prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — radiolagen följer att programföretagens sändningsrättskall utövas opartiskt och sakligt och med beaktande av att en vidsträcktyttrandefrihet och informationsfrihet skall råda i radio och TV. Vidareföljer av lagen att det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen omalla människors 278 lika värde och den enskilda människans frihet ochvärdighet skall hävdas i Skr.l982/83:103 programverksamheten. Programföretagen är sammanförda i en koncern, SverigesRadio (SR). De olika företagen inom koncernen är (),(), () och (). I de avtal som dessa företag har med staten fastläggsbl.a. principerna om mångfald och kvalitet i programverksamheten. Radionämndenhar till uppgift att genom efterhandsgranskning övervaka att programföretagenföljer gällande riktlinjer. har inslagen av lokal och regionalverksamhet ökat inom radio- och TV-området bl.a. genom tillkomsten avlokalradion . Också distriklsverksamheten inom SVT byggs ut successivt. bedrivs försöksverksamhet med närradio.Närradions uppgift är att vara ett språkrör för det lokala föreningslivet.Föreningarna har i detta sammanhang egen sändningsrätt och svarar självständigtför programverksamheten. har (prop. 1981/82:127, KrU1981/82:29, rskr 1981/82:362) beslutat att denna verksamhel ges fastare former. Enligt min mening fyller såväl närradion som lokalradionen viktig funktion för information, samhällsbevakning och debatt. De utgördärför ett värdefullt komplement till pressen. 1.2 Något öm den tekniska utvecklingen Den tekniska utvecklingen har skapat enrad nya möjligheter, att överföra information på långa avstånd samt att lagraoch komma åt information. som den nya tekniken har blivit allt merförfinad har apparaterna i många fall kunnat göras lätthanterliga ochförhållandevis billiga. Denna utveckling kan väntas fortsätta. Tekniken att med hjälp av satelliter överföra radio- ochTV-program används för att föra över program mellan olika radio-och TV-företag. Den utveckling som ligger framför oss innebär att denna teknikallt mera kommer att utnyttjas för programöverföringar direkt till det enskildahushållet. F.n. finns i flera västeuropeiska länder planer på att sända uppdirektsändande satelliter. Det gäller också och de övriga nordiskaländerna. När dessa planer realiseras kommer man under senare delen av1980-talet att inom stora delar av kunna ta in program från olikaeuropeiska länder. Kabel-TV-system förekommer på flera håll i , iSverige dock endast i begränsad omfattning. På grund av satellitulvecklingenoch genom den nya tekniken med optiska fiberkablar har dock intresset ökat föratr etablera kabelsystem. Ett sådant intresse har bl.a. redovisats frånteleverket. Kabelsystem baserade på optiska fibrer är, enligt verket, ettviktigt led i en långsiktig utveckling mot ett landstäckande s.k. bredbandigttelenät. Genom att kapaciteten i fiberoptiska kabelnät blir avsevärd kan nätenanvändas för många olika typer av informationsöverföring. Om kabelöverföringutnyttjas för TV-distribution blir det möjligt att sända program i fleraTV-kanaler än vad frekvenstillgången i etern medger. Kabelsystem kan också användas för andra typer avinformationsöverföring, t.ex. redaktionellt producerad text eller informationsom lagras i 1982/83:103 databaser.Även annan bildöverföring än TV-distribution kan till rimliga Del II kostnader bli möjlig på detta sätt. Tillkomsten av lätthanterliga apparater för inspelning ochåtergivning av ljud och bild har redan fått påtagliga konsekvenser.Ljudkassettbaridspelar-na har avsevärt ökat spridningen av inspelad musik.Genom videogramtek-niken har motsvarande möjligheter öppnats för rörligabilder. Den elektroniska kommunikationstekniken har en starktinternationell prägel. Utveckling av nya tekniska lösningar och produkter pågårinom länder med en avancerad industri på detta område. Allt flera länder tarockså i bruk den nya tekniken. Detta kommer med all säkerhet att få effekter också påvårt land. Detta gäller i särskilt