prop · G60361 · 1982-12-31 00:00:00 — i antydde dessa problem i samband med all nämnden avgav yllrande över del förslag lill ändring i rältshjälpslagen som innebar att kostnaderna för skiftesman vid bodelning skulle ersättas inom rättshjälpslagens ram. Förslaget all i fråga om rätt lill ersättning för arbeteviss tid före ansökningen jämställa skiftesman med biträde enligt rältshjälpslagentillstyrks av nämnden. Nuvarande åtskillnad mellan elt biträdes och enskiftesmans rätt lill "relroakliv" ersättning har för de flestapraktiserande jurister framstått som orättvis. Södra allmänna advokatbyrån i : Förslagel att skiftesman skall jämställas med biträde i ersällningshänseendeär efterlängtat. Allmänna advokatbyrån i : Byrån delar------ uppfattningen all skiftesmän börjämställas med biträden ifråga om rätt lill ersättning för arbete ulförtföre ansökan om rättshjälp. Prop.1982/83:61 150 DV har i och för sig förståelse för att en snabbbesparingseffekt bedöms som särskilt viktig. Fråga är dock om detta syfte är såviktigt all del skall tillålas att redan förvärvade förmåner försämras. Relroaklivverkan av nya bestämmelser förekommer väl pä skattepolitikens och detekonomisk-politiska området där just snabb effekt bedömts som särskill viktig.Tidpunkten för regeringens proposilion i ärendet har därvid varit avgörandeför den nya regelns tillämpning. Syftet med retroaktiv verkan har i dessa fallvarit atl förebygga spekulation eller liknande företeelser under ärendetsbehandling i . Motsvarande risk finns ej här. Det har ej heller irättshjälpssammanhang tidigare förekommit atl man med retroaktiv verkanförsämrat redan erhållna förmåner. DV vill här särskill peka på punkten 3 iövergångsbestämmelserna. Om denna punkt avses omfatta även sökta och beviljadeansökningar om allmän rättshjälp så medför den en retroaklivilel som är heltfrämmande i rätlshjälpssammanhang. Med hänsyn till det anförda, och medbeaktande särskilt av rättshjälpslagens karaktär av social lagstiftning,avstyrker DV alt etl nytt avgiftssystem görs retroaktivt på del sätt somföreslås i promemorian. Hovrätten ifrågasätter lämpligheten av alt låta deföreslagna bestämmelserna i den utsträckning som föreslagits omfatta ävenpågående rättshjälps-angelägenheter. Hovrätten har inle------- någon erinran molövergångsbestämmelser nas utformning. Vad angår förslagel om ikraftträdande, alt del nyaavgiftssystemet i princip skall bli tillämpligt även i gamla rätlshjälpsärenden,vill tingsrätten ifrågasätta om detta inte medför alltför mycket merarbete för domslolsbi-Irädena. 1982/83:61 151 Övergångsbestämmelsernaföranleder inte något yttrande från tingsrättens sida. Underdenna rubrik föreslås all föreslagna lagregler i princip skall tillämpas fulltut i samband med ikraftträdandet, bl.a. reglerna rörandeavgiftssystemet. Angivna statsfinansiella skäl ankommer del ej på tingsrättenatt pröva. Ifrågavarande förslag innebär emellertid atl reglerna i praktikenfår kraftig retroaktiv verkan för alla dem som f.n. är parter i pågående rättegångar.I vissa fall kan måhända framlida kostnader förväntas bli så höga att denrättssökande tvingas avbryta processen, vilket knappast torde vara avsikten medförslagel; dittills nedlagda kostnader är i sådant fall helt bortkastade. Ävenom man med den föreslagna ikraftträdanderegeln tämligen skullekomma åt fall där missbruk av rättshjälpen förekommer, är de negativakonsekvenserna ej obetydliga. Det bör därför enligt tingsrältens meningövervägas, om inte självriskregeln bör bli tillämplig först i fall där ansökanom rättshjälp gjorts efter ikraftträdandet. Rältshjälpsnämndenanser att den föreslagna 14 a § inle skall tillämpas i ärenden vari rättshjälpbegärts eller beviljats före självriskens införande. Detta skulle leda tillbetydande tillämpningsproblem vid exempelvis en prutning på rena skälighelsgrunderav yrkad biträdesersätlning. Även 22 § rättshjälpslagen i dess nuvarandelydelse bidrager till svårigheter i tillämpningen av förevarande övergångsbestämmelse. Nämndenkan inte godtaga förslaget atl maximibeloppet för redan beviljad rättshjälpräknas upp enligl p 3 i de föreslagna övergångsbestämmelserna. I övrigt finnsingenting alt anmärka mot föreslagna övergångsbestämmelser. Prop.1982/83:61 152 Södra allmänna advokatbyrån i : Retroaktiv lagsiiftning är av ondo och strider moträttssäkerheten. Besparingssyftet kan inte anses tillräckligt viktigt för atlfrångå högt hållna principer. Därför