prop · G60390 · 1982-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1982/83:90 om kommunalekonomiska frågor ; Regeringen förelägger vad som har upptagits ibifogade utdrag av regeringsprotokoll för de åtgärder och de ändamål som föredragandenhar hemställt om. I propositionen läggs fram förslag om kommunalekonomiskafrågor . En redogörelse ges av de kalkyler och räkneexempelavseende den reala och finansiella utvecklingen i kommuner ochlandstingskommuner som utförts av den särskilda arbetsgruppen omkommunernas ekonomi (). Indragningenav skatteunderlag från fysiska personer föreslås återförd till kommunsektorn fr.o.m.år 1984. I avvaktan på att förutsättningarna för beskattningen av juridiskapersoner utreds föreslås de regler rörande beskattning av juridiskapersoner som gällt under är 1983 bestå . I proposifionen anges vidare utgångspunkter för sialsbidragsgivningentill kommuner och landstingskommuner. Inriktningen är all minska detaljregleringenoch bryta automatiken i statens utgifter på detta område i enlighet med deriktlinjer regeringen angett för budgetpolitiken. Inriktningen av den kommandeöversynen av skatteutjämningssystemet behandlas. I syfte att hålla tillbakakraftiga höjningar av kommunalskallen föreslås elt särskilt stöd för fillkommuner och landsfingskommuner som befinner sig i elt finansiellt särskiltutsatt läge. 1 1982/83. Prop.1982/83:90 2 Lag om ändring i lagen (1982:221) med särskildabestämmelser angående det kommunala skatteunderlaget m. m. Härigenom föreskrivs att i lagen (1982:221) med särskildabestämmelser angående det kommunala skatteunderlaget m.m. skall införas tvä nyaparagrafer, 1 a och 4 §§, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid bestämmande av det förskott på kommunalskatt,landstingsskatt och församlingsskatt enligt 4 och 4 a §§ lagen (1965:269) med särskUdabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. som skaUutbetalas samt av skatteunderlag för bidragsärel 1984 enligttagen (1979:362) om skatleutjämningsbidrag skall antalet skattekronor ochskatteören enUgt taxeringsnämndens beslut vid taxering minskas medhela del antal skattekronor och skatieören som har påförts andraskattskyldiga än sådana som avses i 10 § 1 mom. tagen (1947:576) om statliginkomstskatt såvitt avser landstingskommun, därav såvitt avserkommun och därav såvitt avser annan menighet. Vid bestämmandet av skattesats för skaUbestämmelserna i denna paragraf beaktas. I fråga om slutavräkning skall antaletskattekronor och skatteören justeras på sått anges i I a §. Denna lag träder i kraft . Prop.1982/83:90 3 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden I. , , , , , , ,, , , , , , , R. ,, , Thunborg Proposition om kommunalekonomiska frågor inledde regeringen överläggningar medföreträdare för kommuner och landstingskommuner om den kommunala ekonominfrämst . Jag redovisade därefter vissa slutsatser i åretsfinansplan (prop. 1982/83:100 bil. Därvid erinrade jag om den konflikt som i det korta tidsperspektivetfinns mellan det finansiella och det reala utrymmet för den offentliga sektorn.I ett läge med betydande arbetslöshet finns begränsningar på den finansiellasidan, vilket bl.a. är en följd av en låg tillväxt i ekonomin . En avvägningmåste i detta läge ske av de reala och finansiella resurser som kan tilldelasden offentliga sektorn. Mol denna bakgrund redogjorde jag redan i finansplanenför utgångspunkterna för de åtgärder avseende den kommunala ekonomin för år1984 som bör vidtas vid en samlad bedömning av det statsfinansiella och detkommunalekonomiska läget. Sedan finansplanen lades fram har ytterligareöverläggningar ägt rum med företrädare för kommunerna och landstingskommunerna.Jag avser nu alt närmare redovisa mina överväganden och förslag avseende denkommunala ekonomin . Prop.1982/83:90 4 2.1 Denekonomiska utvecklingen 1984 m. m. I finansplanen angav jag atl underlaget var otillräckligtför att göra en mer samlad bedömning av de reala och finansiellaförutsättningarna för den offentliga sektorn åren