prop · G603150 · 1982-12-31 00:00:00 — baseras detta antagande på det förhällandet att ettantal större kommuner höjde skatten 1983 och att utdebiteringshöjningen 1984därför kan väntas bli förhällande-vis begränsad. baseras antagandet päatt man i de finansiella kalkylerna har utgått från ett underskott ikommunernas finansiella sparande på ca . 1 fallet med hög inflation (alt. A) har vid beräkningarnaantagits att den 1982/83:150 Bilaga 1.2 41 kommunalautdebiteringen höjs med både . Dessa höjningar harmotiverats av att man i samtliga alternativ eftersträvat att hålla underskotteti kommunernas finansiella sparande på en nivå om 2 ä . Underskottav sådan omfattning torde kunna täckas med nyupplåning pä kapitalmarknaden.Dessutom kan finansiering ske genom en neddragning av kommunsektornsfinansieringskapital. Statsbidragen ochkommunernas övriga inkomster har i princip beräknats i enlighet medlängtidsbudgettekniken. Variationerna mellan alternativen beror huvudsakligenpä löne- och prisutvecklingen. Som framgår av tabell 11 väntas kommunernastotala inkomster i alternativet A bli ca . störte 1984 och ca 9miljarder kr. större 1985 än i alternativen B och C. Ungefär hälften av dennaskillnad hänförs till den högre utdebiteringen i alternativ A. På utgiftssidan har denkommunala konsumtionen i alternativ B bedömts kunna öka med ca 1,i volymbåde 1984 och 1985. gjorda bedömningar av förväntade volymförändringarinom primärkommunal verksamhet vid fömtsett finansiellt läge ochlandstingskommunernas läng-fidsplaner enligt LKELP 83 tydde pä en något lägreökningstakt, . Den långsammare kostnadsökningen som härförutsatts medger emellertid en något högre volymtillväxt. Ialternativ A skulle kostnadsökningarna till följd av högre inflation inte medgesådana utbyggnadstakter. I det fallet har den kommunala konsumtionen antagitsöka med 0,1984 och vara oförändrad 1985. Ialternativ C skulle däremot den för kommunerna förmånligare kostnadsutvecklingentillåta något snabbare volymökningar än i alternativet B. Dessa ökningar har ialternativ C salts till både 1984 och 1985. Förinvesteringar tyder tillgängliga bedömningar på en fortsatt volymmässignedgång. I alternativ A har man därför räknat med att de kommunalainvesteringarna minskar resp. i volym 1984 och 1985. Med hänsyn tillden lägre kostnadsutvecklingen och den starkare konsumtions-ökningen ialternativen B och C har det där antagits atl investeringarna ligger kvar på1983 ärs nivå. Kommunernastransfereringar till hushåll och kommunernas övriga utgifter påverkashuvudsakligen endast av löne- och prisutvecklingen. Som framgår av tabell 11varierar utgiftsnivån för dessa poster endast i mindre utsträckning mellanolika alternativ. För kommunernas totala utgifter är dock variationerna mellanhög- och läginflationsalternativen störte än för kommunemas totala inkomster. Detbör slutligen påpekas alt antagandena i dessa alternativ har valts iillustrativt syfte. I samtliga fall är andra avvägningar mellan konsumtionensökningstakt och höjda kommunalskatter tänkbara. Alternativen visar emellertidklart vilken betydelse inflationen har för kommunernas ochlandstingskommunernas möjligheter att bygga ut sin verksamhet. 4 1982/83. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 42 Tabell 11 Kommunernas inkomster och utgifter 19831985 Miljarder kronor i löpande priser Skatter Statsbidrag Övriga inkomster Transfereringar till hushåll Konsumtion Investeringar Övriga utgifter 15,2 176,7 22,1 21,8 13,7 168,2 23,0 21,0 -3,8 -2,4 -2,9 -2,2 -2,3 -1,9 -1,6 Avredovisningar för staten, socialförsäkringen och kommunerna kan utvecklingen avden totala skatte- och avgiftssumman erhållas. Det totala skatte- ochavgiftsbeloppet blir givelvis störst i alternativ A där de förutsatta snabbalöne- och prisstegringarna genererar stora ökningar av statens ochsocialförsäkringens skatte- och avgiftsinkomster. I delta alternativ har mandessutom räknat med den kraftigaste höjningen av utdebitering.Härigenom beräknas den offentliga sektorns