prop · G60351 · 1982-12-31 00:00:00 — Prop.1982/83:51 Regeringens proposition omändring i försäkringsrörelselagen (1982:713), m. m. Regeringenföreslår all antaga de förslag som har tagits upp i bifogade utdragav regeringsprolokoll. m. skulle nya beslämmelser gälla i fråga om dén organisatoriskauppbyggnaden av konsumentskyddet på bank- och försäkringsområdena. atl bank- och försäkringsinspek-tionerna inom sina resp. lillsynsområdenskulle överta tillsynen enligt marknadsföringslagen (1975: 1418). Ipropositionen föreslås att bestämmelserna om den ändrade organisationen i alltväsentligt inle skall träda i kraft. I stället skall nuvarande ordningbibehållas, dvs. konsumenlverkel/KO skall liksom svara för helatillsynen enligt marknadsföringslagen. 1 1982/83. 1982/83:51 2 Lagom ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) Härigenom föreskrivs att 19 kap. 12 § försäkringsrörelselagen (1982: 713)inte skall träda i kraft. Lag om upphävande avlagen (1982:714) om ändring i marknadsföringslagen (1975:1418) Härigenomföreskrivs atl lagen (1982:714) om ändring i marknadsföringslagen (1975; 1418)inte skall träda i kraft. Lag om upphävande av lagen (1982:730) om ändring i lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m. Härigenomföreskrivs all lagen (1982:730) om ändring i lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m. m. inte skall träda i kraft. Lag om upphävande av lagen (1982:716) om ändring i lagen (1955:183)om bankrörelse Härigenomföreskrivs an lagen (1982: 716) om ändring i lagen (1955: 183) om bankrörelseinte skall träda i kraft. Lag om upphävande av lagen (1982:717) om ändring i lagen (1955:416)om sparbanker Härigenomföreskrivs att lagen (1982: 717) om ändring i lagen (1955:416) om sparbankerinte skall träda i kraft. Lagom upphävande av lagen (1982:718) om ändring i lagen (1956:216)om jordbrukskasserörelsen. Härigenomföreskrivs an lagen (1982: 718) om ändring i lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen inle skall träda i kraft. 'Lagen omtryckt 1982:731. 1982/83:51 3 Lagom upphävande av lagen (1982:719) om ändring i lagen (1980:2) Härigenomföreskrivs atl lagen (1982:719) om ändring i lagen (1980:2) om finansbolag inteskall träda i kraft. Lag om upphävande av lagen (1982:720) om ändring i lagen (1963:76)om kreditaktiebolag Härigenomföreskrivs all lagen (1982:720) om ändring i lagen (1963:76) om kreditakliebolaginte skall träda i kraft. Lagom upphävande av lagen (1982:721) om ändring i aktiefondslagen (1974:931) Härigenomföreskrivs all lagen (1982: 721) om ändring i akliefondslagen (1974:931) inteskall träda i kraft. Lagom upphävande av lagen (1982:722) om ändring i fondkommissionslagen (1979:748) Härigenomföreskrivs all lagen (1982:722) om ändring i fondkommissionslagen (1979: 748)inte skall träda i kraft. Lag om upphävande av lagen (1982:723) om ändring i lagen (1970:65)om allmänna hypoteksbank och om landshypo- Härigenomföreskrivs all lagen (1982: 723) om ändring i lagen (1970:65) om Sverigesallmänna hypoteksbank och om landshypoleksföreningar inle skall träda i kraft. Prop.1982/83:51 4 Lag om upphävande av lagen (1982:724) om ändring i lagen (1968:576) omKonungariket stadshypotekskassa och om Härigenomföreskrivs atl lagen (1982:724) om ändring i lagen (1968:576) om KonungariketSveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar inle skall träda ikraft. Lag om upphävande avlagen (1982:725) om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländskförsäkringsanstalt att driva försäkringsrörelse här i riket Härigenomföreskrivs all lagen (1982:725) om ändring i lagen (1950:272) om räll förutländsk försäkringsanstait alt driva försäkringsrörelse här i riket inle skallträda i kraft. Lag om upphävande av lagen (1982:726) om ändring i lagen (1972:262) omunderstödsföreningar Härigenomföreskrivs all lagen (1982: 726) om ändring i lagen (1972:262) om underslödsföreningaarinte skall träda i kraft. Prop.1982/83:51 5 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , , ,, S. , , , Bodslröm, B. , ,, , R. , Proposition