prop · G60319 · 1982-12-31 00:00:00 — Utredningenhar föreslagit att möjligheterna att inrätta gemensamt kyrkoråd utvidgas. Detre remissinstanser som yttrar sig därom avstyrker förslaget. Ettfåtal remissinstanser yttrar sig i fråga om kyrkoherdens självskrivenhet ikyrkorådet. Härvid tillstyrker två remissinstanser utredningens förslag medanen tredje anser att frågan bör övervägas ytterligare. Tvåremissinstanser anser att skyldigheten att underrätta om val avordförande och vice ordförande i kyrkorådet inte skall slopas. Förslagetom särskilt sammanträde för justering av nämndprotokoll avstyrks av tvåremissinstanser. Beträffandeförutsättningarna för valbarhet till kyrkvärdsuppdrag förordar en majoritet avremissinstanserna en oförändrad ordning, dvs. att kyrkvärdar skall väljas blandledamöter och suppleanter i kyrkorådet. Förslagetom möjlighet att bevilja pension till vissa förtroendemän avstyrks av fleraremissinstanser. 1§Paragrafen innehåller gmndläggande bestämmelser om kyrkorådet. Iandra stycket föreslås en sakUg ändring av innebörd att möjligheten för tvåeUer flera församlingar att inrätta gemensamt kyrkoråd utvidgas till att gällaäven församlingar som ingår i eller utgör kyrklig samfällighet. Utredningenanser praktiska skäl talar för att även sådana församlingar får inrättagemensamt kyrkoråd för en eller flera angelägenheter som inte ankommer påsamfälligheten. Kammarkollegiethyser starka betänkligheter mot den föreslagna utvidgningen. Enligthuvudregeln skall ett kyrkoråd finnas i varje församling som då företräderförsamlingens beslutande organ, kyrkostämma eller kyrkofullmäktige. Bakom ettgemensamt kyrkoråd, inrättat enligt nuvarande 42 § andra stycket LFS ellerförslagets 5 kap. 1 § andra stycket står skilda beslutande organ, dvs. resp.församlings beslutande organ. Detta innebär en avvikelse från vad som normaltgäller om en styrelse. Redan i propositionen till LFS (prop. 1961:70 s.154-155) framhöll departementschefen att vissa olägenheter kunde förknippas meden sådan ordning. Även Kaijser (kommunallagarna III s. 116-117) framhålleravigsidorna med ett gemensamt kyrkoråd. Så måste t. ex. varje beslut sommedför kostnader förankras hos samtliga församlingar, kungörelseförfarande ochadministration kan bli 1982/83:19 314 Självfallet anser kollegiet att samverkan mellan församlingar, specielltde små och ekonomiskt svaga, är viktig och bör underlättas. Sådan samverkan,bör så långt möjligt ske inom ramen för en kyrklig samfällighet, som bör varaden normala formen. Det bör också framhåUas att det redan nu på sina håll ansesbetungande för kyrkoherden i ett flerförsamlingspastorat med ledamotskapet iflera kyrkoråd. Även av det skälet bör av kyrkoråd inte utökas.Kollegiet vill inte sträcka sig så långt som till att föreslå ett avskaffandeav den befintliga möjligheten att utöver församlingskyrkoråd och samfälltkyrkoråd även inrätta gemensamt kyrkoråd men avslyrker förslagel om altmöjligheterna utvidgas på detta område. Tillämpningenav regeln i 5 kap. 1 § om inrättande av gemensamt kyrkoråd för två eller fleraförsamlingar anser bör inskränkas till det fall att församUngar somtillsammans ingår i ett kyrkomusikerdistrikt skall ha gemensamt kyrkoråd. F. ö.bör samverkan mellan församUngar kunna ske endast inom ramen för reglerna omsamfällighetsbildning. Som fidigare framgått är positivt tillsamverkan över församlingsgränserna men det bör inte tillskapas hur mångavarianter av samverkan