prop · G603141 · 1982-12-31 00:00:00 — I paragrafen anges uttryckligen atl denna är subsidiärtill övriga straffbestämmelser i narkotikastraffiagen liksom tillansvarsbestämmelserna i varusmugglingslagen. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna mofiveringenunder avsnitt 2.13. Förslagel innebär en anpassning av narkotikastrafflagensförverkandebestämmelser tiU motsvarande bestämmelser i . I likhetmed vad som gäller enligt bör möjligheten alt förklara sådan egendomförverkad med vilken lagils befallning som utgör brolt enligt lagenuttryckligen behandlas. En föreskrift om detta har tagits in som en ny andramening. Föreskriften lar närmast sikte på förberedelsebrotl men kan också vara avbetydelse vid sådan befattning med vederiag för narkofika som ulgör främjandeav narkotikahandel. Prop.1982/83:141 38 Haschpipor,kokainskedar, vågar och liknande föremål som använts vid narkotikamissbmk ellerannars vid hantering av illegal narkotika har enligl gällande rätt i många fallinte ansetts kunna förklaras förverkade, eftersom de inte bedömts utgöra sådanahjälpmedel som avses i andra slyckei. I fråga om injektionssprutor och kanylerhar emellertid införts en särskild reglering i förevarande stycke som gör alldessa kan förklaras förverkade oberoende av om de utgjort hjälpmedel av deltaslag. Den nu föreslagna regleringen innebär atl också andra föremål äninjektionssprutor och kanyler som är särskilt ägnade alt användas för missbrukav eUer annan befattning med narkotika kan förklaras förverkade under samma fömtsättningarsom injektionsspmlor och kanyler. En förutsättning för förverkande är altföremålen påträffas hos nägon som begått brott enligt lagen eller i utrymme somdisponeras av honom eller i förbindelse med narkotika som har varit föremål förbrott enligl lagen. Förverkande kan således inle ulan vidare ske av exempelvis haschpiporsom innehas som souvenirer. EnUgtförslaget skall samma regler som gäller i fräga om beslag av injektionsspmloroch kanyler ocksä lillämpas i fräga om de andra föremål som enligt förslagetskall kunna förklaras förverkade enligt 6 § tredje stycket. Den viktigasteinnebörden av delta är atl åklagare, i de faU ett ätal ej väcks, kan pröva omegendomen skall vara förverkad. Han skall i så fall meddela skriftligt förordnandehärom. Anmäls missnöje med förordnandet inom en månad frän dagen förförordnandet, skall åklagaren väcka talan om egendomens förverkande. Paragrafenhar behandlats i den allmänna mofiveringen under avsnitt 2.12. Första stycketär avsett atl ersätta 1 § narkofikaförordningen. Del bemyndigande förregeringen som innefattas i första stycket punkt 2 har avfattats sä att deluttryckligen framgår atf det får utnyttjas bara beträffande varor som faUerunder den grundläggande definition på narkofika som ges i paragrafens ingress. Andrastycket innebär alt regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer skallmeddela föreskrifter om den legala narkofikahanteringen. Föreskrifter somberättigar tUl befattning med narkotika får endasi meddelas för medicinskteller vetenskapligt ändamål. Som förutsättning för viss befattning med narkofikakan föreskrivas alt särskill tillstånd lämnas. Någrasärskilda övergångsbestämmelser har inte ansetts påkallade. Ifräga om straffbestämmelserna följer av 5 § lagen (1964:163) om införande avbrottsbalken alt den lag skaU tiUämpas som var gällande när Prop.1982/83:141 39 gärningenföretogs, om inle de nya bestämmelserna skulle medföra en mildare behandling. Atlså skulle bh fallet med del här framlagda förslagel torde inte inträffa. De nyabestämmelserna blir då tillämpliga endast ifråga om gärningar som begåtts efterikraftträdandet medan äldre bestämmelser skall lillämpas i fråga om gärningarsom företagits före ikraftträdandet. Motsvarande avses gällaockså i fråga om bestämmelserna om förverkande. Delta framgår visserligen inteuttryckligen av lagen om införande av men följer direkt av 2 kap.10 § första stycket regeringsformen. Någon särskild övergångsbestämmelse omdetta har därför inte ansetts behövlig. 