prop · G603135 · 1982-12-31 00:00:00 — telenoch tillämpade prioriteringsregler vid kreditbeviljningen, en kö av låneansökningaroch beviljade ej utbetalda lån på storleksordningen . Mednuvarande bedömningskriterier kan föreningarna i princip lämna krediter tillalla kapitalbehov som avser jordbruk och skogsbruk samt i viss utsträckningäven till trädgårdsnäringen under förutsättning att gällande villkor omsäkerhet är uppfyllda. Vissaspeciellafrågor av belydelse för Jordbrukets och trädgårdsnäringens finansiering Utredningenhar beskrivit och analyserat det statliga garantilånesysle-met från främstkreditteknisk synpunkt. Garantilånen uppgår till av de totala skuldernai jordbruket. Hypoteksföreningarnas andel av ga-ranfilånen har ökat från ca 20%1950, 1970 fill 1980. Dä kreditrestriktioner rått har det iflera fall varit svårt att placera garantilånen lill bästa möjligaräntevillkor. Lantbmksnämndernaskapitalbehov i samband med köp av jordbruksfastigheter i rationaliseringssyftefinansieras genom jordfonden. Fonden har ökat från . 1971 lill367 miljoner kr. 1980 men trots ökningen har likviditeten varitansträngd. En orsak till detta har bl. a. varit att köparna av jordfondensfastigheter ej kunnat erhålla finansiering av sina förvärv som följd avkreditrestriktioner. Prisutvecklingenpå jordbruksfastigheter har legal över den i samhället allmännaprisutvecklingen under huvuddelen av 1970-lalet. Investeringskostnaderna för bl.a.ekonomibyggnader har stigit. Detta har medfört problem vid nyetableringar ochgenomförande av större investeringar. Underhela har tillgången på långfristigt, lånat kapital varit begränsat. Hypoteksföreningarnaslånevillkor har skärpts och den allmänna räntenivån höjts. Villkoren förjordbrukets finansiering torde i ringa grad ha bidragit lill prisstegringen påjordbruksfastigheter. Effekterna av låneformen län med uppskjuten ränta, kanännu ej utläsas vad gäller prisbildningen på jordbruksfastigheter. Prisstegringenhar f. n. avstannat och elt statligt system för kontroU av köpeskillingen vid faslighetsförsäljninghar införts. av kapitalbehovet inom jordbruket och trädgårdsnäringen avser förvärv avfasligheter och rörelser. Dessa förvärv innebär atl medel tillförs den säljandeparten från bl.a. kreditmarknaden. I sammanhanget kan noteras att flertaletöverlåtelser av jordbruksfastigheter är s.k. släktförvärv, vilka sker tilllägre pris än de på marknaden normala. Detta innebär en bindning och överföringav kapital inom sektom. Utredningenhar funnit att inte sällan en stor del av det hos säljaren disponibla kapitaletbinds som inlåning i köparens bank som följd av villkor från banken i sambandmed kreditgivningen. Föralt belysa de regionala skillnaderna har huvuddelen av det stalls- 1982/83:135 31 tiska materialet fördelats på södra och mellersta Sverigeresp. Några avgörande skillnader har ej noterats. Hypoteksföreningarnasverksamhel fördelas på tio regioner. En viss skillnad i lånekö och väntelidfinns som följd av nuvarande system för fördelning av hypoteksbankens utläningsresursermellan föreningarna. Utredningen har beskrivit utvecklingen av jordbmketsfinansiering . Det slalisfiska underlaget för en sädanbeskrivning är osäkert varför utredningen föreslär att den av statistiskacentralbyrån genomförda deklarationsundersökningen vissa år skall omfattastrukturen i jordbrukets skuldsättning. Avsikten är att därigenom erhålla ett bällreunderlag för överväganden som rör jordbrukets finansiering. Utredningen föreslår vidare atl lantbmksstyrelsen skallfölja utvecklingen av jordbmkets och trädgårdsnäringens kapital- ochkreditbehov och utföra erforderliga analyser. För samråd i frågor som rörjordbrukets och trädgårdsnäringens finansiering mellan företrädare förnäringarna, kreditmarknaden och lantbruksslyrelsen bör styrelsens nuvarandelånegaranti-nämnd användas. Nämnden föreslås utökad med representanter för och . Samråd i finansieringsfrågorbör vidare ske mellan hypoteksföreningarna och berörda lantbruksnämnder. Hypoteksföreningarna