prop · G603138 · 1982-12-31 00:00:00 — Jag finner dock, i likhet med fleraremissinstanser, atl det inte är lämpligt att ålägga denna enhet etlsjälvständigt ansvar för förstagångsanskaffning av reservdelar och utbylesenheter.Anskaffning av sådana bör i stället ske samtidigl med anskaffningen av de materielobjekt Prop.1982/83:138 11 Reservmaterielenheten bör dock medverka i förstagångsanskaffningen.Den bör också kunna svara för redovisning, lagerhållning och distribution av reservmaterielsom förstagångsanskaffas. Enheten bör lill sin huvuddel förläggas till Arbogaomrädel. Enhetenför reservmaterielförsöijning bör enligt utredningen inrättas som en friståendeenhet inom , direkt under generaldirektören. anser i sitt remissvar att del är olämpligt med en frislående slällningoch förordar att enheten inordnas i någon av huvudavdelningarna. Jag delar dennauppfattning. 2.5 Vissafrågor som berör materielförvaltningarna vid militärområdena Genombeslut av riksdag (prop. 1966: 110, SU 1966: 99, rskr 1966: 248)inrättades tyg- och intendenturförvaltningar inom varje mUitär-område. Dessaförvaltningar organiserades som särskilda från staben friståendeförvaltningsorgan underställa resp. militärbefälhavare. På försök har tyg- och intendenturförvallningarnasammanförts till en integrerad malerielförvaltning . Materielförvaltningarnabestår av en förvaltningsledning samt militärområdesförtåd. Utredningenhar prövat om förvaitningsledningarnas uppgifter kan överföras lill mUitärområdesstabema.Utredningen har dock funnit att materielförvaltningarna alltjämt bör vara egnamyndigheter. I likhet med flertalet remissinstanser delar jag dennauppfattning. Förrädspersonalen inom materielförvaltningarna bör däremot, enligtutredningen, i administrativt hänseende överföras lill försvarsomrädesregementena.Överbefälhavaren anser emellertid att nuvarande lydnadslinjer i fred och krigbör behällas. Hans uppfattning delas av chefen för armén och försvaretsmaterielverk. Jag är av samma mening i denna fräga. Utredningenanser vidare alt en samlokalisering av materieUörvalt-ningama med mililärområdesstabernai Södra militärområdet. Bergslagens, Nedre Nortlands och Övre mUitärområdenär möjlig och skulle ge besparingar. För egen del biträder jagi prindp förslaget till samlokalisering och anser att en sådan bör genomföras,om den är lönsam. Jag anser emellertid, i likhet med överbefälhavaren, attmöjligheterna lill samlokalisering f. n. är begränsade i Nedre och . Pä gmndvalav här föreslagna principer för malerielunderhållets utformning ankommer detpå regeringen att besluta om organisation, dimensionering m. m. av materielunderhållet.Vidare bör regeringen fastställa tidsplanen för organisationsförändringarna. Enligtmin mening bör åtgärderna genomföras snabbt så att besparings- Prop.1982/83:138 12 möjligheternatidigt kan tas lill vara. Jag anser att målet bör vara att i slutet av1980-talet nå ärliga besparingar om minsl 100 milj. kr. Jag är medveten om attmina förslag kan medföra minskad sysselsättning inom vissa regioner. 1982 årsförsvarsbeslut förutsatte emellertid att omfattande besparingar måste göras.Alla besparingsmöjligheter måste därför tas till vara. Organisationsförändringamakan i vissa fall komma all medföra problem för personalen vid de berördamyndigheterna. Jag förutsätter emellertid alt dessa problem begränsas sä långlsom möjligl, bl. a. genom atl förändringarna genomförs i nära samarbete mellande berörda myndigheterna, försvarels personalnämnd, statensarbetsmarknadsnämnd och berörda personalorganisationer. Personalminskningarnabör genomföras i samband med naturlig avgång och i förening med en effektivomplaceringsverksamhet. Jag delar dock dåvarande departementschefens bedömningi lotalförsvarsproposifionen (prop. 1981/82: 102 bil. 2) att det inte helt kanuteslutas att personal som inte godtar skäliga erbjudanden om annan anställningkan behöva sägas upp på grund av arbetsbrist. 