4.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling Medanledning av alt den grundläggande definitionen av vad som avses med narkotika enliglförslaget flyttas från narkofikaförordningen till narkotikastrafflagenföreslås en redaktionell ändring i paragraferna. Jaghemställer alt lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring inarkotikastrafflagen (1968:64), 2. lag om ändring i lagen(1960:418) om straff för varusmuggling. Regeringenbeslutar i enlighel med föredragandens hemstäUan. Prop.1982/83:141 40 Närvarande:f.d. regeringsrådet , regeringsrådet , juslitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemstäUanav statsrådet och chefen för justitiedepartemenlet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till 1. lagom ändring i narkotikastrafflagen (1968:64), 2. lagom ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Förslagen har inför lagrådet föredragils av docenten . Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. 1982/83:141 41 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , Feldl,Sigiirdsen, , , , , , ,, , , , R. , , , Thunborg Propositionom ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64) Föredragandenanmäler lagrådels yttrande' över förslag lill 1. lagom ändring i narkotikastrafflagen (1968:64), 2. lag om ändring ilagen (1960:418) om straff för vamsmuggUng. Föredraganden upplyser att lagrådet har lämnat lagförslagen utan erin ran och hemställer att regeringen, efter vissa redaktioneUa ändringar, föreslår att anta förslagen. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå alt anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Beslutom lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 17 febraari 1983. 1982/83:141 42 Sammanfattning av brottsförebyggande rådets promemoria(BRÅ PM 1982:2) Narkotikabrott Narkofikabrotlslighetenhar på ganska fått en central stäUning inom kriminalpolitiken iSverige. Så sent som på 1950-talel utgjorde den endast etl marginellt problem.I dag ulgör den det heU dominerande området för en växande och myckel grov,organiserad brottslighet. Närmare hälften av alla som döms lill mer än tvä årsfängelse har någon form av narkotikabrott som huvudbrotl. En slor del av dengrova brottsligheten i övrigt har också ett intimt samband med den illegala narkofikahanteringen. Särskildastraflbestämmelser för förfaranden med narkotika finns i narkofikaslrafflagenoch vamsmuggUngslagen. Narkotikastrafflagen irädde 1968 och hardärefter reviderats vid flera tiUfällen. Ändringarna har dock i huvudsakinskränkt sig lill straffskalorna. De straffbelagda gärningarna är fortfarandedesamma som vid lagens tillkomst. I prindp inskränker sig dessa liU de fall dånågon olovligen fiUverkar, överlåter, saluhåller eller innehar narkotika.Gärningsbeskrivningarna går tillbaka på äldre förordningar som i första handvar avsedda atl reglera den legala narkotikahanteringen. Molden nu skisserade bakgrunden har det framstått som naturligt att inom ramen förden enligt särskUt regeringsuppdrag vid BRÅ bedriva översynen av lagsiiftningmot organiserad och ekonomisk brottslighet ta upp frägan om narkotikastraffbeslämmelsernamotsvarar de berättigade krav som kan ställas pä dessa. Ipromemorian konstateras att straffiagstiftningen i huvudsak inte utgör någothinder för en effekfiv och väl fungerande brottsbekämpning. Det framhålls dockockså att lagstiftningen i flera hänseenden är oklar och i vissa fall behäftadmed vad som närmast framstår som luckor i lagen. Med hänsyn härtill framstårdet som angeläget att bestämmelserna överarbetas. Medhänsyn till narkotikabrottens stora kriminalpolifiska betydelse kunde detframstå som naturligt atl dessa skulle regleras i den centrala strafflagen(, BrB). En sådan förändring skulle dock kräva ett mer ingåendeutredningsarbete. Ett sådant har inle ansetts böra ske inom ramen för rådetsöversyn. De reformbehov som föreligger synes dock kunna liUgodoses också