har stor betydelse för näringarnasfinansiering. Inriktningen i kredilgivriingen bör därför vara sådan attnäringarnas långsiktiga utveckling främjas och bör således utgå från degällande jordbrukspolitiska målsättningarna. Föreningarnas långfristigakrediter bör utnyttjas för de långsiktiga kapitalbehoven. Amorteringstidernabör anpassas till kapitalbehovets art och lånesökande företags situation. Om kapitalknapphet uppstår som följd av obalans mellan hypoteksorganisationensufiåningsresurser och krediteflerfrågan, bör ett prioriterings-system införasså att väntetider normalt inte uppstår. Det av utredningenförordade prioriteringssyslemet utgår från att låneansökan skall lämnas idirekt anslutning till atl kapitalbehovet uppstår och atl ansökan skallbehandlas av hypoteksföreningen som beslutar om en lånerätt. Iprioriteringssystemet skall ingå en budgetering av till vilket belopp som lånerälttotalt kan beviljas i en förening utan att kö uppstår. Vid kreditgivning skall prioriteras: Förvärvslän förfinansiering av ägarskiften på fastigheter. Investeringslånför finansiering av långsiktiga investeringar i anläggningstillgångar. Garantilån somavser mer långfristiga kapitalbehov. För att åstadkomma en balans i hypoteksföreningarnas kreditgivningoch för alt det föreslagna prioriteringssyslemet skall få avsedd effekt. 1982/83:135 32 föreslåsatt nuvarande kö avvecklas. Detta bör ske - efter överenskommelse mellanriksbanken, hypoteksorganisationen och berörda banker -genom särskildaobligationsemissioner. Utredningenanser att deff. n. ej är motiverat atl i hypoteksorganisationen införa etlsyslem med inlåning i samband med kreditgivningen liknande det som förekommerför äldre villafasfigheter. Organisationen bör dock vara oförhindrad att införaett sådant system om det skulle visa sig motiverat. Utredningenser det naturligt att basen för jordbrukets och trädgårdsnäringenskapitalförsörjning breddas genom ett slörre utnyttjande av de banker som idaghar en liten andel av sin förelagskreditgivning inom dessa näringar. Även de företagsfinansierandemellanhandsinslilulen kan för de slörre och specialiserade företagen erbjuda enändamålsenlig finansiering. Utredningenser inga motiv för hypoteksbankens nuvarande ensamrätt att finansierajordegendom med medel erhållna genom obligationsutgivning. Det finns dock idagsläget endast begränsade fördelar med att flera institut bygger upp en verksamhelför finansiering av näringarnas förelag hknande hypoteksorganisationen medmedel från obligationsmarknaden. Föratt förbättra informationen vad gäller näringarnas finansiering föreslårutredningen atl lantbruksstyrelsen, som ett led i sin rådgivning, utarbetar enskrift som redovisar de olika finansieringsalternativen. Denmarknads- och projektprövning som normall sker vid förelagskreditgivning måstevad gäller jordbrukskrediter också ta hänsyn till produktionsbalans och de jordbmkspoliliskamålsättningarna. Utredningen föreslår därför att statens jordbruksnämndärligen presenterar en bedömning av marknadsförutsättningarna för olikaproduktionsgrenar inom jordbrukssektorn. Reservationav ang. hypoteksbankens ensamrätt att på obligationsmarknaden lånaupp medel för finansiering av jordegendom Alltsedansitt bildande har hypoteksbanken haft "ensamrätt atl mot obligationer lånaupp medel för utlåning mot säkerhet i jordegendom ..." Utredningens majoritet serinte några principiella motiv för denna ensamrätt men vUl ändå inte föreslå atlden avskaffas; ser den inga fördelar med att flera institut byggerupp en långfristig finansiering av jordbruks- och trädgårdsnäring med medelfrån obligationsmarknaden. Utredningen betonar ocksåatt ensamrätten ej hindrar bostadsinstituten att medverka vid finansieringen avbostäder på jordbruksfastighet och att företagsfinansierandemellanhandsinstitut kan medverka i finansiering av jordbmksföretag eftersom deej erhåller medel från obligationsmarknaden. Prop.1982/83:135 33 Jaganser däremot att ensamrätten bör avskaffas. För det