prop · G60397 · 1982-12-31 00:00:00 — Ämnesområdet föreslås därför vidgas i 2 kap. 24 § KL attavse inle bara ämne som tillhör fullmäktiges handläggning utan även omfattaämne som tillhör styrelsens, annan nämnds eller berednings handläggande. Otillåtna för interpellation blir enligl kommitténsförslag i princip enbart ämnen som rör enskilt ärende eller är av sådanallmänpolitisk karaktär att det saknar anknytning. Den personkrets som enligt kommunallagen kan interpellerasär ordföranden i styrelsen, annan nämnd eller beredning med rätt förfullmäktige att före'skriva all ordföranden i styrelsen får överlämna lillhonom ställd interpellation all besvaras av annan ledamot av styrelsen ellerledamot av styrelse för kommunalt förelag. Kommittén anser atl nuvarandereglering av adressatkrelsen är ganska väl avvägd och föreslår ingen ändring.Alt en bestämd krets av adressater finns direkt angiven i lagen är enligl kommitténsmening en garanti för all institutet ej sätts ur spel. 2.1 Remissinstansernas inställning till förslaget omvidgad interpellations-rätt Remissinstansernas inställning till kommilténs förslag omen vidgning av interpellationsrätten är helt klar. Av de ungefär 60remissinstanser som berört förslaget är etl drygt 50-lal positiva, 4 ärtveksamma och endast 3 motsätter sig förslagel. 2.1.1 Remissinstanser med positiv instäUning Bland de som är i huvudsak positiva till förslagel finnsen hel del som har förslag lill förändringar av själva lagtexten.' Bland de länsstyrelser som yttrat sig konstateras t. ex.all erfarenheterna visar att de nuvarande gränserna för interpellationuppfattas som för snäva. Därför anser t. ex. i länallmänt sett att en vidgning av interpellationsområdel kan tillstyrkas.Liknande uppfattningar redovisas av t. ex. länsstyrelserna i , i Göleborgsoch län och / . Bland de kommuner som kommenterat förslagel framhåller t.ex. kommun att interpellations- och frågeinstituten fyller en viktigfunktion i den kommunala demokratin. De gör det möjligt alt i kommunfullmäktigedebattera de kommunala frågorna. Både interpellationer och frågor är viktigakontrollinstrument i den kommunala demokratin - ej minst för en minoritet. Nuvarande reglering innebär bl. a. den begränsningen att 1982/83:97 89 interpellationer och frågor inom det specialregleradeområdet enbart får framställas i ämnen som skulle kunna komma underfullmäktiges handläggning på grund av att de omfattas av den ekonomiskarevisionen. Denna begränsning försvårar en allmän kommunalpolitisk debatt inomdet specialreglerade området. Det år f. ö. förenat med betydande svårigheteratt tillämpa de nuvarande reglerna. Därför välkomnar kommun den avkommunaldemokratiska kommittén föreslagna utvidgningen av de ämnen som kan bliföremål för interpellationer och frågor. Härigenom skulle den kommunaladebatten i fullmäktige kunna breddas. En effekt av reformen borde också, anserUppsala kommun, kunna bli att fullmäktiges slällning i den kommunala demokratinstärks, vilket är helt i linje med de intentioner som präglar 1977 årskommunallag. Bland andra kommuner som ställer sig positiva lill deltaförslag kan följande nämnas: Flens, , , , ,, , , , , , , , ,, , , och kommuner. Många av de landsting som yttrat sig konstaterar liksomMalmöhus läns tandsting att del redan i nuvarande rättsläge finns tämligengenerös praxis i det oklara gränsområdet mellan tillåtna och otillåtna inlerpellationsäm-nen. tillstyrker därför förslaget. Det ligger väl ilinje med den utveckling som de faclo skelt inom . Bland de övriga landstingen som är positiva tillhuvudförslaget kan följande nämnas . , och Väslernorrlands tåns landsting. Också och Landstingsförbundettillstyrker i huvudsak den föreslagna ändringen av det interpellerbara området. Bland de övriga som stöder förslaget kan samt kommunaljuridiska förening nämnas. Relativt många av de remissinstanser som är positiva tillförslaget anser att det i det fortsatta utredningsarbetet är nödvändigt med vissaförändringar eller förlydliganden av lagtexten. i