om ändring i försäkringsrörelselagen(1982:713), m.m. tillkallades en kommitté med uppdrag all se överbanklagstiftningen (Fi 1976:04). Kommittén antog namnet banklagsulredningen. Enligldirektiven skulle del bl.a. ankomma på kommittén all närmare överväga vad sombör gälla i fråga om bankinspektionens verksamhet för att i skilda hänseendenge konsumentskydd åt bankkunderna. Utredningen skulle ägna särskilduppmärksamhet åt gränsdragningen mellan inspektionens och de konsumenlpolitiskaorganens verksamhel. I delbetänkandel (Ds E 1980:3) Konsumentskyddet inom bankområdeloch bankinspektionens styrelse lade utredningen fram förslag i dessahänseenden. Inom utredningen avgavs särskilda yltranden. Även inom försäkringsområdet har konsumenlskyddsfrågornavarit föremål för utredning. tillkallades en kommitté med uppdrag altse över lagstiftningen om försäkringsbolagens och försäkringsinspeklionens verksamhel(E 1979:01). Kommittén antog namnet försäkringsverksam-helskommittén. Kommitténålades i direktiven atl med förtur behandla försäkringsinspeklionens roll pådel konsumenlpolitiska området. 1 delbetänkandel (Ds E 1981:4) Handläggningenav konsumenlskyddsfrågor inom försäkringsområdet lade kommillén fram förslagangående den organisatoriska uppbyggnaden av konsumentskyddet påförsäkringsområdet och gränsdragningen mellan ochförsäkringsinspektionen. Inom kommillén avgavs en reservation och ell särskill yllrande. Banklagsulredningens och försäkringsverksamhetskommilléns betänkandenremissbehandlades. Därefter förelades i prop. 1981/ 82:180 förslagangående den organisatoriska uppbyggnaden av konsumentskyddet på bank- ochförsäkringsområdena och beträffande gräns- 1982/83:51 6 dragningenpå dessa områden mellan de allmänna konsumenlpolitiska organen och bank- resp. försäkringsinspeklionen.Inom näringsulskoltel rådde delade meningar om förslagel (NU 1981/82:45).Majoriteten anslöt sig sålunda till propositionens förslag medan företrädarnaför det nuvarande regeringspartiet i en reservalion yrkade att riksdagenskulle avslå förslagen i propositionen till ändrad organisatorisk uppbyggnadav konsumentskyddet på bank- och försäkringsområdena. Propositionsförslaget aniogsav (rskr 1981/82:385). De nya bestämmelserna skulle gälla fr. o. m.den (SFS 1982:713-726). Min avsikt är nu att pånytt ta upp frågan om den organisatoriska uppbyggnaden av konsumentskyddet påbank- och försäkringsområdena. Föratt ge konsumenterna utökat rättsskydd har en omfallande lagstiftning påsenare år genomförts på del konsumentpolitiska området, exempelvis avialsvillkorslagen(1971:112), marknadsföringslagen (1975:1418) och konsumenlkredillagen(1977:981). I slor utsträckning gäller denna lagstiftning även på bank- ochförsäkringsområdena. För försäkringsområdet har genomförts en särskildlagstiftning, konsumentförsäkringslagen (1980: 38). Den offentligrätlsligakontrollen över banker och försäkringsbolag, såvitt gäller nämnda lagar, utövasdels av , dels av bank- resp. försäkringsinspektionen. Ennärmare redogörelse för de konsumenlrällsliga lagar och andra kon-sumenlskyddsåtgärdersom är av betydelse för bank- och försäkringsområdena finns i prop. 1981/82:180. Jag nöjer mig här med all i korthet beröra de nämnda konsumenlrällsligalagarna och hänvisar i övrigt till propositionen. AvtatsvUlkorstagenshuvudsyfte är atl la lill vara konsumenternas intressen när del gällerutformningen av kontraktsformulär inom olika branscher. I detta syfteinnehåller lagen en generalklausul enligt vilken näringsidkare kan förbjudasatt i forlsällningen använda avtalsvillkor som med hänsyn lill vederiagel ochövriga omständigheter är atl anse som oskäliga mot konsumenten. Avialsvillkorslagenär inle tillämplig på verksamhet som slår under tillsyn av bank- och försäkringsinspeklionerna.När finansbolagen 1979 ställdes under tillsyn av bankinspektionen fick docklagen fortfarande gälla för dessa bolag i avbidan på resultatet avbanklagsutredningens arbete. Förbudsfrågorenligt