framöver. Detta kan görasförst när aktuella kalkyler föreligger för samhällsekonomin i sin helhet. Jagavser att ta upp dessa frågor till vidare behandling i åretskompletteringsproposition. Densärskilda arbetsgruppen om kommunernas ekonomi (), vari ingår representanterför finans- och civildepartementen. och ,har gjort kalkyler över real och finansiell utveckling ikommunsektorn . Kalkylerna är att se som schablonmässigaräkneexempel och är inle avstämda mot utvecklingen inom andra sektorer avekonomin. Min följande redogörelse och mina kommentarer sker i anslutning tillde av genomförda kalkylerna. Utvecklingen av den kommunala konsumtionen KE.A:s volymberäkning över den kommunala konsumtionen ärvad som brukar kallas en baskalkyl. Jag återkommer strax lill vad som avses meddetta begrepp. I den fortsatta redovisningen beaktas inte konsekvenserna förvolymutvecklingen av förändrade huvudmannaskap och av förändringar i volymenav beredskapsarbeten. Volymtalen kan därför sägas återspegla de underliggandevolymkrav som följer av befolkningsstrukturens förändringar samt vissa andrabeslut om utbyggnadsprogram m.m. Det finns dock anledning att notera atl allade faktorer som påverkar den kommunala konsumtionsutvecklingen inte kunnatbeaktas i kalkylerna, bl.a. beroende pä att många faktorer är mycket svåra att kvantifiera. Förkommunerna ingår i baskalkylen den beräknade konsumlionsför-ändring som följerav befolkningsförändringar, statliga beslul och andra bindningar i de delarkonsekvenserna kunnat beräknas eller uppskattas. Vad avser barnomsorgen byggerkalkylen på de barnomsorgsplaner (en utbyggnad om ca 9 000 platser i daghem perår) som kommunerna lämnat till . Det bör här nämnasatt kommunernas ekonomiska flerårsplaner tyder på att barnomsorgsplanerna inlekommer alt realiseras fullt ul. Resultatet av kalkylerna framgår av följandeuppställning. Bidrag till total volymutveckling enligt baskalkylen förkommunerna 0,0,0, -0,0,0, Utbildning Barnomsorg Äldreservice Övrigt varav krav p.g.a. befolkningsförändringar Prop.1982/83:90 5 Årets beräkningar innebär vid en jämförelse med debaskalkyler som genomförts atl den av befolkningsstrukturensförändringar betingade volymökningen har saktat av. Orsaken härtill är främstdet minskade elevunderlaget i grund- och gymnasieskolan. Effektenav befolkningsförändringarna fördelade på några verksamhels-områden framgår iföljande uppställning. Bidrag till total volymutveckling p.g.a.befolkningsförändringar för kommunerna För äldreservicen redovisas i kalkylerna inga beräkningartill följd av andra faktorer än befolkningsförändringarna. För äldreserviceninnebär förskjutningarna i åldersstrukturen fortsatta krav på en volymmässig expansionäven . Den pågående förskjutningen fråninstitutionsvård mot vård i det ordinära boendet leder till ökade krav påkommunerna för insatser för boendet och service i samband härmed.Konsekvenserna av denna ändrade inriktning av insatserna har inte kunnatuppskattas. För kommunsektorn totalt uppvägs den dock av att kraven pålandstingskommunernas slutna vård måste kunna minskas. Förlandstingskommunerna baseras kalkylerna på effekter av befolkningsutvecklingenförutsatt oförändrad konsumtionsstandard per invånare. Därutöver harinkluderats effekterna av utbyggnadsprogrammen för långtidssjukvård (ca 1 700platser inkl. den befolkningsberoende utbyggnaden), öppen värd,folktandvård, hemsjukvård och omsorger om psykiskt utvecklingsstörda i enlighetmed de ekonomiska långtidsplanerna (LKELP 82). Resultatet av KEA-kalkylen avseende landstingskommunernaframgår av följande uppställning. Bidrag till total volymutvecliling enligt baskalkylen förlandstingskommunerna Övrigsluten vård 0,0, Baskalkylen resulterar för landsfingskommunerna i envolymökning på och varav inemot per är krävsenbart för att kunna bibehålla en oförändrad konsumtion per invånare inom olikati /83. Prop.1982/83:90 6 Fördelningen av den befolkningsbetingadeökningen pä verksamheter framgår av följande uppställning. Bidrag till total volymutveckling