prop · G603100 · 1982-12-31 00:00:00 — För alt främja densvenska exporten av systemleveranser fill stora industri- ochanläggningsprojekt samt för slöd fill konsuhföretag föreslår enökning utöver det s.k. huvudalternativet med ca 3,3 milj. kr. fill 5 milj. kr. föreslårvidare att överskott i handelssekreterarnas verksamhet skall få frittdisponeras av rådets styrelse som eget kapital i denna verksamhet. exportråd anföratt genomförd anpassning av lönesystemet för personal inom handelssekreterareorganisalionenefter gällande skattelagstiftning och kollekfivavtal har medfört högabmttolönekostnader, för höga för kontorens ekonomiska bärkraft, och föreslåratt skattesystemet för lokalt anställda svenskar ändras. 1982/83:100 Bilaga 5 119 exportrådföreslår en ökning av anslaget med . för /84. Exportrådetplanerar att inrikta det exportfrämjande stödet tUl exportak-fioner på främst , ,OPEC-länderna och de s.k. NIC-ländema(Newly Industrializing Counlries). De svenska marknadsandelarna i dessa länder är mycket små ochmöjligheterna till att öka försäljningenpå vissa av dessa marknader bedöms som relativt goda. Samtidigl är liksom tidigare den störstaexportmarknaden vilket fått sitt uttryck bl.a. i den stora kommersiellautlandsrepresentationen. Inom avser huvudsakligen styramedel till exportaktioner på de marknader som prioriteras av företagen.Samtidigt kommer ökad uppmärksamhetägnas avvägningen meUan olika produktområden vid fördelning av medel. ekonomiskaläge gör det angeläget att stödja näringslivets exportansträngningar.Huvudansvaret för att vår export utvecklas tUlfredsställande liggerhelt naturligt på företagen. Den av regeringen förda allmänna ekonomiskapolitiken har bl.a. till syfte alt skapa gynnsamma fömtsättningar förföretagen i deras exportansträngningar. Den genomfördadevalveringen siktar tUl att förbättra företagens internationellakonkurtenskraft. Även de mer direkta statliga insatsema för att främja ochstimulera svensk export är dock av väsentlig betydelse, särskilt för att ta tillvarade fördelar som står atl vinna genom den förbättrade konkurrenssituationen. Denförbättrade konkurtensförutsällning som företagen nu har fått gör del enligt minmening naturligt alt de själva svarar för en ökad del av finansieringen av sinaexportfrämjande åtgärder. De förbättrade finansiella fömtsättningar som isynnerhet exportföretagen har fått genom devalveringen har ökat deras möjligheter tilldetta. exportrådhar i sin verksamhetsplan prioriterat del exportfrämjande stödet mol sädanamarknader där möjligheterna liU en ökad försäljning bedöms som goda. Jag biträder ihuvudsak prioritering av marknader. Jag viU emellertid samtidigtstryka under nödvändigheten av elt genomtänkt samspel mellan olika aktiviteter inomhela del område som påverkarvåra exportanslrängningar. Härvid syftar jag på sädana frågor som rör exportkreditgivning, exportkreditgarantier,u-landsbistånd, tekniskt-vetenskapligtsamarbete m.m. som enligt min mening mäste beaktas inför val av olika exportfrämjande åtgärder. egna bedömningar av sina kort- och långsiktiga insatser päolika marknader mäste grundas pä en värdering av detta samspel, där hänsynockså las till att insatsernakoncentreras till betalningsstarka marknader. Jag erinrar om att frågan om enökad samordning av exportkreditgivningen och exportkreditgarantier f.n. bereds särskilt inomregeringskansliet. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 120 exportrådanför som sin mening atl överskott som uppstår i handelssekreteramas verksamhelskall fä disponeras fritt av rådets styrelse som egel kapital inom dennaverksamhel. Denna fråga har varit föremål för riksdagensstäUningstagande (prop. 1981/82:100 bil. 14, NU 1981/82:52, rskr 1981/82:427).Jag ser därför ingen anledning att föreslå någon ändring av nuvarande ordning pådetta område. Exportservice utgören väsentlig del av handelssekrelerarnas exportfrämjande verksamhet. Härvid är deninifiafivtagande och uppsökande verksamheten av särskild betydelse. Jag har mot