avtalsvillkorslagen handläggs av konsumentombudsmannen (KO) ochmarknadsdomstolen. KO skall i första hand försöka på frivillig väg uppnåändringar av oskäliga avtalsvillkor, men om förhandlingarna blir resultallösakan KO föra talan inför om förbud enligt generalklausulen.Beslutar KO för visst fall all inte ansöka Prop.1982/83:51 7 om förbud, får ansökan i stället göras av sammanslutningav näringsidkare, konsumenter eller löntagare. På bank-och försäkringsområdena handhas avtalsvillkorsgranskningen av bank- resp. försäkringsinspeklionen.Bankinspektionens granskning av avtalsvillkoren sker med slöd av beslämmelser ibanklagstiftningen om en sund utveckling av bankverksamheten. Även denreglering som gäller för kredilakliebolagen, hypoleksinsliiuten, finansbolagen,fondkommissionsbolagen och fondbolagen innehåller allmänna lillsynsbestämmelserenligl vilka bankinspektionen kan granska de avtalsvillkor som dessa förelaganvänder gentemot konsumenterna. Vad gäller finansbolagen innebär detta allsåväl KO som bankinspektionen kan ingripa mol dessa bolags avtalsvillkor. granskar försäkringsbolagensavtalsvillkor med slöd av 282 § 3 mom. lagen (1948:433) om försäkringsrörelse.I försäkringsrörelselagen (1982:713) återfinns motsvarande lagbestämmelse i 19kap. Bank- och försäkringsinspektionens beslul iavtalsvillkorsfrågor kan liksom övriga lillsynsbeslul överklagas lillregeringen av berörda förelag. Marknadsföringstagen har lill ändamål all främjakonsumenternas intressen i samband med näringsidkares marknadsföring av varor,tjänster och andra nytligheler och all motverka marknadsföring som ärotillbörlig mot konsumenter eller näringsidkare. Lagens centrala beslämmelserutgörs av tre generalklausuler som gör del möjligl atl förbjuda vissa marknadsföringsåtgärderoch all ålägga marknadsföraren all lämna viss information saml alt förbjudaförsäljning av vissa varor. Förhandläggningen av förbuds- och informationsfrågor enligt marknadsföringslagengäller i huvudsak samma ordning som enligt avtalsvillkorslagen.Marknadsdomstolen prövar alltså efter ansökan av KO eller, om KO beslutat attinte göra ansökan, efter ansökan av en sammanslutning av konsumenter, löntagareeller näringsidkare frågor om förbud eller förelägganden enligl lagen. Marknadsföringslagen är tillämplig på allnäringsverksamhet och omfattar alltså även bank- och försäkringsområdena.Emellertid kan även bank-och försäkringsinspeklionerna med stöd av sinaallmänna lillsynsbefogen-heler ingripa mol kreditinsliluiens, fondkommissionsbolagens,fondbolagens resp. försäkringsföretagens marknadsföring. Inspeklionsmyndighe-ternasbeslul i marknadsföringsfrågor kan överklagas lill regeringen av berördaförelag. Genom konsumentkreditlagen åläggs näringsidkare bl.a. marknadsföring av kredit lämna information om den effektiva räntan förkrediten. Tillsynen över efterlevnaden av lagen utövas av ,dock all lillsynsbefogenhelen tillkommer bankinspektionen och försäkringsinspektionenpå deras resp. lillsynsområden. Emellertid innebär kopplingen i konsumentkreditlagenlill marknadsföringslagens regelsystem Prop.1982/83:51 8 atl även kan övervaka att företag underbank- resp. försäkringsinspeklionens tillsyn följer konsumentkreditlagensregler om information. Genom konsumentförsäkringshigen åläggs försäkringsbolagen bl.a.alt informera konsumenterna om och andra försäkringsvillkor. Tillsynenenligt konsumentförsäkringslagen handhas av försäkringsinspeklionen med stödav de befogenheter som tillkommer inspektionen enligt lagen omförsäkringsrörelse. Emellertid innebär kopplingen i konsumentförsäkringslagentill marknadsföringslagens regelsystem alt även kan övervaka atlförsäkringsbolagen följer konsumenlförsäk-ringslagens bestämmelserominformation. Av del anförda framgår all en och samma företeelse kankomma all prövas såväl av bank- och försäkringsinspektionerna med slöd av dessamyndigheters allmänna lillsynsbefogenhel och - såvill avser konsumenlkredillagen- av särskilda bestämmelser som av de konsumentpolitiska organen med stöd av konsumenllagstiftningen. 