bör de nya reglerna överhuvudtaget inlegälla ärenden, där allmän rättshjälp beviljats före ikraftträdandet. Atl införa självrisken i pågående ärenden ökar endasibyråkratin och kommer att medföra ytterligare arbete från biträdets sida.Vidare torde det inte heller vara genomförbart. Enligl genomförd ändring av 22§ rältshjälpslagen är det ej längre enbart lidsålgången som skall avgöraarvodets storlek. Större vikl läggs nu på en sammanlagd bedömning av ärendetshandläggning och advokatens skicklighet. medför alt en advokat inte kansäga när ett arvode skäligen uppgår lill ulan della bör anstå tilldess den rättsliga angelägenheten har slutförts. Om begärt arvode prutasuppkommer problemet om advokaten lagl ned för myckel arbete före eller efterden , vilket således domstolen eller rättshjälpsnämnden måste taslällning lill. Allmänna advokatbyrån i : Den allmänna regeln om förbud mol lillbakaverkandelagstiftning bör iakttagas i allt fall såvitt därigenom uppslår negativaekonomiska konsekvenser för den rättssökande. En klient med redan påbörjaträttshjälpsärende har, när ärendet inleddes, ej haft möjligheten att övervägasjälvriskfrågan. Den föreslagna övergångsbestämmelsen skulle orimligt hårt drabbaklienter i mål eller ärenden i vilka vid ikraftträdandet redan uppkommit såhöga advokatkostnader att självriskinträde föreligger. avstyrker förslaget om att de nyareglerna om förhöjda avgifter ges retroaktiv tillämpning. De besparingar somskulle kunna göras utgör inte skäl för atl godta den föreslagna retroaktivalagstiftningen, vilken för övrigt fömtsätter ett krångligt omräkningsförfarande.Den retroaktiva lagstiftningen har enligt fakullelsnämndens mening blivitvanligare. anser alt denna utveckling inger allvarligabetänkligheter ur rättssäkerhetssynpunkt. (1982:01): I punkten 3 i övergångsbestämmelserna bör ordet"gränsbeloppet" ändras till "inkomstgränserna". Prop.1982/83:61 153 Föreningen jurister vid allmänna advokatbyråer: Föreningen motsätier sig absolut förslaget att ändringarskall få retroaktiv verkan; med särskild styrka i fall, där enskild rättdrabbas. ------ DV vill peka på den olägenhet som föreligger genomall part, som beviljats allmän rättshjälp, äger räll att besvära sigsärskilt över maximibeloppets storlek. De myndigheter som beviljar rättshjälpskall således delge även beslul som innebär bifall till en ansökan omrättshjälp. Delgivning i dessa fall ca 60 000 ärenden - torde dock inte skeannat än rent undantagsvis. En konsekvent genomförd delgivningsrutin vid allade myndigheter som är behöriga all bevilja allmän rättshjälp skulle innebärabetydande merarbete och kostnader. Enligt DVs mening bör della arbete sparasin. Ett sätt alt komma till rätta med denna olägenhet kan vara, dels alt införaen regel om atl ett beslut som innebär att ansökan om allmän rättshjälp bifallsoch maximibelopp fastställs inle får överklagas av den rättssökande, dels attunderlätta möjligheten att jämka etl fastställt maximibelopp. Elt------- sätt atl begränsa kostnaderna för rättshjälpenär atl man avskaffar möjligheten för den som inte har rättshjälp attfå sina kostnader i en rättslig angelägenhet betalda av allmänna medel på grundav att medpart har rättshjälp. Fasligheter ägs ofta av makar gemensamt ellerockså är äganderätten delad på annat säll. Vid en faslighelslvisl blir samtligadelägare parter i tvisten på grund av att nödvändig processgemenskap föreligger.I sådana fall är det vanligtatl endast den make eller den delägare ansöker omrättshjälp som har den lägsta inkomsten även om den andre maken eller någon avde övriga delägarna i och för sig skulle vara berättigad lill förmånen.Eftersom samtliga kostnader ändå blir ersatta av allmänna medel saknasanledning för dem all begära rättshjälp och bidra lill kostnaderna med en oftaavsevärd rältshjälpsavgifi. Icke ringa belopp skulle kunna inbesparas om det lillexempel föreskrevs att medpart lill den som har rättshjälp skall svara för rältshjälpskostnadernaåtminstone upp lill det belopp som skulle ha blivit hans rällshjälpsavgift omhan själv hade ansökt om rättshjälp. Om han inte är berättigad lill rättshjälpskulle han kunna förpliktas atl betala hela den andel av kostnaderna som skullekunna anses belöpa på honom. Prop.1982/83:61 154 Stora belopp skulle också kunna sparas om rältshjälpsmyndighelernafick befogenhet att pröva innebörden av en påstådd förlikning. I de fall då denena parten t.ex. helt har eftergivit sin talan