prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — Däremot vill statskontoret anföra att det skullevara av stort värde om reformen kunde genomföras med andra aktuellaförändringar på räddningstjänstens område. Om det sålunda bedöms sannolikt attbeslut snart kommer att fattas om en utvidgad samordning mellanräddningstjänsten i fred och krig, innefattande en sammanslagning av statensbrandnämnd och , bör beslut om förändringar iutbildningen anstå till samma tillfälle. Nödvändiga organisationsförändringarcentralt och lokalt kan då genomföras i ett sammanhang och risken för i tidenutsträckta störningar i organisationemas arbete minimeras. anför att i utbildningen av såväl heltidsanställda somdeltidsanställda brandmän och vidareutbildning till .utryckningsledare samt förkurserna förebyggande I och IIbör ingå grundläggande undervisningom hur man skyddar sig mot joniserande strålning och hur man uppträder påskadeplats där radioaktiva ämnen eller andra strålkällor finns. Dennautbildning bör på högre nivå (brandmästare och brandingenjör) utökas med tankepå de situationer som brandbefäl på högre nivå kan träffa på både iutryckningstjänst och vid arbete med förebyggande brandförsvar och det ansvar somhärvid åvilar dem. Strålskyddsinstitutetinstämmer i arbetsgruppens förslag till framtida organisation av utbildning iräddningstjänst m. m., eftersom samordning med det allmänna skol- ochhögskoleväsendet samt med civilförsvarets utbildning synes kunna ge betydandesamordnings- och rationaliseringsvinster. Arbetsgruppenhar inte berört den utbildning som ingår i den förbättrade beredskapen motkärnkraftolyckor. Under skall 5 500 befattningshavare utbildasför att kunna tjänstgöra i sina befattningar vid kärnkraftolycka.Befattningshavarna utgöres främst av länsstyrelse-, polis-, brandförsvars-,kustbevaknings- och sjukvårdspersonal. Utbildningenför kärnkraftberedskapen är speciell beträffande lärare och särskild expertisoch berör elevkategorier som inte omfattas av räddningstjänstutbildningen. Denbör därför enligt institutets mening särskiljas från övrigräddningstjänstutbildning. Generaltullstyrelseninstämmer i den framförda uppfattningen att rationaliseringsvinster skulle kunnagöras genom en bättre samordning av nu förekommande räddningstjänstutbildningsom bedrivs av olika huvudmän. Styrelsen anser därför att förutsättningarna fören sådan samordning bör närmare utredas i samråd med berördamyndigheter. anför att arbetsgruppen har i sin promemoria betonat vikten av envarvad praktisk och teoretisk utbildning avseende all räddningstjänst.Brandnämnden ser detta som positivt. Nämnden vill i detta Prop.1982/83:23 168 sammanhangäven understryka betydelsen av praktisk erfarenhet mellan de olikautbildningsstegen. skall enligt arbetsgruppen samordna och bedriva fortbildning.Nämnden stöder helt detta förslag, men vill påpeka att för att kunna ge en förall personal målinriktad fortbildning bör denna i lämpliga delar genomförasregionalt och centralt samt anpassas till aktualiserat ämnesområde. Ett lokaltgenomförande skulle p. g. a. alltför begränsade resurser ej nå upp till önskadmålsättning. Enfördelning av utbildningsansvaret i den omfattning som arbetsgruppen föreslår,finner nämnden kunna medföra samordningssvårigheter, som dock kan undvikasgenom att det övergripande samordningsansvaret läggs hos nämnden. Länsstyrelseni /än vill för sin del understryka det angelägna i att samordning avbrandnämndens och behov av övningsfält för utbildning iräddningstjänst beaktas i det fortsatta arbetet. Stockholmskommun vill i ett särskilt uttalande av borgarråden (),(), (), (), och ()understryka vikten av att jämställdhetsaspekter hävdas och att aktiva åtgärdermåste vidtas i utbildningen för att bryta könsbundet yrkes-och utbildningsval. Brandman,brandmästare och brandingenjör är i extremt hög grad mansdominerade yrken.Verksamheten skulle vinna mycket på om det fanns fler kvinnor inom dettaområde. Linköpingskommun anser att intrycket