genomjusteringar av gällande lagsttftning. De förslag söm läggs fram i promemorianär av denna karaklär. Narkotikastrafflagensgämingsformer har ursprungligen tUlkommit för och anpassats tiU en reglering avden legala narkotikahanteringen. I praktiken har de dock sin heltdominerande betydelse i fråga om den illegala hanteringen. En anpassning avlagtexten till detta faktum är påkallad. För alt underlätta en sådan föresläs atlöverträdelser inom den legala narkotikahanteringen bryts ul frännarkotikastrafflagens tillämpningsområde och i Prop.1982/83:141 43 ställetregleras i narkolikaförordningen. Del straffbara området lämnas härvid i dettahänseende i princip orubbat men justeringar görs vad gäller de subjekfiva rekvisiten,tillämpligheten av osjälvständiga brottsformer och fillgängliga slraffskalor.Justeringarna innebär en anpassning tUl vad normaU gäller för lagsiiftning avmotsvarande karaktär. Vilkaämnen som utgör narkotika är legalt uttömmande definierat. Härigenom kan nyaämnen med starkt narkotiska effekter under ett övergångsskede falla utanförnarkotikastrafflagens tillämpningsområde. Tillverkningoch försäljning av sådana ämnen kan på detta sätt vara slraffria. Problemetdiskuteras i promemorian utan alt någol förslag lill lagändring läggs fram. Somunderlag för eventuell vidare debatt redovisas dock en lagtekniskt möjlig vägatt förhindra alt stötande konsekvenser uppstår. Vadgäller narkotikastrafflagens gärningsformer innebär förslaget att överlåtelseoch innehav, som är de som helt dominerar i rättspraxis, lämnas ombbade. Överlåtelsebrotielplaceras som den cenirala gärningsformen. BelräffandetiUverkning av narkotika föresläs alt i lagen i stället talas om framstäUningav narkotika. I narkotikakungörelsen anges vad som är att förstå med tiUverkning.Häri ingår förfaranden som avvägning och ompackning. Vad gäller den iUegalanarkotikahanteringen bedöms dock sådana gärningar regelmässigt inte somtillverkning. Ändringen innebär alltså i prindp en anpassning tiU rättspraxis. Iett hänseende är dock förslaget avsett att ändra rättsläget. Odling av narkofika,exempelvis cannabisplanlor, är endast att bedöma som innehav avnarkotika. Delta innebär att exempelvis försök, förberedelse och medverkan liUsådant brott, även om förfarandet i det enskilda fallet framstår som grovt,inte är ansvarsgmndande. Enligt förslaget skall även odling anses vara framstäUningav narkotika. Härigenom kan ansvar för bl. a. försök och medverkan komma i fräga. Ansvaretbegränsas dock av att framställningen mäste varit avsedd för missbmk.Beträffande sådana odlingar som sker i vUtvärdssyfte eller liknande, som i ochför sig är förbjudna, utökas straffansvaret inte. Gärningsformensaluhällande fyller en ytterst begränsad självständig roll i rättspraxis. Dettaär förståeligt med hänsyn lill alt försök och förberedelse till överlåtelsestraffbelades vid narkotikastrafflagens tillkomst. Saluhällande av narkotikaföreslås därför ulgå som självständig gärningsform. Iett mindre antal fall kan emellertid straffbeläggningen av saluhållande fyllaett självständigt behov. Dessa fall liknar i flera hänseenden en typ av förfarandensom enligt polis och åklagare blivit allt vanligare och som inneburit problemför de rältsvårdande myndigheterna. Fräga är om s. k. mellanman som utan altsjälva vara direkt inblandade i överlåtelser fillhan-dagår köpare och säljaremed informationer och tjänster. Man förmedlar kontakter, bidrar tillfinansieringen eller underlättar på annat sätt den Prop.1982/83:141 ' 44 1 många fall kan det vara svårt alt döma dessa mellanman förmedverkan till konkreta brolt. Förfarandena kan dock vara starktstraffvärda. Med hänsyn härtill föresläs en särskild straffbeläggning av densom bjuder ul narkotika fill försäljning, förmedlar kontakter mellan säljareoch köpare eller företar annan sädan åtgärd som är ägnad alt främja handel mednarkotika. Under straffbeläggningen faller inle allmänt lovprisande avnarkotikamissbruk, allmänna beskrivningar av var och hur