som helst. Utredningens förslag utgör symptom på att detfinns brister i nuvarande organisation. Frågorav ekonomisk natur har utökats i församlingarna. Samverkan i sådana frågor skergenom bildande av samfällighet. Behovet av samverkan i andra former har därmedminskat. Imotiven till församUngsstyrelselag (prop. nr 1961 s. 154) anfördedepartementschefen följande: "Godlages de nu framlagda förslagen rörandekyrkliga samfälligheter torde samverkan under andra former mellan församlingarkomma att ske i mindre omfattning än f. n. Sådan samverkan torde ifortsättningen endast avse angelägenheter av ringa storleksordning. I allmänhetkan ett sådant mellanhavande regleras genom att församlingarna sluter avtal omsamgåendet. Härigenom kan såväl omfattningen av samverkan som formerna härförlätt anpassas efter vad omständigheterna i det enskilda fallet kräver. I vissafaU erfordras dock en kommunalrättslig reglering. Sålunda skaU församlingar somfillsammans bildar ett kyrkomusikerdistrikt ha ett gemensamt kyrkoråd. Även iandra fall kan ett gemensamt kyrkoråd te sig prakfiskt." Domkapitletserfarenhet är att denna samverkansform inte har någon utbredd tillämpningbortsett från kyrkoråd för kyrkomusikerdistrikt omfattande flera församlingar.Samverkan genom gemensamt kyrkoråd i andra faU medför risk för komplikationerav olika art. En utförlig redogörelse i detta avseende lämnas i Kaijserskommentar till församlingsstyrelselagen på s. 116. 1982/83:19 315 Förslagetinnebär en utvidgning av nu gällande 42 §, även om möjligheten därtill ärberoende av församlingens beslut därom. För församlingarna inom pastoratetskall vid sidan av pastoratskyrkorådet kunna tillsättas ett gemensamt kyrkorådför vissa församUngsangelägenheter. Att inrätta ytterligare ett gemensamtkyrkoråd för de i samfällighet ingående församlingarna utgör en onödigbyråkratisering och innebär i sak ingen förbättring. Enligtdomkapifiets mening bör det alltid finnas ett kyrkoråd i församlingen även omförsamlingen ingår i samfällighet. I 2§ behandlas kyrkorådets uppgifter. 1 § punkt 7 KL i dess lydelse enligt lagen (1981:165) om ändring i KLstadgas att styrelsen skall verka för sådana förenklingar i verksamheten somkan underlätta enskildas kontakter med kommunen eller landstingskommunen.Motsvarande reglering bör införas i andra stycket av förevarande lagrum. Ensådan ändring får återverkningar på 5 kap. 22 och 27 §§ i förslaget. Kyrkorådetsbefattning med församlingens informationsverksamhet bör ej inskränka pastorshittiUsvarande rätt att i förkunnelsen använda olika informationskanaler t. ex.församlingsblad o. d. Punkten bör därför kompletteras som följer: "6. atthandha församlingens informationsverksamhet i den mån den inte åvilar pastoroch kyrkofullmäktige eller kyrkostämman inte har uppdragit denna åt annan nämndsamt". Bestämmelseni gällande församlingsstyrelselags 43 § att "kyrkorådet äger att frånförsamlingens övriga nämnder samt dess beredningar och befattningshavareinfordra de yttranden och upplysningar, som erfordras för fullgörande av rådetsuppgifter" ändras till "kyrkorådet får infordra yttranden ochupplysningar från övriga nämnder och från beredningar och tjänstemän iförsamlingen, när det behövs för att rådet skall kunna fullgöra sinauppgifter". Ändringenär ej kommenterad i specialmotiveringen och torde sålunda ej vara avsedd som ensaklig ändring. Emellertid kan uttrycket "tjänstemän i församlingen"komma att åberopas