prop · G60394 · 1982-12-31 00:00:00 — Uppgifterna till taxeringsmyndigheten skulle i så fall, om deltabefinns lämpligt, kunna redovisas på en lista över utbetalade bidragoch i övrigt innehållande för taxeringskontrollen nödvändiga uppgifter. 1982/83:94 139 Kommittén föreslår vidare ett tillägg till taxeringslageninnebärande att de myndigheter som beslutar om bidrag eller eftergift av låntill förelag blir skyldiga att inge kontrolluppgift. Även för delta förslag kanstarka skäl anföras. vill dock erinra om att dessgenomförande kommer alt medföra etl inte oväsentligt merarbete i en situationdå personalen håller på atl minskas. Norrlandsfonden ifrågasätter införandet av kontrolluppgifti nyssnämnda avseenden. Förekomsten av kontrolluppgift påverkar icke den bokföringsmässigaredovisningen hos den som mottagit stöd. Stödet kan - kontrolluppgift lilltrots - redovisas felaktigt. Om kontrolluppgift anses nödvändig för aktuella stöd,synes samma behov finnas för övriga statliga stöd, t. ex. sysselsällningsstöd. Mot lydelsen i den av utredningen föreslagna ändringen i37 § taxeringslagen (1956:623) har samfundet ingen erinran. Dock ifrågasättsom ändringen som sådan verkligen erfordras och om den avsedda uppgiftsskyldighetenär nödvändig. 9Bidrag till regional utvecklingsfond m. m. Förslagel alt avdrag skall medges för bidrag som i sambandmed strukturrationalisering lämnas lill regional utvecklingsfond (och efterdispens till annan) för sysselsättningsskapande åtgärder har i stort seltmottagits positivt. Kammarrätten i Slockholm, i län. och Svenska revisorsamfundel SRS tillstyrkeruttryckligen förslaget. Förslaget tillstyrks även av andra remissinslanser. somdessutom kommenterat förslaget. ställer sig positiv till kommitténs förslagbeträffande avdragsrätt för bidrag till s. k. utvecklingsbolag. Förslagetinnebär en begränsning av avdragsrätten enligt vissa specificeradeförutsättningar vilket torde förenkla den praktiska tillämpningen vidtaxeringen. Eventuella negativa effekter av begränsningarna torde kunnaundvikas genom den föreslagna möjligheten för regeringen atl medge dispens omsärskilda skäl föreligger. STU anser i likhet med kommittén att begreppetutvecklingsbolag är för vidsträckt för atl medge en generell avdragsrätt föranslag till dem. Prop.1982/83:94 140 instämmer därför i kommitténs förslag att avdragsrätt börbegränsas till bidrag till regional utvecklingsfond, samt efter ansökan i detsärskilda fallet jämväl till annan än regional utvecklingsfond. Slutligen, vad avser avdragsrällen för bidrag tillregionala utvecklingsfonder i samband med strukturrationalisering, ställer sigindustriverket positivt till kommitténs förslag. Genom fondernasstyrelsesammansättning, statlig kontroll etc., garanteras de medel som fondernahandhar att komma till bästa användning. Utvecklingsfonden i Västernorrlandslän har i sitt remissvar understrukit riktigheten i att denna konstruktionvalts. Regionala utvecklingsfonden i : Som också framgår av utredningen har Akfiebolagetförmedlat sina sysselsältningsfrämjande bidrag till företag i Kramforsregio-nenvia Utvecklingsfonden. Mot bakgrund av de förhållandevis goda resultat somkunnat uppnås tack vare bidragen, vill vi från Utvecklingsfondens sida,understryka vikten av att företag, som på delta sätt önskar bidra fill attskapa ersättningssysselsättning, stimuleras härtill genom en utvidgad avdragsrätt. A rbetsmarknadssty relsen: Styrelsen har från de synpunkter som den har att beaktainte någol atl erinra mot dessa förslag. har betecknat somstrukturrationalisering förutsattes härvid innefatta alla sådana strukturellaförändringar av sysselsättningen som kan tänkas utgöra skäl för företagen attlämna här åsyftade bidrag. Enligt sina direktiv skall kommittén föreslå de ändringareller kompletteringar av gällande skatteregler, som är nödvändiga för attbringa klarhet i de s. k. utvecklingsbolagens skalleförhållanden. I direktivenhävdas vidare, all behov uppenbarligen föreligger av lydliga