första - och detta är ettprincipiellt argument - därför att del bör fordras starka skäl för attupprätthålla en monopolställning av det slaget och utredningen hävdar inte attsådana skäl finns. Fördet andra därför att ensamrätten tvärtemot vad utredningens majoritet tror kanhindra den önskvärda utvecklingen mot att andra kreditinstitut engagerar sig i jordbmketsfinansiering. Som ett led i utveckUngen mot en bredare kapitalmarknad kommer företagsfinansierandemellanhandsinstitut och jordbmksinstitut ställas inför valet att finansierasig genom försäljning av obligationer eller reverser, både tUl storplacerareoch en bredare aUmänhet. Det vore helt irrationellt om utvecklingen pä dettaområde skuUe påverkas av ett förbud att utnyttja obligationsupplåning för kreditgivningmot säkerhet i jordegendom. lag om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om tandshypoteksföreningar Härigenomföreskrivs att 23, 32, 40, 44, 46 och 58 §§' (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om landshypoleksföreningar skall ha nedan angivna lydelse. Kan flera föreningars lånebehov ej på en gång tillgodosesfullt ut, skall banken fördela tillgängliga lånemedel mellan föreningarna.Fråga om fördelning av länemedel skall dock avgöras på delägarsammankomst, om fräganbehandlas av förstärkt styrelse och därvid minst en tredjedel av de röstberättigadebegärt del. Sammankomstens beslutfår avse fördelning av lånemedel under högstett kalenderår. Om deberäknade tillgängliga lånemedlen ej räcker för att tillgodose efterfrågan pålån, skatt vid behandling av låneansökningar etl prioriteringssystem tillämpas.Detta system skall utformas av banken och gälla lika för samtliga hypoleksföreningaroch vara så uppbyggt att de för Jordbruket, skogsbruket och trädgårdsnäringenmest angelägna lånebehoven kan tillgodoses. Kan flera föreningars länebehov likväl inte på en gångtillgodoses fullt ul, skall banken fördela tillgängliga medel mellanföreningarna. Fråga omprioriteringssystem och fördelning av lånemedel skall avgöras av delägarsammankomst,om frägan har behandlats av den förstärkta styrelsen och därvid minsl entredjedel av de röstberättigade begärt det. Landshypoteksföreninghar till ändamål atl inom sitt verksamhetsområde lämna dels långfristiga läntitt fast ränta mot säkerhet i jordegendom, dets andra lån för jordbruks- ochskogsbruksändamål, för vilkas fulla betalning staten ansva- Landshypoteksföreninghar lill ändamål att inom sitt verksamhels-område lämna långfristiga län förjordbruks-, skogsbruks- och iräd-gårdsändamåt samt alt driva annan verksamhetsom stär i samband därmed. Långivningen skalt ges en Härutöver erfordras vissa följdändringar. 1982/83:135 35 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse rar (garantUån) samt att driva an- sådan inriktning attden långsiktiga nan verksamhet som stär i samband utveckUngen av Jordbruket, skogs- därmed. Förening får belåna jordegen- Lån får lämnas mot säkerhet i dom, som utgör en självständig pro- fastighet, som utgör en självständig duktionsenhet och huvudsakligen produktionsenhet och huvudsakli- 1. för jordbmk med binäringar el- I. för jordbruk med binäringar el ler skogsbmk, eller ler skogsbruk, eller 2. försådan trädgårdsskötsel, 2. för trädgårdsskötsel, special- specialodling eller annan därmed odUng och annan därmed jämförlig jämförlig produktion, som drives i produktion. större omfattning på öppen jord Den på fastigheten drivna pro- och som självständig näring. duktionen skall ha en omfattning som är av betydelse från sysselsättnings- ochförsörjningssynpunkt. 44 § Lån får beviljas till högst av Lånfår beviljas till högsl av beläningsvärdet eller vid belåning belåningsvärdet. avJordegendom som avses i 40 § 2 tiU högst av belåningsvärdet. Förening skall lämna lån på sam- En förenings utlåningskall be- ma villkor som gäller för förening- träffande ränta, amortering och ens motsvarande län hos banken. därmed jämförliga villkor i genom- snitt motsvara de villkor som gäller för föreningens länhos banken. 