borde han kunna åläggas äterbetalningsskyldighetför motpartens rättshjälpskoslnader även om man i "förlikningsavialel"har överenskommit all envar part skall bära sin kostnad. Yllerligare ell sätt atl få ner rätlshjälpskostnaderna -utan all man för den skuU behöver la till en så drastisk åtgärd som attavskaffa rätten till rättshjälp i fastighelslvisler kunde möjligen vara i stället begränsar rälien lill rättshjälp i tvister som rör egendom avutpräglad lyxkaraktär eller lyxbetonad hobbyverksamhet. Rättshjälp är ju ändåen förmån som i första hand bör förbehållas tvister, där det i allmänhetföreligger ett socialt behov av bistånd säsom familjerätlsliga angelägenheteroch angelägenheter som angår den rällssökandes försörjning, bostadssituationoch dylikt. Slutligen vill hovrätten erinra om de tankegångar i frågaom begränsning av rätten lill rättshjälp vid skadereglering efter trafikolyckorsom framförts i motionen 1981/82:83. I rältshjälpslagen finns en spårregel om all allmänrättshjälp inle får beviljas den som inte har ett befogat intresse att få sinsak behandlad. Har allmän rättshjälp redan beviljats och del sedan visar sigall del inle längre kan anses föreligga befogal intresse för parten att fåsaken prövad skall förordnas att rättshjälpen skall upphöra. Dessa reglersyftar till att förhindra missbruk av rättshjälpen. Även om dessa reglerskulle tillämpas sä effektivt bestämmelserna medger förekommer allmänrättshjälp i mål, i vilka del inte framstår som rimligt alt allmänna medel lasi anspråk. Det finns såsom framgår av direktiven för den nylillsatla kommittén-anledning all söka hitta mer effektiva "filter" för atl begränsarättshjälps-möjligheterna i mål av antytt slag. Därigenom torde väsentligabesparingar kunna åstadkommas. I etl ej obetydligt anlal familjemål med rättshjälp, ivilka endast frågan om underhäll till barn är tvistig, förekommer uppgift om atlrättegång erfordras endast för alt fullt bidragsförskott skall.utgå.Domstolsprövningen synes i dessa fall ha en kontrollfunktion i bidragsförskotlssystemet.Denna kontrollfunktion är mycket kostnadskrävande. Enligl tingsrätten finnsanledning alt uppmärksamma denna frågeställning. När det gäller ändringar i rättshjälpssystemet bör, somredan nämnts i det föregående, effekterna beaktas av olika åtgärder påparternas villighet all förlikas. Ändringar som innebär sämre förutsättningarför förlikning leder i allmänhet lill stora kostnader för det allmänna. Det är angelägel alt rätlshjälpssystemel görs så enkeltoch smidigt att tillämpa som möjligt. Därigenom kan göras stora adminislrativa vinsler 1982/83:61 155 hosalla de domstolar och andra myndigheter som har alt handlägga rälls-hjälpsfrågor.Detta leder lill betydande besparingar inle bara på rätthjälpsanslagelulan även på statsbudgeten i slort. ---- Tingsrättenvill la upp ell förhållande som inle föranlett något Det är närmast regel, att då flera personer för talan gemensamt,endast en den med lägst inkomst - har rättshjälp. Åven om medparten -vanligen en make har höga inkomster, kan han enligl ett avgörande av Högstadomstolen (NJA 1975:431) icke åläggas betala någon del av rättshjälpskostnaden.Detta framstår ofta som direkt stötande. Införs en regel av innebörd atl medpart,som inle har rättshjälp, skall förpliktas betala hälften (vid flera medpartermotsvarande kvotdel) av rättshjälpskostnaderna, till den del dessa inteuppenbarligen är att hänföra enbart till den part som har rättshjälp, skullebesparingar göras som ell kryphål i lagstiftningen täpptes till.Tingsrätten föreslår att en regel med angivet innehåll införs i RHL. Nämndenhar ingen erinran mot alt i rättshjälpslagen och rällshjälpsförordningen ordet"statsverket" utbytes mol "staten". De remitterade lagförslagen' Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Harallmän rättshjälp icke beviljats enligl 16 § och är den rättsligaangelägenheten ej anhängig vid domstol, prövas fråga om beviljande av allmänrättshjälp av rättshjälpsnämnden. Är denrättsliga angelägenheten ej anhängig vid domstol, beslutar rättshjälpsnämndenockså om jämkning av maximibeloppet för rätlshjälpsavgiflen. Är denrättsliga angelägenheten ej anhängig vid domstol, beslutar rältshjälpsnämndenockså om jämkning av maximibeloppet för rältshjälpsavgiften och av del beloppvartill tUläggsavgiflen högst kan uppgå. fållar då ävenbeslut enligt 14 b §. Finnsbiträde enligt denna lag, erlägges rättshjälpsavgift lill biträdet inlilt