regler om hurbidrag lill och från utvecklingsbolag skall beskattas. Kommitténsundersökningar visar emellertid, att någon entydig definition av begreppetutvecklingsbolag knappast kan uppställas. Sålunda torde endasi ell par bolag ilandet kunna inrymmas i den beskrivning av elt utvecklingsbolag, som givils idirektiven. Mot denna bakgrund har kommittén valt att föreslå att rätt tillavdrag införs för bidrag, som under vissa villkor lämnas till regionalutvecklingsfond. instämmer för sin del i kommitténsuppfattning, att goda skäl talar för att avdragsrält införs för sådanakostnader för sysselsättningsskapande åtgärder, som beskrivs i direktiven. föreslagna lösningen inrymmer emellertid elt betydligt störreantal åtgärder än de bidrag till utvecklingsbolag, som omtalas i direktiven.Med hänsyn till del mycket begränsade antalet utvecklingsbolag, som enlagstiftning enligl direktiven synes ha avsett att omfatta, torde avdragsfrågankunna ha lösts med en regel innebärande, att regeringen efter ansökan kanmedge, atl 1982/83:94 141 avdrag får göras för vissa kostnader försysselsättningsfrämjande åtgärder. Bortsettfrån det faktum, att den av kommittén föreslagna rätten till avdrag för vissabidrag fill utvecklingsfond går längre än vad som erfordras med hänsyn tilldirektiven, talar emellertid goda skäl för all avdragsrält införs för bidrag,som lämnas till utvecklingsfond. Något villkor om att bidraget skall lämnas isamband med strukturrationalisering och användas för sysselsällningsskapandeåtgärder behöver emellertid inle uppställas. Om ett företag lämnar bidrag tillutvecklingsfond, torde kunna antas att bidraget har sådant samband med denbedrivna verksamheten alt avdrag kan motiveras. En sådan lösning medför också atlla.xeringsnämnderna befrias från uppgiften atl avgöra om etl bidrag lämnas isamband med strukturrationalisering eller av annat skäl. Länsstyrelsentillstyrker därför förslagel all införa en ny anvisningspunkt 18 a lill 29 § kommunalskallelagen.Dock bör avdrag medges för alla bidrag lill utvecklingsfond under förutsättningalt bidragen lämnas ulan villkor. Den föreslagna nya punkten 18 a i anvisningarna lill 29 § kommunalskattelagenuppfattar vi som en kodifiering av gällande rätt. synes texten på s.200-201 i betänkandet ge vid handen. Till undvikande av tvister om avdrag förbidrag, som lämnals innan den nya anvisningspunkten träder i kraft, vill vidock förorda att bestämmelsen ges uttrycklig tillämpning på jämväl sådanabidrag. Kommittén föreslår också införandet av en lagsladgad rätttill avdrag för bidrag som i samband med strukturrationalisering lämnas lillregional utvecklingsfond samt en rätt för regeringen att förordna alt bidrag avdenna art som lämnas till annan än sådan fond skall vara avdragsgilla vidtaxeringen. Enligt vår mening borde särskild lagstiftning inte erfordras föratt bidrag av detta och liknande slag skall anses avdragsgilla vid taxeringen.För bedömningen av avdragsrätten borde generellt gälla en presumtion för att deekonomiska åtaganden som ett företag gör är av betydelse för dess verksamhet.Endast där det är uppenbart att så inte är fallet borde avdrag vägras. Med ensådan bedömningsgrund skulle såväl här aktuella kostnader i samband medstrukturrationalisering som t. ex. kostnader för miljö- och personalvårdregelmässigt anses avdragsgilla. Erfarenhetenvisar emellertid dess värre alt risken för atl avdrag inle medges förifrågavarande kostnader är betydande. Kommitténs förslag till lagreglering av avdragsrällenbör därför genomföras. bör dock understrykas all lagregleringen inleinnebär någon egentlig vidgning av avdragsrällen utan endast elt förtydligandeav denna i syfte alt undvika processer inom della område. Föreningen anser inle all endispensregel skall införas. En lagstiftning som innehåller regler med många undanlagblir krånglig. I skattelagstiftningen sätts åtskilliga bestämmelser ur kraftgenom dispensmöj- 1982/83:94 142 Det är föreningens mening att lagreglerna imöjligaste mån utformas pä ett sådant sätt atl alla skattskyldiga direkt skallkunna förutse konsekvenserna av sill handlande. Undanlagsregler och dispenserskall vara så få som möjligt. I det nu aktuella fallet synes tillräckliganledning atl införa en särskild dispensregel inte föreligga. 