1981/82: 180 lämnas en närmare redogörelse av utredningsbetän-kandena.Jag nöjer mig därför med atl här endasi redogöra för utredningsförslagenshuvudsakliga innehåll och hänvisar i övrigt lill propositionen. Utredningens förslag innebär att bankinspektionen liksom hittillsensam skall ha ansvaret för granskningen av bankernas avtalsvillkor och i fortsättningenäven för tillsynen över bankernas marknadsföring och information om krediter.Vidare innebär förslagel all beslul i konsumenirätlsliga frågor skall behandlassom bankinspektionens övriga lillsynsbeslul, dvs. beslut rörande bankernasavtalsvillkor, marknadföring, information m. m. skall av berörda banker kunnaöverklagas hos regeringen. Motsvarandeorganisatoriska lösning bör enligt utredningen gälla beträffande fondkommissionsbolagen,kreditaktiebolagen, finansbolagen och hypoleksinsliiuten. Utredningen föreslår att bestämmelser motsvararavtalsvillkorslagens och marknadsföringslagens generalklausuler förs in i bl.a.banklagarna och att det i marknadsföringslagen förs in en bestämmelse avinnebörd all marknadsföringslagen inte gäller den verksamhet som bankinstitulendriver. Vidare föreslås all kopplingen i konsumentkreditlagen till marknadsföringslagenupphävs och att i stället hänvisningen i konsumentkreditlagen sker lill deregler som skall införas i banklagarna. Enligl utredningen bör etl kontaktforum med representanterfrån bl.a. 1982/83:51 9 bankinspektionen och inrättas för konsumentfrågor inom bankområdel. I ell särskill yttrande har förordats alt gränsdragningenmellan och bankinspektionen görs så att frågor enligtmarknadsföringslagen skall handläggas av medan avtalsvillkorsgranskningenoch tillsynen enligl konsumentkreditlagen skall handläggas av bankinspektionen. Kommitténs förslag innebär i huvudsak följande.Försäkringsinspektionen skall liksom f. n. ha huvudansvaret för granskningenav de enskilda försäkringsföretagens försäkringsvillkor. Ansvaret för tillsynenöver försäkringsföretagens marknadsföring läggs på inspektionen. Inspektionenskall ha ansvaret för tillsynen över all information på försäkringsområdet ochöverta ansvar för utgivande av basinformation. Beslut ikonsumentfrågor skall enligl kommilténs förslag behandlas som inspektionensövriga tillsynsbeslut. Detta innebär atl inspektionens beslul rörande ettsvenskt försäkringsbolags eller en utländsk försäkringsanstalls avtalsvillkor,marknadsföring, information m. m. av berörda försäkringsföretag skallöverklagas hos regeringen. Kommitténs förslag lill lagteknisk lösning innebär atl försäkringsverk-samhelundantas från marknadsföringslagens tillämpningsområde och all bestämmelsermotsvarande marknadsföringslagens generalklausuler om otillbörligmarknadsföring och information inarbetas i försäkringsrörelselagen och lagen(1950:272) om rätt för utländsk försäkringsanstait all driva försäkringsrörelsehär i riket. Vidare innebär förslagel alt hänvisningen i konsumentkreditlagenoch konsumentförsäkringslagen till marknadsföringslagen upphävs. I ställetskall informationsbeslämmelserna i konsumenlkredillagen och i konsumentförsäkringslagenanknytas till de föreslagna marknadsföringsbeslämmelserna iförsäkringsrörelselagen och lagen om rätt för utländsk försäkringsanstait attdriva försäkringsrörelse här i riket. I en reservation har förordats alt nuvarande ordning förövervakning av marknadsföring och information på försäkringsområdet bibehålls. De remissinstanser som ytlral sig överbanklagsutredningens förslag kan delas upp i två huvudgrupper. Utredningensförslag stöds av den ena gruppen, där bl. a. riksbanksfullmäktige ochföreträdare för bankorganisa-lionerna ingår. Samma hållning intas av bl.a.statskontoret, och kommerskollegium. Negativa lillutredningens förslag, huvud- Prop.1982/83:51 10 sakligen i marknadsföringsdelen, är bl.a. konsumentverkel/KO,. NO och företrädarna för de centrala löntagarorganisationerna. Bankinspektionen har i sin remissyttrande ställt sig bakomförslaget i det särskilda