1. föreslårriksdagen att godkänna de riktlinjer för försvarels mate rielunderhåll somjag har förordat, 2. föreslärriksdagen att godkänna den organisafion av underhållet av försvarsmaktens marktelemateriel och av försvarsmaktens reservmaterielförsörjning somjag har förordat. Regeringenansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. Nuvarande organisation och indelning av materielunderhålletinom försvarsmakten 1 Indelning i underhållsnivåer Inomförsvarsmakten har materielunderhållet indelats i tre nivåer - nivåA, B och C - beroende på underhållsåtgärdernas karaklär och var i organisafionende utförts. Innebörden av nivåindelningen kan sammanfattas i följande tabell. Nivå A ärden nivå där materielen brukas. Underhållet skall kunna utföras underfältmässiga förhållanden. Nivå B är den nivå och plats där underhållet kräver merkvalificerande arbetsinsatser och bättre produktionsresurser än på . Nivå C är den nivå och plats där underhållet kräversärskilda resurser i form av specialister, verktyg och lokaler. Klargöring, funktionskontroll, fellokalisering, tillsyn,driftvård, smärre felavhjälpande. Prestandakontroll, felsökning, tillsyn, utbyte avenheter, reparation, modifiering. Prestandamätning, felsökning, översyn, utbyte av enheter,reparation, modifiering. Enhet som brukar materielen, t. ex. kompani ellerfartyg. Förbandsbunden verkstad (miloverkstad, verkstad vidörlogsbas, kustartilleriförsvar, flottilj eller teleservicebas). Central verkstad, i vissa fall tillverkare eller leverantör. Gränserna mellan nivåerna är inte särskilt skarpa. För attundvika knytningen tiU viss organisafion föreslår underhållsutredningatt underhållet i stället borde hänföras till en främre och en bakre nivå, därden främre nivåns underhållsåtgärder omfattar klargöring, funktionsövervakning,kontroll, fellokalisering, service och smärre reparationer. Den främre nivånsunderhåll utförs i nära anslutning fill det förband eller den enhet därmaterielen används. Det har en stark anknytning IHI drift- och utbildningsuppgifter.Underhåll som inte utförs på den främre nivån hänförs till den bakre nivån. Regeringen föreslog i totalförsvarspropositionen (prop.1981/82: 102 bil. 2) bl. a. att begreppen främre och bakre nivå skulle gällasom indelning för materielunderhållet. Riksdagsbeslutet (FöU18, rskr 374) innebar bl. a. att lämnade utan erinran vadföredragande statsrådet anfört om nivåuppdelning av materielunderhållet. Prop.1982/83:138 14 Vidarméns förband leds underhållsfunktionen av en maleridenhet. Sädana enheterorganiseras vid de s. k. försvarsområdesregementena och vid andra förband medfullständig materielförvaltningsorganisation. Materielunderhålletgenomförs på av de värnpUktiga vid resp. förband, av tekniker ingåendei materidenheten och av förrådspersonal. Underhåll pä B-nivån utförs som regelvid s. k. miloverksläder lokaliserade till flertalet garnisonsorter medarméförband. Verkstäderna varierar i storlek från elt fåtal anställda filldrygt 100. C-nivåns underhåll köps i regel av extern underhällsleverantör, t.ex. förenade fabriksverken. Materielunderhålletleds av tekniska förvaltningar vid örlogsbaserna och av materidenheter vidkustartilleriförsvaren. Dessa lägre regionala organ för ledning av materielunderhålletär organiserade på olika sätt. Materielunderhållet utförs av förbandens egnaresurser, dvs. fartygsbesättningar vid flottan och värnpliktiga vidkustartilleriförbanden, på den s. k. A 1-nivån. På A 2-nivån utförsunderhållet av speciellt organiserade fartygslag som ingår i förbanden och ärgemensamma för flera fartyg (t. ex. en torpedbåtsdivision). Underhålletpå är ocksä uppdelat. Sålunda utför kontroll- och servicegmpper, vilkaingår i de tekniska förvaltningarna eller i materielen-hetema, underhåU på . kan dessa organ även utföra A-och C-nivåarbelen. Till B 2-nivånhänförs underhåU som utförs vid marinens sju förbandsbundna verkstäder. C-nivåunderhållgenomförs vid den verkstad som ingår i Ostkustens örlogsbas (), vid Karlskröna varvet samt vid externa verkstäder (t. ex. tillhörande