även när det gäller präster. Då kyrkorådet ej kan infordrayttrande av en präst torde det i klarhetens intresse Prop, 1982/83:19 316 istället böra föreskrivas "församUngens tjänstemän" vilket bör varaett kongruent uttryck för "dess befattningshavare". Dennaparagraf behandlar kyrkoherdens ställning i kyrkorådet. Enannan bestämmelse vars innebörd bör klargöras är den i 5 kap. 3 § att"kyrkoherden" är ledamot i kyrkorådet. Avses kyrkoherden personligeneller den som upprätthåller dennes ämbete? Enligtlång historisk tradition intar kyrkoherden en särställning i den eljest heltdemokratiskt uppbyggda församlingsstyrelsen. Sålunda är kyrkoherden nusjälvskriven ledamot i kyrkorådet. Utredningen har inte föreslagit någon ändringi detta hänseende. Liksom utredningen anser att denna ordning inte är lika självklar som . Enligt mening bör detdärför närmare övervägas om kyrkoherden även i fortsättningen skall inta sammaadministrativa särställning som . Domkapitletnoterar med tillfredsställelse att kyrkoherdens självskrivenhet i kyrkorådetföreslås bevarad. På denna punkt har utredningen förtjänstfullt beaktatsärdragen i kyrkans lokala organisation, där kyrkoherden genom sitt ämbete harett särskilt ansvar för det kyrkliga livet. har i sitt yttrandetill allmänna kyrkomötes utrednings-nämnd över betänkandet om kyrkansframtida organisation betonat vikten av att prästämbetet är representerat ikyrkans organ på dess oUka nivåer. 3 §stadgar ledamotskap för kyrkoherden i kyrkoråd. I anslutning till remissen hardiskussion uppkommit om denna självskrivenhet. Styrelsen finner emellertid ilikhet med utredningen att någon ändring härvidlag ej bör göras. I4 § finns bestämmelser om val av ledamöter och suppleanter ikyrkorådet. 4 § uttalas, att antalet suppleanter i kyrkorådet bör vara minst Uka stortsom antalet valda ledamöter. delar inte denna uppfattning 1982/83:19 317 utan anser, att det bör vara tillräckligt med hälften såmånga suppleanter som antalet ledamöter. Utredningen synes beträffande kyrkostämma icke ha övervägtmöjligheten att i samband med val av kyrkofullmäktige välja kyrkoråd istorstadsförsamling inom kyrklig samfällighet. erfarenhet hänför sig till församling medomkring 14 000 invånare inom kyrkliga samfällighet. Enligt nu gällande lag har kyrkostämma i församling inomGöteborgs kyrkUga samfällighet att utse kyrkoråd m. m. är det en litendel av församlingens röstberättigade medlemmar - i regel 15 - 30 personer - somdeltar i dylik kyrkostämma. Till jämförelse kan nämnas att vid kyrkofullmäktigevaleti 1979 avgavs 2 201 röster. Det kan synas anmärkningsvärt att det inte i gällandelagstiftning eller i avgivet betänkande finns föreskrifter om koppling mellanutslaget vid kyrkofullmäktigeval och fördelningen av mandat i kyrkorådet. föreslår härmed att i församlingsstyrelselagenmöjlighet öppnas för direktval av ledamöter i kyrkoråd inom kyrkligsamfällighet. Val av kyrkorådsledamöter jämte suppleanter bör förslagsvis ägamm vid samma tillfälle som kyrkofullmäktigeval. Om ordinarie ledamot i kyrkorådavgår torde en personlig suppleant automatiskt inträda.Länsstyrelse eller domkapitel bör i förnyad sammanräkning kunna kompletterauppkommen vakans. Redan i lagtexten bör även för undvikande av förväxlingmed församlings kyrkoråd en enhefiig benämning för kyrkofullmäktiges isamfällighet kyrkoråd användas benämningen kyrkonämnd (jfr. exempelvis 5 kap.22 § och 28 § 2). Denna paragraf innehåller bestämmelser om val av ledamöteri ett gemensamt kyrkoråd. Meningen "Varje församling skall välja minst enledamot" bör utgå och ersättas med "Varje församling skaU, om möjUgt,välja minst en ledamot". 