yttrandet. Sedan remissyttrandet avlämnats har dockbankinspektionen ändrat inställning och biträder numera utredningens förslag(i yttrande över försäkringsverksamhelskommilléns betänkande). De remissinslansersom är positiva till utredningens förslag framhåller atl del är angelägel atten enda myndighet handhar de konsumenlpolitiska frågorna på bankområdel. Riskenär annars slor att både konsumenterna och bankinstitulen möter svårigheter vidkontakter med myndigheter vilket kan leda till en försvagning avkonsumentpolitiken. En ingående kunskap om den svenska kredilmarknadensfunktionssätt är en grundläggande förutsänning för en framgångsrikkonsumentpolitik på bankområdel. Bankinspektionen, som besitter en sådanspeciell kompelens. bör därför bli ansvarig för konsumentpolitiken inom sitt lillsynsområde. De remissinslansersom är negativa lill utredningsförslaget har bl.a. framhållit atträttssäkerheten i marknadsföringsärendena skulle eftersättas, om prövningen imarknadsdomstolen ersattes av ell administrativt förfarande. Dei har ocksågjorts gällande att det finns en uppenbar risk för all rättstillämpningen inleblir enhetiig om marknadsföringsärenden på bankområdel handläggs i annanordning än på övriga områden. Kritik har även riktals mol atl utredningensförslag inle medger en sammanslutning av konsumenter, löntagare ellernäringsidkare alt föra elt ärende vidare lill högre instans närtillsynsmyndigheten inle gör dena. Vad gäller försäkringsverksamheiskommitténs förslag harremissinstanserna i princip intagit samma hållning som i fräga om banklagsulredningensförslag. Bank- och försäkringsinspeklionerna och företrädare för näringslivettillstyrker i huvudsak majoritetens förslag. Näringslivets delegation för marknadsrälloch flera andra företrädare för näringslivet har dock förordat alt talan molinspektionens beslul i marknadsföringsärenden skall föras hos marknadsdomstoleni stället för hos regeringen. Konsumentverkel/KO,. NO, allmänna reklama-lionsnämnden och företrädare för de centralalöntagarorganisationerna är negativa lill majoritetens förslag och har iprincip anslulil sig lill reservantens uppfattning. anser alti första hand en närmare karlläggning bör ske av konsumentskyddets inriktningpå försäkringsområdet innan man tar slutlig slällning lill föreliggandefrågor. Beträffande det närmare innehållet i remissvaren hänvisastill prop. 1981/82: 180 bilagorna 6 och 7. Prop.1982/83:51 11 1981/82:180 om försäkringsrörelselag m. m. Ipropositionen föresläs alt följande ordning genomförs när del gällerkonsumentskyddet på bank- och försäkringsområdena. Bankinspektionen skall ifortsättningen handha avlalsvillkorsgranskningen i fråga om samtliga företagunder dess tillsyn, dvs. Granskningen skall ske med stöd avde allmänna lillsynsbeslämmelserna i de lagar, som reglerar verksamheten fördessa företag. Bankinspektionens avgöranden i avtalsvillkorsfrågor skall - iöverensstämmelse med vad som i allmänhet gäller i tillsynsfrågor - av berördaföretag kunna överklagas hos regeringen genom besvär. Bankinspektionen skalläven ha huvudansvaret för tillsynen över bankernas marknadsföring och skallövervaka marknadsföringen med stöd av marknadsföringslagen. Marknadsdomstolenskall även i fortsättningen vara sista instans i marknadsföringsfrägor på bankområdel.I konsekvens härmed föreslås bankinspektionen bli exklusiv tillsynsmyndighetnär del gäller kontrollen av atl kredilinslilulen fullgör sin informationsskyldighetenligt konsumenlkredillagen. Talan mol kredilinslilulen, fondkommissionsbolagenoch fondbolagen i marknadsföringsfrägor förs av bankinspektionen, som även iövrigt erhåller samma befogenheter enligt marknadsföringslagen som dem som nutillkommer konsumentombudsmannen. Lagtekniskt löses frågan så, all det imarknadsföringslagen förs in en föreskrift om att KO:s åligganden enligt lagenfullgörs av bankinspektionen inom dess tillsynsområde. - Motsvarande ordninginfors pä försäkringsområdet, varvid försäkringsinspektionen erhåller ihuvudsak samma