totala skatte- och avgiftsinkomsteri alternativ A överstiga motsvarande inkomster i alternativ B med ca 13miljarder kr. 1984 och med ca . Mellanalternativen B och C skiljer sig skatte- och avgiftsinkomsterna endastmarginellt. Skillnaden ligger huvudsakligen pä de indirekta skatterna som ökarsnabbare i alternativ C till följd av den större konsumtionsökningen än ialternativ B. I Idiagram 5 har de totala skatte- och avgiftsinkomsterna relaterats tillbruttonationalprodukten i löpande priser. Som framgår ökade skatternas ochavgifternas andel mycket kraftigt , från 41,' till 51,3%.Därefter har skatte- och avgiftskvolen varierat endast i mindre utsträckning. Enligttreårskalkylema beräknas skatte- och avgiftskvoten sjunka något 1984 i samtligaalternativ. beräknas denna kvot i alternativ A återgå till 1983 ärsnivå, medan alternativen B och C resulterar i lägre kvoter än 1983. Nedgångenär störst i alternativ B. Dettår slutligen erinras om, atl treårskalkylernas skatte- och avgifisbe-räkningari princip följder längtidsbudgettekniken. Detta innebär att inga skatte- elleravgiftsökningar utöver de redan beslutade har förutsatts äga Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 Diagram 5 Skatter och avgifter som andel av BNP 1970-1985 r\ z: .LJ \_ \_ L 1970 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 Källor: Statistiska centralbyrånoch . rum i statlig verksamhet och i socialförsäkringssektorn.Endast den kommunala utdebiteringen har höjts för att balanserautgiftsökningarna i enlighet med de i olika alternativ valda antagandena omvolymutveckling och inflation. 10 Produktion och sysselsättning I tidigare avsnitt har redovisats hur olika komponenter iförsörjningsbalansen kommer att utvecklas i de tre alternativsom beräkningarna omfattar. I detta avsnitt redovisas i korta drag vad delskulle innebära för produktion och sysselsättning. Särskilt sysselsättningsberäkningarnamåste betraktas som osäkra. I alternativet med snabb inhemsk inflation (alt. A) kommerförsämrade relativpriser att dämpa exporten och höja importen. Ilåginflationslallen (alt. B och C) kommer exporten alt öka relativt kraftigt denärmaste åren och importen kommer att visa en dämpad utveckling. Denna utveckling av utrikeshandeln kommer att ge ettpositivt bidrag till produktionen. Det krävs emellertid även en försiktigexpansion av den inhemska efterfrågan för att sysselsättningen skall öka inäringslivet. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 44 Förden privata konsumtionen innebär alternativ C med lägre inflation än alternativB men med samma timlöneutveckling en ökning av den privata konsumtionen med ca2% per är, I både alternativ A och B är den privata konsumtionen däremot istort sett oförändrad. Denkommunala ekonomin påverkas starkt av hur våra löner och priser kommer attutvecklas. I alternativet med hög inflation kommer därför kommunsektorn attmöta stora finansieringssvärigheter och kostnadsökningarna kommer inte attmedge någon störte utbyggnadstakt. I alternativ A har därför förutsatts att denkommunala konsumtionen kan öka med i volym 1984 och sedan liggakvar pä oförändrad nivå 1985. Vid en gynnsammare löne- och prisutveckling(alternativen B och C) finns det däremot störte utrymme för volymmässigautbyggnader. I alternativ B har den kommunala konsumtionsvolymens ökning sattstill , medan den förmånligaste kostnadsutvecklingen i alternativ Cberäknats tillåta en volymökning på 2,både 1984 och 1985. Denstatliga konsumtionen har i alla tre alternativen beräknats enligtlångtidsbudgeten, vilket innebär en minskning med 1,1984 och med 1,1985. Flerafaktorer kommer att ha en posifiv inverkan på investeringarna de närmaste åren.Produktionen i näringslivet sfiger snabbt vid en låg infla-fion. En förbättradlönsamhet och sänkta räntor kommer också att bidra positivt tillinvesteringsutvecklingen. Kapacitetsutnyttjandet är emellertid fortfarandelågt, vilket gör att någon mer påtaglig investeringsuppgång i industrin inte äratt vänta förtån 1985. Det finns dock vissa typer av investeringar somutvecklas svagt . -1,5 -1,8 -1,0 -1,0 -1,0 -0,6 -1,3 -5,0 m. m. -2,0 -10,0 -2,0 -10,0 -2,0 -10,0 -1,7 -4,4 -4,4 -2,5 -1,3 -0,5 -3,4 -5,0 -5,7 Förändringi procent av föregående års BNP. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 45 planertyder på minskade investeringar och bostadsbyggandet kan minska något. Totaltsett kommer investeringarna bara att lämna ett positivt bidrag till efterfrågani alternativ C med en kraftigt dämpad inflation. Denutveckling som redovisats ovan medför i alternativ A att bruttonationalproduktenökar med 1,1984 och minskar med 0,1985. I alternativ B bhr ökningarna2,resp. 1,och i alternativ C 3,resp. 3,, se tabell 12. Produktionsutvecklingenär i modellkalkylerna en följd av förändringar i den slutliga efterfrågan,vilken importutveckling som beräknas i modellen, utvecklingen avinsatsleveranserna mellan olika branscher och förädlingsvärdets andel avbruttoproduktionen. Produktionsutvecklingen för hela näringslivet har sedan denkraftiga uppgången 1979 haft en avtagande trend . väntasemellerfid en ökning om ca 2,. Produk-fionsutvecklingen i olika sektorer föråren 1984 och 1985 framgår av tabell 13. Tillväxteninom industrin har med undantag varit negativ.Under 1983 väntas dock industriproduktionen öka med ca 3,. Denna positivautveckling beräknas bestå även i samtliga alternativ.Ökningen för industriprodukfionen blir störte ju lägre inflationen blir.Produktionen i jordbruk, skogsbruk och fiske, som under 1980-talethaft en positiv utveckling, beräknas öka även . per sektor 1984 och 1985 El-, gas-, värme- -0,9 -3,4 -1,6 -0,1 -0,9 -1,2 -0,9 -1,2 -0,9 -1,2 -0,2 -0,1 Byggnadsproduktionensanvändningssida består av byggnadsinvesteringar (ny- och ombyggnad) samtreparationer och underhåll. Huvuddelen av byggnadsproduktionen härleds fråninvesteringsefterfrågan och reste- 1982/83:150 Bilaga 1.2 46 randedelen från efterfrågan på reparations- och underhållsarbeten i byggnadskapitalstocken.Under senare delen av 1970-talet svarade repärations-och underhållsproduktionför nästan hela ökningstakten. Dessa kompenserar minskningen i nybyggandet.Fr.o.m. 1981 har dock utvecklingen av den totala produktionen ibyggnadsverksamhet varit negativ. I alternativ A och B kommer denna utvecklingatt bestå, medan alternativ C ger en uppgång. Privatatjänster är en sektor som väger tungt i näringslivet. Dess utveckling har storbetydelse för sysselsättningsläget. Privata tjänster består bl. a. av handel,hotell och restaurang, uppdragsverksamhet, samfärdsel samt post- och televerk.Sektorn får en ganska svag utveckling i alternativ A men något bättre ialternativen B och C. Sektorn har historiskt haft en kontinueriigt uppåtgåendeutveckling. Arbetskraftensstorlek bestäms av den inhemska befolkningsutvecklingen, in- och utvandringensamt utvecklingen av förvärvsfrekvensen hos olika befolkningsgrupper.Underlaget till kalkylen har gjorts av prognosinstitutet vid statistiskacentralbyrån. beräknas antalet personer i arbetskraften ökamed 0,resp. 0,eller ca 13000 resp. ca 18000 personer. Befolkningsökningeni de arbetsföra åldrarna () beräknas till 0,både1982 och 1983. Männensrelativa arbetskraftstal har legat pä en stabil nivå i nästan allaåldersklasser . Kvinnornas arbetskraftstal däremot har ökatkraftigt. I prognosen ligger männens arbetskraftstal i stort sett kvar pånuvarande nivå medan kvinnornas fortsätter att öka med något avsaktande trend.Med hänsyn till det besvärliga arbetsmarknadsläget förutsätts för åldersgruppen16-19 är att utbildningsinsatser skall hålla arbetskraftstalen strax under 1982års nivå. Även bland 20-24-åringarna sänks arbetskraftstalen eftersom derasutbildningsdeltagande antas öka. Denrelativa frånvaron visar en ökande långsiktig tendens som dock avtagit desenaste åren. En del av frånvaroökningen bland kvinnor har berott på attandelen kvinnor med barn ökat i arbetskraften. Denna effekt försvagas nu ochupphör med gjorda antaganden om arbetskraftstalens utveckling. Ikalkylen