hög grad när direktsändande TV-satellitertas i bruk. De program som sänds från sådana satelliter kommer även om defrämst är avsedda för det sändande landets befolkning, att kunna tas emot ocksåutanför landets gränser. Det kommer också atl vara möjligt att genomkabelteknik sprida programmen utanför satelliternas räckvidd. Den nya teknikenkommer förmodligen också atl utnyttjas på helt nya områden. Den kommunikationstekniska utvecklingen är också avbetydande industripolitiskt intresse. Det är mycket angeläget att den svenskaelektronikindustrin även framgent får förutsättningar att finnas med i detfrämsta ledet vid utvecklingen av nya kommunikationssystem och utvecklandet avinternationellt konkurrenskraftiga produkter på detta område. Teknikutvecklingen, som i och för sig kan komma att ledatill mänga förbättringar, kan emellertid också få negativa återverkningar förde massmedier som f. n. spelar huvudrollen som förmedlare av information,opinionsbildning och kultur. I en sådan situation är det angeläget att såvälregler och villkor för utnyttjande av den nya tekniken som massmediepolitiskaåtgärder i övrigt ges en sådan utformning att massmediernas väsentligafunktioner kan fullgöras även i fortsättningen. har en rad olika utredningarbehandlat olika delar av massmedieområdet. Av dessa har dagspresskommittén ochradiorättsutredningen (U 1979:05), videogramutredningen (U 1977:05),närradiokommitlén (U 1978:11), informationsteknologiutredningen (U 1978:12)och datadelegationen (B 1980:3) redovisat sina uppdrag. Var och en av de nämnda utredningarna har från sinaspeciella utgångspunkter lagt fram förslag om olika mediepolitiska åtgärder. Ingen har dock haft till uppgift att beakta de samladeeffekterna av den snabba tekniska utvecklingen för mediestrukturen i stort.Enligt min mening är det emellertid mycket angeläget att vi skaffaross en helhetssyn på denna utveckling och dess effekter på massmedierna. bör därför bedriva sitt arbete med en sådan utgångspunkt.Kommittén bör givetvis utnyttja det underlag som finns i de tidigarenämnda utredningarnas erfarenheter har visat att nya tekniskalösningar" på massmedie- 280 J B y området i begynnelsen främst erbjuder nya sätt att spridasamma innehåll Skr. 1982/83:103 som . , när de nyamöjligheterna har hunnit bli Dir. 1982:62 utforskade, uppkommer nyainnehållsformer och användningsområden som är typiska för den nya tekniken. I ett inledande skede, när de rent tekniska möjligheternakan urskiljas, bemöts det nya ofta med skepsis eller misstro. Det kan synasöverflödigt att satsa resurser på något som främst framstår som nya sätt atl gespridning åt ett innehåll sorii redan förmedlas på annat sätt. Enligt min mening måste man vara öppen för att de nyatekniska lösningarna inte enbart kan tillgodose människors behov av nyheter,konstnärUga upplevelser och underhållning på samma sätt som nuvarandemassmedier. Jag vill särskilt peka på den möjlighet till tvåvägskommunikationsom de nya medierna erbjuder. Härigenom skapas förbättrade förutsättningar förinformationssökning och kontakt mellan människor över stora avstånd och därmedockså för kontakt och informationsutbyte inom mindre grupper. Grundläggande för kommitténs arbete bör vara atl envidsträckt yttrande-och informationsfrihet skall råda i massmedierna.Utgångspunkten måste alltid vara att inskränkningar i yttrande- ochinformationsfriheten endast bör göras om det finns särskilt starka skäl fördetta. Med detta menar jag inte bara att en så långt möjligt oinskränkt frihetbör råda att genom massmedierna meddela och ta del av upplysningar och åsikter,utan också att det bör finnas praktiska möjligheter att utnyttja dessafriheter. Först då finns möjlighet för olika åsiktsriktningar att komma tilitals, och för atl massmedierna kan tillgodose skilda behov och önskemål.Yttrandefrihetsutredningen (Ju 1977:10) väntas lägga fram sina förslag underår 1982. Kommittén bör beakta utredningens principiella synpunkter och statsmakternasställningstagande till dess förslag. En