prop · G60311 · 1982-12-31 00:00:00 — Den föreslagna lagen blir parallellttillämplig med bestämmelserna i och det kan enligt mening idet särskilda fallet uppkomma osäkerhet huruvida avdrag skall göras enligt denena eller andra lagen. I förslaget uttalas visserligen att det får anses liggai sakens natur att den som har gjort avdrag enligt den föreslagna lagen inteutan att särskilda skäl föreligger skall åläggas betalningsskyldighet föreventuell mellanskillnad. En bättre samordning borde dock enligt länsstyrelsensmening kunna åstadkommas om alla skatteavdrag reglerades direkt i UBL. Ocksålänsstyrelsen i anser att den föreslagna ordningen bör kunnatillämpas inom ramen för nuvarande uppbördslagstiftning. En liknandeuppfattning redovisas av kronofogdemyndigheten i och i Väslernorrlandslän. Enligt kronofogdemyndighetens mening bör det dock inte bara vara fråga omen samordning. 8 1982/83. Prop.1982/83:11 102 Bestämmelsemaom avdragsskyldighet bör ges en mer allmängiltig karaktär ochutvidgas tUl att gälla alla uppdragsförhållanden. anser att manbör gå ytterligare ett steg och låta uppdragsgivarens kontroll avse omuppdragstagaren har A- eller B-skattesedel. Har denne A-skattesedel skaU avdragalltid göras på ersättningen. Mångaav remissinstanserna har synpunkter på den anknytning till mervärdeskatteregistreringensom föreslås och hur uppdragsgivaren bör kontrollera att uppdragstagaren ärregistrerad. Enligt förslaget skall denna kontroll regelmässigt ske genom attuppdragsgivaren ber att få se uppdragstagarens registreringsbevis ellerlänsstyrelsens intyg om registrering. Lantbrukarnas riksförbundoch anser att uppdragsgivaren i ställetför registreringsbevis eller intyg bör kunna godta att uppdragstagaren påfakturan anger det registreringsnummer som han tilldelats för redovisningen avmervärdeskatt. En sådan ordning skulle underlätta kontrollen föruppdragsgivarna. Samma uppfattning har också fastighetsägareförbund.Sveriges varvsindustriförening pekar på en annan lösning, nämligen att låtauppdragsgivaren kräva intyg av uppdragstagaren om att han är registrerad.Kooperativa förbundet. och framhåller att det i praktiken kan vara svårt för en uppdragsgivareatt konstatera om uppdragstagarens registrering avser den bransch som uppdragetgäller. Uppdragsgivarens undersökning bör därför begränsas till en kontroll avom en registrering till mervärdeskatt föreligger eller inte. Fleraremissinstanser berör de problem som det kan innebära att registreringsbeviseninte är bundna till någon bestämd tid. Det pekas härvid på att det finns riskför att bevisen kommer att användas också sedan avregistrering skett ellerregistreringen blivit inaktuell på grund av den registrerades ändradeinkomstförhållanden. Länsstyrelseni anser sålunda att systemet förutsätter en mycket noggrannkontroll i samband med registreringen till mervärdeskatt. Enligt länsstyrelsensmening svarar registreringen som den nu fungerar inte upp mot ett sådant krav.Vikten av en noggrann prövning vid registreringen har länge varit förbisedd.Den har betraktats som en kameral åtgärd. anser sig dock kunnaförutse en ändrad ordning och pekar härvid på att såväl imervärdeskatteutredningen (Ds B 1980:6), som i det inom ()bedrivna s. k. (delrapport 1) framhållits vikten av attmervärdeskatteregistreringen ges en högre dignitet. Denna utredning föreslårsålunda bl.a. atl registreringen skall få rättsverkan och att skatterevisionskall kunna företas i samband med ansökan om registrering. anseratt det också finns anledning att räkna med en förstärkt bemanning påregistreringssidan. Även