av arbetsgruppens förslag är att förslaget kommeratt ge brandförsvaret sämre personal . Principiellt har kommuneninte något att erinra mot att den grundläggande utbildningen i räddningstjänstläggs under gymnasieskolan och Komvux. Däremot ifrågasätts om den utbildningenkan anordnas inom befintliga kostnadsramar. Stora krav kommer att ställas pålärare, lokaler och utrustning även om det blir fråga om s. k. inbyggdutbildning vid brandförsvaret och sjukvårdshuvudmannen. Förutsättningar synssaknas att genom föreslagen ändring i utbildningen uppnå samhällsekonomiskabesparingar. Vidare påpekas att formema för rekrytering till kurserna inte ärhelt utvecklade. Eftersom förslag till kurs- och timplaner saknas så är detenligt kommunen svårt att bedöma vilka nuvarande resurser inom gymnasieskolanoch Komvux, som skulle kunna användas i denna nya utbildning. Möjlighetema attinom de nuvarande kostnadsramama frigöra resurser för den utbildningen ärmycket små enligt kommunens mening. Norrköpingskommun anför att det framlagda förslaget till utbildning inte uppfyllerförväntade anspråk på en bättre utbildning. Personalkostnaderna inomräddningstjänsten har skjutit i höjden snabbare än hos andraverksamheter. Större krav måste därför ställas på personalens kunskaper ocheffektivitet. I den bilden måste utbildningen förbättras och staten ta sittfulla ansvar i egenskap av huvudman för utbildningen. Prop.1982/83:23 169 Kalmarkommun menar att torde vara en lämplig ort för regional utbildning enl.ovan. Som skäl för detta åberopas bl. a. att har länets störstabrandförsvar och i finns vårdyrkesskola med utbildning avambulanspersonal. Vidare planerar kommunen ett brandövningsområde inom f.d. F 12:sområde och är också centralort inom berört civilförsvarsområde. I Kalmarfinns vidare en enhet för luftfartsverkets räddningstjänst och sjöbefälskolamed specialkunskaper i bl. a. farligt gods/farliga transporter. Karlskronakommun menar att arbetsgruppens förslag till brandförsvars-utbildning synes -med utgångspunkt från de angivna förutsättningar att föreslagna reformer skallkunna genomföras inom befintliga ekonomiska ramar - utgöra en klar förbättringjämfört med dagens brandförsvarsutbildning. Krbtianstadskommun tillstyrker arbetsgruppens förslag på den framtida utbildningen inombrandförsvar och sotningsväsen. Enligt kommunens åsikt har arbetsgruppenlyckats framlägga en utredning som väsentligt ökar baskunskaperna inom allmänräddningstjänst och sotning till samma kostnad som nuvarande utbildning.Kommunen anser det väsentligt att det totala utbildningsförslaget fastställesoch genomföres så skyndsamt som möjUgt. Kommunen som har en nybyggdbrandstation och nytt övningsområde anmäler sitt intresse för att bliutbildningsort för den nya brandmannautbildningen. Malmökommun anser att det är naturligt att brandkår och dess övningsplatsBarbara, som redan är säte för omfattande utbildningsverksamhet, tillföressådan 1-årig specialkurs i gymnasieskolan som föreslås. Vidare är det naturligtatt den till föreslagna brandingenjörsutbildningen får sin praktiska delförlagd till och övningsplatsen ; alternativet - civilförsvaretsövningsfält i Revinge - är underlägset åtminstone personellt vad gällerlärarnas erfarenheter från praktisk räddningstjänst. Komniunenanför vidare att principen att gmndutbildningen knyts till gymnasieskolan,utbildningen av de deltidsanställda till kommunala vuxenutbildningen och denhögre vidareutbildningen till högskolan ligger helt i linje med organisationenav utbildning inom andra yrkesområden. Kommunen delar arbetsgruppensuppfattning att utbildningen såväl till allmän räddningstjänst som till olikaformer av särskild räddningstjänst bör knytas till de etableradeutbildningsformerna. Halmstadskommun menar att arbetsgruppens förslag i förstone ger ett mycket splittrat ochsvåröverskådligt intryck. Utbildningen är spridd över ett flertal skolanstalterutan till synes någon gemensam nämnare. Följande är