denbakgrunden beräknat en ökning av det statliga stödet med 11,7 milj. kr.Sveriges exportråd har i sin beräkning av medelsbehovet för handelssekreteramasexportservice begärt fuU kompensafion för de kostnadsökningar som följt av omläggningen av lönesystemet inom handelssekreterarorganisationen(prop. 1980/81:100 bU. 14, 1980/81:171 ochNU 1980/81:58, rskr 1980/81:426). För egendel anser jag att dessa kostnader måste utgöra en naturiig del av handelssekreteramas normala kostnadsbild ochdärmed inle behöva finansieras i särskild ordning. Jag har därför i minberäkning av medel för exportservice och exportaktioner dimensioneratanslagsnivån efter en bedömdaktivitetsvolym. lämnad kompensation (prop. 1980/81:100 bil. 14, NU 1980/81:58, rskr 1980/81:426 och prop.1981/82:100 bU. 14, NU 1981/82:52,rskr 1981/82:527) och föreslagen budget får därmed täcka statensandel av aktuella kostnader. förslag att skattesystemet för lokalt anstäUda svenskar ändras haranknytning till denna fråga. Jag är i avvaktan på närmare granskning avfrågan inte nu beredd atl föreslå någon ändring av skattesystemet härvidlag. Även det stadigastödet lUI olika säljfrämjande exportaktioner föreslås öka. Som jag har nämnt idet föregående bör dock förelagen ta en större andel av kostnaderna för sinexportfrämjande verksamhet. Det innebär att nuvarande genomsnittligakostnadsfördelning med hälften statsbidrag och hälften företagsfinansiering börförskjutas mot en ökad andel företagsfinansiering i de enskilda aktionerna.Sammantaget innebär detta att akfivi-tetsnivån inom denna verksamhel kanförstärkas som subventionsgradenminskar. En betydande del avden exportfrämjande verksamheten utgörs av det särskilda stödet tiU små ochmedelstora företags exportansträngningar. En särskild utredning (Dir 1982:93)har tillsatts för att ulvärdera det under senare är utökade stödet till dessaföretagskategorier. Jag delarexportrådets förslag om förstärkning av resursema till anslagspostenexportuppdrag för utveckling av den kommersiella kompetensen hos utrikesförvaltningens personal. Omfattningen av densvenska tjänsteexporten är ej klart fastställd. Med all sannolikhetutgör dock denna sektor en myckel betydande och växande exportpotential.Del innebär att den exportfrämjande verksamheten torde behöva anpassas bättrefill tjänsteexportörernas behov. En utredning (Dir Prop.1982/83:100 Bilaga 5 121 1982:92) har därför tillsatts för att utvärderatjänsteexportens omfattning och lämna förslag pä olika åtgärder som kanfrämja denna export. Jag har i likhet medSveriges exportråd beräknat 5 milj. kr. för stöd till konsultexportavseende förinvesterings- och förprojekteringsstudier. Det innebär en ökningmed 2 milj. kr., vilket är en anpassning till anslagsnivån /82. Som jag har nämnt i del föregående är det angeläget attsubventionsgraden i stödet till näringsUvet minskas. Det gäller ocksä stödettill svensk projektexport. beslut (prop. 1978/79:123, NU 1978/79:59, rskr1978/79:415)innebar att stöd tiU svensk projektexport skulle kunna lämnas under enförsöksperiod . En utvärdering av den hitfills genomförda verksamhetenberäknas vara genomförd . I avvaktan på denna utvärderingär jag dock inte beredd att förorda ytterligare medel för den aktueUaverksamheten. Stödet tiU svensk projektexport kan därmed minska mednuvarande anslagsbelopp om 35 milj. kr. I det fall den nämnda utvärderingen skulle föranledabehov av ytterligare stöd till svenskprojeklexport under /84 kan medel för detta ändamål övergångsvis liUgodoses inom ramen för demedel som är reserverade under anslaget. För särskilda exportfrämjande insatser av olika slag harjag beräknat medel till regeringens disposition. Som exempel pä åtgärder kan nämnas särskildaexportaktioner, bevakning av olika multilateralt finansierade projekt,information, förstärkt kommersieU representation i ufiandet och vissa turismfrämjandeåtgärder. Medlen har också beräknats för stöd tUl export av tjänster från statliga myndigheter. För budgetåret1983/84 beräknar jag ett