ett väl fungerande registreringssystem har emellertidenligt länssty- Prop.1982/83:11 103 relsensmening den svagheten att de förhållanden som legat till grund för registreringenkan ändras och ett utfärdat bevis därmed bli inaktuellt. Länsstyrelsendiskuterar med tanke härpå möjligheten av att införa något slag ävtidsbegränsat bevis. Med jämna mellanrum, kanske , skulle då ocksåundersökas hur uppdragstagaren skött sina skatteangelägenheter och ett nyttbevis bara utfärdas om uppdragstagaren fullgjort sina åligganden i fråga omskattebetalning, deklarationsskyldighet, redovisningsskyldighet m.m.Länsstyrelsen finner dock att ett sådant syslem sannolikt skulle leda alltför längti olika avseenden. Enligt mening bör därför den föreslagnaordningen med nuvarande registreringsbevis prövas. Fråganom en tidsbegränsning av registreringsbevisen tas också upp av nägra andraremissinstanser. i Göteborgsoch län framhåller sålunda att kopplingen till mervärdeskatten ger ettgott kriterium vid bedömningen huruvida någon bedriver yrkesmässig verksamheteller inte. Vid en anknytning till mervärdeskatten bör dock övervägas att göraregistreringsbevisen tidsbegränsade för de branscher som faller in underlagen. Också i och bokförings- ochrevisionsbyråers förbund anser att det bör övervägas att införa tidsbegränsaderegistreringsbevis redan från lagens ikraftträdande. i Örebrolän uttalar, att ett gammalt och tidlöst registreringsbevis inte bör fåfunktionen som ett "frikort". Det bör i stället vara så atl företagsom vill undvika skatteavdrag får vända sig till med begäran omintyg om registrering. Intygets gilfighet bör vara bara . Antalet företagsom kan komma i fråga för sådant intyg är enligt bedömningrelativt begränsat och förfarandet behöver därför inte medföra särskilt stort merarbeteför vare sig företagen eller myndigheterna. Fördelen med denna metod anser länsstyrelsenvara att myndigheterna på ett snabbt och enkelt sätt får kännedom om vilkaföretag som finns i resp. bransch. Det blir härigenom lättare att få till ståndett informationsutbyte mellan myndigheterna och företagen. Myndigheterna fårockså möjlighet att snabbt sätta in erforderliga kontrollåtgärder när dettavisar sig nödvändigt. Ett par remissinstanser i och Föreningen föreslåratt uppdragsgivarna skall vara skyldiga att alltid kontakta länsstyrelsensmervärdeskatteenhet. På så sätt skulle myndigheterna få veta när en ersättningkommer att betalas ut till en uppdragstagare. Den lokala skattemyndigheten iGöteborgs fögderi förordar att uppdragsgivarna skall vara uppgiftsskyldigagentemot lokal skattemyndighet i samband med att förfrågan görs om avdragskall verkställas på en uppdragsersättning. Uppgift skall därvid lämnas omtilltänkt utbetalning, uppdragets art, tidsperiod m. m. Ipromemorian redovisas också möjligheten att kombinera den föreslagna lagen mednågot av två alternativ. Enligt alt. I åläggs ägare av egnahem 1982/83:11 104 och lägenheter skyldighet att i självdeklarationen avgeförsäkran huruvida de låtit någon utföra arbete på fastigheten ellerlägenheten. Om svaret är positivt skall uppdragstagarens namn m. m. ochersättningens storlek anges. Enligt alt. 2 får ägarna av egnahem rätt atl iviss utsträckning göra avdrag för reparationskostnader. Alternativet med en försäkran tillstyrks av ,kammarrätten i , länsstyrelserna i , ochVästmanlands län, lokala skattemyndigheten i fögderi, kronofogdemyndigheternai och , (). Föreningen , Sverigesbokförings- och revisionsbyråers förbund och fastighetsägarejörbund.Kammarrätten i och bokförings- och