10 Lagtexten m. m. Vid remissbehandlingen har gjorts en del påpekanden ifråga om den föreslagna laglexlen. Kammarrätten i anser, i likhet med kommittén, atldet knappast är nödvändigt att i KL införa en legal definition av begreppetstatsbidrag. Kammarrätten anför vidare: I sitt förslag till ändring av anvisningarna till 19 § begreppet "näringsidkare för hansnäringsverksamhet" vilket finns i gällande lagtext. Uttalanden idirektiven och av kommittén synes ge vid handen atl härvid med näringsidkareförstås utövare av varje slag av näringsverksamhet, oberoende av i vilken formverksamheten bedrivs. Begreppet näringsidkare finns inte preciserat därutövervare sig i samband med lagsiiftning eller i det föreliggandeförslaget. Att begreppet bör tolkas restriktivt borde följa av alt fråga är omtolkning av 19 § KL. Å andra sidan är termen näringsidkare inte ett begrepp somär etablerat i skatterällen i övrigt. Detta talar för atl man för tolkningenskulle vara hänvisad till civilrättsliga regler, närmast bokföringslagen(1976:125), där begreppet näringsidkare har en tämligen vidsträckt innebörd(jfr prop. 1975:104 s. 203). Utöver lolkningsspörsmål av angivet, mer generellt slagger begreppet näringsidkare anledning lill frågor av mer konkret innebörd. Såkan t. ex. i många fall föreningar och samfälligheler inle betecknas somnäringsidkare. Samfälligheter kan - även där organisationen i sig är ensjälvständig juridisk person - beroende på omständigheierna taxeras antingensom självständiga skattesubjekt eller efter liknande regler som gäller förhandelsbolag. I del senare fallet skulle reglerna för näringsidkare blitillämpliga, men i del förra inle. En liknande frågeställning ger sig lillkänna med avseende på aktiebolag. Ett rörelsedrivande sådant bolag skall,såvitt framgår av gjorda uttalanden, betraktas som näringsidkare i förevarandesammanhang. Fråga uppkommer då om detta också gäller den som i egenskap avägare av och anställd företagsledare i bolaget har fåll slöd av det allmännaför att driva företaget på visst sätt eller i viss omfattning. Någonbeskattning av bidraget kan i det fallet normalt inle förekomma med stöd avreglerna i anvisningarna lill 19 § KL vare sig för bolaget eller för ägaren.Beroende på om ägaren/företagsledaren är att betrakta som näringsidkare ellerinte kan emellertid en konkurrenssituation uppstå mellan skatlefrihetsregeln inyssnämnda anvisningspunkt och de allmänna reglerna i KL om beskattning avinkomster av tillfällig nalur, t. ex. inkomst av tjänst. RSV vill i delta sammanhang ifrågasätta om inte åttondestycket av anvisningarna till 19 § KL bör förtydligas. Villkoret att bidragethar använts för att bestrida en utgift, för vilken rätt till avdrag inteföreligger, kan uppfattas på så säll atl ett statsbidrag till den del del harutgått för eget arbete 1982/83:94 143 Det bör av formuleringen klart framgå atlden utgift som åsyftas är en sådan utgift som inte endast i det enskilda falletär icke-avdragsgill, utan även rent principiellt är av sådan nalur.Förtydligandet bör göras även i tionde stycket av anvisningarna. På ett par punkter som även berör skogsbruket har delansetts föreligga vissa oklarheter om tillämpningen av anvisningarna lill KLvad avser den skattemässiga behandlingen av statsbidrag. En av punkierna är alldel har påståtts föreligga en viss osäkerhet när del gällt, atl fastställaavskrivningsunderlaget i de fall statsbidrag utgält för anskaffande avmarkanläggning. Kommittén påpekar att denna osäkerhet numera har undanröjtsgenom ändring i anvisningarna fill KL (SFS 1981:295). Innebördenav ändringen är atl statsbidraget i sin helhet anses belöpa på denavskrivningsbara delen av anskaffningsvärdet. har tidigare i