minskal medelsbehov av totalt . Jag hemställer att regeringen föreslår att tiUExportfrämjande verksamhet för /84 anvisa ett reservafionsanslag av . , täckande av vissa förluster' 1981/82 Utgift 1982/83 Anslag 1983/84 Förslag ' Anslaget har t. o. m. /83 redovisats ihandelsdepartementets bilaga tillbudgetpropositionen. () har tiU uppgift att inom av statsmakterna angivna rikfiinjer mot premie bedrivagarantigivning för export, varigenom slaten iklädes ansvar för täckning av vissa risker förutebliven betalning. EKN:s garantigivning bedrivs inom två iprincip åtskilda 1982/83:100 Bilaga 5 122 syslem-normalgaranlisystemet och det s.k. s/u-garantisyslemet - för vilka gäller separata riktlinjer och ramar förrisktagande. De två systemen fungerari många avseenden i nära samverkan och skall tillsammans balansera sina kostnaderoch intäkter. Inom normalsystemel eftersträvasen mer affärsmässig inriktning, så att eventuellt uppkommande förluster inom s/u-sidan skall kunnabalansera s/u-sidans andel av detotalt gällande ramarna för garantiåtaganden som begränsats till . uttalade /att EKNåriigen borde underställa regering och riksdag sin verksamhet för prövning (prop. 1978/79:201, NU1978/79:51, rskr 1978/79:444). EKN har i en skrivelse tiU regeringen den 14oktober 1982 inkommit med en redogörelse för utvecklingen av nämndensåtaganden och skaderegleringar samt en prognos över verksamhetens framtida utfall. Iskrivelsen framläggs också förslag om vissändring vad gäller nuvarande riktlinjer för garanfigivning med avseende på s.k. politiska risker. EKN:s skrivelseutarbetades före devalveringen.Något resonemang om devalveringens effekter finns därför inte i skrivelsen. EKN:sskrivelse om verksamheten m.m. Utvecklingen harunder en rad år präglats av snabbt stigande totala ålaganden med enhög koncentration till elt begränsat anlal länder. Genom de senaste årensnegafiva utveckling i världsekonomin har verksamheten inneburit ell alltstörre risklagande. Skadeulbelalningarna har ökat. Den snabba tillväxtenav åtagandena har emellertid avtagit och under det senaste budgetåret harde totala garantiåtagandena förblivit oförändrade vid ca 65 000 milj. kr.Härav utgjorde normalgarantiengagemanget, som ökade , närmare50 000 milj. kr. och s/u-garanfiengagemanget, som minskade något, ca 16 000 milj. kr.Förbindelserna ökade inom både normal- och s/u-systemen lill totalt ca 22 000milj. Utvecklingen av EKN:s engagemang redovisas i separat tabell. EKN har under delgångna budgetåret utnyttjat den rörliga krediten hosriksgäldskontoret för att täcka skaderegleringar ärsskuldkonsolideringsavtal med . Under innevarande är har det visat signödvändigt atl äska budgetmedel för att täcka räntekostnader pä sädanadragningar med hänsyn lill frånvaron av skuldkonsolideringsavtal. De bedömningar somEKN gör beträffande potentiella skadefall, återvinningar m.m. i en rad för EKN merbetydande länder samt beträffande den generella utvecklingen i världsekonomin pekar snararepå större än mindre problem. Mot denna bakgmnd visar prognoserna överaffärsulfal-let på en fortsatt negativ utveckling av resultatet. Vid utgången avbudgetåret1983/84 väntas det totala underskottet uppgå lill ca 1 500 milj. kr., och kan därefter öka ytterligare. 1982/83:100 Bilaga 5 123 I 1981/82 årsbudgetproposition framhölls vikten av atl EKN förbättrade riskspridningen päolika sätt och säg över premiestrukturen. För alt motverka en fortsattnegativ resultatutveckling har EKN infört en rad åtgärder,framför allt betydande premiehöjningar för garantier på mer riskfylldamarknader och medelfristiga eller länga krediter. EKN anser att även om de nu genomfördainkomstförstärkande åtgärderna kan få positiva effekter för EKN:sresultat, ger det aktuella läget anledning fill allvarliga överväganden beträffandeEKN:s fortsatta verksamhel ifråga om att ikläda sig nya risker. Sedan reserverna tömts som följd av det drastiskt ökade antaletallvarliga skadefall, för vilka ätervinningsmöjlighelerna är diskutabla, är enökad