inblandade:hemortsbrandkåren, gymnasium på ett 15-20-tal platser, utbildningsbrandkårer, komvux,statens brandskola i resp. samt högskolan i . Enomfattande organisation således, som måste bli svår att administrera och ledacentralt. Den gjorda kostnadsberäkningen och fördelningen mellan stat ochkommun blir osäker varför Prop.1982/83:23 170 kommunernafår vara observanta på att inga ytterligare kostnadskrav läggs på dem. Enoredovisad tung bit är investeringen i nya övnings- och utbildningsanläggningari . Utbildningsförslagethar enligt kommunen dock många förtjänster utöver sparprogrammet. Utbildningenbäddar för ett bredare rekryteringsunderlag och ger ungdomarna goda möjligheteratt via sidospår nå fram till en anställning inom brandförsvaret som kan passadem bättre än den släckande brandmannens. Med modifieringar kan utbildningenockså vara användbar för andra anställningar såväl inom den offentliga sektornsom verkstads- och skyddssidan. Vidareanser kommunen att den utlokaliserade utbildningen förutsätter att man har godtillgång på lämpliga och kompetenta lärare på utbildningsbrandkårerna. Avarbetsgruppens förslag framgår inte hur man tänkt försäkra sig om dennaväsentliga tillgång och även sörja för kontinuitet när någon slutar. Halmstadskommun anser också att det är möjligt att den föreslagna utspridningen avgrundutbildningen kommer att medföra försämrade rekryteringsmöjligheter främstför de kommuner, där inte utbildningen bedrivs. Ungdomar på dennautbildningsnivå är ännu inte benägna att byta hemort. Göteborgskommun påpekar att då kursplaner saknas i förslaget finns inte grunder för atthelt bedöma innebörden av promemorian, t. ex. kostnadsramarna. Kommunenavvisar tanken på att förlägga grundutbildningen som brandman vidgymnasieskolan. Utredningens uppfattning att utbildningen vid gymnasieskolankan ske utan kostnader anser kommunen som helt verklighetsfrämmande. Kommunenanser beträffande grundutbildning av heltidsanställda brandmän att omkostnadsläget förhindrar en nyutveckling av utbildningen bör denna fortsättasom . Årjängskommun anser att vad som avviker mellan föreliggande förslag och det somsakkunniggruppen lämnade är integreringen med det allmänna skolväsendet. Denlåga omsättningen av personal inom brandförsvaret bör.i hög grad beaktas viddimensionering av utbildningen. När det gäller balans mellan tillgång ochefterfrågan på personal har nuvarande system sina fördelar. Västeråskommun menar att utredningen innehåller flera positiva förslag. De ekonomiska beräkningamahar fömtsatt att gymnasieskolan och tekniska högskolan tar vissa kostnader inombefintliga ramar. Detta förefaller enhgt kommunen orealistiskt optimistiskt idagens pressade budgetsituation på alla utbildningsenheter. Sundsvallskommun framhåller att promemorian är väl genomtänkt och Prop.1982/83:23 171 utarbetad.Arbetsgruppens förslag innebär en reformering och förbättring av utbildningen iräddningstjänst. Förslaget syftar dessutom till en samordning med annanutbildning i samhället och eftersträvar en decentralisering av utbildningen iräddningstjänst. Kommunen tillstyrker arbetsgruppens förslag till utbildning iräddningstjänst under förutsättning att berörda brandförsvar tillföres deresurser (lärarkrafter) som behövs för den föreslagna utbildningen (ettårighögre specialkurs i gymnasieskolan, komvux och annan regional utbildning).Kommunen anser vidare att den föreslagna utbildningen i räddningstjänst snarastmöjligt bör komma till stånd. (majoriteten) anför att behandlade styrelsen det betänkandesom framlades av sakkunniga för översyn av brandförsvarsutbildningen m. m. (Ds Kn1979:5). Styrelsen framhöll då det väsentliga i att den framtida brandmannautbildningenförstärks och bättre bringas i överensstämmelse med arbetsuppgifternas ökadebredd och svårighet. Brandförsvaret har mer och mer utvecklats mot enräddningstjänst i vid mening. Denna utveckling kan förväntas komma attfortsätta. Det utredningsarbete som f. n. bedrivs inom räddningstjänstkommitténger