prop · G60323 · 1982-12-31 00:00:00 — Årekommun anser att det borde skapas möjligheter för deltidsanställda ' brandmänoch brandförmän att medelst kompletterande utbildningsformer uppnå en sådankompetens att de kan söka tjänster som heltidsanställda vice brandchefer eUerbrandchefer i mindre kommuner. I förslaget, utbildning i räddningstjänst m. m.,synes detta vara, om än ganska omständligt, fullt genomförbart. Detär vidare kommunens stora önskan att utbildningen utlokaUseras till så många"utbildningsbrandkårer" som det är möjligt så att även den lillaglesbygdskommunen kan utan alltför betungande ekonomiska insatser, utbildadeltidsanställda brandmän i den omfattning som erfordras för att de skall kunnautföra räddningstjänstuppdragen som åläggs dem. 1982/83:23 211 Umeåkommun har inget att erinra mot förslaget men vill ändå med eftertryck framföratveksamheten att få loss deltidsanställd brandpersonal för attutbilda dessa till räddningsledare. är det stora svårigheter att fåloss den personal kommunen önskar få utbildade som räddningsbefälhavare även omkurstiden uppgår . Ett alternativ är att personalen erhåller eninkallelseorder till civilförsvaret för nämnda utbildning. Om så sker tordehuvudarbetsgivaren vara mer benägen att släppa ifrån sig den personal som villoch som kommunen anser är lämplig att utbilda till räddningsbefälhavare ifreds- och civilförsvarstjänst. Kommunenhar inget att erinra mot förslaget att genomföra Förebyggande 1 , brandmästamtbildningom . Förebyggande 2 och förvaltningsutbildningen . Idagens brandförsvar liksom i andra verksamhetsgrenar förekommer det attpersonal måste omplaceras av hälsoskäl till andra arbetsuppgifter. En omplaceringtill förebyggande brandförsvar är i vissa fall lämpligt men fordrar då attbrandmannen kan erhålla adekvat utbildning. Vid omplaceringsfall bör därförFörebyggande 2 vara öppen för ansökan även om inte brandmästarkursen har genomgåtts. Iförslaget har angetts att utbildningen för brandingenjörerna och dessutom viss brandmästarutbildningär förlagd till vilket betyder mycket långa resvägar för brandpersonalenfrån . Detta medför även höga resekostnader och en större obenägenhetfrån brandpersonalen att genomgå erforderlig utbildning. kommun anserdärför att vidare-och fortbildningen, brandmästarutbildningen ochbrandingenjörsutbildningen förläggs till och ansluts tillStockholms tekniska högskola. Detförekommer att många små kommuner inte har råd att utbilda brandpersonalvid högre kurser varför outbildad personal tillsätts på högre befattningar.Denna utveckling är inte bra men skulle kunna förändras om staten svarar församtliga utbildningskostnader i form av löne-, traktamentes- ochresekostnader. ser såsom positivt att resurser bibehålles och utvecklas vidStatens utbildningsenhet dels för fortbildning och vidareutbildningi samråd med t. ex. i form av kurser för brandmästare ochutryckningsledare, dels också för forsknings- och utvecklingsarbete i enlighetmed styrelsens tidigare remissvar. Tjänstemännenscentralorganbation, TCO, anser att förmansbefattningar är nödvändiga inomräddningstjänsten. Arbetsledning i svåra situationer kräver goda kunskaper. TCOanser att detta särskilt måste beaktas och att arbetsledning måste ingå iutryckningsledarutbildningen. TCO anser även att personaladministration skaingå i utryckningsledamtbildningen. Även om detta innebär att utbildningenmåste förlängas. Även här är TCO positivt till att samtliga brandbefäl erhålleren gmndläggande utryckningsledamtbild- Prop.1982/83:23 212 ning.Vad gäller deltidsanställda brandbefäl är det viktigt att utbildningen förläggsetappvis, för att möjliggöra för denna personal att genomgå utbildningen. Närdet gäller kompetens för vad en person som genomgått utryckningsledamtbildningenfår utföra vill TCO peka på att det finns en risk för att utryckningsledare ipraktiken kan komma att leda även större utryckningar än enligt arbetsgmppensuppfattning. Speciellt kan detta inträffa inom deltidskåren. Vadgäller Förebyggande I är det