finner att en utvidgningav möjligheterna att interpellera är viktig. I lagförslaget nämns att allaämnen som tillhör styrelsens, nämndens eller beredningens handläggning är interpellerbara.I det praktiska arbetet kan detta naturligtvis stöta på hinder. Främst gällerdelta röjande av uppgifter som kan skada den enskilde. Trots detta anserlänsstyrelsen det principiellt viktigt att möjligheten finns att skaffa informationom övriga styrelsers och nämnders arbete. Däremot finner atl detbör finnas en begränsning i möjligheterna atl interpellera i ärenden som kankränka den enskilde. finns inom dessa områden en speciallagstiftning somreglerar handläggningen, om inte annan lagstiftning inom ramen för exempelvissekretesslagen eller förvaltningslagen lägger några hinder i vågen. Enligtlänsstyrelsens mening bör möjligheterna till att 1982/83:97 90 interpellera utökas i enlighet med förslaget, dock med denbegränsningen att om annan specialreglerad lagstiftning lägger hinder i vägeneller enskildas integritet kan skadas, dessa frågor undandras från interpellation.Principen måste alltså vara att så långt som möjligt söka säkerställaledamöternas rätt att skaffa sig kontroll och insikt i olikahandläggningsfrågor. Liknande synpunkter redovisas av i Gotlandslän samt , , och kommuner. Även de båda kommunförbunden uppmärksammar problemen kringärenden som rör myndighetsutövning mot enskild. Svenska kommunförbundetkonstaterar i sitt yttrande all sådana enskilda ärenden som avsermyndighetsutövning mot enskild rimligen måste uteslutas från interpellation.Fullmäktige saknar hår varje befogenhet att ingripa i de enskilda ärendenashandläggning, för vilka de specialreglerade nämnderna har ett särskill, längregående juridiskt ansvar än för andra ärenden. Gränsen för interpellationsområdelbör därför i lagen uttryckas så att ärende som innebär myndighetsutövning motenskild är undantaget från interpellation. Gränsen härför bör kunna bestämmasmed ledning av förvaltningslagen. Vidgningen av interpellationsområdel inom denspecialreglerade sektorn skulle dä avse åtgärder av generell karaktär, som detenligt lag åligger nämnderna atl fullgöra. Interpellationsområdel kommerdärigenom att vidgas betydligt. , ,stadsjuristen i anför liknande synpunkter. Andra förändringar som kommenteras är sambandet mellan denkommunala revisionen och del interpellerbara området. 1 och med den föreslagna förändringen skulle sambandetmellan området för revision och interpellation brytas framhåller Skaraborgsläns -landsting i sitt yttrande. kan interpellation mera ses som etlmedel atl få till stånd politisk debatt i aktuella frågor än som ettkontrollmedel och elt komplement till revisionen. ser därför ingethinder mot att detta samband bryts. Även behandlar detta problem. Iyttrandet konstateras atl man bör ha klart för sig att en vidgning av det interpellerbaraområdet inom den specialreglerade delen av kommunalförvaltningen medför attsambandet mellan interpellation och revision kominer att brytas.Gränserna för den kommunala revisionens granskningsområde kommer ju inte atlvidgas . anser ändå att en vidgning av interpellationsområdelbör tillstyrkas. Liknande synpunkter redovisas i yttranden frånlänsstyrelsen i och kommun. Stadsjuristen i framhåller i sittyttrande: "Förslaget innebar att det nuvarande sambandet mellanämnesområdena för interpellation och den kommunala revisionen bryts. Genom denföreslagna utvidgningen av ämnesområdet för interpellation kommer debatten ifullmäktige att kunna röra sädana frågor som t. ex. socialnämn- 1982/83:97 91 dens riktlinjer för behovsprövning vid olika former avsocial service, skolstyrelsens och skolledningarnas urval avföreningsaktiviteter inom den samlade skoldagen, praxis närdet gäller dispens frän stadsplaner och byggnadsbestämmelser, trafiknämndens (gatunämndens)principer beträffande lokala trafikföreskrifter och dispenser från dessa, m. m.Onekligen är det anmärkningsvärt att sådana frågor, som i väsentliga delar inteligger inom fullmäktiges