6§ Paragrafen behandlar frågan om valbarhet till kyrkorådet. i hänvisar till sitt yttrandeöver 2 kap. 4 § i förslaget. Prop.1982/83:19 318 I denna paragraf finns bestämmelser om kyrkorådelsmandatperiod och om efterträdare till ledamot som har avgått. Vidare finns bestämmelserom omval. Nytt val av ledamöter och suppleanter i kyrkoråd m. fl.bör ske inte bara om val till kyrkofullmäktige upphävts och omval har ägt mmutan även när rättelse har vidtagits genom förnyad sammanräkning som lett tilländring av mandatfördelningen mellan partierna, jfr. 1981/82:4. Paragrafen behandlar mandattiden för presidieposterna ikyrkorådet. i anser att uppgifter om val avordförande och vice ordförande i kyrkorådet bör inges fill . Endast på en punkt vill stiftsnämnden framföra anmärkning.Enligt 47 § lagen om församlingsstyrelse skall underrättelse om val avordförande och vice ordförande i kyrkoråd insändas tiU bl. a. domkapitlet.Dessa uppgifter är till stor nytta också för stiftsnämndens arbete. I 5 kap. 9§ förslaget har underrättelseskyldigheten slopats. vill framhållaatt därest skyldigheten att underrätta om utgången av dessa valslopas, blir stiftsnämnden tvingad att på annat sätt få fram uppgifterna.Underrättelseskyldigheten bör därför vara kvar också i en ny lag. I denna paragraf finns bestämmelser om tid och plats förkyrkorådets sammanträden och om närvarorätt för utomstående. Enligt rättspraxis anses tidigare ha erfordrats enhälligtbeslut för att utomstående skolat få närvara. Den nya paragrafens lydelse tordemedföra att endast enkel majoritet erfordras (jfr. Kaijser, komm lag III s. 131efter 49 §). Denna paragraf behandlar förfarandet när kyrkorådet skaUfatta beslut. Prop.1982/83:19 319 Bestämmelseni sista meningen (om fillkännagivande om justering) torde vara överflödig menhar sin motsvarighet i 3 kap. 10 § andra stycket KL. ifrågasätter behovet av sistameningen i andra stycket (om tillkännagivande om justering). Den saknardessutom motsvarighet när det gäller fullmäktige. 13 § andra stycket hänvisas bl. a. i fråga om justeringsförfarandet, medvissa undantag, till bestämmelserna om kyrkofuUmäktige. Motsvarande galleri1977 års kommunallag. Frågan om regeln vållat praktiska olägenheteraktualiserades med anledning av en motion som behandlades vid 1978/(motion 1977/78:911), betänkande 1978/ 79:5). Iyttrande framhöll förbundets styrelse då att de äldre bestämmelserna omjustering av nämndprotokoU - där det var fullt klart att något särskilt justeringssammanträdeinte behövdes - var mer ändamålsenliga. Enligt styrelsens mening borde dockytterligare erfarenhet av tillämpningen av den nya kommunallagen i dettaavseende avvaktas och styrelsen viile därför inte tillråda den av motionärernaföreslagna ändringen. Av i huvudsak samma skäl avstyrkte konstitutionsutskottetmotionen. I den praktiska tillämpningen är det emellertid helt klart attbestämmelsen inte efterlevs efter ordalydelsen. I många kommuner skickar manprotokollen per post eller på annat sätt till ordföranden och den utseddejusteringsmannen. På sina håll har de kommunala revisorerna i sinlaglighetsgranskning anmärkt på ett sådant förfarande. Ett särskiltjusteringssammanträde medför ökat behov av resor och kräver dessutom kostnader.För att justera