försiktighet i garantigivningen oundviklig. Vaije bedömning av ett lands ekonomiska utveckling somskall fylla rimliga anspråk på alt vara rättvisande, förutsätter att kreditriskenär någorlundaöverblickbar. Det förefaller naturligt alt normalgaranliverk-samheten fill rättstor del inriktas på sådana överblickbara risker, där förutsättningarna för adekvat premieultagföreligger. EKN har emellertid inom normalgaranlisystemet successivtbyggt upp elt omfattande engagemang av långfristiga garantier på länder där del överblickbaraperspektivet varit gynnsamt vid tUlfällel för riskbedömningen. Risken för attflera av dessa länder råkar i betalningssvårigheter med långabetalningsuppskov har ökat väsentligt . a.mot den bakgrunden är det inte möjligt att låta de långfristiga engagemangen inomnormalgaranlisystemet växa alltför kraftigt ens på länder som vid beslutslUlfällel företeren positiv bild. EKN framhåller att elt väsenlligl problem är att detäven inom ramen för s/u-syslemelsuccessivt bhvit allt svårare att läcka de beloppsmässigt större projekten. Framför allt begränsas härutrymmet av kravet på relationen 1:3mellan ramama i de två garantisyslemen och ambitionen alt nå affärsmässigheti de båda systemen sammantagna. Generellt speglas här det dilemma som ligger i atl EKN iden löpande verksamheten nödgas täcka de skadefall som tilläventyrs uppstår pä marknader som under den långa garantitiden råkar ibetalningskriser. EKN:s resultat påverkas dänegativt även om riskbedömningen vid beslutstillfället varinvändningsfri. Det här antydda "volymproblemet" i EKN:s garantiverksamhet kan som nämnts komma atthämma svensk projektexport. Detta fär konsekvenser bl.a. med hänsyn till attEKN torde vara tämligen ensam om att läcka denna typ av affärer för den svenskaexporten. har för EKN angivit en rad skäl till affärer på marknader som EKN anser riskfyllda ellersvårbedömda . Stora delar av densvenska industrin tvingas basera sin tillväxl pä exportmarknaderna. Förelagen måste i ökad grad satsa påexportförsäljning av mer avancerad natur. Konkurtensen internationellt ärmycket hård. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 124 anser sig ofta bli tvingade alt söka sig ut pä deosäkrare marknaderna, där de har mindre konkurrenstryck på sig. Inom flerabranscher har därför en marknadsförskjutning skett från i-länder tillu- och östländer. Behovel av alt påett tidigt stadium, som kan vara särskilt riskfyllt, få insteg på de potentiellt störstamarknaderna - typ OPEC och NIC-länderna -har ansetts särskilt stort hos vissa svenska industrier. En rad skäl somåberopas hänför sig lill referensmotiven, säsom när en viss leverans kan tjäna som spjutspets för framfidalikartade leveranser eller för andraföretags insteg på samma marknad. Likaså kan en viss typ av varor bli syslembindande för köparlandet på lång siktoch låsa marknaden lill förmån för svensk export. Förslagtill förändringar av gällande riktlinjer EKN anser att bl.a. de av exportföretagenanförda skälen talar för bibehållna ellert.o.m. vidgade möjligheter att hos EKN försäkra betydande satsningar pä u-och östländer. Som nämntsbefinner sig EKN emellertid i en situation där redan gjordaåtaganden i kombination med de senasteårens negafiva resultatutveckling gör att gällande riktlinjer för garantiverksamheten ser ut atl successivt minskamöjligheterna att försäkra export av störte projekt m.m., som ursamhällsekonomisk synvinkel kan vara önskvärd. Detta kan tala för att s/u-systemet borde beredastillräckligt utrymme för täckning av beloppsmässigt setl stora risker innefattandelånga kreditlider pä länder där riskbilden vid garantins utställande ter sigförhållandevis gynnsam i del dä överskådliga perspektivet. Sådant utrymme skulle kunnaberedasgenom alt begränsningen av s/u-systemets ram till av den totalaövergavs i förening med ett accepterande av det rimliga i att ta sådana risker som det här är fräga om. Med tankepå den generellt sett negativatrenden i världsekonomin innebär ett störte utrymme en ökad sannolikhetför betydande förluster i EKN:s verksamhel. Enligt EKN:s bedömning synes likväl skälen för att övergegällande restriktion inom s/u-systemetöverväga de riskmässiga nackdelarna. EKN fäster härvid stor vikt vid delförhållandet all de utländska konkurrerande instituten inte ansett sig böra generellt dra ned den garantigivningsom del här är fråga om trots den internationella ekonomiskautvecklingen. skulle alltså vid ensuccessiv åtstramning skilja ut sig på elt sätt som bl.a. med hänsyn fillexportens betydelse för landet knappast kunde anses försvarligt. Det kan f.