mellan-resp. högstadium) och inte efter årskurs. Vidare knyts kunskapskraven endast ibegränsad utsträckning till etl bestämt lärostoff. Del ges ett stort utrymmeför val genom lokala beslut delvis med hänsyn till elevernas egna önskemål.Kravet på att den fristående skolans undervisning skall ge väsentligen sammakunskaper och färdigheter som bör inte utesluta att vissa ämnenges en mer och andra en mindre framskjutande plats än de har i . Detär emellertid viktigt att förskjutningen inte blir så stor, att eleven i vissaämnen inte når upp en med grundskolemätt mätt godtagbar standard. Det börinte heller vara uteslutet med vissa förskjutningar i fiden på så sätt atl kun- Prop.1982/83:1 89 skapsinhämlningeninte är fördelad mellan stadierna på alldeles samma sätt som i grandskolan. Ensådan ordning kan vara etl led i en annan pedagogik som förtjänar att prövas. Detmåste också föratsältas att undervisningen åtminstone tUl övervägande delenbedrivs på svenska språket. Visst inslag av undervisning på annat språk, såsomf. förekommer vid t. ex. de estniska skoloma, bör självfaUet kunna godtas. Ietl följande avsnitt behandlar frågan om särskilda regler förskolor med undervisning helt eller till övervägande delen på annat språk änsvenska. Vadgäller frågan om tillvalsämnen på högstadiet för en elev vid en friståendeskola ligger del i sakens natur att en liten skola inle kan tillgodoseelevemas önskemål i samma utsträckning som gmndskolan, lät vara att de val somblir tillgodosedda kan variera år frän år. Begränsningen i detta hänseende,motiverad av de yttre omständigheterna, bör inte betraktas som ett hinder förskolpliktens fullgörande i sädan skola. I sammanhanget bör också beaktas attutbudet kan ha samband med en särskild ideologi eller liknande som skolansverksamhet bygger på. Ifråga om sättet att undervisa finner kommittén det vara angelägel alt defristående skoloma har vida möjligheter alt söka sig fram pä egna vägar.Grandskolans undervisning är ju för övrigt inte läst tiU någon viss metod.Däremot finns det för gmndskolan föreskrifter av bl.a. organisatorisk karaktärsom påverkar arbetssättet. Kommittén tänker här på t. ex. föreskrifter omklass- och arbetsenhetskonferenser m. m. Krav på en ordning som svarar motdessa föreskrifter bör i princip inte ställas på de fristående skoloma. Såsomanges i skollagens inledande paragraf har den genom samhällets försorg bedrivnaundervisningen till syfte inle endast att meddela eleverna kunskaper och övaderas färdigheter utan också att i samarbete med hemmen främja elevernasutveckling tiU harmoniska människor och tiU dugliga och ansvarskännandesamhällsmedlemmar. En vidareutveckling av denna gmndsyn ges i läroplanen förgrandskolan, framför aUt i avsnittet om mål och riktlinjer. GrandskolanskaU alltså ge även en annan skolning än kunskaper och färdigheter. Det ärnärmast fråga om vad man kan kalla social träning, dvs. utveckling tillharmoniska människor och fill dugliga och ansvarskännande samhäUsmedlemmar. Fördetta kan också hjälp genom elevvårdande insatser behövas. En fristående skolabör ge en skolning som väsentligen svarar mot grandskolans mål även när detgäller elevernas allmänna utveckling. Självfallet skall elevvård förekomma ifristående skola, men dess organisafion behöver inte nödvändigtvis varauppbyggd efter mönster från gmndskolan. fömlsälter attfristående skola samverkar med sociala och bamavårdande myndigheter ochinsfitufioner. Enligtmål och rikfiinjer i grandskolans läroplan skall skolans verksamhet präglas avde grandläggande värderingar om demokrati, tolerans, jämlikhet m. m. på vUkadet svenska samhället bygger. Prop.1982/83:1 90 Kommitténanser att det för att skolplikten skall få fullgöras i en fristående