p.g.a.befolkningsförändringar för landstingskommunerna Långtidssjukvård Övrig sluten vård Öppen vård Övrigt Hälften av den volymökning som krävs för att bibehållaoförändrad standard faller på långtidssjukvård och hemsjukvård, 0,3procentenheter faller på övrig sluten vård och pä öppen vård.Det bör här påpekas att den metod som i baskalkylen använts för övrig slutenvård inle lar hänsyn lill att landsfingskommunernas planer pekar på att enkontinuerlig neddragning kommer att ske för denna vårdform. En sammanvägning av kalkylerna för kommuner ochlandstingskommuner ger följande resultat: Bidrag till total volymutveckling för kommuner ochlandstingskommuner (0,) (0,) (0,) (0,) befolkningsförändringar utbyggnader i övrigt (varav bamomsorgen)(varav långtidssjukvården) uppgår den i baskalkylen beräknadekonsumtionsökningen lill 1,5 resp. . Av dessa ökningar betingas 0,4 resp.0,av befolkningsförändringarna medan resten beror pä olikautbyggnader i övrigt. Det volymkrav som följer av befolkningsförändringar ärlägre än under tidigare perioder. Med hänsyn lill förskjutningar i åldersstrukturenär detta en trend som blir bestående under resten av 1980-talel. Av den icke befolkningsbetingadevolymutvecklingen svarar planerna för utbyggnad av barnomsorgen ochlångtidssjukvården för de största bidragen - i genomsnitt 0,5 resp. 0,2procentenheter ärligen. Det bör i sammanhanget understrykas att baskalkylen är enren konsekvenskalkyl. Den faktiska utvecklingen kan komma alt avvika, t.ex. omomprioriteringar eller rationaliseringar görs. De ekonomiska långtidsplanernaantyder sålunda en långsammare volymtillväxt än baskalkylen. Långlidsplanernahar tenderat att underskatta den faktiskt förverkligadevolymutvecklingen. Det är svårt atl säga om denna tendens blir bestående ävenför . 1982/83:90 7 Jag avser som jag nämnt atl återkomma senare i vår i kompletleringspropositionentill den kommunala verksamhetens utveckling i ett samhällsekonomisktperspektiv. Sambandet mellan utvecklingen av den kommunalakonsumtionen och sysselsättningen Antalet anställda (exkl. beredskapsarbeten) i kommunerresp. landstingskommuner uppgår f.n. lill drygt 630 000 resp. drygt 390 000.Sysselsättningsutvecklingen i kommuner och landstingskommuner under 1970-talelssenare del åskådliggörs i följande uppställning. Sysselsättningsutvecklingen 19761982 i kommuner ochlandstingskommuner (exkl. beredskapsarbete) ing i antal sysselsatta per 1 mar; i resp. år. Kommuner (inkl. lärare) Landstingskommuner 4-16,1 -1-38,7 4-25,4 -1-50,0 -28,9 4-17,4 4-46,3 4-16,4 -1-49,0 4-14,0 4-27,5 -4,8(4- 7,0)' 4-2,2(4- 4,8)' -2,6(4-11,8)' ' Dito inkl. beredskapsarbete. Utvecklingen av sysselsättningsgraden (den genomsnittligtarbetade tiden) bland kommun- och landstingsanslällda har slor betydelse förhur antalet sysselsatta förändras vid en viss volymförändring. En ökandesysselsättningsgrad medför atl en viss volymökning resulterar i en mindreökning av antalet anställda än vid en oförändrad eller minskad sysselsättningsgrad. Under en följd av är minskade det genomsnittliga antaletarbetade timmar per person. vände emellertidutvecklingen och den genomsnittliga arbetstiden per sysselsatt har ökat somframgår av följande uppställning. Sysselsättningsgrad: genomsnittlig arbetstid persysselsatt i % av heltid (per resp. är) 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 (exkl. lärare) 69,5 69,2 69.7 71,1 71,4 72,0 73,4 (74,6)' . (75,0)' (76,2)' Landstings kommuner 77,1 77,1 77,0 77,0 77,0 77,4 78,1 ' Inkl. lärare. Sysselsättningsgraden är i kommunerna f.n. och ilandstingskommunerna . Av de kommunalanställda arbetar heltid. deltid och är timanställda vilket framgår av följande tablå. 