kompetensområde och som nämnderna inle ansvarar förinför fullmäktige, skall kunna bli föremål för granskning och meningsyttringari en inlerpellalionsdebatt. Delta.kan medföra risk för oklarhet rörande de specialregleradenämndernas ansvar inom sina uppgifts-områden. Enligt juridiska avdelningensmening bör man därför, om förslaget leder till lagstiftning, åtminstone imotiven klargöra all interpellationsinstitutet inle får användas så altfullmäktige därigenom överskrider sin kompetens. Anser man å andra sidan attfullmäktiges inflytande på ifrågavarande områden av den specialregleradeverksamheten bör utökas, bör man ta steget fullt ut, och alltså tillerkännafullmäktige beslutsbefogenhet och direktivrält samt räll alt utkrävarevisionsansvar ocksä inom de områden av del specialreglerade fältet därnämnderna f. n. har en exklusiv kompetens." Etl annatområde som också måste förtydligas enligt vissa remissinstanser är förhållandetmellan sekretesslagen om interpellätionsreglerna. Enligt Svenskakommunförbundets mening är det värdefullt om läget här kan klarläggas, särskiltmed hänsyn tiii alt sekretesslagen innehåller två olika grunder förskadebedömning. Enligt styrelsens mening vore det ej tillfredsställande om interpellationskulle kunna bli obesvarad på den grund att sekretess kan åberopas t. ex. i ettupphandlingsärende. Förbundet anser atl elt klargörande från lagstiftarens sidapå denna punkt emellertid är önskvärt. Liknande synpunkter lämnas av . 2.1.2 Remissinslanser som är tveksamma eller inte tar slällning Ett mindre antal remissinslanser är tveksamma eller villinte ta slällning till förslaget om en vidgning av det interpellerbara området. kommun är villig acceptera kommitténs förslag atlvidga inlerpellafionsinstilulet. I likhet med kommittén vill dock kommunenvarna för risken att interpellationsdebatten kan inkräkta på fullmäkligedebattenom interpellationsinstitutet vidgas på et* okonlrollerbarl sätt. Ettoffentligt forum där alla frågor som handhas av kommunen kan diskuteras kanvara en tilltalande tanke. Risken för att bygga in företeelser som spolierarden demokratiska beslutsprocessen måste dock övervägas. Som kommun ser detbör vid ett utökat interpellationsinstitut komniunen ges frihet att i lokalarbetsordning reglera t. ex. möjliga interpellationsämnen. tidsåtgång förinlägg, tid för inlämning och förbere- Prop, 1982/83:97 92 Genom generellt verkande tidsbegränsningarerhålls de sirikta regler i tillämpningen som behövs för att garantera ett välfungerande fullmäktige. Nä.ssjökommun anför vissa betänkligheter mot förslaget. Risken måste bedömas somuppenbar att den specialreglerade nämnden ej endast får staten somtillsynsmyndighet, fastmer även sin egen fullmäktigeförsamling. En utökning av interpellationsämnetfår emellertid ej medföra alt faeknämn-derna. specialreglerade såväl som faktullativa,ställs till svars i fullmäktige-Till den föreslagna utvidgningen av områdetför interpellationer och enkla frågor anmäler ' kommun en visstveksamhet som består i att ärenden som för de flesta är ointressanta kan kommaupp till behandling. Enskilda problem kan möjligen också tas upp genom att interpellanleneller frågeställaren framställer problemen i mera generella formuleringar. Interpellations-och frågeinstitulet har för övrigt behandlats pä sådant sått inom kommunensfullmäktige, atl några anmärkningar som talat för en utvidgning, av dessainstitut inle blivit framställda. Från den socialdemokratiskakommunfullmäktigegruppen har framförts tanken på en offentlig frågestund förebörjan av sammanträdena. Från folkpartiels fullmäktigegrupp är man också innepå att ""bryta ut", interpellationer och frågor för särskildhandläggning. Andra former för att få ut mera av kommunfullmäktigesam-manlrädenaän genom alt vidga området för interpellationer och enkla frågor kan alltsåsökas. Förslaget kommer enligt det föredragande borgarrådet iStockholms kommun dels att medföra att det blir lättare för kommunfullmäktigeatt avgöra om en interpellation