starkt stöd åt detta antagande. Deframtida uppgifterna för räddningstjänstorganen kommer enligt styrelsen attkräva större kunnande hos den personal som har att svara för samhälletssäkerhet och skydd. Detta gäller givetvis även för den deltidsanställdapersonalen. är det ca 160 kommuner av totalt 279 som enbart hardeltidsanställda brandmän för utryckningstjänst. Enligtstyrelsens uppfattning kommer förutsättningarna för kommunerna att rekryterabra brandmän att försämras avsevärt i förhållande till nuläget omarbetsgruppens förslag till utbildning inom gymnasieskolan genomföres. Mångakommuner kommer i bästa fall att kunna välja mellan 1-2 mindre mogna ochmotiverade gymnasieutbildade brandmän. har man mycket störreurvalsmöjlighet bland sökande med en icke obetydlig arbetslivserfarenhet, sommed nuvarande urvalsmetoder visat sig vara såväl lämpade som väl motiverade föryrket. Bristanderesurser vad främst avser övningsanläggningar men även fordon m.m. enligt arbetsgmppensförslag medför att den skisserade utbildningen sannolikt blir relativtbristfällig vid genomförande i gymnasieskolans regi eftersom särskiltstatsbidrag till anskaffande av undervisningsmateriel fömtsätts inte utgå. Styrelsenkan alltså inte tillstyrka arbetsgruppens förslag utan förordar att brandmannautbildningenanordnas med utgångspunkt från det betänkande som sakkunniga för översyn avbrandförsvarsutbildningen m. m. (Ds Kn 1979:5) framlade. reservation till kommunförbundets yttrande anförs dock att det enligtminoritetens uppfattning är en viktig utgångspunkt att gmndutbildning iframtiden skall krävas innan en person anställs i kommunens brandförsvar ochräddningstjänst i övrigt. Principen att grundutbildning skall föregå Prop.1982/83:23 172 anställningi är viktig av flera skäl och bidrar bl. a. till att personalenhar en för arbetsuppgifterna lämplig och jämn utbildningsnivå. tillsatta arbetsgruppen föreslår nu efter förnyadeöverväganden att den grundläggande yrkesutbildningen för räddningstjänstpersonalinordnas i det allmänna skolväsendet. Detta leder också till attutbildningskostnaderna för samhället nedbringas till en rimhg nivå. Dennasynpunkt har fått ökad tyngd genom de senaste årens negativa utveckling avsamhällsekonomin. Genomatt utnyttja resurserna i det allmänna skolväsendet möjliggörs en störregeografisk spridning av utbildningen i landet. Befinthg utrustning ochlokalutrymme vid brandkårerna kan utnyttjas och utbildningskostnaderna kan inteminst av detta skäl hållas nere. Genomgående skulle den gmndlägganderäddningstjänstutbildningen med arbetsgruppens förslag överensstämma medallmänt rådande utbildningsprinciper. Motangiven bakgmnd ser kommunförbundets minoritet positivt på arbetsgmppensförslag att inordna den gmndläggande räddningstjänstutbildningen i detallmänna skolväsendet. Minoriteten noterar speciellt att det ursprungligaförslaget till ändrad brandförsvarsutbildning genom arbetsgruppens överarbetninggetts en vidare inriktning mot räddningstjänst, vilket är en viktig förändring. Kommunförbundetsminoritet stöder det i departementspromemorian presenterade förslaget till enettårig högre specialkurs i gymnasieskolan -efter exempelvis tvåårigverkstadsteknisk eller fordonsteknisk utbildning -såsom en bredräddningstjänstutbildning där även ambulanstjänst ingår. En breddad utbildningi gymnasieskolan ökar också förutsättningarna för kvinnor att genomgågrundläggande räddningstjänstutbildning. Med hänsyn till den mycket snedakönsfördelning som råder inom brandmannautbildningen ser minoritetensjälvfallet positivt på en sådan utveckling. Landstingsförbundetär positivt till att en översyn gjorts, men finner det anmärkningsvärt att ettnytt förslag till utbildning av ambulanspersonal lagts fram utan att kontakttagits med vare sig , , skolöverstyrelseneller . Förbundet vill härvid hänvisa till en rapport somsocialstyrelsen på uppdrag av regeringen framlagt om ambulanspersonalensutbildning. Likaså har förslag till ny gmndutbildning