58 § Lånesökande som erhållit statlig Lån fårlämnas mot slallig låne- lånegaranti kan beviljas tån även garanti även omlåntagaren ej äger om han ej äger jordegendom som fastighet som avses i 40 §.avses i 40 §. I stället för 42-44, 47 och 48 §§ gäller vad den statligamyndigheten föreskriver om garantiläns storlek och om skyldighet att ställa ochunderställa säkerhet för länet. Övergår egendom, som avses med garanlilån, till ny ägareeller brukare gäller utöver 53 § att länet fär övertagas av den nye ägareneller brukaren endast om den statliga myndigheten medgivit, alt lånegarantinskall avse den nye ägarens eller brukarens förpliktelser. Denna lag träder i krafl . Prop.1982/83:135 36 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (Ds E1981:14) Jordbrukets kapitalförsörjning Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av bankinspektionen, lantbmksstyrelsen,, statens jordbruksnämnd, fuUmäktige i riksbank,i (LO), gemensamt med Post-och , , , , gemensamt medFolksam, AB Industrikredit, allmänna hypoteksbank. KonungariketSveriges stadshypotekskassa, Sparbankemas intecknings AB (),(), ', , . Dessutomhar yttrande inkommit från riksrevisionsverkel (RRV). Lantbmksstyrelsenhar bifogat yttranden från lantbruksnämnderna i , ,, , , , ochVästerbottens län. har bifogat yttranden frånskogsvårdsstyrelsen i , och . har utan egen kommentar i allt väsentligtanslutit sig tiU de synpunkter som redovisas i LRF:s yttrande. Skogsstyrelsenanser att utredningen ofullständigt behandlat lanlbmks-företagenskapitalförsörjningsfrågor genom att analysen ensidigt inriktats på detegentliga jordbruket, trots att många lantbmksföretag drivs som kombinerade jordbmks-och skogsbmksföretag. LO menar att utredningen inte kunnat ta upp de väsenfiigaproblemen för jordbmkets kapitalförsörjning, eftersom man haft till uppgiftatt arbeta inom ramen för gällande jordbrukspolitik. och hävdar kravet på marknadsmässig förräntning avförsäkringsspararnas medel. lanlbmksuniversitel anser det vara enbrist att utredningen inte tagit upp frågan om vad som från jordbrukspolitiskoch samhällsekonomisk synpunkt är en rimlig investeringsaktivUel. ' har som sitt yttrandeöverlämnat ett av professorerna , institutionen förekonomi och statistik, utarbetat yttrande. Prop.1982/83:135 37 Utredningenshuvudinriktning har varit att behandla kapitalförsörjningsfrågorna medutgångspunkt frän det egentliga jordbmkets situation. Då många företag med kombinafionenjordbmk-skogsbmk utgör en finansiell enhet kan inte kapitalförsörjningsfrägornaför jordbmksdelen respekfive ' skogsbmksdelen behandlas var för sig, vUketinnebär att utredningen omfattar även det privata skogsbmkets kapitalbehov ochfinansiering. TUl jordbmk har utredningen ocksä hänfört den del av skogsbmketsom ägs av fysiska personer och dödsbon och som inte drivs i kombination medegentligt jordbmk. Utredningenhar gjort en omfattande analys av skuldsättning, finansierings- ochkreditfrågor m.fl. frågor som är gemensamma för jord- och skogsbmket. Dessutomhar utredningen belyst utvecklingstendenser och problem, kapitalbehov, lönsamhetsutveckUng,Ukviditet, skuldsättnings-stmktur m. fl. frågor med stark tonvikt pä det egenfiigajordbmkel. Skogsbmkets behov av kapital för investeringar, skogsbmkets rollsom likviditetsreserv och skogsbmkets betydelse för skuldsättningsstmktur ochlånevillkor m. m. har däremot inte behandlats. anser att dettainnebär en ofullständig behandling av lantbmksföretagens kapilalförsöij-ningsfrågor. Iföreliggande remissvar behandlas i huvudsak frågor som har betydelse för skogsbmket.Specifika jordbmksfrågor och trädgårdsnäringens kapitalförsörjningsproblembehandlas däremot inte eftersom dessa frågor ligger utanför skogsstyrelsenskompetensområde. Skogensroll för lantbruksföretagets kapitalförsörjning Idetta avsnitt vill peka på problem sorn sammanhänger med skogensroll vid likviditetssvårigheter och i samband ed ägarbyten. Dessa frågor berörsinte alls av utredningen. Denväxande