räknas med en svag ökning av frånvaron. Medelarbetstiden per veckahar minskat trendmässigt. Det beror till stor del pä att andelen deltidsarbetandeökat. Fördelningen på arbetstidsklasser har för kvinnorna under 1980-taletvisat en markant ökning av lång deltid, medan kort deltid legat ochheltid minskat något. räknar med att den korta deltidenkommer att ligga pä något lägre relativ nivå till följd av de ökandearbetskraftstalen. För männen konstateras en trendmässig men svag minskning avheltidsarbetet, som möjligen till en del kan bero pä omfördelning mellan mänoch 1982/83:150 Bilaga 1.2 Diagram 6 Relativa arbetskraftstal J I_ I_ \_ \_ \_ \_ I 1970 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 Medelarbetstiden inom resp. arbetstidsklasser bedöms liggakvar pä 1982 ärs nivå. Med ovan redovisadeantaganden som grund har beräkningar gjorts till modellkalkylerna om antalpersoner i arbetskraften och antal arbetade rimmar per person. Arbetsutbudetantas i alternafiv A öka 1984 med 15000 Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 48 personeroch 1985 med 10000 personer. I alternativ B ökar utbudet med ytterligare 5 000personer båda åren och i alternativ C med ytterligare 5 000 personer. Arbetstidenper sysselsatt antas minska i alternafiv A och med0,resp. 0,per är i alternativen B och C i samtliga näringsgrenar. Ettantagande om att sysselsättningen mätt i rimmar varierar med produktionen meden viss tids eftersläpning har testats för sektorerna industri och privatatjänster. Förändringen i sysselsättning beror till en del påproduktionsförändringar och fill en del på produktivitetsförbättringar. Ettstudium av utvecklingen antyder att produkrionen varierarkraftigare än arbetsinsatsen över konjunkturcykeln. Här har antagits attföregående ärs produktion påverkar sysselsättningen innevarande år. Förindustrin ger skattningen en. elasticitet på 0,40. Om alltså produktionsnivånhöjs , ökar således sysselsättningen med 0,, vilketmotsvarar ca 3700 personer. För att sysselsättningen skall vara oförändradkrävs en produktionsutveckling med 7,. För privata tjänster fås enelasticitet pä 0,45 och för att sysselsättningen skall vara oförändrad krävs enproduktionsutveckling på 3,föregående är. Om produktionsnivån höjs ökassysselsättningen med ca 6500 personer efter I är. Funktionerna är skattade . Med hänsyn till utvecklingen den senare delen av periodenhar den produkfionsökning som krävs för oförändrad sysselsättning i rimmarräknat för prognosperioden dämpats till 6,per är för industrin och förprivata tjänstesektorn. Tabell 14 Sysselsättning i timmar per sektor 1984 och 1985 -1,5 -1,5 -1,5 -1,5 -1,5 -1,5 -0,9 -0,9 -0,9 -0,6 -0,9 -0,2 El-, gas-, värme- -0,9 -3,4 -1,6 0,0. -0,1 -0,5 -0,8 -0,4 -0,4 -0,2 -1,4 -1,6 -1,4 -1,6 -1,4 -1,6 -0,2 -0,5 -0,4 -0,7 -0,1 -0,1 1982/83: ISO Bilaga 1.2 Förövriga sektorer har gjorts bedömningar direkt vad gäller utvecklingen avsysselsätthingen i timmar eller produktivitet. För sektorerna jord' bmk,skogsbrtik öeh fiske samt sektorn el-, gas-, värme- och vattenverk harantaganden gjorts ont sysselsättningsutvecklingen mätt i timmar. I sektornjordbmk, skogsbmk och fiske väntas nedgången från 1981-1983 fortsätta, närmarebestämt med -1,per är 1984 och l985. Sektorn el-, gas-j värme- ochvattenverk antas få öförändtad sysselsättning . Förbyggnadsverksamhet ges sysselsättningen av pro-duktivitetsantagandeiitillsammans med produktionsutvecklingen. Produk tiviteten antas varaoförändrad pä nivå. Inomstatlig och verksamhet här antalet timmar förutsatts förändras i sammatakt som lönesumman i statlig resp. tion. Som framgått avavsnitt 9 har man för staten i enlighet med långtids budgeten antagitsjunkande konsumtionsvolym i samtliga alternativ och därmed också sjunkandetimvolym. I den kommunala sektorn beräknas däremot timvolymen att öka. Ökningenblir störst i alternativ C, däf- den förmånliga kostnadsutvecklingen medger denstörsta kommunala utbyggnaden. I alternativ A kan den kommunalasysselsättningen, mätt i antal