prop · G6038 · 1982-12-31 00:00:00 — Densom, efter anmodan av part eller enligt rättens förordnande, inställersig för undersökning som avses i denna lag är, om han ej själv är part 1 målet, berättigad till ersättning och förskott efter enahanda grunder och isamma ordning som stadgas beträffande vittnes inställelse vid rätten. Sensom, efter anmodan av part eller enligt rättens förordnande, inställersig för undersökning som avses i denna lag är, om han eller hon ej själv är part 1 målet, berättigad till ersättning och förskott efter enahanda grunder och1 samma ordning som stadgas beträffande vittnes inställelse vid rätten. Om parts kostnad gäller vad om rättegångskostnad är föreskrivet. Att viss kostnad är att anse såsom rättohjälpskostnad för part som åtnjuter allmän rättshjälp följer av rättshjälpslagen (1972:429). Denna lag träder i kraft . Prop.1982/83:8 28 Regler om vem som skall anses vara far till ett bam finns i1 kap. . I 2 och 3 kap. samma balk finns bestämmelser om barnavårdsnämndens medverkan vid fastställande av faderskap och om rättegången i mål om faderskap. Paderskapsreglema i föräldrabalkenkompletteras av lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap (blodundersökningslagen). Enligt denna lag kan domstol undervissa förutsättningar förordna om blodundersökning eller annan undersökning i faderskapsmål. Den vetenskapliga utvecklingen har medfört större möjligheter äntidigare att genom blodundersökningutesluta någon som felaktigt har utpekats somfader. SedEin ett faderskap har fastställtsgenom en dom som har vunnit laga kraft, finns det emellertid i princip ingen möjlighet att fåen domstol att förordna om en ny blodundersökning e.d. Denna möjlighet saknas även i fall då faderskapet har fastställts genom ett erkännande av faderskapet (se NJA 1977 s. 545). Att domstolen inte kan förordna om blodundersökning i ett mäl om ogiltigförklaring av faderskapserkännande har berörtsav justitiekanslem i ett beslut , som för kännedom översänts tilljustitiedepartementet. Frägan har vidare tagits upp imotioner till 1980/(mot. 1980/81:689 och 1193). En Einnan frägasom har tilldragit sig uppmärksamhet, bl.a.frän domstolshåll, är om detinte bör införas en möjlighet att hämta en person till blodundersökning i fall dådet nuvarande tvångsmedlet vite inte är ett tillräckligtmedel för att förmå denne attinställa sig till undersökningen. Ocksådenna fräga har tagits upp i en motion till1980/81 ärs (mot. 1980/81:199). De frågor som sålunda har aktualiserats behandlas i denna promemoria. 1982/83:8 29 I 1 kap, finns regler om vem som skall anses somfar till ett bam. Var modem gift närbamet föddes anses mannen i äktenskapet som barnets far (i §). Domstolen kan dock i vissa fall förklara att inannen i äktenskapet inte är far till bamet (2 §). Var modem inte gift när bamet föddeseller har domstolen förklarat att mannen i äktenskapet inte ärfar till bamet, fastställs faderskapet genom erkännande eller dom (3 §). Om det senare visar sig att den som har lämnat ett erkännandeinte är far till barnet, skall rätten förklaraatt erkännandet saknar verkan mot honom (4 § tredje stycket). I fall då faderskapet skall fastställas genom dom skall domstolen förklara en man vara far, om det är utrett om han har haft samlag med barnets morunder tid då bamet kan vara avlat och det med hänsyn till samtliga omständigheter ärsannolikt att bamet har avlats av honom (5 §). I 2 kap. regleras barnavårdsnämndens medverkanvid fastställande av faderskap, I 3 kap. föräldrabalkenfinns bestämmelser om rättegängen i sådana målom faderskap som avser förklaring att mannen i äktenskapet inte ärfar eller fastställande av faderskapet genom dom. Enligt 1 § blodundersökningslagen kan domstolen i mål om faderskap enligt 3 kap, förordna om blodundersökning eller annan undersökningrörande ärftliga egenskaper som kan ske utan nämnvärt men.Domstolen kan däremot inte förordna on sädanundersökning i mål om ogiltigförkla-ringav ett faderskapserkännande enligt 