inte många deltidsanställda brandbefäl somsysslar med förebyggande arbete. Men TCO ser positivt på dennautvecklingsmöjlighet. Det är viktigt att Förebyggande I utformas så att dennautbildning kompletterar utryckningsledamtbildningen för deltidsanställda vicebrandchefer, brandmästare tillika platschefer. Detta speciellt för de som ärplacerade i tätorter i kommuners ytterområde. Vadgäller brandmästamtbUdningen föreslår arbetsgmppen att utbildningen ska varalika för hel- och deltidsanställt brandbefäl. TCOställer sig positivt till denna ambition att höja kompetensnivån. TCO menar ävenhär att praktiska hinder kan göra det svårt, för i första hand deltidsanstäUdabrandbefäl att delta i utbildningen. Denna måste alltså utformas på ett sådantsätt att även dessa kan deltaga. Vadgäller Förebyggande II och Förvaltningskunskap så vill TCO understryka viktenav att en sådan kommer till stånd. föreslås anordna fortbildningskurser och att dessa ska genomföraslokalt eller regionalt, TCOinstämmer helt i att det är viktigt att fortbildning finns att tillgå och attdenna betraktas som en naturlig del i befälets yrkesverksamma liv. delar helt arbetsgmppens uppfattning om att möjligheter förvidareutbildning och fortbildning måste stå öppen för såväl heltids- som deltidsanstäUdpersonal. Nuvarandeförhållanden är helt oacceptabla. förekommer, i vissa kommuneratt befälet över brandstyrkan anförtros personal med enbart C-utbildning, Denföreslagna utryckningsledareutbildningen kommer att avsevärt förbättrasituationen. anser det riktigt att ansvaret för denna utbildning åvilar . hyser den uppfattningen att olika befälsgrader kommeratt erfordras för såväl hel- som deltidsanställda, I samband medinsatser krävs två kvalificerade befäl. Den ene, som har ett mera'övergripandeansvar bör benämnas brandmästare och den andre med ett detaljansvarbrandförman. Organisationen för såväl hel- som deltidsstyrkor kan vara densammaoch följaktligen benämningarna på befälskategoriema desamma. När det gällerlängden av utbildningen får accepteras att den deltidsanställde har andrautgångspunkter i såväl tid som rom. Prop.1982/83:23 213 'Praktisk erfarenhet är väsentlig för den som skall utbildas till brandbefäl ocharbetsgruppen har inte - enligt förbundets mening - i tillräcklig utsträckningbeaktat behovet därav. Förbundetvill i detta sammanhang peka på den genomförda förkortningen avden heltidsanställda personalens arbetstid (/ vecka till 42timmar) och dess konsekvenser för erfarenheterna av utryckningstjänsten. Föratt undervisning skall kunna meddelas på befälsnivå krävs en god praktiskbakgrund. Längden av praktisk erfarenhet bör därför noggrant övervägas, Arbetsgmppenföreslår att en allmän utbildningslinje, brandingenjörslinjen, inrättas ihögskolan. Tyngdpunkten i innehållet i utbildningen bör enUgt förslaget liggapå utbildning i räddningstjänst och på förebyggande åtgärder mot brand samt påsådana tekniska ämnen som är av särskild betydelse härför. De administrativafunktioner och myndighetsfunktioner som en brandchef utövar måste enligtförslaget också motsvaras av moment i utbildningen. Brandingenjörsutbildningenbör enligt förslaget omfatta 80 poäng, dvs, två läsår, och förläggas tilluniversitetet i , Enligt förslaget bör de regler för allmän behörighet tillhögskoleutbildning som anges i högskoleförordningen (1977:263) också tillämpasför tillträde till brandingenjörsutbildningen. Det bör vidare enligt förslagetankomma på universitets-och högskoleämbetet att bestämma de särskildaförkunskapskrav som bör gälla utöver den allmänna behörigheten. Nästanalla remissinstanser understryker att brandingenjörsutbildningens kvalitet måstehöjas och anser att detta lämpligen kan uppnås genom att utbildningen förläggstill högskolan. De flesta tillstyrker förslaget om att inrätta en ny allmän utbUdningslinje,brandingenjörslinjen. Förslaget att förlägga utbildningens till Lunds universitethar mött blandade reaktioner. Universitets-och högskoleämbetet menar att utbildningens kvalitet måste