1982/83:90 8 Kommunalt anställda fördelat efter heltids-, deltids- ochtimanställda Kommuner (inkl. lärare) Mot bakgrund av tendensen till övergängfrån timanställning fill deltid resp. deltid till längre deltid eller heltidhar även belyst hur sysselsättningsutvecklingen i antal personer förhällersig till en viss volymutveckling för konsumtionen. Avgörandeför sysselsättningsutvecklingen - mätt i antal personer - är hursysselsättningsgraden utvecklas framöver. har bedömt det mest realistisktatt anta att sysselsättningsgraden fortsättei- att öka åren framöver men i enlångsammare takt än . För att visa effekten påsysselsättningsutvecklingen av olika antaganden om sysselsättningsgraden harberäkningar även gjorts på dels oförändrad sysselsättningsgrad, dels trendenfrän 1980-lalets början. Följande uppställning åskådliggör detta. Förändring av antalet anställda vid en volymutveckling ienlighet med baskalkylen, tusental personer Sysselsättnings- Kommuner Landstings- Totalt 1984 1985 1984 1985 1984 1985 Fortsätter att öka men i avtagande takt 4- 5,3 4-2,4 4-5.0 4-6,0 4-10,3 4- 8,4 Oförändrad 4-10,3 4-6.5 4-6.0 4-7,0 4-16,3 4-13,5 Trenden från 1980-taletsbörian håller i sig ±0 -3,3 4-2,0 4-2,0 4- 2,0 - 1,3 i baskalkylen 1,0,1,1,1,1, Om man förutsätter att sysselsättningsgraden fortsätteratt öka men i en avtagande takt skulle en volymökning enligt baskalkylenresultera i en sysselsättningsökning om drygt 10 000 personer och meddrygt 8 000 personer för kommuner och landstingskommuner sammantagna. Grovt räknat innebär en volymökning om en kalkylmässigsysselsättningsökning i slorieksordningen 8 000-10 000 personer. En lägre volymökningän i baskalkylen, vilket de ekonomiska långtidsplanerna antyder, ledernaturligtvis till en lägre sysselsättningsökning. Det är således av stor betydelse försysselsättningsutvecklingen i kom- Prop.1982/83:90 9 munsektorn hur sysselsättningsgraden förändras årenframöver. I ett läge med sjunkande reallöner finns starka incitament för denenskilde atl söka bibehålla sin disponibla inkomst genom att öka arbetstiden.Med hänsyn till den stora andelen deltidsarbetande i sektor blireffekterna härav speciellt märkbara. I kombination med att detsamhällsekonomiska och finansiella läget framtvingar en lägre kommunalvolymutveckling än ger detta inte förutsättningar för attantalet sysselsatta skall kunna utvecklas som under det decenniet. Om denna utveckling fortsätter skulle den kommunalasektorn inte komma att ge något egentligt tillskott av ny sysselsättning. Som jag redan erinrat om finns i del korta perspektivet enkonflikt mellan det realekonomiska och del finansiella utrymmet för denoffentliga verksamheten. Avgörande för sysselsättningen även för denoffentliga sektorn är emellertid att den konkurrensutsatta sektorn stärks ochskapar inkomster för stat och kommun. Den omläggning'av den ekonomiska politikensom skedde är inriktad på att skapa förutsättningar för en ökadindustriproduktion. Det tar dock tid innan dessa insatser ger positiva effekterpä sysselsättningen. I avvaktan härpå har regeringen beslutat om omfattande sysselsätlningsstimulerandeåtgärder. Utvecklingen på arbetsmarknaden följs kontinuerligt avstatsmakterna, och hög beredskap upprätthälls för att vid behov sätta inytterligare åtgärder. Den finansiella utveckUngen i kommunsektorn åren 1984 och1985 har i räkneexemplets form gjort beräkningar över detfinansiella sparandet och förändringar i finansieringskapitalet i kommuner ochlandstingskommuner . Finansiellt sparande är det begreppsom i nationalräkenskapssammanhang används för atl beteckna skillnaden mellanlöpande inkomster och utgifter avseende ett visst år. Däremot ingår inteupplåning och amorteringar. Förändringen i finansieringskapitalel skiljer sigsom begrepp från det finansiella sparandet genom att även nettoupplåningeninkluderas. Kalkylerna, som utfördes , bygger påschablonmässiga förutsättningar och har inte kunnat stämmas av mol deförutsättningar som ges av utvecklingen i samhällsekonomin i övrigt. Trotsdessa brister ger beräkningama, enligt min mening, en bild av deavvägningsproblem offentliga sektorn kommer att ställas framöver. I räkneexemplet har schablonmässigtförutsatts en konsumtionsökning på , en oförändrad investeringsvolymsamt pris- och lönekostnadsökningar om . Som kalkylmässig förutsättninggäller vidare en oförändrad