revisionsbyråers förbundanser att skyldigheten att avge försäkran bör gälla generellt och inte baraför vissa ägare av fastighet eller lägenhet. i länframhåller att intresset för att lämna försäkran och kontrollupgifter skulleöka om ett avdrag medgavs. Ett stort antal remissinstanser ställer sig ä andra sidannegativa lill detta alternativ med hänvisning framför allt till alt det blirsvårt att kontrollera bestämmelsens efterlevnad. Mot alternativet invänds ocksåatt det innebär att den skattskyldige åläggs att lämna uppgifter som inte inågot hänseende har betydelse för hans egen taxering. De remissinstanser somtar avstånd från alternativet är Statskontoret, länsstyrelsernas organisaiionsnämnd,länsstyrelserna i , län. , och , län. , , ochHallands län, , lokala skattemyndigheterna i och Göleborgsfögderier, . , , , SHIO-Familjeföretagen, Föreningenauktoriserade revisorer, , ,, redovisningskonsulters förbund, och . Alternativet med en avdragsrält avvisas med bara eltundantag av de remissinstanser som uttalat sig angående detta alternativ.Härvid invänds bl. a. att en godtagbar kontroll av avdragen inte kan ske utanatt andra väl så viktiga kontrollområden skulle komma att eftersättas. Vidarepåpekas att effekten av en avdragsrält förtas mycket av att det belopp somårligen får dras av måste begränsas och sättas relativt lågt. I några yttrandenframhålls att avdragsrätten rör en begränsad personkrets och atl det finns riskför att detta kan uppfattas som ett inte rättvist syslem hos allmänheten.Alternativet avstyrks av Statskontoret, , länsstyrelsernasorganisationsnämnd, kammarrätten i , länsstyrelserna i ,län. , län, , ochSödermantands län, lokala skattemyndigheterna i , och Malmöfögderier, . 1982/83:11 105 Föreningen ,bokförings- och revisionsbyråers förbund, och . i anser atten lösning enligt alternativet med avdragsrätt bör kunna åstadkommas omerforderliga granskningsresurser ställs till förfogande. Åtskilliga remissinstanser, som ställer sig avvisande tillalternativet som sådant, är å andra sidan i princip positiva till atl enavdragsrätt införs. Länsstyrelsernai och , , kronofogdemyndigheteni , SHIO-Familjeföretagen, Föreningen auktoriserade revisorer ochKooperativa förbundet anser sålunda att ett system med avdragsrätt kan hafördelar och föreslår att frågan utreds närmare. De båda länsstyrelserna visarhärvid på möjligheten att anknyta uppgiftsskyldigheten fillrealisationsvinstbeskattningen och låta uppgiftslämnandet i deklarationen varaen förutsättning för framtida avdrag vid denna beskattning. Samma synpunktframförs av i län och i . Ocksåandra remissinstanser anser att en avdragsrätt skulle ha fördelar. , och Elektriska installalörsorganisationenEIO framhåller sålunda att bara en rätt till avdrag för reparationskostnaderfår verklig effekt. På liknande sätt uttalar sig också köpmannaförbundoch aUmännyttiga bostadsföretag . villupprepa ett tidigare framfört krav på en återgång till konventionell inkomstredovisningoch full avdragsrätt för reparationskostnader. Förbundet säger sig vidareföredra alternativet med försäkran framför en begränsad avdragsrält. Ettinförande av avdragsrätt förordas också av , , , och Föreningen . Prop.1982/83:11 106 Lagom avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar 1 § I denna lag ges bestämmelser om avdrags- ochuppgiftsskyldighet i fråga om ersättningar för vissa uppdrag, som lämnas tillfysiska eller juridiska personer. 2 § Bestämmelserna i denna lag om avdragsskyldighetär inte tiUämpliga om uppdragsgivaren är skyldig att som huvudarbetsgivare göraskatteavdrag på ersättningen enligt 39 § I mom. första stycket uppbördslagen (1953:272). 