höjas och att dettalämpligen kan uppnås genom att brandingenjörsutbildningen förläggs helt inomhögskolans ram. UHÄanser det naturligt att den kompetens och erfarenhet inom det brandtekniskaområdet som finns inom högskolan bör utnyttjas även för brandingensjörsutbildning.UHÄ tillstyrker därför förslaget att inom högskolan inrätta en ny allmän utbildningsUnje,brandingenjörslinjen om 80 poäng. IUkhet med arbetsgmppen finner UHÄ att reglerna för allmän behörighet tiUhögskoleutbildning bör tillämpas för tillträde till den nya brandingenjörslinjen.I samband med utbildningsplanearbetet avser UHÄ fastställa de Prop.1982/83:23 214 särskildaförkunskapskrav som skall gälla utöver den allmänna behörigheten. I dettasammanhang kommer UHÄ även att överväga om praktisk verksamhet vid brandkårskall utgöra ett särskilt förkunskapskrav eller om den kan ingå som en del avutbildningen inom linjen. UHÄ tillstyrker förslagetatt 25 studerande tas in på brandingenjörslinjen. I likhet med vad somsker beträffande annan högskoleutbildning kommer utbildningskapaciteten påbrandingenjörslinjen att prövas. Arbetsgmppenföreslår att brandingenjörslinjen förläggs till i . KTH anför i sittremissyttrande till UHÄ att den inrättade avdelningen för byggnadsteknisktbrandskydd vid i synes ha varit ett huvudmotiv för denföreslagna förläggningen. KTH framhåller dock att brandingenjörerna i framtidenkommer att ha sin verksamhet långt utanför det byggtekniska området. Dettagäller särskilt modern industriell verksamhet där byggnaden både värdemässigtoch riskmässigt enligt KTH ofta är närmast försumbar. Vidare anförs atttillgången på erfarna och kompetenta övningsassistenter är avgörande förutbildningens kvalitet. Mot denna bakgrund anser KTH att arbetsgmppen inte harredovisat tillräckliga skäl för en lokalisering av brandingenjörsutbildningentill i . KTH föreslår att frågan om lokaliseringenytterligare utreds. I remissyttrandet till i framhälles att fömtsättningarna att ordna enkvalificerad brandingenjörsutbildning vid i är utomordentligtgoda. Inom sektionen för väg- och vattenbyggnad finns vetenskaplig verksamhetpå mycket hög nivå inom avdelningen för byggnadstekniskt brandskydd, som kantjäna som bas för centrala delar av utbildningen. Även i övrigt finns inomuniversitetet relevant kompetens för en rad väsentliga områden inomutbildningen liksom tillgång till kvalificerade lärare av betydelse isammanhanget. UHÄ anser att fömtsättningarnaatt anordna brandingenjörsutbildning vid i är goda. Dettagäller såväl det brandtekniska området som övriga områden av betydelse förutbildningen. UHÄ tillstyrker därför förslaget att brandingenjörslinjenförläggs till i . finner den föreslagna förlängningen och förbättringen av den allmäntekniskautbildningen tillfredsstäUande. En utbildningsplanering som möjliggör attbrandingenjörsexamen kan utnyttjas även inom andra verksamhetsfält än somkommunalt eller statligt brandbefäl är positiv. Utbildningen får dock integenomföras med så brett spektmm att inte någon av aktuella samhällsfunktionerfår sina behov tillgodosedda i tillräcklig omfattning. Utbildningens tyngdpunktmåste även vara samhällets behov av kvalificerat brandbefäl. Inomramen av föreslagna vid tekniska högskolan kan, enligt brandnämndensmening, knappast en fördjupning av den allmäntekniska utbildningen åstadkommasmed mindre Prop.1982/83:23 s 215 änatt detta sker på bekostnad av den räddningstekniska. Nämnden finner vidarekravet på endast tre veckors praktik innan brandingenjörsexamen alltför knapp. mening är den föreslagna lokaliseringen avbrandingenjörsutbildningen till vid tekniskhögskola inte att rekommendera. Risken är stor att utbildningens innehåll ialltför stor utsträckning kommer att präglas av byggnadsteknik, som endast ibegränsad omfattning ingår i brandingenjörens kommande arbetsuppgifter. Dessaomfattar numer i mycket stor utsträckning räddningsinsatser i annat än byggnad.Omhändertagande av hälso- och miljöfarliga ämnen kan fömtses få en alltmer ökadaktualitet. Med