1 kap. 4 § tredje stycket (se NJA 1977 s. 545), Ett förordnande om blodundérsökning kan meddelas på yrkande av part eller när det annars ärbehövligt. Förordnandet kan avse modem och bamet samt, i mål om förklaringatt viss man ej är far, mannen 1 äktenskapet och, i mäl om fastställande av faderskap, den eller demän mot vi)Ka talan förs. 1982/83:8 30 Einledning att anta att någon annan haft samlag med modem dä bamet kan vara avlat, får förordnande omundersökning avse även honom. Innan ett förordnande meddelas, skall den som förordnandetavser beredas till- . fälle att yttra sig. Enligt 2 § blodundersökningslagen kan domstolen vid vite förelägga den somskall undergå en blodundersökning att med intyg av behörig sakkunnig visa att blodprov har tagits på honom. Vite färenligt 9 kap. 8 § första stycket inte bestämmas under10 eller . Om föreläggandet inteiakttas, kan domstolen döma ut det förelagda vitet och förelägga ett nytt vite. Det nya vitetkan bestämmas till ett högre belopp äntidigare, dock inte . Vitesbelopp som intebetalas får på samma sätt som böter drivas in enligt bötesverkställig-hetslagen (1979:189). De får ocksåförvandlas till fängelse enligt lagen (1964:168) om förvandling av böter(25 kap. 8 § jämfört med 25 kap. 7 § ). Prop.1982/83:8 31 3 ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG_ 5.1 Blodundersökningsedan.ett faderskap har fastställts Enligt blodundersökningslagenkan en domstol i mäl om faderskap förordna om blodundersökning eller annan undersökningrörande ärftliga egenskaper. förekom det att en blodundersökning kompletterades med en s.k. rättsantropologisk undersökning. Värdetav de rättsantropologiska undersökningarna har emellertid på senare årifrågasatts (se bl.a. riksdagensprotokoll 1976/77 nr 9 s. I5 f och nr I5 s. 59 ff). I ställetkompletteras de gängse blodundersökningarna ibland med s.k. utvidgade rättsgenetiska undersökningar.- Även en rättsgenetisk undersökning avser undersökning avblodprov som lämnas av de inblandade parterna. Denomfattar dock fler s.k. genetiska raarkörsystemän den vanliga blodundersökningen. Blodunderaökningsmetodikenhar under senare är utvecklats kraftigt. Möjligheten att genom en blodundersökning utesluta nägonsom felaktigt har utpekats som far ärnumera mycket stor. Det är därför tänkbart att en del fall därfaderskapet, grundas pä äldre och bristfällig metodik skulle bedömas sin- norlunda om faderskapet prövas enligt nutida metoder. Om faderskapet har fastställts genom en dom som har vunnit laga kraft, kam en omprövning av domen komma till stånd endast genom att högsta domstolen beviljar resning i målet.Enligt 58 kap. 1 § första stycket 3 kan resning beviljas om nya omständigheter eller bevis åberopas vilka sannolikt skulle ha lett till en annan utgång i målet.Enbart den omständigheten att vetenskapen rörande blodundersökningare.d. har gått framåt sedan faderskapet fastställdes genom den tidigare domen torde inte utgöra ett tillräckligtskäl för-resning enligt denna bestämmelse(se , Svensk familjerättspraxis, fejätteuppl,, s. 101. f). Resning kan däremot beviljas,om den som enligt den tidigare domen äratt anse som 1982/83:8 32 far kan uteslutas frånfaderskapet genbm en ny blodundérsökning. Det finns emellertid inte någon möjlighet atti ett resningsärende få högstadomstolen att förordna om en sådan undersökning(se s, 101 och 116). För att de nya röneninom blodundersökningsmetodiken skall kunna ledatill en omprövning av ett faderskapsavgörande sedan det har vunnit laga kraft krävs alltsåatt de inblandade partema frivilligt underkastar sig en ny blodundérsökning. När det gäller fall dåfaderskapet har fastställts genom att erkännande finns det i och för sig inte någonbegränsning i möjligheten att fåfaderskapsfrägan omprövad av domstol. Det hänger samman med att nägon mer ingående prövningav faderskapet inte har akett n&x dettagrundas pä ett erkännande, iSnligt 1 kap, 4 § tredje stycket skall domstolen förklara att erkännandetsaknar verkan mot den som har