3 § När i denna lag uttryck används som förekommer ikommunalskattelagen (1928:370), lagen (1968:430) om mervärdeskatt,taxeringslagen (1956:623) eller uppbördslagen (1953:272), har de samma innebördsom i dessa lagar. 4 §Denna lag gäller i fråga om uppdrag som utgör skattepliktig tjänst enligt 10 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt och 1. avser mark och innefattar undersökning, planering,jordbearbetning, jordförbättring, schaktning, sprängning, borrning, dränering, utfyllningeller ytbeläggning; 2. avser växande skog, odling eller annan växtlighetoch innefattar röjning, sådd, plantering, uppskattning, märkning, gödsling, beskärning,gallring, skörd, avverkning eller växtskydd; 3. avser byggnad eller annan anläggning och innefattaruppförande, anläggande, rivning, reparation, ändring eller underhåll; 4. avser uppdragsgivarens rörelse och innefattartillverkning på beställning, montering, rengöring, reparation, ändring ellerunderhåll samt utförs på uppdragsgivarens arbetsplats; 5. utgör godstransport för sådan verksamhet för vilkenuppdragsgivaren är bokföringsskyldig. 5 §En uppdragsgivare skall vid varje utbetalning av ersättning på grund av uppdraget göra avdrag av ersättningen. Något avdrag skall dock inte göras 1. omuppdraget avser fastighet, för vilken intäkten skall beräknas scha blonmässigt enligt 24 § 2 mom. kommunalskattelagen (1928: 370) och upp dragsgivaren är fysisk person eller dödsbo; 2. om uppdraget avser bostadslägenhet somuppdragsgivaren innehar på gmnd av hyresavtal eller tjänsteavtal eller sommedlem i bostadsförening eller som delägare i bostadsaktiebolag; 3. om uppdraget ges till staten, landstingskommun,kommun eUer kyrklig kommun; 1982/83:11 107 4. omuppdragstagaren är fysisk person och betalningen eriäggs mol faktura sominnehåller uppgift om uppdragstagarens namn och personnummer, ersättningensstorlek samt uppgift om att uppdragstagaren är skyldig att betala preliminär B-skatt; 5. om uppdragstagaren är juridiskperson och betalningen eriäggs mol faktura som innehåller uppgift omuppdragstagarens namn och det nummer som uppdragstagaren är registrerad underenligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt samt uppgift om ersättningens storlekoch mervärdeskattens belopp; 6. om det med fog kan antas attersättningen till uppdragstagaren på grund av uppdraget inte kommer att uppgåtill . I ersättningen som avses i första stycket skall interäknas in vad som utgör betalning för material och dylikt. 6 § Den lokalaskattemyndighet som skall utfärda uppdragstagarens skattsedel för preliminärskatt då ersättningen betalas ut, får besluta att avdraget skallunderlåtas eller göras efter en lägre procentsats än som anges i 5 §. Sådantbeslut får meddelas om uppdragstagaren gör sannolikt, eller det annars framstårsom troligt, att den preliminära skatten därmed bättre kommer att motsvara denslutliga skatten. 7 § I fråga ominbetalning och redovisning av ett innehållet belopp skall bestämmelserna i 24§ 2 mom. samt 52-55 och 83 §§ uppbördslagen (1953: 272) om arbetsgivaresinbetalning och redovisning av preliminär A-skatt gälla i tillämpliga delar. Bestämmelser om skyldighet att lämna kontrolluppgift omden utbetalade ersättningen finns i 37 § 1 mom. taxeringslagen (1956:623). På ett innehållet belopp som inte har betalats i rätt tidoch ordning skall restavgift och tilläggsavgift utgå enligt 58 § I mom.uppbördslagen. Därvid skall bestämmelserna i 58 § 2 mom. samma lag tillämpas. 