ett nämndprotokoll behövs enligt styrelsens mening inte ettsärskilt justeringssammanträde. Justeringen kan fylla sin funktion också om dentillgår på andra sätt. Mot bakgrunden av de erfarenheter som vunnitsanser styrelsen att tiden är mogen för att ändra bestämmelsen i kommunallagenom justeringen av nämndprotokoll på sådant sätt att justeringssammanträde intelängre är, nödvändigt. Motsvarande reglering bör också ske iförsamlingsstyrelselagen. Av5 kap. 13 § framgår bl. a. att justering av protokoll fört vid kyrkorådssammanträde skall försiggå vid särskilt justeringssammanträde. Föreningenfinner denna ordning föga ändamålseiilig och föreslår att justering avkyrkorådsprotokoll skall kunna ske på annat sätt än vid justeringssammanträde. anser att föreskriften om tillkännagivande om justeringbör utgå. Prop.1982/83:19 320 Paragrafeninnehåller bestämmelser om kyrkvärdar och kassaförvaltare. Iyttrande över promemorian (Ds Kn 1981:9) Valbarhet fill kyrkvärdsuppdrag harkammarrätten väckt tanken att även församlingsmedlem, som ej är ledamot ellersuppleant i kyrkorådet, skall kunna väljas fiU kyrkvärd. Vederbörande borde då,lika med suppleant, ha rätt att närvara vid kyrkorådets sammanträden och, området beslutar det, yttra sig där. Skulle en sådan lösning väljas måste bl. a.förevarande paragraf i förslaget till lag om församlingsstyrelse ändras. Länsstyrelsendelar uppfattningen att kravet på en breddning av rekryteringsunderlaget förkyrkvärdsuppdraget i allmänhet bottnar i en oklarhet om uppdragets innebörd. Enligtlänsstyrelsens mening bör man försöka komma till rätta med problemet genom attförsamlingarna till att ombesörja de icke egentliga kyrkvärdsuppgifterna utserpersoner utanför kyrkorådet. ., i enlighet med den av kommundepartementet upprättadepromemorian, att någon förändring i lagen om församlingsstyrelse inte vidtasf. Närdet gäller valbarheten till kyrkvärdsuppdrag har i särskiltyttrande föreslagit att rekryteringsunderlaget i princip skall vara oförändrat.Kyrkvärdarna bör även fortsättningsvis ingå i kyrkorådet. föreslårdock att val av kyrkvärdar skall företas av kyrkofullmäktige i samband med valav ledamöter och suppleanter i kyrkorådet. Med hänsyn härtill bör förslagetändras i överensstämmelse härmed. Medkyrkovärd eller ursprungligen kyrkovärjare avsågs den som värjde ellerförsvarade kyrkan och dess egendom. Detta urspmng, som ger ordet dess rättainnebörd, är okänt för de flesta. Helt naturligt intolkas allmänt i ordetkyrkovärd ett värdskap, en servicefunktion i kyrkan vid dess gudstjänster.Användningen av kyrkovärdarna blir vid en sådan uppfattning naturligtvis bådevidsträckt och betungande, i synnerhet i kyrkor med hög besöksfrekvens. Det ärdärför ingalunda förvånande, att det allt oftare ropas efter ökat antalkyrkovärdar och om möjlighet att utse kyrkovärdar även utanför kyrkorådenskrets. Denihärdighet, varmed begäran om sådan möjlighet återkommer, visar 1982/83:19 321 tydligt, att blott allmänna uttalanden omkyrkovärdsbegreppets rätta innebörd och om möjligheterna att skaffa andramedhjälpare, exempelvis gudstjänstvärdar, inte räcker. Kyrkovärdsbegreppetmåste klart beskrivas. Vidare bör begreppet "gudstjänstvärdar"införas att avse medarbetare, som församlingen fritt äger utse för att biståkyrkobesökarna vid gudstjänsterna. får härmed föreslå, att ordet"kyrkvärd" ändras till det ursprungliga "kyrkovärd", attkyrkovärdarna av kyrkorådet väljs bland ledamöter och suppleanter i rådet, attkyrkovärdsbegreppet klart anges i församlingsstyrelselagen eller i kommentarentill lagen samt att ett nytt begrepp "gudstjänstvärdar" införs medden innebörd som ovan och i promemorian beskrivits. 