timmar, öka endast i begränsad omfattning. Sysselsättningsutvecklingenmätt i timmar i modellkalkylerna redovisas i tabell 14. Tabell15 Sysselsättning i antal personer per sektor 1984 och 1985 140 3,5. Prop.1982/83:150 Bilaga 1.2 , 50 Sysselsättningen mätt i antal personer framgår av tabell15. Den totala sysselsättningen beräknas i alternativ A att vara oförändrad1984 och minska med 10000 personer 1985. I alternativ B kommer sysselsättningenatt öka. I industrin och staten sjunker dock sysselsättningen fortfarande. Ialternativ C ökar sysselsättningen i näringslivet. Även i industrin erhålls enmindre uppgång 1985. Antal personer i arbetsmarknadspolitiska insatser ökade1982 med ca 24000 personer och uppgick då till ca 139000 personer. Den störstaökningen avsåg beredskapsarbeten. har antalet ökat kraftigt.Antal sysselsatta i beredskapsarbeten har varierat mellan ca15 000 personer 1970 och 1975 och ca 48 000 1979. Antalet kursdeltagare iarbetsmarknadsutbildning har varierat mellan en nivå på 50000 1979 ner tilldrygt 30000 personer 1982. Vid sysselsättningsberäkningarna har schablonmässigtantagits att de arbetsmarknadspolitiska insatserna ökar med 10000 personer perår 1984 och 1985. Samma antagande har gjorts i samtliga alternativ även ombehovet av ökade insatser är störst i alternativ A. Arbetslösheten beräknas 1983 uppgå till 145000 personer. 1höginfla-tionsfallet fortsätter arbetslösheten att stiga med 15000 personer1984 och 20000 personer 1985. Som procent av arbetskraften beräknas den till3.5% 1984 och till 1985. I alternativ B stannar arbetslösheten pä ungefärsamma nivå som 1983, dvs. I alternativ C sker en gynnsammare utveckling.Där minskar arbetslösheten med 5000 personer 1984 och 35 000 personer 1985. Iprocent av arbetskraften innebär dessa tal respektive 2,. Kalkylerna över sysselsättningen är naturligtvisosäkra. En delvis ny situation har inträffat med en iförhållande till tidigare är begränsad ökning av arbetsutbudet och en minskningav den totala sysselsättningen. Såväl framskrivningen av arbetskraftsutbudetsom bedömningen av hur produktionsutvecklingen påverkararbetskraftsefterfrägan är osäker. Kalkylerna visar emellertid att sysselsättningensutveckling kommer att vara beroende av hur kraftigtinflationstakten kan begränsas. En lägre inflationstakt betyder för denkonkurrensutsatta delen av näringslivet en bättre produktionsutveckling ochdärmed sysselsättning. En lägre inflationstakt gör det också möjligt att ökaden interna efterfrågan 1982/83:150 Bilaga 1.2 51 mer,vilket positivt påverkar byggnads- och tjänstesektorn i näringslivet.Kommunernas möjligheter att öka sysselsättningen kommer ocksåatt vara beroende av en dämpad pris- och kostnadsutveckling. Dekalkylresultat som redovisats i tidigare avsnitt bygger på vissa antaganden omutvecklingen av olika ekonomiska variabler. Resultaten kan vara mer ellermindre känsliga för rimliga variationer av dessa antaganden. För att illustreradetta redovisas i det följande några känslighetsberakning-ar. De faktorer somvarieras är världshandelns tillväxt, oljepriset och statens nyupplåningsränta.Det bör understrykas att beräkningarna i viktiga avseenden är partiella. Ensnabbare tillväxt av den internationella handeln påverkar exporten gynnsamt. Iberäkningarna har antagits en ökning av handelstillväxten med 2 procentenheterper är jämfört med grundfallet. Detta resulterar i att tillväxten avindustriproduktionen ökar . Sysselsättningsökningen inäringslivet blir emellertid svag eftersom företagen i huvudsak antas kunnamöta en efterfrågeökning utan omedelbara nyanställningar. Den högreproduktionsnivån får fullt genomslag först . Då beräknas sysselsättningenvara 15-20000 personer högre i näringslivet till följd av den snabbarehandelstillväxten. högre 1985 vid den snabbare internationellatillväxten. kräver den ökade inhemska produktionsnivån störreimport. Nettoeffekten på bytesbalansen stannar därför vid drygt 7 miljarderkr. Isamtliga kalkylalternativ antas råoljepriset ligga