narkotika försäljs ochliknande åtgärder som endasi på ett mer indirekl sätt kan förväntas påverkanarkotikahandeln. Förvärv av narkotika ärinte särskill straffbelagt. Åtminstone normalt lär inte heller ansvar förmedverkan fill överlåtelse kunna ifrågakomma för en förvärvare. Först i och medatt han innehar narkotikan blir straffansvar aktuellt. förhällande kanmedföra slötande konsekvenser. Del är exempelvis tveksamt om den som lämnar enkurir en stor penningsumma för inköp av narkotika kan straffas för sitthandlande, om polisen griper kuriren med narkotikan innan denna överlämnats lillhuvudmannen. a. med hänsyn härtill föresläs alt förvärv av narkotikastraffbeläggs. När fräga endast är om förvärv av narkotika för eget bruk är detdock lillräckligt atl straffansvaret inträder i och med innehavet.Straffbeläggningen har därför begränsats till sådana fall där förvärvet sker iöverlåtelsesyfte. Ett ofta omvittnat problemmed narkotikastrafflagen är atl försök, förberedelse och medverkan lill innehavsbroltinte är straffbelagt. Vid det dominerande antalet innehavsbrott, som är avförhållandevis ringa beskaffenhet, uppkommer inga egentliga ölägenheter. 1mänga fall är emellertid, särskilt när narkotikan är avsedd för överlåtelse,också innehavsbrotten av allvarlig beskaffenhet. Att den som i sådant fall t.ex. tillhandahåller gömställe för narkotikan kan undgå ansvar kan framstå somstötande. Med hänsyn härtillföreslås alt vissa kvalificerade befattningar med narkotika straffbeläggs särskilt.Fräga skall vara om alt någon bearbetar, förpackar, transporterar, döljer,förvarar eller tar annan sådan befallning med narkotika. Dessutom krävs altnarkotikan kan antas vara avsedd för överlåtelse. För sädana fall som sagtskan enligt förslaget ansvar följa också för försök, förberedelse, stämpling ochmedverkan. I motsats till exempelvisolovliga befattningar med stöldgods och smuggelgods, som är straffbara redanvid oaktsamhel, är narkotikabrott endasi straffbart när uppsåt förelegat. Iallmänhet har detta inle medfört några ölägenheter. I vissa fall synes dock etlstraffansvar vara motiverat. Det gäller exempelvis den kurir som transporteraren försändelse som han inte insett, men haft starka skäl atl inse, innehållernarkotika. Överhuvud tagel förefaller straffansvar kunna vara motiverat vid fallsom de faclo innebär oaktsam medverkan till grova narkotikabrott. Med hänsynhärtill föreslås i promemorian en viss straffbeläggning av narkotikabrottredan på oaktsamhetsplanet. Ansvarför försök, förberedelse och stämpling skall, som redan fram- 1982/83:141 45 gått,kunna komma i fräga även vid de nya gärningsformer som förslagel innefattar.Detta innebär en klar utvidgning av straffansvarsområdet. Utan att någolförslag läggs fram diskuteras vidare öm underlåtenhet all avslöja grovtnarkotikabrott borde straffbeläggas. Å andra sidan föreslås att ansvaret för StämpUnginskränks till atl avse grovt narkotikabrott. Beträffande medverkanutvidgas straffansvaret på elt motsvarande sätt genom att ocksåmedverkansansvar kan komma i fråga vid de föreslagna nya gärningsformerna. Ävenhär föreslås dock en begränsning av straffansvaret genom att medverkan till narkofikaförseelsegenerellt undantas frän straffansvar. Frägan om straffskalornaför narkotikabrott har inte ansetts böra tas upp i denna promemoria. Ianslutning till en diskussion om det okvalificerade innehavsbrottel ifrågasättsdock, utan alt nägra förslag läggs fram, om inle straffskalorna förnarkotikaförseelse och narkofikabrott borde justeras. Avsiklen med detta skulleemellertid inle vara att åstadkomma nägon förskjutning i straffmälningspraxis. Illegal in- och utförselav narkotika regleras inte i narkotikastrafflagen utan i vamsmuggUngslagen. Ipromemorian diskuteras om inte alla illegala förfaranden med narkotika borderegleras på elt ställe. Några förslag i frågan läggs dock inte fram. Den endaändring som föreslås är en anpassning av slämplingsansvaret tiU vad somföreslagits beträffande narkofikabrott. I promemorian behandlasslutligen förhällandet mellan oUka narkofikabrott och mellan narkotikabrottoch annan brotlslighet. 