utarbetats inomskolöverstyrelsen (regeringsskrivelse dnr S 80: 240). () framhåller att kustbevakning ålades 1974huvudmannaskapet för kemikaliebekämpningen till sjöss. I enlighet medfastställt anskaffningsprogram har en ganska omfattande upphandling skett avskydds- och specialutrustning för sådan bekämpning. Utmstningen förrådshålls ide fyra tullregionerna. Huvudmannaskapet har ålegat i mer än sju årutan att lämplig utbildning tagits fram i viss mån beroende på begränsadtillgång på utbildningsresurser. Prop.1982/83:23 173 Förhållandethar skapat ett uppdämt behov av utbildning inom kem-skyddsområdet. Med hänsyntill den problematik som hänger samman med en effektiv kemskyddsberedskapfinner TCO det angeläget med en samordnad utbildning över flera sektorer. Ianslutning till att det i föreliggande promemoria diskuteras kemikalieutbildningför brandbefäl anser TCO det vara angeläget och lämpligt attkustbevakningspersonalen så långt det är möjligt bör knytas till sagdautbildning. Lämpligen kan den personliga självskyddsutbildningen anslutas tillgymnasiedelen och den mera offensiva vidareutbildningen anslutas tillhögskoledelen som ingår i brandingenjörskursen. Därutöver krävs naturligtvisspecialutbildning med hänsyn till maritima verksamhet. konstaterar att arbetsgmppen föreslår attutbildningen för brand- och skorstensfejarpersonalen uppdelas på ett flertalhuvudmän. Förbundet finner det oroväckande att den framtidabrandförsvarsutbildningen saknar en sammanhållande kraft. Enligt förbundetsuppfattning är det ett samhälleligt slöseri att inte låta brandförsvarsutbildningenerhålla en huvudman. eller dess framtida efterföljare tordeenligt förbundet vara det lämpligaste organet för en dylik uppgift. I av krympanderesurser för gymnasieskolan är det tacknämligt att resurser trots allt finnsinom skolväsendets ramar så att den blivande brandpersonalen kan ges enyrkesutbildning som motsvarar andra gymnasieungdomars. Det är ett bekantfaktum att lämpliga övnings- och utbildningsanläggningar endast finns på ettfåtal platser i landet. Förbundet förutsätter att blivande gymnasieortertillföres resurser i form av övnings-och utbildningsanläggningar, fordon, steg-och pumputmstningar, rökskydd etc. anför att som motivering för sina förslag har arbetsgmppen i sinaallmänna utgångspunkter pekat på en strävan efter samordning med annanutbildning, en eftersträvan att decentralisera utbildningen och en nödvändigåterhållsamhet med kostnadsökningar samt ett behov av att likväl reformerautbildningen. Vadgäller samordningen med annan utbildning i samhället har remissbehandlingeninte påkallat detta beträffande utbildningen av personalen i sotningsväsendetutan fastmera har de sakkunnigas förslag om att brandnämnden ävenfortsättningsvis skall vara huvudman för denna utbildning tillstyrkts.Arbetsgruppen själv har på sakliga grunder exkluderat en samordning medgymnasieskolan. Förslaget angående den gymnasiala lärlingsutbildningen innebären oacceptabel försämring av gmndutbildningen. Deneftersträvade decentraliseringen av utbildningen är ett motiv, vilketsjälvklart inte har någon bärkraft för ett underlag av 60 elever . Prop.1982/83:23 174 Beträffandekostnaderna för utbildningen kan statens kostnader för utbildningen avpersonalen i sotningsväsendet rimligen inte vara något objekt förstatsfinansiella sparåtgärder. Vadangår reformeringen av utbildningen leder förslaget angående skorstensfejarutbildningentill en försämrad utbildning, vilket enhgt riksförbundets uppfattning inte ärförenligt med reformåtgärder. Landsorganbationen(LO) hyser sympati för det resonemang som förs om de allmänna principerna somgäller inom utbildningsväsendet. EnligtLOs uppfattning torde emellertid kvahtetskravet i utbildningen ha störreförutsättning att kunna upprätthållas i enlighet med de sakkunnigas förslag änpå det sätt som föreslagits av arbetsgmppen. Synpunkterfrån anställda bör enligt LO tillmätas stor betydelse i fråga om möjligheternaatt