och enkel fråga får ställas eller inte. Å andrasidan får förslaget med stor sannolikhet till följd att kommunfullmäktigekominer att ha långa och ingående debatter om frågor och principer som deenskilda facknämnderna inte ansvarar för inför kommunfullmäktige och som därförinte ligger inom fullmäktiges kompetensområde. Mot denna bakgrund ställer sigborgarrådet tveksam till om ett förtydligande av kommunfullmäktiges centralaoch samordnande roll skall ske- på bekostnad av specialreglerade och andranämnders ansvarsområden. Riksrevisionsverkel vill inte motsätta sig den föreslagnautvidgningen av interpellationsinstitutet även om verket bedömer attförändringen möjligen endast blir av marginellt värde när det gäller atttillförsäkra fullmäktige den ökade insyn och kontroll över den kommunalaverksamheten som eftersträvas. Fler fraingängsvägar bör sökas. En av dessa kanvara att vidareutveckla den kommunala revisionen med utgångspunkt i de försöksom vissa kommuner gjort med förvaltningsrevision. I ett längre perspektivskulle man då också behöva överväga formerna för hur en effektiv kommunalförvaltningsrevision lämpligen bör organiseras och drivas för att uppnå sittsyfte. Prop,1982/83:97 93 2.1.3 Remissinstanser som är negativa Ett mindre antal remissinstanser är direkt negativa tillkommitténs förslag till förändringar av bestämmelserna om interpellationer. Åre, och kommuner anser att detnuvarande systemet är fullt tillräckligt för att fillgodose enskildasförtroendevaldas krav på information. Man menar alt det är tillräckligt att interpellationsinslitutetenbart avser ämne som tillhör fullmäktiges handläggning. 2.2 Remissinstansernas inställning till frågan omadressatkretsen Frågan om adressatkretsen, dvs. till vilka en interpellationskall kunna ställas har kommittén funnit väl avvägd och alltså inte föreslagitnågon förändring. Ett mindre antal av remissinstanserna har kommenterat dellaförslag. a. och kommuner samt länslandsting instämmer i atl denna del av interpellalionsbestämmelserna inte börförändras. Några andra instanser har annan åsikt. läns landstinganser att landsting och kommunfullmäktige bör ha rätt att föreskriva att interpellationockså får riktas lill annan förtroendevald än ordförandena i styrelsen, annannämnd eller beredning. Den införda möjligheten att tillåta att ordförandeni styrelsen överlämnar lill honom ställd interpellation att besvaras av annanledamot i styrelsen är enligt förvaltningsutskottets mening inte tillfyllest ialla lägen. Det förekommer numera bestämd ansvarsfördelning mellan ledamöter istyrelsen, främst heltidssysselsatta, i form av rotelindelning eller på annatsätt. Dessa förtroendevalda har som regel ett övergripande ansvar för var sindel av förvaltningen, även qin de inte är ordförande i de nämnder som liggerinom ansvarsområdet. Enligt förvaltningsutskottets mening bör sådanaförtroendevalda kunna interpelleras direkt. Landsfinget anser därför attlandsting och kommunfullmäktige bör ges vidgade möjligheter att bestämmakretsen av adressater vid interpellation. Som framgår av kommunalföretagskommitténsnyligen utgivna delbetänkande (SOU 1982:15) finns också av andra skäl behov aven utvidgning av adressatkretsen. Enligl uppfattningär det motiverat att ge landsting och kommunfullmäktige en mer generell rätt atlbestämma om adressat vid interpellation i stället för atl tynga kommunallagenmed ytterligare regler härom. Liknande synpunkter redovisas i yttranden från ,och kommuner. 