hänsyn till att undervisningen i brandtekniska och angränsadeallmäntekniska ämnen meddelas av specialister med stationeringsort Stockholmbör vid val av teknisk högskola hänsyn tagas till detta. Specialister medmotsvarande kompetens och arbetsuppgifter finnes ej utanför Stockholmsregionen.Förteckning över åberopad lärarpersonal etc. bifogas. Nämndenfinner att utbildningen bör förläggas till med en strikt uppdelning ien allmänteknisk del, förlagd till tekniska högskolan och en räddningstekniskdel, förlagd till brandnämnden. Den praktiska utbUdning som enligtarbetsgruppen skall genomföras av brandnämnden kräver centrala investeringarsom härigenom skulle kunna få ett ökat utnyttjande. Samordningmed civilförsvarets centrala anläggning för praktisk räddningstjänstutbildningmåste anses värdefull och även innebära ökad nyttjandcgrad av gjordainvesteringar. eller tekniska högskolan skall stå somhuvudman för utbildningen ser nämnden som mindre avgörande. Arbetsgmppensförslag att brandingenjören/räddningsbefälhavaren endast skall genomgå den sexveckor långa utryckningsledamtbildningen finner nämnden var otillräckligt. Pådetta sätt får räddningsbefälhavaren med brandingenjörskompetens samma utryckningsledamtbildningsom t. ex. hel-eller deltidsanställda brandförmän, som i huvudsak endast gerkompetens som befäl/arbetsledare vid enbils- eller gmpputryckning. Utryckningsledarutbildningenmåste således differentieras för att ge ökad kompetens för arbetsledning ävenvid medelstora och stora insatser. Länsstyrelseni län delar arbetsgruppens synpunkter i riktigheten att överförautbildningen till högskolan. Från flera håll har för påpekats attpraktiktiden före utbildningen vid högskolan är alltför kort.Praktiktiden bör åtminstone förlängas . Isamband med grandutbildningen bör den blivande brandingenjören genomgå enförkortad utryckningsledarkurs. Efternågot års anställning bör brandingenjören därpå genomgå en fördjupadutryckningsledarutbildning. Prop.1982/83:23 216 Vadgäller valet av utbildningsort bör denna fråga ytterligare studeras. Länsstyrebeni delar arbetsgruppens mening om att kraven för inträdetill brandingenjörsutbildningen i möjligaste mån bör utformas så att personalmed erfarenhet från allmän räddningstjänst kan vinna inträde till utbildningen.Här bör dock påpekas att alla brandmän inte har allmän behörighet förhögskolestudier . vill understryka vikten av attkompletteringsutbildning anordnas så att brandförsvarspersonal på lämpligtsätt kan skaffa sig behörighet för inträde till brandingenjörsutbildningen. Länsstyrebeni tillstyrker arbetsgruppens förslag attbrandingenjörsutbildningen bör förläggas till i . Nyköpingskommun framhåller att av promemorians organisationsskiss framgår möjlighetenatt två vägar finnas för att skaffa kompetens att vinna inträde tillbrandingenjörsutbildning, dels genom gymnasieskolans 4-åriga tekniska linjedels genom gymnasieskolans högre specialkurs samt fortbildning genom . Vi anser en sådan organisation mycket fördelaktig och lämplig. Linköpingskommun anser att de stora bristema i nuvarande brandingen-jörsutbildning -arbetsledning, utryckningsledartjänst, instraktörstjänst m. fl. icke tekniskautbildningsavsnitt - syns inte förbättras utan snarare försämras i den mån detgår att utläsa av förslaget. Brandingenjörsutbildningen bör ges högskolestatusmen vara förlagd till "brandskola". Utbildningen i allmän-tekniskaämnen kan vara uppdragsutbildning vid teknisk högskola. Norrköpingskommun har intet emot att undervisningen förläggs till teknisk högskola menifrågasätter om , men inriktning på byggnadstekniskt brandskydd, är denlämpligaste utbildningsanstalten. Kritikenmot dagens utbildning av brandingenjörer riktas inte mot ev brister i tekniska kunskaperutan mot bristande befäls- och ledaregenskaper, vilket bl a kan bero på alltförkort praktisk undervisning före inträdet i skolan. Det är således väsentligtatt den kommande generationen brandingenjörer får en väl tilltagen praktisk (gämahandledd) utbildning före inträdet