lämnat det, omdet senare visar sig att denne inte ärfar till barnet. Inte heller i ett målom ogiltigförklaring av ett faderskapserkännande kan domstolen emellertid förordna om blodundersökning (se NJA 1977 s. 545). Det är naturligtvis angeläget att den som rättsligtsett är att anse som far till ett barnockså är dess riktige far. Som tidigare nämntshar de metoder att utxOna faderskapet som den medicinska vetenskapen tillhandahåller förbättrats avsevärtunder senare år. Detta talar för att domstolarna ges en möjlighet att förordnaom blodundersökning när ett tidigare fastställt faderskap kan sättas itvivelsmål. Det bör dock inte komma i fräga att införaen obegränsad möjlighet att genom blodundersökning fåett fastställt faderskap kontrollerat. För att inte relationerna mellan ett bam och den sam har ansetts vara dess far skall stSras 1 onödan bär det krävas att någonny omständighet har inträffat som göratt faderskapet kan ifrågasättas. Det fall som har störstpraktisk betydelse och där det kan synas mestotillfredsställande att det inte går att förordnaom blodundersökning är att det sedan faderskapet har fastställts framkommer Prop.1982/83:8 33 omständigheter som gör det antagligt att någon annan man, som inte har varit föremål för blodundersökning,har haft samlag med modem . Genom att begränsa möjlighetenatt förordna om blodundersökning till sådanafall beaktas också ett av de starkaste skälen mot en ändringav de nuvarande reglema, nämligen att ett bam inte bör riskera att bli faderlös läng tid eftersin födelse. Sammanfattningsvis förordasdärför att domstolarna skall kunna förordnaom blodundersökning, om det sedan faderskapet harfastställts genom en dom eller ett erkännande framkommer sädana omständigheter som ger anledning tillantagande att någon annan man, som inte tidigarehar varit föremål för blodundersökning, har haft samlag med modem under tid dä bamet kan vara avlat. Förordnandet börkunna avse fadern, modem, barnet och den andre mannen. En särskild fråga är i vilkenordning en begäran om blodundersökning börhandläggas. När faderskapet har fastställts genom dom kan det synas ligga nära till hands att en sådan begäran prövas av högstadomstolen i ett resningsärende. Frän principiell synpunkt ter det sig dock diskutabeltatt enbart på detta område införaen möjlighet för högstadomstolen att förordna om viss bevisning i ettresningsärende. En bättre lösningär i stället att fräganom blodundersökning får tas upp av en tingsrätt enligt lagen (1946:807) om hemdläggningav domstolsärenden. Resultatet av blodundersökningen kan sedan i förekommande fall läggas tillgrund för en resningsansökan. När faderskapet har fastställts genom erkännandefinns det i och för sig inte nägra betänklighetermot att den domstol som handlägger ett mäl om ogiltigförklaringav erkännandet ocksä får rätt att förordnaom blodundérsökning i målet. Det synes dock vara mestkonsekvent att en begäran om blodundersökning äveni detta fall handläggs i form av ett särskilt domstolsärende.Frägan huruvida en talan skall föras om ogiltigförkla-ringav faderskapserkännandet får därefter avgöras med hänsyntill utfallet av blodundersöfcnlngen. Prop.1982/83:8 34 I faderskapsmålförekommer ofta långa handläggningstider.Delvis beror detta pä att förfarandet med att ta blodprov och att inhämta yttrande överproven med nödvändighet tar ganska läng tid ianspråk, I mänga fall förlängs emellertid handläggningstiden i onödan av att någon som ärskyldig att lämna blodprov inte iakttar dennaskyldighet eller gör det först efter flera förelägganden. Särskiltgäller detta när det efter en blodprovstagning är aktuellt att ta nya blodprov. Att sådana dröjsmål är en olägenhet äruppenbart och har även vid olika tillfällen understrakits från domstols-häll. Den enda möjlighet som f.n.står domstolarna till buds för att förmå nägon att lämna blodprov enligt blodundersökningslagen äratt utfärda vitesförelägganden. Även om vitet redan frän början sätts ganska högtoch därefter höjs undan