skola börkrävas alt dennas undervisning väsentligen svarar mot mål även inu berört avseende. Detta innebär såväl att kunskapsförmedlingen inle fårsnedvridas genom en ensidig framställning som att eleverna skaU lära sig atlrespektera - och påverkas till alt själva omfatta - de gmndläggandevärderingarna i det samhälle som de själva är en del av. Somen följd av dessa överväganden föreslär kommittén alt skollagen som förstavillkor för att en fristående skola skall godkännas för skolpliktensfullgörande skall ange att skolans undervisning ger väsentligen samma kunskaperoch färdigheter som och även i övrigt väsendigen svarar motgrandskolans mål. Denna allmänna fömtsättning bör gälla oavsett om skolan ärstatsunderstödd eller inte. Vissa avsteg bör kunna tillåtas i faU som kommitténåterkommer tUl. Dennuvarande formuleringen "till art, omfattning och allmän inriktning"kan enligt kommitténs mening lätt missförstås. Kommittén anser också attförarbetena inte ger tillräcklig vägledning för en tillämpning av formuleringenpå nutids förhållanden. Detandra villkoret i 34§ första stycket skollagen för godkännande av enskUd skolainnebär att skolan skall förestås av en person som har erforderlig skicklighetför undervisningen och som är väl lämpad att förestå en skola. Detta vUlkorbör enligt mening kvarstå oförändrat. SEH-kommitténvill slutligen tillägga, att något minimikrav i fråga om elevantal inle böruppställas för godkännande enligt 34 § skollagen (jfr Ds U 1980: 3 EnskUdundervisning enligt 35 § skollagen, s. 26). 4 Beslut om godkännande av fristående skola i allmänhet Beslulom godkännande av skola enligt 34 § skollagen fattas av skolstyrelsen i denkommun där skolan är belägen (10 § skollagen). Sedanår 1962, då skollagen tillkom, har kommunindelningen förändrats och slörreenheter bildats. Kommunens resurser vad gäller skolverksamheten har i allahänseenden ökats. Utvecklingen har också gått mol alt kommunema i störreutsträckning än fidigare får falla beslut beträffande skolverksamheten. Skolstyrelsenhar ett övergripande ansvar för att skolpliktiga elever fuUgör sin skolplikt igmndskolan eller på annat sätt. Skolstyrelsen har också de bästafömtsättningarna för att skaffa sig information och kunskap om underlaget förden bedömning som måste föregå ett beslul öm godkännande av skola enligt 34 §skoUagen. SEH-kommitténhar den uppfattningen atl det f n. inte finns några avgörande skäl för enändring av den nuvarande ordningen. Beslul om godkännande av fristående skolaenligt 34 § skollagen bör alltjämt fattas av Prop.1982/83:1 91 skolstyrelsen.Kommittén fömlsälter att länsskolnämnderna och följerutvecklingen på detta område. 5 Skolpliktens fullgörande i fristående skola med annat undervisningsspråk änsvenska Skolpliktenhar - genom läroplanen för och den allmänna fömtsältningen förgodkännande av fristående skolor - fått sitt innehåll med tanke på dem som ärbosatta här i landet för en längre fid. Det är ofrånkomligt atl delta innehållkan passa mindre väl för vissa kategorier av skolpliktiga. Det gäUer framföraUl ufiändska barn som vistas i för . Men det kan ävengälla svenska barn som befinner sig här för . Enligt kommitténs meningstår det klart att skolor, som bedriver sin undervisning helt eller fiUövervägande delen på annat språk än svenska och normalt också i väsentligadelar efter en utländsk läroplan, för nämnda elever fyller ett påtagligt behov,som svårligen kan tillgodoses inom eller inom fristående skolor iaUmänhet. För sådana barn bör skolplikten därför kunna ges elt delvis annatinnehåll. Ävensådana skolpliktiga barn svenska medborgare eller inte -, som kan antaskvarstanna i landet för , kan i undantagsfall ha särskilda skälatt åberopa som gör att