utbyggnad av kabel-TV-system kan leda till att vi fårfler kanaler än f. n. för TV-överföring. Programutbudet kan, om så bedömsönskvärt, ökas genom att program från nya sändare distribueras i kabelnätet. Ensådan utveckling leder till förbättrade förutsättningar att utnyttjayttrandefriheten. En utgångspunkt för kommittén bör därför vara att kommandetekniska möjligheter till ett större programutbud också skall utnyttjas. I bedömningen av vilka konsekvenser den tekniskautvecklingen kan väntas få bör kommittén studera såväl vilka möjligheter detekniska nyheterna själva kan föra med sig som vilka följderna kan bli för våranuvarande massmedier. Mot bakgrund av en helhetssyn på massmediestrukturen börkommittén överväga vilka åtgärder som behövs för alt massmedierna skall kunnafullgöra sin uppgift att erbjuda allmänheten ett rikt och varieratinformations- och kulturutbud. Kommittén bör också belysa effekterna av den tekniska utvecklingenför folkrörelsernas möjligheter till opinionsbildning och verksamhet ochförsöka beskriva de framtida konsekvenserna. I propositionen (1981/82:123) om samordnad datapolitik(bil. 1, s. 19) redovisas de rekommendationer vad gäller nya medier som avgivitsav datadelegationen i rapporten (DsB 1981:20) Samordnad datapolitik. Föredragandestatsråd anser att dessa rekommendationer (nr 12-14) innehåller väsentligautgångspukter vid bedömningen av de samhällsåtgärder som kan behöva vidtas föratl åstadkomma en socialt önskvärd användning av nya 1982/83:103 mediersomt.ex.teledata. Kommittén bör beakta dessa utgångspunkter i sitt. Del II arbete. Vid utformningen av förslag till åtgärder bör kommitténbeakta att möjligheterna till nya statliga utgiftsåtaganden f. n. ärutomordentligt begränsade. Jag hänvisar till de av regeringen den 13 mars 1980beslutade direktiven till samtliga kommittéer och särskilda utredare angåendefinansiering av reformer (Dir. 1980:20). Mot bakgrund av vad jag har anfört kan kommitténsarbetsuppgifter hänföras till tre större områden. En uppgift är att belysavilka effekter den tekniska utvecklingen kommer att få på den nuvarandemassmediestrukturen och mot bakgrund av en sådan belysning överväga olikamediers roll och funktioner. En andra uppgift är att undersöka olikaanvändningsområden för ny teknik, främst kabel-TV-systemen. En tredje uppgiftblir alt överväga vilka förändrade regler och andra åtgärder som erfordras medhänsyn lill ny teknik och nya användningar. Dessutom bör kommittén ges vissaandra uppgifter som jag återkommer till i det följande. 2.2 Effekter på massmediestrukturen Fortsatta tekniska förändringar påmasskommunikationsområdet kan leda till förändrade förutsättningar för våranuvarande massmedier. Ett exempel på en sådan förändring är införandet av TV iSverige. Det nya mediet övertog en del av den roll som filmen tidigare haft.Biografernas publik minskade kraftigt, vilket ledde till ett minskat antalbiografer och minskade möjligheter till självfinansiering för filmproduktion. Ivåra dagar kan videogrammen leda till liknande effekter såväl för filmen somför TV. Möjligheten till direktmoltagning av sändningar från satelliter ochkabel-TV kan förändra förutsättningarna för en televisionsverksamhet i landet.Nya sätt-att sprida skrivna meddelanden av olika slag kan få konsekvenser förtidningar och tidskrifter. Kommittén bör därför söka klarlägga vilka effekter dentekniska utvecklingen kan komma att få för våra nuvarande massmedier, främsttidningar och lidskrifter samt radio. I fråga om utvecklingens effekter för tidningar ochtidskrifter bör kommittén begränsa sig till att ange verkningarna i derashuvuddrag samt peka på områden där ett fördjupat utredningsarbete behövs.. När det gäller radio och TV bör kommittén göra en meringående analys. Del är uppenbart att utvecklingen av de elektroniskakommunikationsmedierna kan komma att kraftigt påverka förutsättningarna för denuvarande radio- och TV-företagens verksamhet och uppgifter. Innebörden av vad som brukar kallaspublic-service-modellen är bl. a, att