1982/83:97 ' 94 3 Ersättning för förlorad arbetsförtjänst , föreslår sådana ändringar ikommunallagen att möjlighet öppnas för kommuner och landstingskommuner attutbetala ersätlning med hänsyn lill individuellt inkomstbortfall. Införs sysle.metskall det enligt kommittén gälla förvärvsarbetande oavsett om han eller hon äranställd, egen företagare eller fri yrkesutövare. Samma legala krav på attbeloppen skall vara skäliga som gäller nuvarande förmåner bör gälla. Någonbegränsning i lagen av rätlen till ersättning för förlorad arbetsförtjänst iförhållande lill om uppdraget omfattar enstaka sammanträ-desdellagande,dellids- eller hellidsengagemang bör enligl kommittén ej göras. Införs ersättningsformenskall den också tillämpas generellt för uppdrag av samma art. ser det som positivt attarvoden i allt större utsträckning automatiskt kan följa den allmännalöneutvecklingen. Anknytningen till viss löneklass på den kommunala löneplanengör detta möjligt. Däremot ser kommittén det som en utveckling i fel riktningom de förtroendevaldas ersättningsregler låses fast vid Ijänsiemannabestämmelseri andra avseenden, t. ex. uppflyttningar i löneklass och reglerad arbetstid.Särskilda beslut i alla ersättningsfrågor som gäller förtroendevalda börfattas. Om ersättning för förlorad arbetsförtjänst införs som en nyersättningsform i kommunallagen ändrar detta ej arvodels karaktär. Liksom f. n.skall sådant utgå i förhållande till den lid och det arbete som den förtroendevaldelägger ned på uppdraget. Likvärdiga uppdrag skall arvoderas med samma beloppulan hänsyn lagen till uppdragstagarens personliga förhålländen. Däremot kommerfrågan om arvodesnivån i ett nytt läge om flertalet förtroendevalda erhållerersättning för förlorad arbetsförtjänst och täckning för kostnader förenade meduppdraget. I kommuner och landstingskommuner med höga arvoden kan enligtkommittén förmodligen en återhållsamhet med uppräkningen av beloppen väntaseller kanske t. o. m. en sänkning. Ett 90-tal remissinslanser tari sina yltranden uppprincipen om ersättning för förlorad arbetsförtjänst. Av dessa ställer sig ett60-tal instanser positiva till förslaget medan ett 25-tal intar en negativ attityd.Några instanser diskuterar frågan utan att direkt la ställning. De remissinslanser som släller sig positiva lill principenanför främst alt det är rimligt att man nu i kommunallagen öppnar dennamöjlighet. Man hänvisar härvid till betydelsen av att ingen av ekonomiska skälskall vara förhindrad atl ta politiska uppdrag. Många remissinstanser betonar samlidigtatt skälighetskravet måste betonas. Remissinstanserna betonar attäven om en möjlighet öppnas i kommunallagen det är kommunerna själva som skallbestämma hur ersättningssystemet skall utformas. De remissinstanser som är negativa till tanken omersättning för förlorad arbetsförtjänst hänvisar främst till nuvarande principatt del skall utgå lika Prop, 1982/83:97 95 arvode för arbete. Man hänvisar också i rnånga falltill de skäl som angivits i det särskilda yttrandet av . Många remissinstanser framhåller oavsett vad de tar förställning i principfrågan att det föreslagna ersättningssystemet kan innebäraadministrativt krångel och merarbete. Detta måste beaktas i det fortsattaarbetet med ett eventuellt nytt ersättningssystem. 3.1.1 Remissinstanser med en positiv inställning tiU förslagel 26 remissinstanser instämmer i aUmänna ordalag ikommitténs synpunkter och förslag i själva principfrågan om ersättning förförlorad arbetsförljnäst. ' Dessa är kammarkollegiet, ,länsstyrelserna i och . , , ,, , , , , , ,, , , , , och kommuner,landstingen i , och , och Fredrika-Bremer-Förbundet saml . drygt trettiotal instanser är positiva i principfråganoch har dessutom lämnat vissa kommentarer. Flera remissinstanser tar upp ersättningsfrågornasbetydelse för,rekryteringen till förtroendeuppdragen. I sammanhanget betonasäven del inkomstbortfall som vissa grupper av förtroendevalda får vidkännasvid utövandet av uppdraget. framhåller all det ekonomiskaersättningssystemet måste ge människor möjlighet alt delta i kommunalverksamhet utan ekonomiska uppoffringar. För atl den kommunala demokratin skallkunna bestå och utvecklas krävs sådana åtgärder som kan underlätta för kommuninvånareatt åta sig förtroendeuppdrag. Kommunen anser det otillfredsställande attvissa grupper av människor förorsakas stort inkomstbortfall på grund av sitt förtroendemannaskap.Kommunen vill förorda atl ersättningssystemet utvidgas atl även gällaersättning för förlorad arbetsinkomst och att detta inskrives i