utdebitering. Förändringar i dessa förutsättningar färpåtagliga effekter pä kalkylresultatet. Främst gäller dettalönekostnadsutvecklingen. Vatje procentenhets förändring i löneutvecklingensvarar beloppsmässigt mot en procentenhet i förändrad konsumtionsvolym. Enkraftigare real tillväxt i ekonomin än den som 1982/83:90 10 implicitfinns i KEA:s kalkylförulsätlningar ger i del tidsperspektiv som är aktuellt i KEA-kalkylernainga större effekter. Till följd av utbetalningssystemet för kommunalskatlemedeluppträder de posifiva effekterna på skatteunderiaget av en sädan utvecklingnormalt tvä år . visar pä en kraftig försämring av det finansiella sparandet underåren 1983-1985. Frän etl posifivt finansiellt sparande indikerarkalkylerna etl sparandeunderskolt i slorieksordningen 3 miljarder kr.som sedan ökar till ca . är 1985.Även om beräkningarna närmast skall ses som räkneexempel ger de en antydan omde finansiella problemen i kommunsektorn . En betydligt lägre pris-och lönekostnadsutveckling än den antagit förbättrar givetvis detfinansiella läget påtagligt i förhällande till nu nämnda sparandeunderskolt.Regeringens polifik är inriktad på att få ner inflationstakten och åstadkomma fillväxti ekonomin. En sådan utveckling kommer att skapa bättre förutsättningar ävenför kommunsektorn. Ellåterförande av indragningen av skatteunderlaget från fysiska personer som jagkommer alt föreslå i del följande innebär jämfört med en förlängning av 1983års regler för skalteunderlagsberäkningen en finansiell förstärkning med ca 1miljard kr. Därutöver kommer jag atl föreslå ett särskill riktat stöd för är1984 till finansiellt utsatta kommuner och landstingskommuner för att hållatillbaka större kommunalskattehöjningar. Ävenom kalkylerna utvisar att det finansiella läget även vid en måtflig volymökninggenerellt sett försämras avsevärt åren framöver är det viktigt att uppmärksammaatt skillnaderna i finansiella förutsättningar är mycket stora mellan de enskildakommunerna resp. landstingskommunerna. I vissa kommuner och landstingskommunerhar under de senasie åren byggts upp finansiella reserver. I viss utsträckningbör dessa reserver kunna användas för att hantera den finansiella situationenunder så atl den kommunala skattesatsen inte skall behöva ökas. Påandra håll är det finansiella läget mer problematiskt. Schablonmässiga framskrivningarför enskilda kommuner och landstingskommuner som tagits fram av visar attden finansiella situationen skulle förbli svag i dessa kommuner ochlandstingskommuner även vid elt återförande av den skatteunderiags-indragningsom skett för juridiska personer och som för är 1984 kan uppskattas tillsammantaget . För att bl.a. intentionerna bakom den skattereformsom genomförs fill 1985 skall kunna uppfyllas måstekommunalskattehöjningar av slörre omfattning i möjligaste män undvikas. Skalldetta vara möjligt krävs således etl selekfivl stöd riktat till dessafinansiellt utsatta kommuner och landstingskommuner. Jag återkommer till hurett sådant stöd för bör utformas. Utformningenav beskattningen av juridiska personer kan komma att påverkas av bl.a. aktuellaförslag pä företagsbeskattningens område. I avvaktan på alt förslag föreliggeroch en utredning skett av förutsättningar- 1982/83:90 11 na för den kommunala beskattningen av juridiska personerbör, som jag ålerkommer lill i det följande, den indragning som sker år 1983behällas för . Jag angav i finansplanen atl budgetpolitiken kommande ärmåste inriktas på att metodiskt och långsiktigt uppnå en statsbudget i bättrebalans med samhällsekonomin som helhet. En av de främsta åtgärderna är därvid atlminska automafiken i utgiftstillväxten. Innebörden av delta vad gäller statligatransfereringar till kommunsektorn kommer jag också att behandla i detföljande. De förslag m.m. jag nu omnämnt utgår från en avvägning avde resurser som jag bedömer kan avsättas för offentlig sektor som helhet. Detär bl.a. fråga om en anpassning av verksamheten lillfinansieringsmöjligheterna. Som jag anförde i finansplanen bör