prop · G603157 · 1982-12-31 00:00:00 — Enligt allmänt språkbruktorde med stipendium avses ett vederlagsfritl bidrag för någons studier ellerutbildning. De traditionella stipendier som utges av olika institutioner,stiftelser m.m. till studerande vid olika utbildningsanstalter torde inte havållat några speciella problem. De egentliga svårigheterna har uppkommit i defall där man ansett sig kunna spåra någon form av intressegemenskap mellanutgivaren och mottagaren av stipendiet i fråga. Det torde till att börja med vara helt klart att enarbetsgivare inte kan ge en 1982/83:157 40 anställd ett stipendium utan beskattningseffekter. Engrundläggande princip i vårt skattesystem är nämligen atl vad en anställd fårt.ex. i form av kontanter från sin arbetsgivare skall beskattas som inkomst avtjänst. 1 dessa fall finns ingen anledning att anta annat än att stipendietutgör ersättning för arbete som utförts eller skall utföras för arbetsgivarensräkning. Det nu sagda gäller självfallet även i sådana fall där någonarbetsgivaren närstående i stället utger stipendiet. I denna del är rättslägel klartoch några ändringar i denna del är inte heller motiverade. Delvis likartade överväganden får göras beträffandestipendier från uppdragsgivare till uppdragstagare. Utgår alltså stipendiet förett arbete eller liknande som uppdragsgivaren har ett intresse av såskall ersättningen oavsett vad den kallas inkomstbeskattas. Den skattemässiga behandlingen av stipendier tillanställda behöver knappast belysas med rättsfall. Däremot kan det finnasanledning all se något på uppdragsfallen. De avgöranden som finns i denna delkan med en viss förenkling delas in i två grupper. En grupp utgörs av sådana fall där någon ulfört ellerskolat utföra en prestation och för den fått ett stipendium (exempel:utarbetande av festskrift för bolags räkning, utförande av vissa undersökningarför att därefter medverka vid undervisning hos stipendiegivaren rörandeprojektet, fältarbete av social natur för en kommuns räkning, se exempelvis RÅ1966 ref. 231 eller RÅ 1977 Aa 65). I fall av denna art har beskattning sketteftersom mottagaren av stipendiet ulfört ett arbete för utgivarens räkning. En andra grupp har bestått av stipendier för deltagande ikurser som utgått frän fackförbund till medlemmar av olika slag. I dessa fallhar utgången varit beroende av kursens natur eller mottagarens förhållande tillutgivaren. Stipendium för deltagande i kurser av facklig natur beskattas ommottagaren av stipendiet innehar ett förtroendeuppdrag inom den fackligaorganisationen (RÅ 1981 1:31 I och III-VI). Om kursen däremot har till syfte atlhöja den allmänna kunskapsnivån är stipendiet skattefritt även om det utgårtill en förtroendeman (RÅ 1981 1:31 II). Den som enbart är medlem kan utaninkomstskatteeffekter ta emot stipendier för deltagande även i fackligtorienterande kurser (RSV/FB Dt 1982:17). Även om rättsläget får anses tämligen klart i vissahänseenden är det likväl uppenbart att en del oklarheter finns. Så är bl.a.fallet beträffande stipendierna inom fackföreningsrörelsen. Ett förtydligandepå denna punkt kan vara motiverat som det kan finnas skäl attifrågasätta om inte vissa justeringar bör göras i fråga om den skattemässigabehandlingen av en del stipendier. En utgångspunkt måste vara ått varje utbetalning som utgårsom ersättning för en prestation skall inkomstbeskattas oavsett hur den rubriceras.Stipendier till anställda bör alltså även för framtiden inkomstbeskattas Prop.1982/83:157 41 enligt de normer som tillämpas. Detsamma bör normaltgälla ersättningar till uppdragstagare. Här bör emellertid en viss nyanseringske i förhållande till dagsläget. Somframgått av inledningen anses den omständigheten att mottagaren avstipendiet har någon form av förtroendeuppdrag för stipendiegivaren medföra attbeskattning i regel sker av beloppet i fråga. Detta gäller även om uppdraget ärav ganska måttlig omfattning. Denna typ av ersättningar bör för framtiden undantasfrån inkomstbeskattning. 