skogen utgör etl producerande kapital och fungerar som ettlager som när som helst kan omsättas i pengar. För jordbmka-re/skogsägare medbrist på medel för nödvändiga utgifter och/eller brist på kapital för angelägnainvesteringar i jordbmkel kan det vara frestande atl avverka hårdare än vad somär förenligt med målet om en hög och varaktig avkastning från skogsbmket.Samtidigt föreligger risk för att nödvändiga investeringar i skogsvård ochmarkanläggningar i skogsbmket får stå tiUbaka för behövliga investeringar iföretagets jordbmksdel. Främsta anledningen till detta torde vara skogsbmksinvesteringamaslångsiktiga karaktär. Konkurtensen meUan jord- och skog ökar givetvis ombegränsade medel står till förfogande. Brister i jordbrukets kapitalförsörjningtenderar således att i särskilt hög grad gå ut över skogsbmksdelen i dekombinerade företagen. Närdet gäller högt skuldsatta jordbmkares likviditetsproblem finns det 1982/83:135 38 särskilt stor risk för ett felaktigt utnyttjande avskogsbruksdelen i företagel. I sin analys med förslag till åtgärder för denna gmppav jordbmkare tar lantbruksstyrelsen upp frägan om dispens från avverkningsbestämmelsernai skogsvårdslagen. "Engångsuttag" ur skogen (eventuellt efter beviljaddispens) anges som en tänkbar lösning i flertalet fall oavsett likviditetssvårigheternasomfattning och skuldsättningens stmktur. Skogstillgångarna spelar ofta en betydande roll för atttillgodose en del av kapitalbehovet vid ägarbyten och tillköp. Möjlighelernatill skogsavdrag torde bidra till att öka intresset för skogsultag för atlfinansiera en del av köpeskillingen. Utformningen av avdragsreglerna, i synnerhetnär det gäller nyetableringsfallen, kan leda till önskemål om stora s.k. "engångsuttag"ur skogen. I detta sammanhang har ransoneringsreglerna i skogsvårdslagens 14 §kommit att få en avgörande belydelse. Det nuvarande räntelägel och förhållandetatl prisnivån på fastigheter inte har anpassats i tillräcklig utsträckning lilllönsamhetsutvecklingen innebär ofta finansierings- och likviditetsproblem vidnyetablering och tillköp. Mol denna bakgrund har enskilda skogsägare, företagoch organisationer framfört önskemål om en generösare tillämpning av reglernai 14 §. Bl.a. har i brev till daterat den 4mars 1982 framfört önskemål om en utökning av undantagen från bestämmelserna omjämn avverkning enligt ovannämnda paragraf i syfte atl underlätta för enskildaaktiva jord- och skogsbmkare att tillköpa skogsmark altemalivt att etablerasig som skogsbmkare. Enligt uppfattning finns del inle skäl atl,på grund av mer eller mindre tillfälliga finansierings- och lönsamhetsproblem,utöka undantagen från bestämmelserna i skogsvårdslägen om jämn avverkning. Delkan också konstateras att de nu gällande föreskrifterna till 14 § skogsvårdslagenofta ger möjlighet fill relativt stora koncentrerade skogsuttag vid ägarbyten.Det naturliga är att ytterligare kapitalbehov tillgodoses med län i erforderligomfattning. Det är därför synnerligen angelägel all lanlbru-kare vid etableringeller tillskoltsförvärv erbjuds möjligheter att låna upp långfristigt kapital fillen fast och låg ränta. När det gäller nyetablering på rena skogsbmksföretag bördessutom reglerna för del statliga stödet ändras så alt stallig lånegarantikan erhållas även i dessa fall. Mot bakgmnd av vad som ovan sagts framstår det somangeläget atl lantbmksföretagens finansieringsmöjligheter förbättras, vilkettillsammans med en anpassning av prisnivån på jordbruksfastigheter och lämpligtutformade skatteregler skulle befrämja etl jämnare utnyttjande av skogsresurserna. Utvecklingstendenser och problem inom Jordbruket Rationaliseringsverksamheten inom jordbruket och skogsbmket,kostnadsutvecklingen och den snabba prisökningen på jordbruksfastigheter harmedfört att näringen har blivit allt mer kapitalinlensiv. Prop.1982/83:135 39 nåds-och maskinkostnaderna tre- till fyrdubblats och priset på fastigheter mer äntredubblats . Jordbrukets andel av de totala bmt-toinvesleringarnävar