kvar nominellt på 1983 årsnivå, dvs. per fat, . Detta innebär en realprissänkning med ca 15 %om räoljepriset deflateras med världshandelspri-serniiför bearbetade varor. nettoimport av råolja och petroleumprodukterberäknas 1983 uppgå till ca . En ökning av råoljepriset med Idollar per fat kan beräknas belasta handelsbalansen med . Om räoljeprisetantas öka i takt med priserna pä bearbetade varor i den internationellahandeln kommer det nominellt att överstiga nivå med ca perfat. En sådan prisutveckling skulle försämra bytesbalansen 1985 med 5 å 6miljarder kr. Hänsyn har då inte 1982/83:150 Bilaga 1.2 52 tagitsfill alla de indirekta effekter som ett högre oljepris skulle kunna ge Upphovtill. Statensränteutgifter växer snabbt . Ökningstakten påverkas förutomav budgetunderskottets storlek av nyupplåningsräntan inom och utom landet.Samtliga kalkylalternativ bygger på en relativt hög realränta. Eftersom en vissdel av den befintliga statsskulden omsätts är bruttoupplåningen störteän budgetunderskottet. En nyupplåningsränta som är en procentenhet lägre 1984och 1985 beräknas minska ränteutgifterna med ca 4 miljarderkr. Treärskalkylernatyder på att devalveringen hösten, 1982 under skilda fömtsättningar kommer attha en positiv effekt på produkfion och bytesbalans 1984. De visar emellertidockså att denna förbättring bara är kortvarig om inte inflationen dämpasväsentligt. Enfortsatt hög inflation skulle medföra allvarliga problem i flera avseenden.Bytesbalansens strukturella underskott skulle kvarstå på en hög nivå.Budgetunderskottet skulle fortsätta att öka även om inga nya utgiftsätagandengjordes. Huvudsakligen skulle detta vara en konsekvens av stiganderäntebetalningar. Kommunernas ekonomi skulle försämras kraftigt och de skullesannolikt tvingas dra ner på verksamhetsvolymen eller åtminstone påökningstakten i verksamheten. Ävenför näringslivet skulle en fortsatt hög inflationstakt innebära stora problem.Den konkurrensutsatta delen av näringslivet skulle fortsätta att tappamarknadsandelar på både export- och hemmamarknaderna. Produktionsutvecklingenskulle bli svag och sysselsättningen skulle fortsätta att minska i snabb takt.Under sådana förutsättningar skulle inte heller investeringarna komma igång.Tvärtom skulle utslägningen av befintliga anläggningar fortsätta. Denkonkurtensutsatta delen av ekonomin skulle fortsätta krympa. Enradikal dämpning av inflationstakten skulle däremot kunna medföra att destmkturella problemen i den svenska ekonomin lättade. Bytesbalansen skulleinom loppet av kunna komma i stmkturell jämvikt. Budgetunderskottetsökning skulle kunna hållas tillbaka, fömtsatt att inga nya utgiftsåtagandengörs utan motsvarande ökning av statsinkomsterna. Kommunernas ekonomi skulleförbättras avsevärt och därmed deras möjligheter att utvidga verksamheten inomprioriterade områden och att hälla uppe investeringsvolymen. 1982/83:150 Bilaga 1.2 53 Förnäringslivet är en dämpning av inflationstakten en nödvändig förutsättning föratt bibehålla konkurrenskraften. Viktiga konkurrentländer har eninflationstakt på . Även torde deninternationella inflationstakten bli låg. I treärskalkylerna har en viss ökningav inflationen förutsatts. Det finns emelletid skäl lågakostnadsökningar, dämpade inflationsförväntningar etc. - som talar för en ännulägre prisökningstakt internafionelU än den som här har fömtsatts. För attnäringslivet ska kunna behålla sin konkurtensförmäga krävs därför en avsevärddämpning av pris- och kostnadsökningarna. Under förutsättning av atten sådan dämpning åstadkoms tyder treärskalkylerna på att en relativt kraftigproduktionsuppgäng i näringslivet kan åstadkommas . Ävensysselsättningssituationen skulle dä kunna förbättras. Treärskalkylerna tydervidare på att en ökning av den externa efterfrågan, dvs. en ökning avnettoexporten, inte är tillräcklig för att ge en sådan produktionsuppgång inäringslivet att sysselsättningen börjar öka. Det behövs även en ökning av deninterna efterfrågan, dvs. av konsumtion och investeringar.