1 och för sig har naturligtvis stipendiegivaren nyttaav att mottagaren genomgår den ifrågavarande kursen men något anställnings-eller egentligt uppdragsförhållande föreligger inte. Den som mottagerstipendiet är ju normalt anställd hos någon annan. Den nytta somstipendiegivaren här får kan emellertid sägas vara av så indirekt natur att denför framtiden inte bör utesluta skattefrihet. Liksom f.n. bör även stipendiersom utgår för kurs som har till syfte att höja den allmänna kunskapsnivån varaskattefria även om de utgår till förtroendemän. Om däremot ett stipendiumutgör en direkt ersättning för faktiskt utförda prestationer förstipendiegivaren så skall liksom inkomstbeskattning ske. Destipendier inom fackföreningsrörelsen som det nu är tal om avser att möjliggörakursdeltagande för sådana anställda som inte har rätt till ledighet för studiermed bibehållen lön. Dessa kurser är normalt av relativt kortvarig natur, oftastupp till . Stipendierna avser då att täcka inkomstbortfallet efterskatt. Om dessa stipendier för framtiden görs inkomstskattefria uppnås enbättre balans mellan sådana anställda som med bibehållna löneförmåner går påkurser och de som får denna möjlighet genom stipendier. Sammanfattningsvisskulle då följande gälla. Stipendier som utgår till någon som är heltfristående från stipendiegivaren skall liksom vara skattefria. Likasåskall stipendier till anställda eller som eljest kan anses utgöra ersättningför någon prestation liksom inkomstbeskattas. Däremot skall intelängre den omständigheten att mottagaren av stipendiet deltar i utbildning somstipendiegivaren visserligen har nytta av men där stipendiet inte utgörersättning för en bestämd prestation utlösa inkomstbeskattning. De nya reglerna bör tas in i 19 § KL och tillämpas förstagången vid taxering. Ersättningar som utbetalas fr.o.m. den 1 januari1983 omfattas således av de nya bestämmelserna. 2.2.3 Framflyttning av tid för allmän fastighetstaxering Allmän fastighetstaxering skall enligt nuvarandebestämmelser äga rum , 1 kap. 7 § fastighetstaxeringslagen(1979:1152). Den senaste allmänna fastighetstaxeringen skedde och nästaskall således äga rum . De år då allmän fastighetstaxering inte sker skall särskild 1982/83:157 42 fastighetstaxering äga rum. Därvid skall fastigheter somhar undergått väsentlig förändring nytaxeras. En allmän fastighetstaxering innebär ett mycket omfattandeoch arbets-krävande förberedelsearbete av bl.a. RSV och länsstyrelserna. Om enallmän fastighetstaxering skall äga rum behöver förberedelsearbetetpåbörjas för att sedan pågå fram till deklarationstidpunktenden . Därefter vidtar själva laxeringsarbetet vilket krävermycket arbete av bl.a. fastighetstaxeringsnämnderna och de lokalaskattemyndigheterna. Detta arbete skall vara avslutat . Det mycketresurskrävande och omfattande förberedelse- och taxeringsarbetet kommer attinfalla då den beslutade inkomstskattereformen skallgenomföras. Reformen kommer att vara helt genomförd först vid 1986 årsinkomsttaxering. 1984 och inkomsttaxeringar kommer, med hänsyn tillgenomförandet av reformen och till övergångsbestämmelserna till denna, att varasärskilt arbetskrävande. 1984-1986 skulle, om allmänfastighetstaxering skall äga rum , skatteadministrationen belastasytterligare med bl.a. förberedelsearbete för, utbildning av taxeringsfunktionärertill och genomförandet av fastighetstaxeringen. En framflyttning av denallmänna fastighetstaxeringen skulle väsentligen underlätta arbetssituationenför berörd personal och myndigheter. Det kan nämnas att den föregående allmännafastighetstaxeringen som ägde rum rätteligen skulle ha skett år 1980.Anledningen till framflyttningen var bl.a. att en fastighetstaxering år 1980skulle ha ägt ram under som genomförandet av det nyataxeringsförfarandet i första instans, den s.k. RS-reformen. Även andraskäl talar för en framflyttning. fastighetstaxeringskommitté (Fi1976:05) kommer enligt vad jag har inhämtat att avlämna ettbetänkande med överväganden om en s.k. rullande fastighetstaxering, som