nästan dubbelt så stor (4,) som näringens andel av det totalaproduktionsvärdet (2,). Skogsbrukels andel av de totala bruttoinvesteringarnavar 1,och andelen av det totala produktionsvärdet 2,. Fram lill1985 förutser utredningen en viss relativ ökning av skogsbruketsinvesteringar. ulgår ifrån alt denna uppfattning är baserad pålångtidsutredningens (LU) allernativ 2. anser det däremot somytterst önskvärt alt utvecklingen styrs i den riktning som anges i LUsalternativ 1. För skogsnäringens del innebär det behov av kraftigt ökadeinvesteringar i skogsbmket. Desnabba prisökningarna har medfört alt etablerade jordbrukare har haft en snabbtillväxt av det egna kapitalet medan nystartade har fått ökade finansieringssvårigheter.Den höga räntenivån har också inneburit en kraftig försämring av lönsamheten iföretag med stor skuldsättning. Utredningen påpekar att jordbmksnäringen fårviss kompensafion för räntekostnaderna men att räntekompensationen blirfördelad i förhållande till produktionens omfattning, vilket kan innebäraunder- resp. överkompensation beroende på kostnaden för kapitalet i resp.förelag. vill fästa uppmärksamheten på atl jordbmksföretag medstor andel främmande kapital bundet i skog drabbas särskilt hårt av stiganderäntekostnader eftersom den delen av företaget inte generar produkter somtillför företagel kompensation via jordbruksprisregleringen. Utvecklingstendenseri skogsbmket och skogsbmkets roll när det gäller lönsamhetsutvecklingen ikombinerade förelag har inte behandlats av utredningen. Undersökningar somligger nägra år fillbaka i tiden har dock visat () altlönsamheten i kombinerade företag förbättras med ökande skogsareal. Hur denbilden kan ha förändrats bl. a. på gmnd av stegrade kapitalkostnader borde varaav intresse inte minst mol bakgrund av att skogsbruksdelen i de kombineradeförelagen relativt sett har minskat . Jordbruketsskuldsättning, kapitalbehov och finansiering Trotsdet växande kapUalbehovet har jordbruket en relafivt låg skuldsättning med minsl117 miljarder i fillgångar och endast 26 miljarder i skulder (1978). Mätt medföretagsekonomiska termer innebär detta en mycket hög soliditet för näringensom helhet. Endast omkring en tiondel av jordbruksföretagen hade enskuldsättning på 0,5 milj. kr. Utredningenhar belyst jordbruksföretagens skuldsättning bl.a. mot bakgmnd av en storleksgruppsindelningav åkerarealen och med hänsyn till brukarekategori. Enligt skogsstyrelsensmening borde det vara av lika stort intresse atl kunna redovisa skuldsättningenmot bakgmnd av skogs-bmksdelens storlek och andel i de redovisade företagen. 1982/83:135 40 Utredningenbelyser vidare kapitalbehovets fördelning och självfinansieringsgraden.Självfinansieringsgraden var , och 1978, . Utredningens prognosför innebär en fortsalt sjunkande självfinansieringsgrad. Utredningenvisar att av självfinansieringen kommer huvuddelen från överskott i jordbmkelinkl. Hur stor del av delta som skogsbmket svarar för framgårinte. Det vore önskvärt om man i den föreslagna utvidgningen avdeklarationsundersökningen kunde ta med även en analys av skogsbmkets rollbeträffande skuldsättning och självfinansiering. Utredningenredovisar bedömningar av kapitalbehovet för investeringar i markanläggningar,byggnader, maskiner och redskap samt omsättnings-fillgångar inkl. djur m. m.Behovet av investeringar i skogsbmket diskuteras däremot inte. Det finnsdärför risk för att utredningen har underskattat det totalainvesteringsbehovet. vill därför framhåUa alt om skogsbruket skaUnå upp fiU de skogspolitiska rikfiinjema så behövs det stora investeringar iskogsvård. Beräkningar har visat att närmare 900 milj. kr. behöver investerasårligen i skogsvård . Till detta kommer dessutom mer än enmiljard kr. för att la igen eftersläpningar i ungskogs- och lövröjningar. Omenbart röjning tillåts kommer detta belopp att bli ännustörre. De nämnda investeringsbeloppen avser skogsbmket i sin helhet - drygthälften torde falla på den del av skogsbmket som utredningen omfattar.