åri sitt yttrande lill industridepartementet över virkesförsörjnings-ulredningensbetänkande (SOU 1981:81) riktat invändningar mot den nya bestämmelsen (punkt 4,femte stycket av anvisningarna lill 22 § KL). påpekade atlregelns utformning innebär orimliga konsekvenser i första hand i de fall dåhela anskaffningskostnaden får avskrivas (täckdikning) och atl regeln dessutomstrider mol anvisningarna till 19 § KL. Vidare ifrågasattes det om intestatsbidrag borde anses utgöra ell bidrag lill anskaffningsvärdet i sin helhetäven i de fall då inte hela anskaffningsvärdet är avskrivningsbarl. Det kankonstateras att det i den av regeringen lagda propositionen(1981/82:182) om ändrade regler för skogskonto m. m. föreslås all avdrag förårlig värdeminskning av skogsvägar skall beräknas lill av helaanskaffningsvärdet. Någon ändring av den ovannämnda anvisningspunkten till 22 §KL föreslås dock inle. Departementschefen anför alt den av skogsstyrelsenväckta frågan kommer atl behandlas i samband med att ställning tas fill bidragsskattekommitténsförslag. Skogsstyrelsenvill därför ånyo peka pä den bristande överensstämmelsen mellan åttonde stycketpunkt b av anvisningarna till 19 § KL och punkt 4 femte stycket avanvisningarna till 22 § KL och framhålla atl det är angeläget atl ändring sker. Kommittén påpekar att ovan nämnda reglers placering ianvisningarna till 19 § KL är tveksam i systematiskt hänseende men avstår från atlföreslå någon ändring i delta avseende. För att åstadkomma anknytning tillaktuell förvärvskälla skulle eventuellt en hänvisning kunna las in ianvisningarna lill 21 och 28 §§ KL med följande lydelse: "Statsbidragutgör intäkt av jordbruksfastighet/rörelse i den utsträckning som anges iåttonde t. o. m. nionde st anvisningarna lill 19 §". i Göleborgs och län: En grundläggande princip för både de nuvarande och deföreslagna bestämmelserna är, att skattemässiga avdrag inle skall medges förkostnader som bestrids med bidragsmedel. Tekniskt sker detta genom alt iprincip kvitta bidraget mot vid taxeringen avdragsgilla kostnader. Enligtbestämmelsernas ordalydelse är det användningen av stödmedlen som är avgörande Prop.1982/83:94 144 vid tillämpningen av beskattningsreglerna. Från redovisningsmässigsynpunkt torde man emellertid böra se elt företags tillgångar och kostnadersom så att säga tolalfinansierade av summan av upplånat kapital, egel kapitaloch intäkter. Någon "öronmärkning" av finansieringskällorna för olikaanvändning kan då inte ske. Detta synsätt kommer till uttryck bl. a. i den påredovisningsområdet gängse finansieringsanalysen (se t. ex. FöreningenAuktoriserade Revisorers rekommendationer i redovisningsfrågor, nr 10 ochNäringslivets Börskommitlés "Utlåtande med vissa rekommendationer för de börsregislreradeföretagens informationsgivning"). Redovisningsmässigt synes del såledesinte vara korrekt att hänföra en viss finansieringskälla, t. ex. statsbidrag, fillen viss användning. Såsom angetts i utredningsdirek-fiven bör bestämmelserna ombeskattning av företagsstöd anpassas lill förelagsekonomiska principer.Bestämmelserna bör därför la sikte på ändamålet med stödet i stället föranvändningen. Detta torde inle medföra några praktiska förändringar. Även vidtillämpningen av nuvarande bestämmelser med den nu kritiserade formuleringen,ligger det nämligen närmast till hands att utgå från just ändamålet, somstödgivaren angett, och sedan undersöka om investeringen - eller vad ändamåletnu avser - har genomförts. 