i högskolan. Växjökommun anser att den föreslagna praktiska delen är för kort och börutökas till minst 3,månader samt ingå i utbildningen. Fastställandeav läroplanema på den gymnasie- och högskolebaserade utbildningen ankommer påskolöverstyrelsen. Detta arbete måste ske i mycket nära samarbete med , och berörda fackligaorganisationer m. fl. kommunframhåller att brandingenjörsutbildningen föreslås förläggas till högskolan iLund och omfatta två läsår dvs. Såvitt kan utläsas av utredningenförefaller kraven på praktikutbildning vara alltför liten. Bristen i dagensutbildning bl. a. förvaltningskunskap, arbetsledning Prop.1982/83:23 217 ochpersonaladministration verkar bU bestående även i den föreslagna utbildningen.Det synes därför rimligt att hänsyn tas till dessa brister och förslaget bör istället omarbetas till att omfatta tre läsår dvs. Helsingborgskommun anser att förslaget att förlägga brandingenjörsutbildningen tillteknisk högskola är nödvändigt för att brandförsvaret skall kunna följa dentekniska utveckUngen. Högskoleutbildningen borde förlängas med ytteriigare ettläsår för att bättre motsvara kravet . Halmstadskommun understryker att förhållandet att brandingenjörens utbildning inlemmas ihögskolan måste vara positivt. Han ställs ofta i situationer, där hansbedömning i viktiga frågor kan ha avgörande betydelse för människoliv, ekonomi,bostadsbyggande m. m. Det är därför nödvändigt att han får tillgång till den vetenskapsom endast högskolan kan ge. Mariestadskommun menar att inträdeskravet tjänst inom räddningstjänsten börutbytas mot genomgång av gymnasieskolans högre specialkurs i räddningstjänst. Iövrigt förordas arbetsgruppens förslag att utryckningsledareutbildning (6veckor) förebyggande brandskydd (10 veck; or) och förvaltningsutbildning (10veckor bör ingå i brandingenjörsutbildningen. Utbildningen bör dock förlängastill (120 poäng) och motsvara civilingenjörsutbildning. Högskoledelen avutbildningen bör anordnas av högskola, som ligger nära högklassigt övningsfält,förslagsvis i . Västeråskommun framhåller att beträffande utryckningsledarutbildningen är detnaturligtvis positivt att en sådan skall ges till alla som skall tjänstgöra somutryckningsledare. Det vore dock högst anmärkningsvärt om de kunskaper somskall bibringiis eleverna inte skall kunna rymmas inom ramenför brandingenjörsutbildningen. Konsekvensemaav att ställa brandtjänst som kompetenskrav för att upprätthålla tjänstsom utryckningsledare, vice brandchef eller brandchef måste utredas ytterUgare.Förslaget innebär starka begränsningar för de nyexaminerade brandingenjöremaatt söka arbete inom brandförsvaren, Det blir naturligtvis i motsvarande gradbesvär för kommunerna att få en brandingenjörsutbildad sökande till vakantatjänster. Eftersom de enda tjänsterna som de nyexaminerade brandingenjörernahar möjlighet att söka är rena brandingenjörstjänster där han inte heller detförsta året kan medverka i den beredskap som brandingenjörstjänsterna ofta ärförknippade med. Förslaget förutsätter att en stor omsättning sker på dessarelativt sett få tjänster för att slussa in brandingenjörerna på debefattningar som kräver brandingenjörskompetens inom framför allt de mindrebrandförsvaren. Resonemangetenligt ovan fömtsätter enligt kommunen att utredningen inte avser att hänvisade brandingenjörsutbildade tiU rena brandmannatjän-ster under et år för att de skaUmeritera sig till ovan angivna tjänster. Det skulle rimma illa medtankegångarna kring resonemanget om att göra utbildningen forskningsmeriterandem.m. Praktiken bör varvas med teoretiska utbildningen genom bnmdskolansförsorg så att samlade effekten av Prop.1982/83:23 218 oUkapraktiska skeden ger praktik före räddningsledaruppgifter medstörre ansvar. Oklarhetråder huruvida utredningen avser att jämställa brandingenjörsutbildningen medden kompletterande, brandmästarutbildningen vad det gäller kompetenskravet förbrandchefstjänster generellt. Om så är avsikten måste detta ifrågasättas, medtanke på den skillnad i