förundan har denna sanktion ofta inte önskvärd effekt. Detta kan delvis förklaras av att de ekonomiska förhållandena hosden som har förelagts vite är sådana att vitetaldrig kan drivas in. Den avlägsna möjligheten att förvandladet utdömda vitet till fängelse har knappast någon betydelse i sammanhanget. Det finns därför skäl att överväga.om inte ett mera effektivt tvångsmedel börinföras. När det gäller att bestämmatvångets omfattning torde den enskildesrätt till kroppslig integritet väga sä tungt atten möjlighet att genomföra självablodprovstagningen under tvång inte bör införas. F.n.medger inte heller andra tvångsmedel motparter i tvistemål än vite och hämtning. Hämtning, eller redan hotet om hämtning, kan i de flesta fall antas vara ett tillräckligt medel föratt framtvinga den blodprovstagning som inte har kommit till stånd trots vitesföreläggande och utdömandeav vitet, I och för sig är det tänkbartatt ge domstolen en möjlighet att förordna om hämtningredan i samband med att förordnandet Prop.1982/83:8 35 om blodundersökningmeddelas, om det dä finns anledning att anta att. denson är skyldig att lämna blodprov inte bryr sig om ett vitesföreläggande. Övervägande skäl talar emellertid för att den berörde börha fått tillfälle att frivill_ot efterkomma föreläggandet. Möjligheten att förordnaom hämtning bör alltsåkunna utnyttjas först sedan någon som har förelagtsvid vite att lämna blodprov inte iakttar detta föreläggande, De förordade lagändringarna, börträda i kraft , Denya reglema bör kunna tillämpas även i fall då faderskapet har fastställts föreikraftträdandet,. Prop.1982/83:8 36 1 mål om faderskap enligt 3 kap. föräldrabalkenkan rätten på yrkande av näonpart eller annars när det är behövligt förordna om blodundersökning eller någon annan undersökning rörandeärftliga egenskaper som kan ske utannämnvärt men. Förordnandet om undersökning kan avae modem och bamet samt, i_ mål om förklaring att viss man ej är fader, mannen i äktenskapet och, i mål om fastställande av faderskap, den man eller de män som talan försmot. Förekommer anledning till antagandeatt nåon annan man har haft samlag medmodem under tid dä bamet kan vara avlat, kan förordnandet avse ävendenne. Sedan ett faderskap har fastställts genom dom som har vunnit laga kraft eller genomerkännande av faderskapet kan rätten pä ansökan av fadern, modern eller bamet förordna om sådanundersökning som avses i första stycket, om det efter domen eller erkännandet har framkommit omständigheter som ger anledning till antagande att någon annan man, som inte har varit föremål för sådan undersökning, har haft samlag med modem under tid då bamet kan vara avlat. Förordnandet kan avse fadern, modern, bamet och denandre mannen. Innan förordnandemeddelas, skall den som förordnandet skulle avse beredastillfälle att yttra sig. Fränsett vissa redaktionella ändringar överensstämmer bestämmelsernamed dem aom gäller f.n. Andra "st.ycket. Bestämmelsema, som är nya, innebär att domstolen kan förordna om blodundersökning ellerannan undersökning rörande ärftligaegenskaper även sedan ett faderskap har fastställts genom en lagakraftvunnen dom eller ett faderskapserkéinnande. En förutsättning fördetta är att det efter denna tidpunkt harvisat sig att modem kan ha haft samlag med någon annan man änantingen den som har ansetts som barnets far eller någon annan som har varit känd tidigare och därför har varit föremål för blodundérsökning e.d.Huruvida blodprov har tagits ävenpä den som har fastställts som far saknar däremot betydelse. Till skillnad fränvad som gäller enligt första stycket - som innebär att förordnandeom blodundersökning e.d. meddelas i ett Pröp.1982/83:8 37 mål om faderskap - skall ansökan om ett förordnandeenligt andra stycket handläggas som ett ärende enligt lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. - efter -har inte någonsjälvständig rätt att ansöka om förordnandeom blodundérsökning eller annan undersökningenligt andra stycket. Bnellertid ligger det i