skulleinnebära bl.a. en omräkning av taxeringsvärdena med hänsyn tillprisutvecklingen. Vidare har den tillkallade bostadskommittén (Bo1982:02) enligt sina direktiv att se över frågor om bostadsbeskattningen. Idirektiven nämns bl.a. att de synpunkter som fastighetstaxeringskommitténkommer atl redovisa bör vara av intresse för kommitténs arbete. Vidare nämnsalt kommitténs överväganden i huvudsak bör redovisas senast under det och att utredningsarbetet i sin helhet bör vara avslutat vidutgången av . Enligt min mening finns det anledning att redan nu flyttafram nästa allmänna fastighetstaxering för att resultatet av dessa utredningarskall kunna beaktas innan slutlig ställning tas till hur och när eventuellallmän fastighetstaxering skall ske. En frågasom inställer sig är vad en framflyttning av fastighetstaxeringen skulleinnebära för det allmänna i fråga om bl.a. ändrade skatteintäkter och förfastighetsägaren. Till en början vill jag nämna att en framflyttning innebär enbesparing genom alt kostnaderna för att genomföra fastighetstaxeringen skjutsframåt i tiden. En framflyttning medför vidare att den Prop.1982/83:157 43 höjningav taxeringsvärdena som eventuellt kän väntas med hänsyn till prisutvecklingenpå fastigheter kommer . Detta innebär ett visst inkomstbortfall för detallmänna jämfört med om den högre taxeringsvärdenivån hade kunnat läggas tillgrund 1987. Inkomstbortfallet torde emellertid tillviss del återvinnas genom att taxeringsvärdena, under de återstående åren avden femäriga taxeringsperiod som gäller om framflyttning inte sker, kommer attligga högre. Stigande fastighetspriser kommer nämligen i större utsträckning atlslå igenom i den prisstatistik som ligger till grund för fastighetstaxeringen.Om fastighetspriserna skulle ändras i större utsträckning finns möjlighetenatt reglera det allmännas inkomster och fastighetsägarens utgifter genom attändra den s.k. villaschablonen och/eller det s.k. repartitionstalet som äravgörande för den kommunala garantibeskattningen. Villaschablonen har vid etttidigare tillfälle, , justerats mellan två allmänna fastighetstaxeringar.Detta skedde främst med hänsyn till att prisutvecklingen för småhus var snabb, varigenomtaxeringsvärdena kom att ligga långt under den avsedda nivån i förhållande tillmarknadsvärdena. En annan möjlighet att utan fastighetstaxering anpassa beskattningentill prisutvecklingen är att göra en generell ändring av taxeringsvärdena. Detär emellertid f.n. mycket svårt att bedöma hur prisutvecklingen kommer att bli.Enligt vad jag har erfarit visar tillgänglig prisstatistik att prisutvecklingenpå fastigheter sedan värdetidpunkten allmänna fastighetstaxeringhar varit måtflig. Jag anser därför inte några vägande ekonomiska skälföreligga mot en framflyttning av fastighetstaxeringen. Jagföreslår därför att nästa allmänna fastighetstaxering flyttas framåt i tiden.Enligt min mening bör framflyttningen nu begränsas till . Nästa allmännafastighetstaxering skall då ske och därefter vart femte 2.2.4Beskattning av tjänstepension som utbetalas efter den pensionsberättigades frånfälle Destatliga personalpensionerna är konstruerade som bruttopensioner.Personalpensionerna skall samordnas med socialförsäkringsförmåner(folkpension, ATP m.m.). Samordningen innebär ätt arbetstagaren ärtillförsäkrad en viss pensionsnivå, i vilken folkpension och ATP helt ellerdelvis räknas in. Om pensionstagaren inte har rätt till socialförsäkringsförmåner,utgörs bruttobeloppet i sin helhet av personalpension. Omsocialförsäkringsförmånerna är större än bruttobeloppet - vilket kan inträffaom arbetstagaren t.ex. har haft ATP-grundande inkomster från fleraarbetsgivare - utgår ingen statlig personalpension. Utbetalningenav personalpension som samordnas med socialförsäkringsförmån' sker centralt avstatens löne- och pensionsverk, SPV, genom en utbetalningshandling, sedanskatteavdrag har gjorts på det totala förmånsbeloppet. 