programverksamheten skall präglas avhänsyn till skilda smak- och intresseriktningar hos publiken. En följd avdetta är att en stor del av programmen i radio och TV vänder sig till ganskabegränsade grupper. En ökad tillgång på program som sänds från andra änföretag inom är i och för sig positivt eftersom detkan leda till att variationen i utbudet ökar ytterligare. Resultatet kanemellertid också bli ett större antal program som främst värider sig till , allmän publik. I en sådan situation är det angeläget atl den variation,mångfald och kvalitet som kännetecknar det nuvarande utbudet kan bibehållas.Kommittén bör avge 282 förslag om på vilket sätt man kan säkerställa ett utbud avsådan karaktär i en Skr. 1982/83:103 situation där det finns betydligtflera programkanaler än och där Dir. 1982:62 företagen inom inte svarar för utbudet ensamma. Frågan om vilka krav som kan ställas på radio- ochTV-företag i allmänhetens tjänst hänger nära samman med frågan omfinansieringsmöjligheterna för verksamheten. F. n. finansieras radio-ochTV-verksamhetens drift- och investeringskostnader huvudsakligen medmottagaravgifter. Undantag utgör utbildningsprogramverksamheten ochprogramverksamheten för utlandet som finansieras över statsbudgeten. Avtalenmellan staten och programföretagen innehåller förbud mot kommersiell reklam motvederlag i programmen och mot sändning av s. k. sponsrade program. Avsikten meddessa regler är bl. a. att programföretagen skall stå fria i förhållände lillsåväl staten som olika intressegrupper. . har genomfört dels ett rationaliseringsprogram, dels ettreformarbete. Rationaliseringen har skett inom ramen för en minskadresurstillgång om efter kompensation för kostnadsstegringar. Förreformer har disponerats ett påslag av 2;. Det kombineraderationaliserings- och reformprogrammet har enligt min mening varitframgångsrikt och bör leda till effeklivare hushållning med tillgängligaresurser. Vissa skäl talar för att kostnaderna för radio- ochframför allt TV-verksamhet kan komma att stiga . Så kan t. ex. nyaoch vidgade distributionsmöjligheter befaras leda till konkurrens och därmed enprisstegring för sändningsrätter till attraktiva program. För idrottsevenemangav internationellt intresse har en sådan prisstegring redan konstaterats.TV-företagen har mött konkurrens från andra företag som distribuerarupptagningar med hjälp av ny teknik, såsom videogram, kabel-TV och betal-TV.Redan nu finns tecken på en liknande utveckling också för inköpta program ochför delar av TV:s egenproduktion. kan den tekniska utveckling som berörts i detföregående komma att ställa ökade krav på radio- och TV-verksamhet avpublic-service-typ, t. ex. ökade krav på den egna programproduktionen. Kommittén bör utifrån vad jag nu anfört redovisa sinöversiktliga bedömning av resursbehoven för en radio- och TV-verksamhet avpublic service-karaktär och hur detta resursbehov skall kunna tillgodoses.Därvid måste naturligtvis alla möjligheter till rationaliseringar ochbesparingar beaktas. Om nya resurser bedöms som eforderliga kan dessa somhittills anskaffas genom höjda mottagaravgifter. Alternativt kan kompletterandeinkomstmöjligheter utnyttjas. Utrymmet för höjningar av mottagaravgiften är sannoliktbegränsat. De privata utgifterna för tidningar, tidskrifter, radio, TV ochfonogram har behållit en i stort sett oförändrad andel av hushållens totalautgifter . Man kan befara att en ökning av radio- ochTV-kostnaderna för hushållen skulle leda till minskade utgifter för tidnings-och tidskriftsprenumerationer, vilka skulle kunna bli till nackdel för dettotala infcrmations-flödet i samhället. Vidare kan ny medieteknik komma attkonkurrera om hushållens resurser. Kommittén bör göra en bedömning i vad månett eventuellt ökat resursbehov kan tillgodoses genom höjning av mottagaravgiften,bl. a. med hänsyn till effekterna för andra medier. Skr.1982/83:103 Om kommittén bedömer, atl detkan bli aktuellt att ta i anspråk Del II kompletterande inkomstkällor föratl få till stånd en radio- och