skolplikten ocksä av dem bör kunna fullgöras i en skolaav berört slag. Som särskilt skäl bör inte räcka att bamet genom den ena aveller båda föräldrarna eller på något annat sätt har anknytning till etl landdär skolans undervisningsspräk talas. Det bör krävas att barnets särskildaförhållanden gör all bamet har svårt att gä i vanlig skola eller att barnet ivarje fall har en påtaglig nytta av alt i stället få fuUgöra sin skolgång i en skolaav det aktuella slaget. En sådan skolgång måste framstå som ett för barnetuppenbarligen bättre alternativ, trots att kunskapema i svenska språket och omsvenska förhållanden får antas bli sämre. Medhänsyn till dessa omständigheter anser kommittén att regeringen under vissafömtsättningar bör för skolpliktens fullgörande få godkänna en friståendeskola, som bedriver hela eller den övervägande delen av sin undervisning påannat språk än svenska. Godkännandet bör endast fä avse bam som kan antas intekomma att kvarstanna i landet för eller som kan åberopa andrasärskilda skäl. Enföratsättning för sådant godkännande bör vara alt skolans undervisning somhelhet betraktad kan anses vara likvärdig med . Ikravet på likvärdighet med gmndskolan bör enligt kommitténs uppfattning liggaatt skolans undervisning utgår från de allmänna värderingar på vilka detsvenska samhället bygger. Ikravet på likvärdighet bör också ligga att kunskaper och färdigheter 1982/83:1 92 samt skolning i övrigt visserligen kan avse delvis andrasakområden men att den allmänna nivån inle bör få vara lägre än gmndskolans.Sädana skillnader i fråga om lärostoff som är betingade av att eleverna skallges en grund för fortsatt skolgång utomlands bör i regel kunna godtas. Ävenfrånsett detta bör en sädan omständighet som att eleverna ges goda kunskaper iell världsspråk som I.ex. engelska kunna tillmätas särskild betydelse vidbedömningen av om undervisningen som helhet betraktad är likvärdig medgrundskolans. Beträffande barn som är svenska medborgare eller som kanantas kvarstanna i landet för en längre fid bör enligt kommitténs meningkrävas att de får en viss undervisning i svenska. De bör få träning i att tala,läsa och skriva svenska godtagbart. Annars kan skolans undervisning inte ansesför dem vara likvärdig med gmndskolans. fömlsätler att fristående skola av nuaktuellt slag i sin elevvårdande verksamhet samverkar med sociala ochbarnavårdande myndigheter och institutioner. Som en följd av dessa överväganden föreslår kommittén atti skollagen införs nya bestämmelser av följande lydelse: En fristående skola, som bedriver hela eUer denövervägande delen av sin undervisning på etl annat språk än svenska, får avregeringen godkännas för fullgörande av skolplikten i vad gäller barn som kanantas inle komma att kvarstanna i landet för eller som har andrasärskilda skäl att få fullgöra sin skolplikt i en sädan skola. För godkännande krävs atl skolans undervisning som helhetbetraktad är likvärdig med . Därvid gäller atl barn, som är svenskamedborgare eller som kan antas komma att kvarstanna i landet för ,skall ges undervisning i svenska. 6 Statligt stöd till vissa fristående skolor Rätten att starta, driva och utnyttja fristående skolakonstituerar ingen rätt till stöd från det allmänna. Någon folkrältsligförpliktelse att ge stöd till fristående skola kan inte härledas ur deinternationella konventioner.som tillträtt. Det finns inte heller någothinder för staten att ge stöd av större omfattning till vissa skolor och mindrestöd eller inget stöd alls fill andra skolor om sakliga gmnder finns för ensådan ordning (beträffande inte godtagbara gmnder för åtskillnad jämför t. ex.Unesco-konventionen och regeringsformens stadganden mot diskriminering på gmndav etniskt ursprang m. m.).