förenadefabriksverken). Inom marinen lillämpasvidare elt system med "en sammanhållande örlogsbas" för varjefartygstyp. Större ändringar, ombyggnader och moderniseringar av fartygplaneras av chefen för marinen och att ulföras isamband med s. k. generalöversyner, vilka som regel infaller förett visst fartyg. Den sammanhållande öriogs-basen genomför själv eller uppdraråt annan att utföra sådana ändringar. Verkstädemasstorlek varierar kraftigt. Den största, som fillhör Ostkustens öriogsbas,sysselsätter ca 350 personer medan verkstaden inom Sydkustens örlogsbas endasthar ca 30 anställda, eftersom örlogsbasen i stor utsträckning replierar påKarlskronavarvets resurser. Prop.1982/83:138 15 4 Materielunderhållet inom flygvapnet Påden lokala nivån leds materielunderhållet av tekniska kontor som ingår i varjeflottiljs tekniska enhet. Underhålletpå ulförs vid s. k. stationskompanier. Vid dessa tjänstgör etl 30-talfast anställda civilmUitära tekniker och ungefär lika många värnpliktiga. B-niväunderhållulförs vid flotfiljverkstäder och omfattar tUlsyner, modifieringar ochreparationer på flygplanmaleriel, kraftaggregat, fordon m. m. Enflottiljverkstad omfattar fömtom själva flyg-planverksladen ett antalsidoverkstäder säsom mekaniska, säkerhetsmateriel-, motor-, tele- och instmmentverkstäder(apparalverkstäder). Underhåll pä C-nivå utförs som regel vid central civilverkstad (förenade fabriksverken). 1982/83:138 16 Sammanfattningav underhållsutrednings överväganden och förslag 1980års underhållsutredning har haft i uppdrag atl utreda frågor rörande underhålletav försvarets materiel. Arbetet har genomförts i två etapper. Den förstaavslutades , när delbetänkandet Försvarels materielunderhållunder 1980-talel (Ds Fö 1981: 7) överiämnades. I detta redovisades bl. a.förslag fiU principieU gmndsyn på hur underhållet inom försvarsmakten börorganiseras och dimensioneras. Vidare lämnades en bedömning av inom vilkaområden de största besparingsmöjligheterna stod att nå. Dei delbetänkandet redovisade principerna och förslagen har i allt väsentligtgodtagits av (prop. 1981/82: 102 bil. 2, FöU 18, rskr374). I slutbetänkandet (Ds Fö 1982: 3) Försvarets materielunderhåll under1980-talet: Uppgifter, organisafion och dimensionering ges preciserade förslagtUl organisafion och dimensionering av försvarsmaktens underhållsresurser.Utredaren har vidare prövat organisation, system och mtiner för reservmaterielförsörjningensamt uppgifter och organisation för materielförvaltningarna vidmilitärområdena. Förslag avges i anslutning härtill. Slutligen harbesparingsmöjligheterna granskals ytterligare. Utredningensöverväganden och förslag inleds med en redovisning av vissa gemensamma grunder,bl. a. de operafiva krav som bör vara styrande för materielunderhållet.Utredningen ger ocksä sin syn på behovet av ålgärder för att förbättra styrningoch uppföljning av materielunderhållet. Deavgivna förslagen tUl organisation och dimensionering rör inledningsvis vissför försvaret gemensam eller likartad materiel. Sålunda förordas för underhåUav marktelemateriel en ny organisation. Till sin huvuddel skulle denna bestå avfyra markteleverkstäder, var och en organisatoriskt ingående i den tekniskaenheten vid flygvapnets sektorflottiljer (F 4, , F 16 och F 21). Markteleverkstädemasuppgift skulle därvid vara att utföra s. k. bakre underhåU på samtligaförsvarsgrenars marktelemateriel. Markteleverkstädemas ledning fömtsättslokaliserad till sektorflotfiljerna medan själva verksladsresurserna föreslås fill14 orter i landet samgmppe-rade med befintliga verkstäder inom försvarsmakten. Markteleverkstä-dernabör även kunna underhåUa teleutmstning i de för totalförsvaret gemensamma slabsplatserna.Till den nya markteleorganisationen hör också en förstärkning avunderhållsledningen vid sektorflotfiljerna liksom av den s. k. främreunderhållsnivån vid samfiiga flygvapnets flottiljer. Den nyamarkteleorganisationen antas kunna organiseras fram fill genomomfördelning av resurser från