ö. vara väsentligt alt institut av EKN:skaraktär i ekonomiskt oroliga tiderbibehåller etl betydande mått av riskvillighet för att undvika olyckliga kedjereaktionereUer marknadsförluster. EKN föreslår attregeringen framgent skall kunna dimensionera garantigivningen unders/u-systemet genom utställande av särskilda årliga ramar för produktioneninom en åtaganderam av samma slag som hitfills tillämpats. Genom ensådan kombination av ramar bör regeringen få möjlighet Prop.1982/83:100 Bilaga 5 125 tillse att det samhällsekonomiskt viktiga stödet hållersig inom rimliga bräddar och inte växer så att verksamheten kommer att strida mot varesig internationeUaöverenskommelser eller omsorgen om statsbudgetens utveckling. EKN bör självfastställa och tillämpa rimliga landmässiga begränsningar inom angivna ramar.Det är härvid angeläget att EKN i görlig män söker medverka till att exportstödet fär en sädaninriktning att det stimulerar den svenska exportindustrins affärer påkreditvärdiga marknader. EKN anser att normalgarantiverksamheten bör bedrivas inomen sådan generellätaganderam som angetts för denna verksamhet. Nämnden bör vidare kunna uppdra åt chefen förnämnden att i direktion avgöra ärendenunder normalgaranlisystemet inom av nämnden närmare angivna begränsningar. Därmed skulle nämnden i plenum haalt avgöra framför allt förekommande s/u-ärenden saml riktlinjer och limiterför n-garantigivning-en. Något behovav alt nämnden framgent skulle behöva sammanträda i skildasammansättninar skulle därmed ej föreligga. Behovav rörlig kredit ochramar för verksamheten EKN:s riktlinjer fastlägger bl.a. atl EKN inte bördimensionera sin verksamhel med hänsyn bl.a. tagen till världskriser utanfrämst för täckning av skuldkonsolideringar av mer traditionell uppläggning. Idagtalar mycketför att EKN kommer att möta ett växande antal nya skuldkonsolideringar. Omfyra eller fem av dessa skulle avse marknader där EKN har stora engagemangskulle behovet av rörlig kredit för att täcka skadefall fram lill den 30juni 1984 uppgå till 2 200 milj. kr. För alt möta de anspråk pä skadeutbetalningar som kan uppstå /84 föreslår EKNdärför en höjning av den rörliga krediten med 600 milj. kr. till 2 200 milj. kr. Efter remiss haryttranden avgivits av fullmäktige i Riksbank och av fullmäktige i . Riksbanksfullmäktige anser att den genomfördadevalveringen förstärker exportföretagens förmåga att konkurrera på utländska marknader varför statenskostnader för exportstimulerande åtgärder bör kunna reduceras. 1 ett sådantperspektiv förefaller det ej rimligt att medge en försvagning avEKN:s totala affärsmässiga resultat. Fullmäktige anser inte alt långsikligaunderskott i verksamheten kan accepteras. Riksbanksfullmäktige anser att del trots genomfördaförändringar av premiestrukturen återstår inadvertenser dels genom attpremieökningarna för riskfyllda affärer ej gjorts tillräckligt långtgående, dels genomatt vissa affärer av särskild storlek eller i övrigt av exceptionell natur ejbeläggs med högre premiesatser än de som normalt tillämpas. Fullmäktige anser attsådana affärer i stället bör premiesättas efter förhandlingar mellan EKN och garantimottagaren. Prop.1982/83:100 Bilaga 5 126 Riksbanksfullmäktigestöder del av EKN framlagda förslaget att i huvudsak begränsa normalgarantigivningenlill exportaffärer med överblickbara risker. Vissa störte affärer som företer enacceptabel riskbild men där garantitiden är