206i betänkandet påpekas, atl det endast i undantagsfall torde förekomma, attstatsbidrag lämnas lill näringsidkare för alt läcka ej avdragsgilla kostnader.Stadgandet i första meningen i åttonde stycket av anvisningarna till 19 § KLsägs därför vara närmast av formell natur. Enligl mening börstadgandet då placeras sist i stycket. Vidare bör det dubbeltydiga ordet "ulgår"bytas ut mot "lämnas" el. Sista satsen i andra meningen av punkten a) i åttondestycket bör lyda "........... har den skatlskyldige rätt atl i ställetfå avdrag för utgiften vid taxeringen då bidraget tas upp somintäkt". Tredjemeningen av punkten a) bör formuleras i ledigare stil, förslagsvis"Yrkande om detta skall göras i deklarationen för det beskattningsår däyrkande om avdraget annars enligl denna lag först skulle ha framställts". I andra meningen i punkten a) har enligt kommitténsförslag ordet "upptages" ändrats till "tas upp". Ikonsekvens med detta bör då också ordet "upptagits" i punktens fjärdemening och i fjärde meningen i tionde stycket ändras lill "tagitsupp". Sista satsen i andra meningen av punkten b) i åttondestycket bör förkortas lill ".......... , utgör skillnaden skattepliktig intäkt". Enligt betänkandet s. 177 skall de föreslagnabestämmelserna om den skattemässiga behandlingen av efterskänkta stödbeloppvara tillämpliga även på "avskrivna" lånebelopp. Detta framgåremellertid inte av ordalydelsen i förslaget till tionde stycket avanvisningarna, som innehåller de avsedda bestämmelserna. Inledningen lillstycket bör därför formuleras om så att stycket blir tillämpligl på allastatliga företagsstöd, som inte redan vid lämnandet utgör statsbidrag och avdenna anledning i stället skall behandlas enUgt del föreslagna åttonde stycket. 1982/83:94 145 Den i industridepartementets promemoria föreslagnaändringen av aktiebolagslagen tillstyrks eller lämnas utan erinran avkammarrätten i , RSV, allmänna ombudet för mellankommunala mål,, , länsstyrelserna i ,samt , FAR, Förelagareförbimdet SFR, . Svenska revisorsamfimdet SRS, ,ackordscentral, , SHIO - Familjeföretagen,redovisningskonsullers förbund, samt . Beskattningen av de företagsspecifika villkorslånen enliglkommunal-skatlelagens dispensregel har lett till atl lånen redovisats sominläkt. Delta redovisningssätt innebär etl avsteg från den grundläggande regelnatt erhållet lån skall redovisas som en skuld. uttalat isin anvisning om dessa låns redovisning är sådant lån "i realiteten attbetrakta som bidrag med villkorlig återbetalningsskyldighet". All delstatliga stödet i de fall det är fråga om givits beteckningen "lån" istället för "bidrag" synes närmast ha ulrikeshandelspolitiskaorsaker. Från FARs utgångspunkt finns det ej anledning atl invända mot atlstaten i fortsättningen avstår från att använda den läneform. som sålundainnebär att sedvanlig skuldredovisning av lån frångås, även om det kan innebärasvårigheter att finna former för stöd, som kan helt ersätta dessa lån. (Fråganom ersättande stödformer har endast i korthet berörts på s. 159-160 i bidragsskattekommitténsbelänkande. Ds B 1981:7). Av den remitterade promemorian framgår ej klart, huruvidaden bygger på tanken att även företag som redan har beviljade"företagsspecifika villkorslån", för vilka regeringsdispens enligtsärregeln erhållits, skulle övergå till att skuldredovisa dessa. FAR vill försin del framhålla, att de förutsättningar varpå dessa låns redovisning byggericke ändras genom atl dispensmöjligheten i fortsättningen slopas för nya lån.Del finns följaktligen ej anledning att ändra redan etablerad praxis iifrågavarande företag, ej heller orsak för att ändra sinanvisning. I den mån nya lån lämnas på likartade villkor efter ettavskaffande av dispensmöjligheten skall dessa däremot uppenbarligen skuldredovisas.Den i promemorian föreslagna ändringen av likvidationsbestämmelserna i aktiebolagslagenär därvid väl ägnad atl undanröja risken av alt bolag bedömes vara likvidalionspliktigatrots atl de erhållit ell statligt stöd, som bl. a. avsett att möjliggörabolagels överlevnad och konstruerats i sådant syfte. Förslaget kan också varaägnat alt ytterligare klarlägga hur sådana äldre lån med regeringsdispens,vilka icke redovisas som skuld i de ordinarie årsbalansräk-ningarna, skallbehandlas när fråga om likvidationsplikt uppkommer. FAR vill därför tillstyrka förslaget om ändring av 13 kap.2 § aktiebolagslagen. Föreningen skulle dock finna det lämpligare om detföreslagna tillägget, som Föreningen utgår ifrån har tillämpning endast på ettmycket litet antal bolag, placeras i slutet av paragrafens tredje stycke istället för i styckets början, före de regler som är tillämpliga i praktisktlaget varje beräkning av om elt bolag är likvidationspliktigt. 