nuvarande tre s. k. leleservicebaser (), somdärmed utgår ur organisationen. En sammanlagd besparing om 1982/83:138 17 ca23 milj. kr. och ca per budgetår anses möjlig från omkring 1986/87. Ocksåför helikoptemnderhåU föreslås en för försvarsmakten samordnad underhållsorganisafion.Det cenirala ansvaret för ledning och samordning bör, under överbefälhavaren,ligga på chefen för flygvapnet med biträde av försvarets materielverk.Utredningen föreslär vidare att ett s. k. versionskontor inrättas vid F 17 församordning, styrning och uppföljning av underhållet för försvarels samfiigahelikoptrar. Resurser för lokall tekniskt stöd bör dämtöver organiseras vidarméns och marinens helikopterförband. Utredningenföreslär att verkstadsenheler för bakre underhåll, främst fillsyner och vissareparationer, organiseras vid F 21 och vid Ostkustens örlogsbas och atl därviddessa enheter ingår som delar i verkstaden vid F 21 resp. Ostkustens örlogsbas.Övrigt bakre underhåll bör enligt utredningen upphandlas i konkurtens frånleverantörer utanför försvaret. Sammanlagt anser utredningen det möjligt attspara ca 23 milj. kr. per budgetår för helikoptemnderhåU samt dämtöver ca 50milj. fram fill /92, om marinens helikopterförband iGöteborg () omlokaliseras till . Av besparingsskäl förordarutredningen en sådan flyttning. Förarmén föreslår utredningen en i huvudsak oförändrad underhållsorganisation.Ledningen av den tekniska funktionen, dit materielunderhållet hör, bör stärkasvid arméns förband. Sålunda bör materielenheten vid försvarsområdesregementenages en nägot förändrad organisation. För den främre underhållsnivån förordas enviss uppgiftsförskjutning från atl genomföra underhåU fill att leda, utbildaoch kontrollera underhäll som utförs av Impp. En personalreduktion anses därvidmöjlig med ca per budgetär. Utredningen bedömer det möjligt attgenom olika åtgärder göra bespanngar inom arméområdel med ca 26 milj. kr. Utformningenav marinens underhållsorganisation är i hög grad beroende av hur underhålletav flottans fartyg ordnas. Utredningen förordar att detta centraliseras lypvistill Ostkustens örlogsbas () och . Vidare bör defredslida resurserna för fartygsunderhåll pä reduceras kraftigt.Marinens lokala underhållsledningar bör ges en likartad stmktur i materielförvaltningaroch dimensioneras med hänsyn till det lokala behovet.Förvaltningsorganisationen i föreslås t. v. behållas delad på tvåmyndigheter men föreslås vissa förändringar som underlättar eneventuell framtida sammanslagning till en myndighet. Utredningen föreslår sexmarina verkstäder och att nuvarande syslem med kontroll- och servicegmpperbehålls. De föreslagna förändringama i marinens underhållsorganisafion beräknasleda till besparingar om ca 22 milj. kr. och en möjlig personalreduktion med ca45 personår per budgetår. Förflygvapnets underhållsorganisation föreslår utredningen att förvaltning ochunderhåll av flygplan samordnas för aktuella flygplanstyper av Prop.1982/83:138 18 I versionskontorens uppgifter ingår bl. a. ansvar för planering,budgetering, uppföljning och analys av resursförbrukning för underhäll av resp.flygplansversion liksom överblick över driftlidsuttag och teknisk status.Vidare förordas en centralisering av underhåUet av vissa apparater i flygplantill en central och två regionala verkstäder. De regionala apparatverkstädernabör därvid inrättas vid F 4 () och F 6 (). Underhållet av säkerhetsmaterielbör också centraliseras och därjämte köpas från extern leverantör. Underhålletav iransportflyg-plan Tp 84 () bör t. v. bedrivas i nuvarande formervilket innebär att det främre underhållet förläggs till F 7 (Sätenas) och attmera omfallande tillsyner på flygplan, motorer och apparater köps utomlands.När krigsorganisationen är slutligt fastställd bör dock möjlighelerna prövasatt överföra ytterligare underhållsåtgärder till F 7. Om de föreslagna ätgärdernagenomförs i sin helhet bedömer utredningen besparingar möjliga om ca 22 milj.kr. och ca per budgetär. Utredningens grundsyn