TV- verksamhet med önskvärd bredd och kvalitet, bör kommitténredovisa olika möjligheter i det avseendet. Som exempel på kompletterande inkomstkällor kan nämnassärskild avgift vid försäljning av radio- och TV-apparater, betal-TV ochsekundärutnyttjande av programmaterial i form av böcker, fonogram ochvideogram. Jag återkommer till dessa frågor längre fram. De frågor som jag här har tagit upp måste diskuteras innanutformningen av den fortsatta grunden för verksamheten vid kan övervägas. Efter det att kommittén har redovisat resultatetav sitt arbete med dessa frågor kommer regeringen att ta ställning till i vilkaformer det fortsatta arbetet inför upphörandet av nuvarande radioavtal skallbedrivas. 2.3 Utnyttjande av kabel-TV m. m. Kabelsystem för överföring av elektronisk information somär byggda på tekniken med optiska fibrer kommer att få betydligt störrekapacitet än dagens system. Härigenom ökar möjligheterna kraftigt att lill enrimlig kostnad kunna erbjuda olika slags tjänster. Kabelnäten kan samtidigtanvändas för t. ex. ett stort antal TV- och radiokanaler, telefontrafik ochdatatrafik. Möjligheten alt sända kodad information och att utnyttjatvåvägskommunikation öppnar möjlighet till helt nya användningar. Kabelsystemenkan vidare användas för att överföra evenemang från t. ex. en idrottsarenaeller möteslokal lill andra lokaler där programmet kan mottas. Kabelsystemenökar också de praktiska förutsättningarna att ta emot satellit-TV och attetablera betal-TV. Eftersom det kan antas att kabel-TV kommer att få storbetydelse för möjligheterna att ta emot satellitsändningar finns det anledningatt i detta sammanhang kort redovisa läget i fråga omkommunikationsssatelliter. Av kommunikationssatelliter finns två huvudtyper,nämligen telekommunika-tionssatelliler och rundradiosatelliter. De förra äravsedda för atl föra över t. ex. telefonsamtal, telex och televisionsprogramsom inte är avsedda att mottas direkt av allmänheten. Rundradiosatelliter sänder signaler som är avsedda attmottas direkt av allmänheten. De kallas därför också direktsändande satelliter.Vid en internationell konferens i fördelades frekvenser ochsatellitpositioner för de europeiska staterna. Frågan om en nordiskrundradiosatellit (NORDSAT) behandlas f. n. i en s. k. studiefas i vilkenFinland, , och deltar. har också godkäntriktlinjer för det fortsatta arbetet med Tele-X, en försökssatellit, som kananvändas för försök med såväl telekommunikationer som överföring av program itvå TV-kanaler. I flera europeiska länder finns planer på uppsändning avdireklsändande rundradiosatelliter . har i en promemoria ()redovisat hur verkets engagemang i utbyggnad av kabel-TV-nät skulle kunna utformasi framtiden. Enligl promemorian skall starta förberedelser för attmöjliggöra en utbyggnad av kabel-TV-nät inom de orter där underlag för en sådanutbyggnad föreligger. Utbyggnaden bör kunna genomföras under en femårsperiodmed början år 1985-86. I promemorian sägs att kabel- TV-verksamheten bör bedrivas enligt affärsmässigagrunder där varje Skr. avgränsat nät skall bära sina egna kostnader. En kraftig satsning på Dir. 1982:62 fiberoptik bör ske i samarbete med svensk industri för attmöjliggöra att utbyggnad av basnäten med denna teknik kan ske så snartsom möjligt. orter där en uppbyggnad av kabel-TV-nät anses varakommersiellt motiverad är i första steget de ca 250 orter som har mer än 4 000invånare. omfattar 2,3 milj. hushåll eller 2/3 av samtliga hushåll.I promemorian förutsätts dels att inte självt producerarprogram utan endast distribuerar dem vidare, dels att utbudet från alltid skall distribueras. Motsvarande planer har inte presenterats från annat håll.Men det kan naturligtvis inte uteslutas att också andra intresenter är bereddaatt engagera sig i en kabelulbyggnad. Några hinder för delta föreligger inte. Enligt väd jag inhämtat överväger f. n. yttrandefrihetsutredningenvilka elableringsregler som skall gälla för kabel-TV. Kommittén bör därför t.v. inte behandla denna fråga. Det är dock