åstadkomma en bra och säker verksamhet såväl för samhället som denanställda personalen. Iförordandet av det förslag som framlagts av de sakkunniga och i vilket enrelativt stor enighet tycks ha instämt, ligger också den osäkerhet beträffandemöjligheterna att erhålla en jämn och kvalitativt hög nivå på utbildningengenom den av arbetsgruppen föreslagna decentraliseringen och uppdelningen påfyra huvudmän. Kompetensenhos de som av arbetsgruppen föreslås fungera som lärare borde ha berörts avarbetsgruppen. LOdelar arbetsgruppens uppfattning om behovet av praktisk inriktning påutbildningen, vilket dock inte får undanskymma behovet av pedagogiska kunskaperhos de som regionalt föreslås fungera som handledare/lärare. Motsatta anspråkpå kännedom om faktiska förhållanden torde kunna ställas på lärare som skallverka inom den föreslagna gymnasiala/komvuxdelen av utbildningen. LOanser därvid att arbetsgmppens förslag ej kan accepteras. Styrebenför svensk brandforskning menar att med tanke på möjligheterna att tillförabrandingenjörsutbildningen kunskap, rön och erfarenheter är det en klar fördelatt utbildningen förläggs till teknisk högskola. '\Även ombrandingenjörsutbildningen är huvudmottagaren av resultat frånbrandforskningen, skall värdet för andra personalkategorier inte försummas.Förslaget om att decentralisera brandutbildingen till ett stort antal gymnasieskolorter sig enligt styrelsen därför olyckligt. Genomförs det förslaget, kommer detatt väsentligt försämra möjligheterna att föra in resultaten frånbrandforskningen. Det är särskilt betänkligt, eftersom det gäller också frågorav karaktären arbetarskydd. Prop.1982/83:23 175 2.1.1Utbildning av heltidsanställda brandmän Arbetsgruppenhar föreslagit att en ettårig högre specialkurs anordnas i gymnasieskolan (= 40veckor). Utbildningen skall vara utformad som en räddningstjänstutbildning ivid bemärkelse. Utbildningen skall innehålla ett stort inslag av utbildning iakutsjukvård och samordnas med utbildning av ambulanspersonal. Den somgenomgått utbildningen skall kunna tjänstgöra både som brandman ochambulansman. Ifråga om den grundläggande utbildningen av heltidsanställda brandmän ärremissutfallet splittrat. Omkring hälften av instanserna tillstyrker i principförslaget medan andra anför kritiska synpunkter på olika delar. Dettaförhållande gäller även förslaget att låta utbildningen leda till bådebrandmanna- och ambulansyrket. anser attdet är värdefullt att brandmän får en utbildning som gör dem rustade att kunnata hand om skadade personer på olycksplatser. Avarbetsgmppens förslag framgår emellertid att brandmännen efter genomgång avdenna utbildning även skall kunna tjänstgöra som ambulanspersonal.Socialstyrelsen anser att förslaget till utbildning inte beaktar de krav påyrkeskunnande som måste ställas på ambulanspersonal. Dessakrav tillgodoses inte i förslaget till ny brandförsvarsutbildning.Socialstyrelsen anser därför att brandmän med föreslagen brandförsvarsutbildninginte kommer att ha yrkeskompetens för att kunna tjänstgöra sömambulanspersonal. kan inteacceptera föreliggande förslag till utbildning såsom yrkesutbildning förverksamhet som ambulanspersonal. Styrelsen har utifrån sina utgångspunkterintet att erinra beträffande förslaget i övrigt till utbildning för brandmannayrket. anföratt de fördelar som arbetsgruppen ser i en samordning av utbildningen av brand-och ambulanspersonal delas också av SÖ, som även ser påtagliga fördelar i atteleverna uppnått sådan ålder att deras lämphghet för yrket bör vara lättare attbedöma. Avgörande för frågan ärdock regeringens ställningstagande till SÖ:s skrivelse (dnr S80:240) angående utbildning av ambulanspersonal, som också är avgörande förbedömningen av vilka studievägar som kan utgöra lämplig rekryteringsbas. SÖ ifrågasätterarbetsgruppens förslag att inleda utbildningen med tre veckors praktisktjänstgöring vid brandförsvar för att kunna bedöma elevensförutsättningar för ett fortsatt arbete inom räddningstjänsten.