närdet gäller försvarsmaktens reservmaterielförsörjning är att inköp,lagerhållning och försörjning med reservdelar, utbylesenheter och viss förbmkningsmaterielskall samordnas för försvarsmakten. För ändamålet föreslås inrättas ensärskild enhet för reservmaterielförsörjning inom försvarets materielverk.Enheten bör organiseras fristående från nuvarande huvudavdelningar ochlokaliseras fiU Arboga-Eskilslunaområdet. Samfidigt kan nuvarande enheter för reservmaterielinom huvudavdelningar för armémateriel m. m. och flygmaterielm. m. avvecklas. Reservmalerielenhetens uppgtfter föresläs innefattainriktning och uppföljning av reservmaterielförsörjningen enligt givnaoperativa och underhällsmässiga förutsättningar, anskaffning av reservmaterielsamt central lagerhållning för samtliga försvarsgrenar. Verksamheten bör intäklsfinansierasoch avgränsas på etl sådant sätt att den kan utgöra en resultatenhet. I deltasyfte föreslås bl. a. budgetering och redovisning mot etl särskilt s. k. tusenkronorsanslagi statsbudgelen. Effektivitet och rationell kapilalanvändning stimuleras genomekonomiska incitament. Lagerredovisningen skärps genom en uppdelning av reservmaterielenmed hänsyn fill krigs- resp. fredsbehoven. Sammantaget anser utredningen att deföreslagna förändringarna för försvarsmaktens reservmaterielförsörjning, närde får full effekt, bör kunna ge ca 39 milj. kr. i årliga besparingar. Förslagetangäende reservmaterielförsörjningen innebär att milomate-rielförvaUningarnasverksamhet med inköp, redovisning och lagerhållning av reservmateriel för fredsbmkkan upphöra. Av denna anledning har utredningen också prövat om resterandedelar av milomaterielförvaltningarnas uppgifter kan fördelas pä mUitärområdesslaberoch andra myndigheter. Utredningen har därvid funnit att en sådan uppdelningskulle kunna medföra betydande besparingar men samlidigt leda till avsevärda nackdelarför den högre regionala ledningen av underhållstjänsten. Prop.1982/83:138 19 Utredningen anser att i huvudsak samma besparingar, medbibehållen operativ ledningseffekt, skulle kunna erhållas om milomaterielförvalt-ningarnabehölls som självständiga myndigheter men där deras ledningsorganisation omorganiseradesoch samlokaliserades med vederbörande mili-tärområdesslab. En sådansamlokalisering föreslås för milomalerielförvall-ningarna i Södra, Bergslagens,Nedre och Övre militärområden. Vidare föreslås attförrådspersonalen vid miloförråden i samtUga sex militärområden överförs tillnäraliggande försvarsområdesregementen. Härigenom anser utredningen detmöjligt alt spara ca 6 milj. kr. De årligabesparingarna har angetts med den omfattning de bedöms fä vid full effekt,vilket antas kunna ske mol slutet av . Sammantaget bör de dä kunnauppgå lill ca 160 milj. kr. De sammanlagda besparingarna under fidenfram t. o. m. budgelårel 1991/92 beräknas till ca 1 300 milj. kr. Av dessafaller ca 130 milj. kr. De beräknade besparingarnabedöms med 940 milj. kr. översfiga vad som överbefälhavaren angivU sombesparingsmål för materielunderhållsområ-del i programplaneringen.. Utredningen bedömer att konsekvenserna för berörd personalblir måttliga. Den totala personalminskningen beräknas uppgå till ca 460personer. Denna personalminskning bedöms, under förutsättning av akfiv omplaceringsverksamhet,på flertalet orter kunna ske genom naturlig avgång. Ca 345 tjänster bedömsbehöva omstafioneras. Till följd av framlagda förslag förändrassysselsättningen inom försvarsmakten samt vid förenade fabriksverken ochKarlskronavarvet med mer än 10 personer på följande orter. Ort Förändring av antalet anställda (personer) Karisborg -( 35 Karistad -1- 20 1982/83:138 20 Efterremiss har yttranden över 1980 ärs underhållsutrednings slutbetänkande avgettsav överbefälhavaren, cheferna för armén, marinen och flygvapnet, försvaretscivilförvaltning, , försvarets rationaliseringsinstilul,försvarels läromedelscentral, , riksrevisionsverkel, generaltullslyrelsen,, , länsstyrelserna i , ,, , och ,förenade