angeläget att den håller sig närainformerad om yttrandefrihetsutredningens arbete på denna punkt. I stället börkommittén inrikta sitt arbete på hur de nya distributionsmöjligheterna somöppnar sig genom uppbyggnad av kabelnät med optisk kabel skall utnyttjas och desärskilda problem som överföring av salellitförmedlade program kan leda till.Vid sina bedömningar bör kommittén försöka utnyttja de erfarenheter som kommerfram i svenska och utländska försök med den nya teknikens användning. En principiell fråga av slor betydelse är vilkentäcknigsgrad som bör eftersträvas vid en utbyggnad av kabelnät. I televerketspromemoria förulsätls atl utbyggnaden skall starta i de tätorter där ettmarknadsmässigl underlag föreligger. Enligt synsätt skall varjekabelnät bära sina egna kostnader. Innebörden av detta torde vara att kostnadenför den enskilde abonnenten kommer att variera med anläggningens omfattning ochmed bebyggelsens karaktär och att många hushåll av kostnadsskäl inte kommer altkunna anslutas till något kabelnät. För mottagning av satellit-TV finnsgivetvis alternativet att enskilda hushåll skaffar en egen eller en för fleragemensam parabolantenn. I vilken utsträckning detta sker blir beroende av bl.a. kostnadsnivån, lett sådant utbyggnadsalternativ måste man utgå från altelerdistribution av de vanliga radio- och TV-programmen även kommeratl vara den enda distributionsformen för en betydande del av hushållen. Ett annat alternativ för utbyggnaden är att man frånbörjan går in för alt uppnå en i det närmaste fullständig täckning med enflerkanalig överföring som bygger på kabelteknik eller andra tekniskalösningar. I ett sådant alternativ skulle i princip alla hushåll efter enuppbyggnadsperiod kunna ta emol sändningar såväl via etern som genomkabelöverföring. Kommittén bör bedöma vilket av dessa alternativ som börgälla som målsättning för kabel-TV-utbyggnaden i ; För båda alternativenhar givetvis frågan om samordning med andra användningssätt stor betydelse. Itotalalternativet är det också viktigt hur kostnaderna för utbyggnadenfördelas. Frågan om utnyttjandet av kabelsystemen' för överföring avTV-program rymmer flera vikliga problem som bör behandlas av kommittén. Enfråga gäller om programmen från alltid 1982/83:103 skalldistribueras, en annan är hur kanalutrymmet skall fördelas om Del II anspråken är större än det tillgängliga utrymmet. frågor är om ägaren till ett kabelnät skall ha rätt att hindra viss programdistribution över nätet och om ägaren skall ha rättatt själv bedriva I den tidigare nämnda promemorian från omnämnsolika användningsområden för kabel-TV. Enligt promemorian kommer kabelsystemenatt ge bättre kvalitet på bild och ljud, ett ökat programutbud, möjlighet förmottagning av satellit-TV, möjlighet för distribution av lokala program,möjlighet alt distribuera betal-TV saml möjlighet för tvåvägskommunikation.Ytterligare användningsområden är tänkbara. Det är framför allt de fyra sistnämnda möjligheterna sominnebär principiella nyheter i förhållande till nuvarande distributionsformer. Ett kabelnät skulle kunna utnyttjas församhällsinformation och föreningsmeddelanden, men också för mera ambitiösprogramverksamhet med lokal inriktning. I ett mångkanaligt kabelnät kan en eller flera kanalerockså utnyttjas för att sända program som vänder sig till mindre grupper, sominte behöver vara geografiskt begränsade. Exempel är program på invandrarspråksaml program som är avsedda för handikappade. diskuterar i sitt slutbetänkandemöjligheten all kombinera medieverkstäder, där enskilda skulle kunna göravideoprogram, med distribution genom lokala distributionsnät. Denna utredningföreslår också en verksamhet med distribution av videogram från biblioteken därbl. a. lokala kabelnät skulle utnyttjas. Kabelsyslemens möjligheter till tvåvägskommunikation kanutnyttjas på olika sätt. Ett sätt är aktiv informationssökning, dvs. teledata.Jag behandlar text-TV och teledata i det följande. Ett annat sätt är attanvända kabelnäten vid t. ex. vuxenutbildning.