115 § regleras val av kyrkvärdar. tillstyrkerlagförslaget, som i princip innebär oförändrad lydelse jämfört med gällandelagstiftning. I fråga om valbarhet tiU uppdrag som kyrkvärd börvalbarheten vara begränsad tiU ledamöter och suppleanter i kyrkoråd. 5 kap. 15 § innehåller bestämmelser om valbarhetsvillkorför kyrkvärdarna. Frågan behandlas också i den särskildadepartementspromemorian. I denna fråga vill föreningen anföra följande: Såsomredovisats i den särskilda promemorian kan de "liturgiska"uppgifterna fullgöras av andra personer än kyrkvärdarna. Såvitt föreningenuppfattat skälen till framställningen om lagändring är det dessa uppgiftersfullgörande som varit avgörande för framställningen. Då misstolkningen avinnebörden i begreppet kyrkvärd genom promemorian undanröjs synes det enligtföreningens mening inte längre föreligga behov av utökningen av kretsen av detill kyrkvärd valbara. Föreningen tillstyrker därför promemorians ochbetänkandets förslag att de nuvarande bestämmelsema i lagen om församlingsstyrelsei sak behålls oförändrade. Enligt föreningens mening borde speciallagstiftningen förkyrkvärdarna förändras så att ansvaret för inventarier och byggnader läggsdirekt på kyrkorådet. I denna paragraf behandlas frågor om reglemente förkyrkorådet och delegation av beslutanderätt. 21 1982/83. 1982/83:19 322 Enfråga av mer principiellt intresse är möjligheterna till nämnddelegation ibrådskande ärenden. I 5 kap. 16 § förslaget till församUngsstyrelselag har man- liksom i 3 kap. 12 § kommunallagen - inte gett något lagstöd för delegationpå den grund att ärendena inte tål uppskov. I vissa specialförfattningar - bl.a. inom område - finns dock rätt för nämndordförande att fattainterimistiska beslut. Det praktiska behovet av en delegationsrätt av härdiskuterat slag har visat sig bl. a. vid handläggningen av"katastrofärenden", t. ex. vid strömavbrott eller liknandestörningar. Även andra situationer - t. ex. svårigheten att sammankalla ennämnd - visar på praktiska problem då särskilt lagstöd för delegationi brådskande ärenden saknas. I utländsk kommunallagstiftning finns exempel påatt nämndordförande eUer motsvarande getts rätt att fatta beslut på nämndsvägnar om ärendet inte tål uppskov och inte är av principieU beskaffenhet. Isvensk rätt tvingas man nu att tillgripa nödlösningar av olika slag i form avs. "oäkta" delegation eller efterhandsgodkännande från nämnden avredan vidtagna åtgärder. Styrelsen anser det principiellt sett lämpUgare attlagstöd ges för möjlighet att delegera i brådskande ärenden. Reglerna bör kunnautformas på ett sådant sätt att nämndens normala beslutsfunktioner inte mbbasoch utan att de kommunaldemokratiska aspekterna på användningen av delegationeftersatts. Den nu berörda frågan kan emellertid kräva ytterligare belysningoch styrelsen lämnar därför öppet i vad mån en reform på denna punkt kangenomföras i samband med översynen av församlingsstyrelselagen. Ifråga om anmälningsskyldighetens fullgörande i 5 kap. 16 § sista stycket avbeslut som fattats med stöd av delegation innebär förslaget - Uksom motsvarandebestämmelse kommunaUag - att anmälan måste ske i varje individuelltärende. Detta vållar praktiska och administrativa