befogenheter på försäkringssidan som bankinspektionen påbanksidan. skall ensam svara för atl informationsbeslämmelsernai konsumentförsäkringslagen följs. Inspektionen övertar ocksä konsumentverketsansvar för den s. k. kompletterande basinformationen på försäkringsområdet. Förslageni propositionen byggde på uppfattningen atl man skulle få den meständamålsenliga ordningen om man lade över huvudansvaret för konsumentskyddetpå de myndigheter som har tillsynen i övrigt över berörda institut och atl mandärmed även skulle undvika olägenheter som angavs vara förknippade med dendubbla tillsyn som i vissa hänseenden nu finns. Ipropositionen betonades atl del var viktigt all inspektionerna samrådde omkonsumentverket vid tillämpningen av den konsumenlrällsliga lagstiftningen.Formerna för samarbetet skulle de berörda myndigheterna själva bestämma. Ipropositionen förordades att det s. k. kontaktforum för försäkringsfrågorskulle bibehållas. borde dock i stället förkonsumentverket i fortsättningen utse ordförande och svara för att behövligasammankomster kommer lill stånd. Enligl propositionen skulle även på bankområdelinrättas etl samarbetsorgan för konsumentfrågor. Del borde ankomma påbankinspektionen atl la initiativ till bildandet av detta organ. Ifråga om de närmare skälen till förslagen hänvisas till propositionen. Prop.1982/83:51 12 1 motionerna 1981/82:2485 (s) och 1981/82:2495 (vpk)framfördes kritik mol förslaget lill organisatorisk förändring av konsumentskyddet.1 den socialdemokratiska motionen föreslogs att propositionen skulle avslås ivad avser överflyttningen av konsumenlverkels/KO:s arbetsuppgifter inom bank-och försäkringsområdena lill bank- resp. försäkringsinspektionen. Motionärernaansåg alt de föreslagna ändringarna skulle medföra en påtaglig försvagning avkonsumentskyddet. Man skulle bryta med den hittillsvarande modellen förkonsumentskyddet i , vilken inneburit atl man för alt göra detta skyddså effektivt och enhetligt som möjligt låtit ansvaret vara samlat hos en endamyndighet, dvs. I sak samma yrkande lade vänsterpartietkommunisterna fram i sin partimotion. Om regeringens förslag genomförs skulle,hävdade motionärerna, konsumenterna i huvudsak gå miste om del partsorgan dehar i form av . vore enligt motionärernas meningoacceptabelt. Som redannämnts tillstyrkte näringsuiskottets majoritet propositionens förslag medanföreträdarna för del nuvarande regeringspartiet i en reservation till utskoltsbelänkandeiyrkade att propositionen i ifrågavarande del borde avslås. Reservanternatillstyrkte bifall lill motionerna. Inledningsvis vill jag understryka behovel av elt starktoch väl fungerande konsumentskydd på bank- och försäkringsområdena. Enskildapersoners ekonomiska och sociala situation kan på etl ingripande sätt påverkasav de avgöranden som träffas av banker, andra kreditinstitut och försäkringsbolag.Samtidigt är det här fråga om områden där det kan vara svårt för de enskildaall själva överblicka och bedöma konsekvenserna av avgörandena. Det är såledesav stor vikt att kreditinstitutens och försäkringsbolagens verksamhel bedrivsi enlighet med de allmänna riktlinjerna för konsumentpolitiken. Övervakningenav konsumentskyddet på de aktuella områdena måste fungera effektivt. Det krävsdärför en för della ändamål avpassad organisation för att handha övervakningen.Framför allt måste den eller de myndigheter som skall ha ansvaret för tillsynenpå bank- och försäkringsområdena vara väl insatta i den näringsrätisligalagstiftningen saml ha en allmänt god kännedom om konsumenternas problem och envid överblick över hela del konsumenlrällsliga fältet. Samlidigt bör emellertidmyndigheterna ha goda insikter i bank- och försäkringsfrågor. /KOhar under en följd av år bevakat konsumenternas intressen över ell brett fäll,som bl.a. täckt bank- och försäkringsområdena. Även bank- och försäkringsinspektionernahar - med stöd av sina Prop.1982/83:51 13 allmänna tillsynsbefogenheler på resp. område - bevakatkonsumentintressena på sina områden.