barnavårdsnämndens allmänna skyldigheter att se till att ett bam får rätt far (jfr2 kap. 6 § ). Skulle det efter detatt faderskapet blivit fastställt kommatill nämndens kännedom att en man som inte har varit föremål för blodundersökningeller annan undersökning har haft samlag med modem imderkonceptionstiden, kan nämnden verka för att partema frivilligt genomgår en sådanundersökning. Går inte detta, fårnämnden söka förmå någon avpartema -eller en god man för bamet, omsådan har förordnats - att ansöka om denna undersökning. Nämndens aiktivitet får dock vara beroende av hur starkt intresset av att erhålla en undersökningkem vara i det särskilda fallet. Om bamet är vuxet har nämndeningen rätt att verka i ärendet. Av tredje stycket framgåratt den som ett förordnande skulle avse skall beredastillfälle att yttra sig innan förordnandet meddelas. Om det är tvistigt huruvida modem under konceptionstidenhar haft samlag med nägon ytterligare man, ksin frågan behövautredas närmare vid en muntlig förhandling (se 4 §andra stycket lagen om handläggning avdomstolsärenden). Från processuell synpunkt kan det ifrågasättas om inteett ärende om blodundersökning enligt andra stycket är avslutat i och med att domstolen antingen har förordnat om undersCkningeller har avslagit ansökningen. Frågan om utdömandeav ett förelagt vite skulle med detta synsätt få handläggas i särskild ordning. Det synes emellertid vara naturligare att anse ärendetvara avslutat först när ett utlåtande över undersökningenföreligger. Dom- stolena slutliga beslut i ärendet kan då också innehålla ett beslut om rättegångskostnaden. Prop.1982/83:8 38 Av 5 § första stycket blodundersökningslagenframgår att den som inställer sig till den undersökning som det ärfråga om har rätt till ersättningoch förskott i enlighet med vad som gäller i frägaom vittnen. Enligt 5 § andra stycket blodundersökningslagen gällerbeträffande parta koatnader vad som föreskrivs om rättegångskostnader. Med "part" bör i detta sammanhang likställas den som har ansökt om undersökningen och hans eller hennesmotparter i ärendet. De rättegängskostnadsbestäij-melser aom blir tillämpliga ärde som finns i 18 kap. . Ärendet får anses röraett sådant rättsförhållémde somparterna inte kan disponera över (se NJA1975 s. 16), vilket bl.a. medför att 18kap. 2 § kan till-lämpas (jfr NJA 1976 a. Om faderskapet har fastställts genom erkännande och blodundersökningen tyder påatt erkännandet är felaktigt, kan talan föras om ogiltigförklaringav erkännandet. Sådan talan försi första instans vid tingsrätt. Har faderskapet fastställtsgenom en lagakraftvunnen dom och visar resultatet av blodundersökningen att måletsannolikt skulle ha fått en annan utgång om detta resultat hade förelegat innan måletavgjordes, kan resning beviljas enligt 58 kap. 1 § första stycket 3 rättegångsbalken.Den tid inom vilken ansökan om resning skall göras i detta fall enligt 58 kap. 4 § samma balk torde böra räknas från det att sökandenfick kännedom om innehållet i utlåtandetöver undersöjcningen. Hatten kan vid vite förelägga den-som avseq. med förordnande enligt 1 5 eller, om förordnandet avser ett bam som inte har f.yllt , barnets vårdnadshavareatt med intyg av behörig sakkunnig visa att sådant blodprov aom behövs för blodundersökning har tagits £ähonom eller henne eller att han eller hon har undergått någon annan undersökning rörandeärftliga egenskaper. Om den som avses med förordnandetinte inställer sig till undersökningen efter ett föreläggande vid vite, kan rätten i stället Prop.1982/83:8 39 för att förelägga nyttvite förordna att han eller hon skall hämtas till undersökningen.Har kostnad för hämtningen utgått av allmänna medel, skall den söm har hämtats eller, om det är ett, bam som inte har fyllt , barnets vårdnadshavarebetala tillbaka denna kostnad. Bestämmelserna har endast ändrats redaktionellt. Genom bestämmelsen, som är ny, ges domstolen . möjlighet att förordnaatt den som vägrar att inställa sig till en undersökning skall