problem.Anmälningsskyldigheten har primärt till funkfion att ge nämnden möjlighet attkontrollera om delegaten utnyttjar sin delegationsrätt på avsett sätt. Det böremellertid vara nämndens sak att under sedvanUgt revisionsansvar själv avgöravilket kontrollsystem som bör fillämpas. Styrelsen anser att bestämmelsen omanmälningsskyldighet bör mjukas upp i detta sammanhang. Idenna paragraf behandlas förtroendemans rätt att närvara och yttra sig vidsammanträde med nämnder i vilka han inte är ledamot eUer suppleant. Paragrafen- som saknas i LFS - bör ej införas. Dels äger kyrkorådet självt dennabefogenhet enUgt förslagets 5 kap. 10 § och dels bör det inte ankomma på detbeslutande organet att lämna medgivande till utomståendes närvaro- Prop.1982/83:19 323 rätt vid kyrkorådets sammanträden; detta kan uppfattas somobehörig inblandning hos kyrkorådet i dess angelägenheter. Enligt den nuvarandekompetensfördelningen kan fullmäktige (stämma) inte befatta sig med konkretaförvaltnings-, berednings- eller verkställighetsåtgärder, vilka i ställetfillkommer rådet och på motsvarande sätt kan rådet inte inkräkta påfullmäkfiges beslutsfunktioner, t. ex. att utan fullmäktigebemyndigande belastaförsamUngen med utgifter. På grund av denna uppdelning skuUe det kunnauppfattas som ett intrång i kyrkorådets jurisdiktionsområde, om den föreslagnaparagrafen infördes. Paragrafen behandlar oUka former av ersättningar tiUledamot eller suppleant i kyrkorådet eUer annan nämnd. Kammarrätten hänvisar till vad som har anförts under 2kap. i framhåller sin tveksamhet införförslaget om pension och andra ekonomiska förmåner. I denna paragraf finns kompletterande bestämmelser förkyrkorådet i annan kyrkUg samfällighet än den i . för evangelisation ochförsamlingsarbete: Enligt 5 kap. 28 § jämfört med samma kapitel 18 § skulledet bU möjUgt för samfällighetens kyrkoråd att efter beslut i samfällighetenskyrkofullmäktige överta personaladministrationen för församUngarna isamfälUgheten. Om så sker, kommer "frågor om anställning, ledighet,vikariat eller skiljande från tjänst samt andra frågor beträffandepersonal" (5 kap. 18 § punkt 2) i församlingarna att avgöras avsamfällighetens kyrkoråd. Detta skulle innebära ett väsentligt intrång iförsamlingarnas hävdvunna självständighet. Det skulle försvåra förförsamlingens kyrkoråd att "ha omsorg om församUngsUvet och verka för dessutveckling" (5 kap. 2 §), eftersom urval och anställande av personal kanbetyda mycket för församlingens möjligheter i församlingsarbetet. På grund härav föreslår styrelsen att bestämmelsen i 5kap. 18 § skall gäUa enbart församling och ej samfällighet. Till följd häravbör 5 kap. 28 § få följande ändrade lydelse: "Beträffande samfällighetens kyrkoråd och övriganämnder m. m. tUlämpas bestämmelserna i 3 § - 18 § punkt 1 samt 19 - 21 §§. Följande föreskrifter ... beslutar det." Prop.1982/83:19 324 Beträffande28 § punkt 8 vill förbundsstyrelsen som sin uppfattning framföra attsamfällighetens kyrkoråd bör ha ett i lag fastslaget namn och att detta namnbör vara "samfällda kyrkorådet". 28 § punkt 7 regleras möjligheten för samfäUighetens kyrkoråd att uppdraåt kyrkoråd eller annan nämnd i församling att verkställa beslut avsamfällighetens fullmäktige eller församlingsdelegerade eller ätt förvaltaanslag som enligt fastställd budget eller särskilt beslut blivit anvisat åtförsamlingen. En sådan uppgiftsöverföring förutsätter enligt förslagetmedgivande av regeringen.