kommunallagen.Utvecklingen går mot fler och mer komplicerade ärenden och längre sammanlrädestider.Då stora grupper får vidkännas inkomstbortfall för sammanträden blirersättningsfrågan etl allmänintresse även ur rekryteringssynpunkt. Kommunenanser, att ersättning för förtroendeuppdrag skall utgå dels medsammanträdesarvode, dels som ersättning för förlorad arbetsförtjänst. , , och Asele kommuner. och framför liknandesynpunkter. Några remissinstanser lar upp vissa orättvisor i nuvarandeersättningssystem, innebärande bl. a. att vissa grupper får behålla sinalöneförmåner då de är lediga för att fullgöra sitt uppdrag. anser att ett system förersättning till de Prop, 1982/83:97 96 förtroendevalda bör utformas så att del inte annat än iundantagsfall skall innebära en ekonomisk uppoffring att åta sig ett politisktuppdrag. Ersättningssystemet mäste också möjliggöra rekrytering avförtroendevalda ur olika medborgargrupper på lika villkor. Nuvarande system årenligt otillfredsställande ur den synpunkten atl vissa grupper-företrädesvis statsanställda - får behälla löneförmåner vid tjänstledighet förförtroendeuppdrag. Detta är alltså fråga om en förmån som vissa grupperförhandlat sig till i avtal samtidigl som man kanske avstått andra förmåner.Trots delta anser landsfinget att denna relativa fördel för exempelvisstatsanställda måste bort. Del grundläggande demokratiska kravet att alla medborgargrupperskall ha samma möjligheter till och villkor för politiskt arbete måste fä taöver. Kommittén föreslår ett ersättningssystem som består av dels arvode, delsersättning för förlorad arbetsförtjänst. Den senare typen av ersättning kräveren ändring i kommunallagen. finner förslagel positivt i så mottoatt ingen grupp i praktiken längre får fördel gentemot andra grupper avbibehållna löneförmåner i samband med förtroendeuppdrag. Alla blir i principlikställda innan den politiska förrättningen börjar och själva uppdraget kansedan ersättas med etl arvode som är lika för alla. Liknande synpunkter framförs av bl. a. kommun,samt . Flera remissinstanser framhåller att/jwiripeu om likaersättning för samma uppdrag bör gälla även framgent och att ersättning förförlorad arbetsförtjänst bör betraktas som en komplettering till detgrundläggande arvodessystemet. Vissa instanser som resonerar pä della sättmenar alt den nya ersättningsformen bör tillämpas med viss restriktivitet. i utgår från att denvedertagna principen om lika ersätlning för lika arbete även fortsällningsvisskall gälla, exempelvis vid arvodering av heltidsengagerade förtroendevalda.Länsstyrelsen har i övrigt inte tolkat förslaget om ersättning för förloradarbetsförtjänst på det sättet atl detta skall gälla generellt, ulan attmöjligheten till ersättning för förlorad arbetsförtjänst skall tillämpas med slorrestriktivitet och endasi gälla för att trygga olika medborgargruppersmöjligheter att della i olika förtroendeuppdrag. Skarakommun ställer sig tveksarh lill förslaget om förlorad arbetsförtjänst sominnebär att personer i visst fall genom atl få både arvode och ersätlning förförlorad arbetsförtjänst kan erhålla dubbel ersätlning för ett uppdrag. ,Dettastrider mot grundläggande idéer om ersättningsbestämmelser. Kommunen finneratt ersättning till kommunalt förtroendevalda även fortsättningsvis bör byggapå principen om lika ersättning för samma uppdrag. Ersättning bör för förloradarbetsförtjänst således enligt kommunen endast utgå för sådan tid som ejersätts med sammanträdesersättning, exempelvis när helt arbetspass går förioralsom följd av deltagande i sammanträde som endasi pågår under någon eller nägra timmar.Offentligt uppdrag bör enligt Prop, 1982/83:97 97 kommunen ej kunna fullgöras med bibehållen lön, i ställetbör man verka för en bättre arvodessättning. kommun anser att likvärdiga uppdrag bör arvoderasmed sanima belopp oavsett hur uppdragstagarens personliga ekonomiskaförhållanden ser ut. i (LO) understrykernödvändigheten av att ett system med ersättning för förlorad arbetsförtjänstinförs.