8 § Den som i sin allmänna självdeklaration skall redovisafastighet, för vilken intäkten skall beräknas schablonmässigt enligt 24 § 2 mom. kom munalskattelagen (1928: 370), aktie i bostadsaktiebolag eller andel i bo stadsförening skall, om ersättning under beskattningsåret har betalats för uppdrag enligt 4 § 13 beträffande fastigheten eller bostadslägenhet som hör till aktien eller andelen, i deklarationen lämna uppgift om 1. namn,postadress och personnummer, organisationsnummer eller registreringsnummertill mervärdeskatt för den som har uppburit ersättningen; 2. ersättningensstorlek. Har under beskattningsåret inte betalats ut någon sådanersättning som avses i första stycket eUer uppgår den utbetalade ersättningeninte för någon uppdragstagare till , skall en försäkran lämnas omdetta. I ersättningen skall inte räknas in vad som utgörbetalning för material och dylikt. 9 § Underlåter den uppgiftsskyldige att lämna uppgifteller försäkran eller är uppgiften eller försäkran ofullständig, får taxeringsnämnden, läns styrelsen eller den lokala skattemyndigheten anmana den uppgiftsskyldige att avhjälpa bristen. 1982/83:11 108 10 § En uppgiftssskyldig som inte har lämnat uppgift ellerförsäkran enligt 8 § påförs en avgift med . En uppgiftsskyldig som har anmanats att lämna uppgifteller försäkran men inte fullgjort sin skyldighet inom den tid som har angettsi anmaningen påförs en avgift med . Avgiften skall av den lokala skaltemyndigheten påföras somslutlig eller tillkommande skatt. Avgiften får helt efterges av länsstyrelsenom särskilda skäl föreligger. Närmare föreskrifter om detta meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 11 § Om en uppgiftsskyldig inte hörsammar en anmaningenligt 9 §, får taxeringsnämnden, eller den lokala skattemyndigheten före lägga vite. Bestämmelserna i 83 § uppbördslagen (1953:272) om vite gäller i tillämpliga delar. Anmaning vari vite har förelagts skall delges den upp giftsskyldige. Betalningsskyldighet för uppdragstagarens skatt 12 § Enuppdragsgivare som underlåter att fullgöra sin skyldighet enligt 5 § ärbetalningsskyldig för uppdragstagarens skatt för det beskattningsår dåersättningen betalades ut intill det belopp som skulle ha innehållits.Betalningsskyldighet föreligger dock inte om uppdragstagaren vid utbetalningenav ersättningen är skyldig att betala preliminär B-skatt eller, omuppdragstagaren är juridisk person, registrerad enligt lagen (1968:430) ommervärdeskatt. 13 § Har enuppgiftsskyldig i fall som avses i 8 § lämnat oriktig uppgift eUer osannförsäkran och har därigenom en ersättning inte blivit redovisad av honom, ärden uppgiftsskyldige betalningsskyldig för uppdragstagarens skatt för detbeskattningsår då ersättningen betalades ut intill ett belopp som svarar mot 50procent av den oredovisade ersättningen. Medför den oriktiga uppgiften attuppdragstagaren inte kan identifieras, föreligger betalningsskyldighet intillett belopp motsvarande av den ersättning som har betalats ut. En uppgiftsskyldig som i sin självdeklaration inte har lämnalnågon uppgift om utbetalad ersättning eller någon försäkran och inte hellertrots anmaning enligl 9 § har avgett försäkran inom föreskriven tid är, omersättning ändå har betalats ut, betalningsskyldig enligt första stycket. Betalningsskyldighet föreligger inte, om denuppgiftsskyldige frivilligt har rättat oriktig uppgift. 