10 1982/83. 1982/83:94 146 FAR vill även fästa uppmärksamhet på redovisning ochbeskattning av upplupen ränta på förelagsspecifika villkorslån. skuldförden ackumulerade räntan i balansräkningen, medan andra redovisar skulden endastinom linjen. Redovisningen i resultaträkningen varierar också. Skillnaden ibehandling synes bl. a. bero på viss oklarhet beträffande den skattemässigabehandlingen. En skuldföring leder fill oönskade effekter då denackumulerade ränteskulden kan lära på del egna kapitalet, vilket inte varitavsikten med villkorslånet. Svenska revisorsamfundet SRS: Samfundet har lämnat remissyttrande över eninom industridepartementet upprättad promemoria (Ds I 1981:28) gällandeöversynen av del regionalpoliliska stödet till näringslivet. Vissa av de frågorsom behandlas i nu föreliggande PM har varit föremål för belysning i den nämndadepartementspromemorian. I nu föreliggande PM redovisas bl. a. problem somuppkommer om bidragskommitléns förslag om atl villkorslänen inle skallbehandlas som intäkt genomföres saml framhälles all stora problem för vissamottagare av företagsspecifika villkorslån kan uppstå. Samfundet vill isammanhanget understryka vikten av alt regelsystemen harmoniseras så att intede skattemässiga och civilrättsliga reglerna går isär. Den föreslagna ändringenav 13 kap., 2§ aktiebolagslagen tillstyrkes därför. För undvikande av tveksamhet angående behandlingen av lånav denna kategori är det enligt samfundets mening lämpligt, att del vidbeviljandet av lånet klart anges hur det skall behandlas vid beräkningen avbolagets egna kapital enligt 13 kap. 2 § aktiebolagslagen. Genom den föreslagna ändringen i aktiebolagslagen uppnårman helt klart syflel att etl statligt stöd inte kommer atl medföra enlikvidationsplikt för företaget. Det är emellertid mera tveksamt om man uppnårdet egentliga syftet med stödet, dvs. atl förbättra företagets soliditet,eftersom villkorslånet fortfarande kommer atl inräknas i skulderna. Möjligenär detta inte av någon avgörande betydelse eftersom solidilelstalet inte sägerallt om elt företag och i de fall etl företag har åtnjutit statligt stöd ensärskild bedömning måste göras av dess ekonomiska slällning. I samband med industristödsutredningens betänkande"All avveckla en kortsiktig induslrislödspolilik" behandlades frågan ornpå vilket säll staten bör engagera sig i statligt industristöd. Där framhöllsall rekonstruktionen borde ske av aktiebolagen innan statligt stöd sätts in.Under förutsättning all dessa förslag accepteras så torde detta enligt LRFsbedömning innebära atl förelagsspecifika villkorslån som ges för atl förbättra soliditeteni princip inte längre skall förekomma. Delta undanröjer sålunda behovel av attgöra en förändring i aktiebolagslagen. LRF anser att del finns anledning altsamordna resultatet av industristödsulredningens förslag med det föreliggandeförslaget i promemorian. STU anser alt även skuld på grund av projektinriklat stödskall undantas vid beräkningen av det egna kapitalets storlek. 1982/83:94 147 En slor och viktig del av STUs anslagsmoltagare utgörs avsmå och medelstora företag. Aktiebolagsformen är den huvudsakliga företagsformi vilken verksamheten bedrivs. STU har konstaterat att ett hinder för dessaföretag att snabbt utvecklas är för litet eget kapital och låg soliditet, detsenare till slor del beroende på den skuldbörda som uppkommit underutvecklingsarbetet. Den genomsnittliga tiden för ett STU-projekt att nå framtill kommersiaUsering är . Därefter erfordras ytterligare stora insatserför produktionsanpassning, fillverkning och marknadsföring. Lågt egel kapitalär särskilt krifiskt för aktiebolag med utvecklingsprojekt som är stora iförhållande fill den verksamheten, t. ex. bolag som startas för atl exploaterany teknik.