1982/83:157 44 Personalpensionen utgår i regel t.o.m. den dag då en månadhar förflutit efter förmånstagarens frånfälle. Däremot utgår folkpension ochATP bara t.o.m. den kalendermånad varunder den pensionsberättigade har avlidit. Vid utbetalning av pensionsbelopp som belöper på tid efterförmånstagarens död redovisar SPV den del av pensionen, som inte utgörs avsocialförsäkringsförmån som icke skattepliktig inkomst. Uppgift om denna lämnassåledes inte till skattemyndigheterna. Till stöd för sitt förfaringssätt åberopar följandeuttalande av riksskattenämnden . "Av uttalanden iförarbetena till allmänna tjänstepensionsreglemente och 1947 årsallmänna familjepensionsreglemente får anses framgå, att den sistamånadsutbetalningen efter förmånstagares död avsetts skola utgörabegravningshjälp och förty är skattefri. Denna princip får anses varabibehållen allmänna tjänstepensionsreglemente. Däremot torde ickefinnas något motsvarande uttalande till stöd för att utbetaladesocialförsäkringsförmåner, hänförliga till tid efter förmånstagares död, skullehava karaktär av begravningshjälp. Enligt nämndens mening bör därför, vidutbetalning av samordnade förmåner för den sista månadsperioden efter förmånstagaresdöd, skattefrihet anses föreligga endast för den del av det utbetaladebeloppet, som är att hänföra till personalpensionsförmåner." Sedan gammalt har tjänstepension utbetalats under en visstid efter förmånstagarens frånfälle och den har tidigare i sin helhetbetraktats som en skattefri begravningshjälp. utgörs emellertid - somtidigare nämnts - de pensionsbelopp som belöper efter dödsfallet tillstörre eller mindre del av socialförsäkringsförmån, som i sin helhet ärskattepliktig. Det är alltså endast den resterande delen av pensionen, den s.k.kompletteringspensionen, som är skattefri. Det inbördes förhållandet mellanden skatte-belagda socialförsäkringsförmånen och den skattefria komplelteringspensio-nenvarierar alltefter vilken dag dödsfallet har ägt rum. Enligt min mening är det mindre lämpligt att en viss, iförväg obestämd del av den stafliga tjänstepensionen undantas från beskattning.Det förtjänar att påpekas att det inte förekommer någon motsvarandeskattefrihet för pensionsbelopp som betalas ut enligt icke-statiigapensionssystem efter pensionärens död. Jag anser därför att hela den tjänstepension som betalasut efter pensionstagarens död bör utgöra skattepliktig inkomst. Enregel om detta bör tas in i punkt 1 av anvisningarna till 19 § KL. Jag har idenna fråga samrått med chefen för . 2.2.5 Återbetalning av vissa räntebidrag Enligt bl.a. 36-38 §§ bostadsfinansieringsförordningen(1974:946) utgår stafligt lånestöd i form av räntebidrag. Sådana bidrag utgörs,i princip, av skillnaden mellan å ena sidan de faktiska räntekostnaderna förvissa Prop.1982/83:157 45 bostadslånoch å andra sidan en av staten garanterad räntekostnad för lånen i fråga. Iskattehänseende behandlas räntebidragen på följande sätt. Enligtpunkt 7 av anvisningarna till 24 § KL skall räntebidrag inte tas upp somskattepliktig intäkt. Av 20 § KL framgår att avdrag för ränta på lånat, ifastigheten nedlagt kapital endast får ske med det belopp varmed räntan har överstigiträntebidraget. Den omständigheten att en fastighetsägare har fått räntebidraghar således, trots att bidraget inte är skattepliktigt, påverkat den taxeradeinkomsten så att denna blivit högre än annars hade varit fallet. Dethar nu visat sig att räntebidrag i vissa fall har betalats ut med för höga beloppoch att återkrav framställts. 