1982/83:141 46 Sammanställning av remissyttranden över brottsförebygganderådets promemoria (BRÅ PM 1982:2) Narkotikabrott Efterremiss har yttranden över promemorian kommit in frän riksåklagaren (),hovrätten över och , hovrätten för Nedre , Stockholmstingsrätt, , SoUentuna tingsrätt, generaltullslyrelsen,, (), (),(), juridiska fakulteten vid Uppsalauniversitet,, . (), i (LO), Centralorganisationen /SR(/SR), (), . Föreningen , Sverigesadvokatsamfund. Föreningen ,Föreningen . åt läkemedelsmiss-bmkare(RFHL), () och ochSkola (RHS). RÅhar bifogat yttranden från överäklagama i Slockholms, Göleborgs och åklagardistriktsaml frän länsåklagarmyndigheterna i och . Förslageni promemorian tillstyrks eller lämnas utan erinran i huvudsak av så gott som samfiigaremissinstanser. RA biträder i huvudsak övervägandena och förslagen ipromemorian. RÅ framhåller: Den av narkotikamissbmk föranledda brottslighetenhar med tiden kommil att präglas av allt större förslagenhet och har tagit enallt mer samhällsfarlig karaktär både vad beträffar narkotikabrottsligheten somsådan och den kriminalitet som träder i missbrukets spår i samband med denarkotikaberoendes ständiga jakt efter medel atl kunna bekosta drogbmkel. Missbmketsom främst förekommer i yngre åldersklasser, får förödande sociala konsekvenserför missbmkarna själva och deras anhöriga samlidigt som miss-bmkarna i hög gradbidrar till brukets spridning bland andra tidigare drogfria personer. Prop.1982/83:141 47 Detförtjänar att framhållas att narkolikaförekomsten är en i hög grad intemationeUföreteelse. Med rådande livliga samfärdsel och omfattande handelsutbyte kannarkotikan endast i begränsad utsträckning utestängas från landei oavsett vilkaresurser som läggs ner pä gränsbevakningen. Det framstår som eltbetydande samhäUsintresse atl strafflagsltftningen används på de sätt som ärmest verkningsfulla i syfte alt minska narkotikamissbruket och den däravföranledda kriminaliteten. Som allmän gmndsats bör därvid gälla alt alla deförfarandetyper som pä ett konkret sätt främjar en för samhäUet och individenfarlig narkotikahantering skaU vara straffbelagda. Därmed är angelägel atlnarkotikastrafflagen ges en klar utformning och alt de luckor som finns i dennafylls igen. Slrafflagsttftning-en bör vidare i dessa hänseenden vara utformadså atl den är lämpad atl komma till rätta bäde med organiserad eller i övrigtgrov narkotikabrottslighet och med gatuhanddn med narkotika och annan likartadverksamhet i detaljledet, säsom t.ex. spridning av narkofika vid skolgårdar ochinom restauranger och klubbar eller pä annat sätt man och man emellan. En pädetta sätt inriktad lagstiftning är ocksä ägnad att förenkla och effektivisera lagföringen.Samtidigl kan en sådan lagsfiftning främja rättssäkerheten i narkotikamålen.Detta är betydligt mer angeläget än lagändringar syftande till ytterligareskärpta straff inom ramen för gällande narkolikareglering. Hovrättenöver och anser alt promemorian har stora förtjänster och fillstyrkerlagstiftning pä gmndval av förslaget. Hovrätten framhåller: De juridiskaproblemställningarna i samband med narkotikabrotten har redovisats ochanalyserats med skicklighet. Förslaget innebär betydande juridiskt-tekniskaförändringar. Dessa utgör uppenbara förbättringar. Det finns dock anledningunderstryka att tUlämpningen av de nya gämingsformerna kräver uppmärksamhet av bädeåklagare och domstolar. Eftersom nämligen den befattning med narkotika, somskall prövas, i vissa faU kan inrymmas under mer än en gärningsform, är det avvikt att med omsorg övervägs under vilken brottskategori i lagen förfarandet skaUhänföras. Stockholmstingsrätt anser alt promemorian innehåller en värdefull genomgång av gällanderätt och påvisar vissa svagheter i lagstiftningen. I vissa fall finns s.k.luckor i lagen, då handlingar som måste anses straffvärda, ej ärstraffbara. I andra