hämtas till undersökningen genom polisens försorg. Som nämntsi den allmänna motiveringen (avsnitt 3.2)skall hämtningsmöjligheten endast användaa när det finns anledning att anta attett nytt vitesförläggande inte skulle fylla någonfunktion. Innan domstolen förordnarom hämtning torde kontakt få tas med den läkareeller institution eller sakkkunnige som skall företa den aktuella undersökningenför att man skall bestämma en lämpligtid. Protokollet med hämtningsbealutet kan sedan översändas tillpolisen.med uppgift om tid och inställelseplats. Bestämmelsen medger att även bam under 18 årkan hämtas, när vårdnadshavareninte efterkommer ett vitesföreläggande beträffandebamet. Det ligger dock i sakens natur att hämtningav barn bör komma i fråga endast i undantagsfall. Hämtningen börgivetvis utföras på ett sätt som är så skonsamt för bamet som möjligt.Vid hämtningen kan det vara lämpligt att någonrepresentant för barnavården är närvarande (jfr 21 kap. 8 § ). Prop.1982/83:8 40 Sammanställningav remissyttrandena över departementspromemorian (Ds Ju 1981:10)Blodundersökning i faderskapsmål Efterremiss har yttranden över departementspromemorian avgetts av hovrätten för ÖvreNorrland, , , ,, statens rätlskemiska laboratorium, rättegångsutredningen (Ju1977:06), utredningen om barnens rätt (Ju 1977:08), , , och . Idet följande återges yttrandena i oavkortat skick under olika avsnitt. Hovrättenför , och rältegångsutred-ningen tillstyrkerförslaget om möjlighet till ny blodundersökning men har synpunkter på främsthandläggningsreglerna. De har inget att erinra i huvudsak mot den föreslagnahämtningsregeln. , , statens rättskemiskalaboratorium, , , och tillstyrker eller lämnar förslagelutan erinran i huvudsak. Utredningen om bamens rätt tillstyrker förslaget om nyblodundersökning och om hämtning men ställer sig tveksam till hämtning avminderåriga barn. 2 Blodundersökningsedan faderskapet har fastställts 2.1 Allmänna synpunkter Påde i promemorian framförda skälen finner tingsrätten den föreslagna lagändringensakligt motiverad. Påpekas kan emellertid atl del enhgt tingsrättens erfarenhetmycket sällan inträffar att sådana omständigheter framkommer som gör ett genomdom eller erkännande fastställt faderskap tvivelaktigt. Mål om ogiltigförklaringav ett faderskapserkännande är mycket sparsamt förekommande vid tingsrätten.Tingsrätten utgår från atl även i dessa fall barnavårdsnämnden medverkar till atlde personer som är aktuella frivilligt genomgår blodundersökning. Enligtpromemorian krävs det för atl blodundersökning skall få företas efter det altfaderskapsfrågan avgjorts genom dom eller erkännande att det efter domen ellererkännadel framkommit omständighet som ger anledning till anlagande att någonannan man haft samlag med modern . Osäkerhet kan enligttingsrättens mening föreligga om för vem del 1982/83:8 41 förhållandet skall ha framkommit först efter domen ellererkännandet. Bevisningssvårigheter i dessa avseenden kan bli stora, särskiltnär faderskapet fastställts genom etl erkännande. Möjligheten att förordna om ny blodundersökning begränsasi förslaget till fall där det framkommit omständigheter som gör det antagligtatt någon annan man, som inte tidigare varit föremål för blodundersökning, harhaft samlag med modern under konceptionsliden. Ett genomförande av förslagetkan därför inte anses leda till att domstolarnas resurser tas i anspråk i någonnämnvärd omfattning. Mot den bakgrund har inget att erinra motalt förslaget genomförs. Av denföreslagna lydelsen lill 1 § andra stycket sista punkten kan man få detintrycket atl förordnande om ny blodundersökning m. m. kan avse enbart en mansom inte varit föremål för sådan undersökning. Texten borde ändrasredaktionellt så atl del klart framgår att även fler män kan omfattas avförordnandet. Det är inte möjligt att beräkna risken förall den sannolikhelsavvägning som sker i ett faderskapsärende leder till etlfelaktigt resultat. Risken finns naturligtvis och kan sägas ha accepterats avlagstiftaren.