1 praktiken sker återbetalningen antingen genomatt det återkrävda beloppet kvittas mot framtida bidrag som fastighetsägaren ärberättigad till eller genom särskild återbetalning. Detsaknas f.n. uttryckliga regler hur återbetalningarna skall behandlas iskattehänseende. Enligt min mening bör de återbetalade beloppen i princip fådras av vid inkomsttaxeringen. Frågan bör uttryckligen regleras i lag. Enförsta fråga blir då i vilken förvärvskälla ett sådant avdrag bör medges. Omden skattskyldige har kvar fastigheten i fråga skulle avdrag i samma förvärvskällafå göras med det återbetalade beloppet. Som jag nämnde sker ofta enkvittning i dessa fall. Det kan emellertid tänkas att fastigheten sålts och iett sådant fall skulle den skattskyldige likväl få redovisa fastigheten i sindeklaration bara för avdragsrättens vidkommande. Om den skattskyldige har bytthemortskommun blir en effekt också att han inte medges avdrag vid den kommunalataxeringen i den nya kommunen. För att i möjligaste mån undvika en olikabehandling bör enligt min mening avdrag göras i förvärvskällan kapital. Enannan fråga gäller vilket belopp som skall få dras av. I normalfallet blir dettalika med det faktiskt återbetalade beloppet. Det kan emellertid hända attskattelättnaden varit större än vad som egentligen varitavsett. kunde nämligen makar genom att fördela äganderätt och betalningsansvarordna så att ränteavdrag kunde göras av den ene medan den andre stod sommottagare av det icke skattepliktiga räntebidraget. Denna möjlighet stoppadesgenom lagstiftning (SFS 1980:1054). Mot denna bakgrund bör vidåterbetalning avdrag bara medges för den del av det återbetalade beloppet somtidigare verkligen har avräknats från erlagd ränta vid beskattningen. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623), 2. lag om ändring i lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt 1982/83:157 46 för ackumulerad inkomst, 3. lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 4. lag om ändring i lagen (1982:1193)om skattereduktion för fackföreningsavgift, 5. lag om ändringi skatteregisterlagen (1980:343), 6. lag om tid förallmän fastighetstaxering. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagaK 4.1 Taxeringslagen (1956:623) I denna paragraf regleras vad den allmännasjälvdeklarationen skall innehålla. De uppgifter som ingår i beräkningen avunderlag för tilläggsbelopp, UTB, framgår i betydande utsträckning redan avdenna. Detta gäller medgivna underskottsavdrag och förlustavdrag, liksom deuppgifter som behövs för den särskilda kvittningen mellan underskott av schablontaxeradfastighet och inkomst av kapital vilken skall ske ex officio. När det gällerövriga särskilda kvittningsfall liksom avdrag för sparade underskott krävs detett yrkande av den skattskylldige som då också har att förebringa den utredningsom behövs. Det är således bara i fråga om räntetillägg som en nyuppgiftsskyldighet behöver åläggas de skattskyldiga. Sådan skyldighet skallåvila samtliga skattskyldiga för vilka räntetillägg skall ingå i UTB. Uppgiftskall lämnas om själva räntetillägget och om grunderna för beräkningen. Det kan tilläggas att det därutöver i vissa fall kanankomma på den skattskyldige att lämna en samrnanställning för beräkning av UTB.I den mån denna innehåller uppgifter sorn redan lämnas i deklarationen är detdå inte fråga om någon ny skyldighet utan endast om en tillämpning av regeln i23 § taxeringslagen (1956:623), TL, att deklaration skall lämnas på fastställtformulär. 37 § 2 mom. För kontroll av att den skattskyldige har fullgjort sinuppgiftsskyldighet i fråga om räntetillägg på grund av räntefritt eller lågförräntatlån föreslås en skyldighet för arbets- och uppdragsgivare att i kontrolluppgiftlämna uppgift om sådana lån. Uppgifterna skall avse lånebelopp och - om räntahar erlagts - räntesats eller erlagd ränta. I sammanhanget kan nämnas att man iövriga fall av räntetillägg kan utläsa av redan befintliga uppgifter ideklarationen att sådant skall beräknas. ' Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande meddem som är fogade till propositionen bortsett från en redaktionell ändring. Prop.1982/83:157 47 1 paragrafen ges regler om uppgifter som skall antecknas iskattelängden vid införing av taxeringsnämndens beslut. Här tillkommer attanteckning skall ske om räntetillägg och UTB. Som framgått av den allmännamotiveringen skall UTB fastställas för samtliga skattskyldiga och beslutetskall utan någon längdföringsgräns antecknas i skattelängden. Vidare föreslås följdändringar till riksdagsbeslut underhösten (prop. 1982/83:50 bil. 2, SkU 15, rskr 