det begränsadefinansiella fillskott som kan ges för användas för atl möjliggöra särskillangelägna åtgärder på de prioriterade områdena barnomsorg och äldreomsorg samtför att motverka omfattande kommunala skattehöjningar. Budgetprövningen i kommuner och landstingskommuner kan motangiven bakgrund förutses bli mycket restrikfiv inför är 1984. Del är oundvikligtatl i delta läge diskussioner kommer alt uppslå om bl.a. verksamheternasstandard och omfattning saml om erforderliga omprioriteringar ochrationaliseringar. I viss utsträckning finns etl val mellan skatter ochavgifter. Valet kan dessutom stå mellan alt inskränka på verksamheter, förändrastandarden/ rationalisera eller ta ut avgifter. Detta gäller såväl statlig somkommunal verksamhel. Kommuner och landstingskommuner måste göra en avvägning idessa frågor. I den mån administrativa eller institutionella hinder finns fören mera aktiv avgiftspolifik kan det vara väsenfiigl alt detta klarläggsgemensamt av stat och kommun. Detta kan lämpligen ske i stat-kommunberedningen.Jag har i denna fråga samrått med chefen för . En aktiv avgiflspolitik måste ses i ljuset av attavgiftshöjningar inle kan ge några avgörande finansiella tillskott och fårenligt min mening inte äventyra de grundläggande fördelningspolitiska målen.Avgifter som begränsar efterfrågan är ej acceptabla om de äventyrar socialaoch fördelningspolifiska mål. Förär 1985 pekar KEA-kalkylerna somjag har nämnt på enklar försämring av de finansiella förutsättningarna. Min avsikt är att snarastefter sommaren inleda överläggningar med företrädare för kommunerna ochlandstingskommunerna om förutsättningarna för del kommunala budgetarbetet förär 1985. efter 1985 finns f.n. inget underlag för att görabedömningar av kommunernas ekonomiska situation. Den kommunala ekonomins utvecklingär till myckel stor del beroende av den ekonomiska tillväxten i landet. Genomdevalveringen och andra åtgärder har grunden nu lagts för en ökad ekonomisktillväxt framöver. Prop.1982/83:90 12 Innan jag övergår till atl redogöra för mina förslag införår 1984 mer i detalj vill jag sammanfattningsvis anföra att minaställningstaganden utgör resultatet av en samlad bedömning av önskemålet attlätta på en för mänga kommuner besvärlig ekonomisk situation under kommande åroch en strävan att komma tillrätta med det utomordentligt svåra läget förstatsfinanserna. Återställandet av skatteunderlaget för fysiska personer tillkommuner och landstingskommuner liksom det särskilda stöd jag omnämnt ledertillsammans med ökningarna i de generella skatteutjämningsbidragen till enkraftig ökning av stalsutgifterna för jämfört med . Jag anserdenna ökning av statsutgifter nödvändig mot bakgrund av vad jag anfört omperspektiven för den kommunala ekonomin och strävan alt skapa så godaförutsättningar som möjligt för kommunerna att fullgöra sina uppgifter.Samtidigt vill jag understryka nödvändigheten av åtgärder som syftar till attgenomgående bryta automatiken i den statliga utgiftsutvecklingen, något somockså funnit nödvändigt (prop. 1982/83: 100 bil. FiU 30, rskr143). Åtgärder i detta syfte får också konsekvenser för kommunsektorn. De utgöremellerfid ett grundläggande element i den rekonstruktion av ekonomisom måste komma till stånd. En effektiv inflationsbekämpning och återupptagenekonomisk tillväxt i den svenska ekonomin är av avgörande betydelse också förkommunernas och landstingskommunernas ekonomiska förutsättningar framöver ochdärmed också för en fortsatt förbättrad service och ökad sysselsättning i denkommunala sektom. 2.2 Överväganden om det kommunala skatteunderlaget Den tidigare riksdagsmajoriteten har vid överväganden omden finansiella situationen beslutat om indragning aven viss del av det kommunala skatteunderlaget (prop. 1980/81: 116. FiU 31, rskr290, resp. prop. 1981/82: 100 bil. 2, FiU 20 och 21, rskr 170). Beslutetavseende innebar bl.a. att skatteunderlaget från juridiska personerbegränsades till för samtliga kommuntyper. fattaderiksdagen beslut om ytterligare indragningar.