fabriksverken, , samtLandsorganisationen i , Tjänstemännens centralorganisation.Centralorganisationen /SR, och Centralorganisafionenför Sveriges Arbetsledareföreningar. Fleraremissinstanser anser alt betänkandet ger en god överblick över ett kompliceratämnesområde. Väsentliga problemområden har belysts med utgångspunkt fränbesparingsmöjligheterna. Överbefälhavaren () anser t. ex. att belänkandetutgör en god gmnd för fortsatt organisafionsut-veckling och rationalisering. Deredovisade besparingsmöjlighetema ulgör därvid etl viktigt bidrag till ÖB:s programplan.Liknande synpunkter framförs av chefen för armén (CA), chefen för fiygvapnel (CFV),försvarels materielverk (FMV) samt förenade fabriksverken (FFV). Chefen för marinen(CM) bejakar behovet av kraftfulla besparingsåtgärder men betonar att sådana mästegöras med beaktande av operativa krav och förbandsproduktionens behov. CentralorganisationenSACO/SR anser också besparingar och effektiviseringar nödvändiga inom denoffentliga sektorn men finner samfidigt att utredaren har övervärderat deekonomiska besparingama och framhållit de positiva effekterna medan negativakonsekvenser endast summariskt belysts. Konsekvenserna för berörd personal hart. ex. inte behandlats på etl godtagbart sätt. Både () och i (LO) betonar attnödvändiga förändringar måste genomföras med största möjliga beaktande av regionalpolUiskaoch personalpolitiska hänsyn. Vidare fömtsätts att den berörda personalens fackligaorganisationer redan på ett tidigt stadium får möjlighet att medverka iarbetet. Motbakgmnd av de övergripande besparingsmålen finner ÖB det viktigt atlutredningens besparingar och inriktning i slort fullföljs. Samtidigl anser ÖBdet vara helt nödvändigt atl organisation samt möjliga personalreduk- Prop.1982/83:138 21 tioneroch besparingar i varje enskUt fall delaljstuderas innan ny organisationslutligt fastställs. I stort likartade synpunkter framförs av CFV. Utredarenanser det vara ett gmndkrav att den främre underhållsnivän bemannas med militäreller civilmilitär personal sarnt värnpliktig personal med teknisk utbildningmed hänsyn fill funktionens nära anknytning fill utbUdningsuppgiften i fredsamt uppgtfterna vid mobilisering, beredskap och i krig. CFV delar dennauppfattning medan CM, FMV och () anser atläven civil personal bör kunna ingå för vissa uppgifter. FRI framhåller isammanhanget att det blir dyrare för statsverket alt besätta dessa befattningarmed mihtär personal. LO anser det vara fel att generellt låsa kalegoriliUhörighetenpå detta sätt medan TCO biträder utredningens förslag utom i fråga om underhållav marktelemateriel. I den främre underhållsnivån för marktelemateriel börenligt TCO:s uppfattning civU personal kunna ingå. 3 Särskilda samordningsområden 3.1 Marktelemateriel Utredningenföreslär en ny för försvarsmakten gemensam underhållsstruktur för marktelemateriel.Den nuvarande TSB-organisalionen upphör och resursema fördelas dels tillflygvapnets främre underhållsnivå, som därmed utökas, dels till förförsvarsmakten gemensamma leleverkstäder knutna tiU sektorflotfiljerna. Markteleverkstäderfördelas pä 14 orter i anslutning till befintliga miloverkstäder och marinaverkstäder. ÖB biträder i princip förslaget, främst mot bakgmnd avberedskapskraven. Också CA, CM, CFV, FRI, LO och TCO biträder utredningsmannensförslag. FRI föreslår dock att antalet leleverkstäder minskas. KarlskronavarvetAB (KkrV) säger sig vara berett atl ta ansvar för en av de 14 televerkstädersom utredaren har fömtsatt. () tillstyrker en uppdelning av TSB-organisalionen men konstaterarsamtidigt alt utredaren inte har angett hur dagens brist i seklorledningensstyrning pch kostnadsansvar för TSB- organisafionen skall kunna eUmineras iden nya organisationen. En fördjupad studie krävs. Vidare behöver krigsorganisafionensutformning studeras ytteriigare. Länsstyrelseni föreslär att nuvarande teleservicebas i behåller sin gmpperingi den nya organisationen i stället för att flyttas till och . Prop.1982/83:138 22