106, SFS 1982:1192 och 1194). Somen följd av införandet av en hyreshusavgift skall anteckning ske om underlagför avgiften. Hänvisningen till 5 § lagen (1980:1047) om skattereduktion föraktieutdelning utgår, eftersom lagen har upphävts. I lagrummet utgår slutligen en hänvisning till 2 § 5 mom.uppbördslagen (1953:272), eftersom momentet numera är upphävt. Bestämmelserna i paragrafen ger lokal skattemyndighetbefogenhet att rätta vissa förbiseenden vid taxeringen. Här föreslås två följdändringartill inkomstskattereformen. I andra stycket 5 ges sådan rättelsemöjlighet ifråga om det s.k. kapitalförsäkringsavdraget. Detta slopades emellertid isamband med skattereformen och denna bestämmelse utgår därför. Vidare föreslåsi andra stycket 8 en redaktionell ändring med anledning av att bestämmelsernaom gemensam skatteberäkning på makars B-inkomster har flyttats från 11 § 1 mom.SIL till 11 § 3 mom. I sammanhanget kan påpekas att det inte är nödvändigtmed någon ändring av lagrummet för att lokala skattemyndigheten skall kunnarätta även förbiseenden vid beräkning av UTB. 4.2 Lagen (1951:763) om ackumulerad inkomst I lagrummet anges liksom nu sättet för beräkning av denstatliga inkomstskatten för ackumulerad inkomst. I första stycket anges att inkomsten skall fördelas på detantal år som den hänför sig till. Vidare regleras hur genomsnittsberäkningenskall ske. Föratom reglerna om genomsnittsberäkningen har i lagrammet äventillägg gjorts med tanke på att den statliga inkomstskatten efterinkomstskattereformen skall utgå i form av grundbelopp och tilläggsbelopp.Även tilläggsbelopp skall omfattas av den särskilda beräkningen. I tydlighetensnamn bör påpekas att den statliga inkomstskatten - även om den är uppdelad itvå komponenter - likväl är att se som en enda skatt. Det kan alltså inte kommai fråga med särskild skatteberäkning för t.ex. bara grundbelopp men intetilläggsbelopp. Liksom kompletteras lagrummet med ett räkneexempel ipunkt 2 av anvisningarna. 1 andra stycket har en redaktionell ändring gjorts. 1982/83:157 48 Det nuvarande tredje stycket är i och medinkomstskattereformen överspelat. Begreppet grundbelopp är nämligen förframtiden en del av den statliga inkomstskatten och inte som tidigare ettinstrument för att bestämma skatteuttaget. I stället har en ny bestämmelseintagits av innebörd att den s.k. begränsningsregeln inte skall tillämpassamtidigt med reglerna om ackumulerad inkomst. Det alternativ skall väljas somleder till lägst skatt. Detta överensstämmer f.ö. med gällande praxis. Jag villi sammanhanget erinra om att den s.k. marginalskattespärren skall tillämpasäven vid skatteberäkning i förevarande fall. Detta bör inte heller vara förenatmed några större praktiska svårigheter eftersom med mitt förslag bara ettgrundbelopp och ett tilläggsbelopp skall beräknas. Vid den särskildaskatteberäkningen skall därför regeln tillämpas med utgångspunkt i det senasteårets kommunala skattesats. Någon särskild bestämmelse ommarginalskattespärrens tillämplighet behövs inte eftersom den ingår i sättetför beräkning av statlig inkomstskatt. 2 och 7 §§ I dessa lagrum har ändringar gjorts så att även UTB kanbeaktas i förekommande fall. Punkt 2 av anvisningarna till I § I denna anvisningspunkt finns liksom tidigare etträkneexempel för att närmare belysa skatteberäkningen. De nya reglerna innebär att man skall beräknagenomsnittlig beskattningsbar inkomst och genomsnittligt UTB för de senastetre åren. Härvid skall den ackumulerade inkomsten inte tas med. Vid beräkningenav genomsnittligt UTB skall givetvis underlaget tas med även om tilläggsbeloppinte har utgått något visst år. Såväl genomsnittsbeloppen som den del av den ackumuleradeinkomsten som är hänförlig till skall avrundas nedåt kronor. I sista stycket regleras hur beräkningen skall ske dånågon under har uppburit flera ackumulerade inkomster och dessa hänförsig till olika antal år. Även här krävs en justering av reglerna. Förslagetinnebär att varje ackumulerad inkomst delas upp i årsbelopp.