utbildning som trots allt kommer att råda. Utredningenanger vissa övergångsbestämmelser beträffande redan utbildad brandmästar-eller förmansutbildad personal utan att beröra förhållandena förbrandingenjörerna vilket i sig är förvånande och bör klargöras. Utredningeninnehåller flera positiva förslag. Ekonomiska beräkningarna har förutsatt attgymnasieskolan och tekniska högskolan tar vissa kostnader inom befintligaramar. Detta förefaller orealistiskt optimistiskt i dagens pressadebudgetsituation på alla utbildningsenheter. Engod utbildning i räddningstjänst är angelägen. Staten bör ikläda sig den så attkommunerna som är faUet, inte tvingas kompletteringsutbUda i nuvarandeomfattning. Tidenkan bättre användas till planerings- och övningsverksamhet inom brandförsvaret. Falu kommun finner brandingenjörsutbildningensanknytning till högskola liksom utredningen fullt naturlig. Däremot torde ijämförelse med annan likartad högskoleutbildning kurstid vara för kortvarför en utbildningstid av bör övervägas. Medhänsyn till närheten till civilförsvarets anläggningar i ,brandnämndens lokalisering till och kanske framför allt tillgången pålärare/föreläsare bör utbildningen knytas till Tekniska . Någon anledning att ökaelevantalet till 25/år finner kommunen ej, då någon vidgad arbetsmarknad ejtorde vara att vänta. Gävlekommun anser att den föreslagna praktiken är för lite utan förordarbrandskoleutredningsförslag handledd praktik. Detta för att denblivande ingenjören ska ha en plattform att stå på i fortsatta studier ochframför allt när han ska ut och fungera som befäl på någon kår. Detförsta året skall ingenjören inte få vara utryckningsledare vilket säkert gårbra på stora kårer med många ingenjörer men anställning på mindre kårer kräverett deltagande som utryckningsledare redan efter någon månads tid därför börutryckningsledareutbildningen komma in i ett tidigare skede. Sexveckors utryckningsledarutbildningen har som målsättning att befattningshavareni fråga skall kunna fungera som utryckningsledare för liten utryckning ochkunna fungera som fordons- och gruppchef vid större utryckningar Dennamålsättning får anses vara för låg för en brandingenjör som kan ställas införsituationen att behöva samordna flera kommuners insatser, hjälpenheter från miUtära,experter och dylikt. kommun tyckeratt utbildningen av brandingenjörer som enligt förslaget skall ske inom tekniskhögskola är ett bra förslag. Utbildningen skall omfatta 80 poäng. Det kan enligtkommunen övervägas om inte utbildningen bör utökas till 120 poäng vilket skullege möjUghet att bredda utbildningen i bl. a. administration,förvaltningskunskap, ekonomi och samhällsplanering. kommun ansluter sigtill att utbildningen förlägges till högskolan. Lokaliseringen till ärdock olycklig ur Norrlandssynpunkt eftersom tidigare erfarenheter visar attrekryteringen till de oUka utbildningsenheterna normalt sker från högskolansuppland. Härigenom torde elever från bli ganska sällsynta vilket kanmedföra att vi får rekryteringsproblem. Utbildningen bör därför ske vidhögskolan i . Det kan enligt kommunendiskuteras om inte utbildningstiden bör förlängas med ytterligare en termin föratt ge en relevant högskoleutbildning eftersom den även skall innehålla visspraktisk utbildning vid de oUka brandförsvaren. Om kurstiden ökas medför detäven att brandingenjörsutbUdningen bUr i stort sett encivilingenjörsutbildning med vissa kompletteringar. kommun framhåller försin del att med hänsyn till att, dels för utbildningen erforderliga resurserkommer att finnas i , dels regionalpolitiska skäl bör den föreslagnautbildningen av brandingenjörer förläggas tiU högskolan i . Kommunenmenar att utredningen har beträffande valet av lokaliseringsort förutbildningen påpekat vikten av samordning med befintliga resurser och därvidsärskilt nämnt tillgång till brandövningsfält, omfattande rädd-ningsutmstningoch teknisk högskola, Luleåkommun kommer att påbörja projektering av ett brandövningsfält.Kostnaden för övningsfältet har beräknats till .