fall har bestämmelsernas utformning lett till en oklar rällslUlämpning.Tingsrätten har av egen erfarenhet dragit samma slutsatser som görs ipromemorian. Såväl av kriminalpoliliska som rättssäkerhetsskäl är främständringar avseende narkotikastrafflagens gärningsformer angelägna. Förslagensynes lösa de flesta problemen och tingsrätten anser att förslaget i princip ärväl ägnat för lagstifting. I promemorian hävdas atl den Ulegalanarkotikahanteringen ofta sker i organiserade former. Ökade insatser frånpolisens sida har också lett till att flera s. k. ligoravslöjats. Vid en översyn av lagstiftningen på området måste man emellertidhälla i minnet atl de flesta vid domstolarna Prop.1982/83:141 48 förekommandenarkotikamål inte - åtminstone ej så atl det framgår i målet - gällerhandlingar som ulgör led i en organiserad brottslighet. Ändringar ilagstiftningen måste därför ta sikte på alt alla former av slraffvärda befattningarmed narkotika skall gå att beivra. hälsar med tillfredsställelse alt en översyn avnarkotikastrafflagen nu kommil till stånd. Det är inga genomgripande ändringarsom föreslås i promemorian men om de genomförs bör de ändå kunna bidra till attlösa åtskilliga tillämpningsproblem. Framför allt är det viktigt att gränsernakring del straffbara området nu dragils klarare än fidigare. EnligtSvenska mening visar promemorian med all tydlighet alt enrevidering av narkotikastrafflagen är behövlig. Inte minsl gäller detta pågrund av den osäkerhet som föreligger vid tolkningen av gällande lagstiftningmed numera omotiverade luckor och vacklande rättspraxis. Tvåremissinstanser ifrågasätter om inle en bredare översyn av lagstiftningen börvidtas innan mera omfattande ändringar görs. Hovrättenför Nedre anser sålunda att de föreslagna ändringarna och diskussionernaav vissa problem bör las upp i en brett anlagd översyn av narkolikalagstiflningen.I avvaktan pä en sådan översyn kan de brister som finns i lagstiftningenavhjälpas med en mindre genomgripande ändring. RFHL föreslär en total och välgenomarbetad revision av lagstiftningen eftersom det inte finns någon brådskamed alt omarbeta narkotikastrafflagen. Enligt RFHL är promemorian i och försig ell förtjänstfullt underlag för en revision men denna bör bli ännu meraomfattande. Närdet gäller bestämmelsernas systematik uttalar sig endast ett par remissinstanser. RÅdelar uppfattningen atl reformbehovet kan tillgodoses inom ramen för ändringarav gällande lagstiftning även om vissa skäl talar för all i samband med enöversyn av narkotikastraffbeslämmelserna inrymma dessa i . Rikspolisstyrelsenanser atl narkotikabrottet är ett centralt och dominerande brolt i vårstrafflagstiftning och straffprocessuella hantering sä ock i kriminalvårdshänseende.Allt talar därför enligt RPS för alt lagstiftaren följer den danska och norskamodellen och placerar narkotikabrottet i . Lagstiftaren har redantagit ett sådant nödvändigt grepp, nämligen när det gäller den ekonomiskabrottstypen miljöbrolt. En sådan lösning, där narkotikabrottet inryms underkapitlet om allmänfarliga brott, understryker än mer hur allvarligt samhälletser på narkotikabrottslighe-len, ger elt bättre manövemtrymme lagteknisktsetl, kan ge brotlet en suverän status exempelvis i tvångsmedelssammanhang ochmarkerar narkotikabrottets tyngd i förhållande till smugglingsbrottet. FöreningenSveriges socialchefer menar att de i promemorian framlagda förslagen lilljustering av gällande lagstiftning synes avhjälpa de brister 1982/83:141 49 som funnits i lagstiftningen. Med hänsyn tillnarkotikabrottens omfattning och betydelse borde det framstå som naturligt attdessa brott regleras i en lagsfiftning den cenirala straffiagen. Med deframförda förslagen kommer även fortsättningsvis narkotikabrotten att reglerasi tre lagar: , narkotikastrafflagen och vamsmuggUngslagen. Även omföreningen i princip tillstyrker förslagen vill föreningen föreslå atl ettframtida fortsatt utredningsarbete inriktas på att sammanföra narkotikabrotteni .