detenligt 15 § första stycket fastställda maximibeloppet. Finns e/biträde, skallrättshjälpsavgift erläggas lill statsverket. Har maximibeloppet höjts sedanrättshjälp beviljats, skall den avgift som kan föranledas av höjningenerläggas till statsverket. Finnsbiträde enligt denna lag, er-läggs rältshjälpsavgiften och tillläggsavgiften lillbiträdet. Biträdet får ta III förskott på tilläggsavgiften med skäligt belopp.Finns inte något biträde, skall rättshjälpsavgiften erläggas till staten. Harmaximibeloppet höjts sedan rättshjälp beviljats, skall den avgift som kanföranledas av höjningen erläggas lill staten. Detsamma gäller om det beloppvartill tilläggsavgiften högst får uppgå höjs i samband med att den rättsligaangelägenheten avslutas. ' De remitterade lagförslagen överensstämmer medpropositionens lagförslag utom vad gäller 18 och 27 §§ rättshjälpslagen(1972:429) samt ikraftträdandetidpunkten. Här anges endast den remitteradelydelsen av nämnda paragrafer. Prop.1982/83:61 157 Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................ I Lag om ändringi rältshjälpslagen (1972:429) ........... .... 2 Lag om ändringi ............................. 13 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 28oktober 1982 1 Inledning ...................................................................... .. 14 2 Allmänmotivering ....................................................... .. 15 2.1 Utgångspunkter ................................................... 15 2.2 Rättshjälpsavgifler m.m........................................... 17 2.2.1 Tilläggsavgift ................................................. 18 2.2.2 Ökad progressivitel iavgiftsuttaget och upphörande av avgifternas anknytning till basbeloppet ........................................................................ 23 2.2.3 Den högsta inkomslgränsen för rällalt erhålla rättshjälp 26 2.3 Rättshjälp vid bodelning ........................................ 27 2.3.1 Allmänt om rättshjälp vidbodelning ............. .. 27 2.3.2 Ändrade regler för rättshjälp vidbodelning .. .. 29 2.4 Rättshjälp i angelägenheter somavser fasligheter m. m 32 2.5 Nedre gräns för ålerbelalningsskyldighetlill staten 35 2.6 Fördelning av ersättning sommotpart eller någon annan har förpliktals alt återbetala 37 2.7 Tolkkoslnader vid rådgivning ................................ .. 39 2.8 Möjlighel till retroaktiversättning även för skiftesmän 41 2.9 Ikraftträdande m.m................................................. .. 42 2.10 Kostnadseffekter m.m............................................. .. 43 3 Upprättadelagförslag ................................................... 43 4 Specialmotivering ......................................................... 44 4.1 Förslaget om ändring i rältshjälpslagen(1972:429) 44 4.2 Förslaget om ändring irättegångsbalken................. .. 49 5 Hemställan ................................................................... 49 6 Beslul.............................................................................. 49 Utdrag av lagrådets protokoll ..... .. 50 Utdrag av protokoll vid regeringssammanlräde den 2december 1982 1 Anmälan avlagrådels yttrande .................................... 55 2 Effekter på rättshjälpskostnadsanslaget .................... 58 3 Hemställan ................................................................... 58 4 Beslut .......................................................................... 59 Bilaga I Departementspromemorians förslag lilllagtext 60 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttranden över departe mentspromemorian ....................................... 71 1 Allmännasynpunkter ................................ 71 2.1 Allmänt ............................................... 83 2.2 Självrisk ............................................... 84 2.3 Ökad progressivitel och upphävandeav avgifternas anknytning lill basbeloppet 100 2.4 Högsta inkomst för rätt lillrättshjälp ... 106 3 Rättshjälp vid bodelning ......................... 108 1982/83:61 158 4 Rättshjälp i angelägenheter omfel i fastighet m. m. . 123 5 Nedre gräns för återbetalningsskyldigheltill staten . 6 Fördelning av ersätlning sommotpart eller annan förpliktals återbetala 144 7 Tolkkoslnader vid rådgivning .............. 146 8 Retroaktiv ersättning även tillskiftesmän 148 9 Ikraftträdande m. m............................ 150 Bilaga3 De remitterade lagförslagen ............ 156