så lång atl vaije bedömning över helatiden måste bli ytterst osäker, bör föras över till s/u-systemet.Garantigivningen inom n-systemet kan härigenom bibehålla sin klara karaktär avaffärsmässighet. En överföring avviss garantigivning frän n-systemet medför att förlustriskerna inoms/u-systemet ökar ytterligare. Fullmäktige finner att denna utveckling motiveraren förstärkt beloppsmässig styrning, och inte som föreslås i EKN:sskrivelse, en uppmjukning. Fullmäktige föreslår dels att de hittillsvarandeseparata ramarna för maximala åtaganden inom s/u-res-pektive n-systemetbibehålls, dels alt en ram för den årliga s/u-garantigiv-ningen inrättas.Fullmäktige betonar viklen av att samtliga ramar sättes sä snävt att de verkaråterhållande vid garantigivningen. Fullmäktige anser inle all den totalaramen på 70000 milj. kr. bör höjas men anser att en viss omfördelning avtotalramen bör ske så att s/u-ramen ökas nägot medan n-ramen imotsvarande mån reduceras. Fullmäktige vill inte motsätta sig den föreslagnahöjningen av den rörliga krediten i riksgäldskonloret. Riksgäldsfullmäkligemotsätter sig slopandet av 25-procenlsregeln för s/u- garantierna mot bakgrund av attden syftar till en ökad inriktning pä denna typ av garantier.Riksgäldsfullmäktige pekar också pä alt den senaste devalveringen borderesultera i att behovel av ytterligare exportsubventioner minskat. Enligtfullmäktiges mening vore det önskvärt med en kompletterande belysning av devalveringseffekterna innan EKN:s framställning vidarebehandlades. Den fortsattabehandlingen av EKN:s framslällan bör även beakta den grad avexportsubventionering som SEK-systemet kommer att ge framöver. Riksgäldsfullmäktigepekar på att EKN uppskattar sina förluster enligt normalprognosen tillsammanlagt 1 300 milj. kr. under budgetåren 1982/83 och 1983/84. Den nuvarandekrediten skulle enligt EKN:s normalprognos i det närmaste räcka för att täckaförutsedda förluster fram till . Riksgäldsfullmäktige anser därför att ramen lills vidare bör ståkvar vid 1 600 milj. kr. EKN har redogjort för verksamhetensutveckling och de svårigheter som kan uppståde närmaste åren. Aktuella bedömningar av det världsekonomiska läget ger inteanledning att vänta en förbättning av de senaste årens utveckling.Förhandlingar om senareläggning av skuldbetalningar kan väntas uppkomma i ökat antal som allt störreskaderegleringar befaras av rentkommersiella skäl. Nämndens reserver i form av fonder uppbyggda med premiemedel har under senare årtömts till följd av de ökadeskadeutbetalningarna. Trots EKN:s strävan att minimera sina underskott och även vända utvecklingen, ärde förväntade skadeulbe- Prop.1982/83:100 Bilaga 5 127 talningarna av sådanomfattning att underskott torde få täckas med medel över statsbudgeten. Garantigivningen har en stor betydelse för densvenska exporten, inte minst för störte projekt och systemleveranser vilkautgör en växande del av vär export. Jag anser att det är angeläget att ävenfortsättningsvis aktivt stödja sådan export ofta innebärande storaförsäljningsbelopp och långa kredittider för vilken en EKN-garanti i regel ären väsentlig förutsättning. De ekonomiska utsikterna för mänga av våraexportmarknader, särskilt i u-och östländerna, ter sig emellertid än mer osäkraän tidigare. Balansgängen mellan rimligt risktagande och effektivt stöd tillexporten genom garantigivning har därmed blivit än svårare. Enligt min uppfattning har EKN:s verksamhelhittills mycket väl uppfyllt kraven på en sädan balans. De ändringar somföresläs nedan mofiveras av förändringar i det internationella ekonomiskaläget. I likhet med riksbanksfullmäktige och riksgäldsfullmäktige anser jag attsambandet mellan EKN och SEK i görlig mån bör beaktas. Enligt många banker och exportföretag är detsnarare tillgången till garantier än storleken av kreditsubventionen som äravgörande för en ökad kapitalvamexporl. EKN har otillräcklig kapacitet förgarantier för längre krediter på relativi kreditvärdiga länder där del svenskaåtagandel redan är högt.