14 § Betalningsskyldighet enligt 12 eller 13 § får heltefterges, om under låtenheten eller felaktigheten kan antas ha sådant samband med uppdrags givarens eller den uppgiftsskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller därmed jämförligt förhållande att den kan anses ursäktlig. Detsamma gäller om underlåtenheten eller felaktigheten framstår som ursäktlig med hänsyn till den oriktiga uppgiftens beskaffenhet eller någon annan särskild omständighet än som anges i första meningen. Om det visar sig att eftergift skulle kunna beviljasenligt bestämmelserna i första stycket, skall dessa bestämmelser beaktas, ävenom detta inte har yrkats. 15 § Fråga om betalningsskyldighet enUgt 12 eller 13 §eller på grund av att uppdragsgivaren inte har betalat in ett innehållet belopp i rätt fid skall 1982/83:11 109 prövas av den lokala skattemyndighet som skall utfärdauppdragsgivarens eller den uppgiftsskyldiges skattsedel på slutlig skatt fördet inkomstår då ersättningen betalades ut. Om uppdragsgivaren eller denuppgiftsskyldige är handelsbolag eller annars enligt 53 § 2 mom.kommunalskattelagen (1928:370) inte skall taxeras för ersättningen, är lokalskattemyndighet, som skall utfärda sådan skattsedel för delägare, i ställetbehörig. På ett belopp för vilket betalningsskyldighet har ålagtsenligt 12 eller 13 § skall utgå restavgift enligt 58 § 1 mom. uppbördslagen(1953:272). Därvid skall bestämmelserna i 58 § 2 mom. samma lag tillämpas. 16 § Ett belopp som uppdragsgivaren har innehållit enligt5 § skall gottskrivas uppdragstagaren som preliminär skatt för det beskattningsår då det innehölls, även om det inte betalas in av uppdragsgivaren. Om upp dragstagaren är handelsbolag eller annars enligt 53 § 2 mom. skattelagen (1928: 370) inte skall taxeras för ersättningen, skall beloppet i stället gottskrivas som mervärdeskatt för den redovisningsperiod då det innehölls. Ett belopp, som inte har innehållits men betalats in avuppdragsgivaren eller den uppgiftsskyldige i enlighet med beslut av den lokalaskattemyndigheten eller förvaltningsdomstol, skall gottskrivas uppdragstagarensom preliminär skatt för det beskattningsår då ersättningen betalades ut. Omuppdragstagaren är handelsbolag eller annars enligt 53 § 2 mom. kommunalskattelageninte skall taxeras för ersättningen, skall beloppet i stället gottskrivas sommervärdeskatt för den redovisningsperiod då ersättningen betalades ut. Ett belopp som inte har kunnat gottskrivas enuppdragstagare efter utgången av det kalenderår då det betalades inskall tillfalla statsverket. Indrivning av obetalda belopp, m. m. 17 § Om en uppdragsgivare har innehållit ett belopp enligt5 § men inte betalat in detta i rätt tid och ordning eller är betalningsskyldig för ett belopp enligt 12 §, får beloppet, sedan beslut om betalningsskyldighet har meddelats, drivas in i den ordning som gäller för indrivning av skatt enligt uppbördslagen (1953: 272). Detsamma gäller om en uppgiftsskyldig är be talningsskyldig för ett belopp enligt 13 §. Införsel enligt 15 kap. utsök ningsbalken får äga rum utom för belopp för vilket betalningsskyldighet ålagts med stöd av 12 §. Bestämmelserna i uppbördslagen om avkortning, avskrivning och antagande av ackorsförslag skall också tillämpas. 18 § En uppdragsgivare som är bokföringsskyldig skall hasin bokföring så ordnad att det av denna framgår uppdragstagarens namn och post adress, personnummer, organisationsnummer eller registreringsnummer tiU mervärdeskatt samt ersättning. Har avdrag gjorts på ersättningen enligt 5 §, skall också det avdragna beloppet framgå. Uppdragsgivare som inte är bokföringsskyldiga skall föra motsvarande anteckningar. En uppdragsgivare är skyldig att efter anmaning lämnauppgift om anlitade uppdragstagare, utbetalade ersättningar och beloppet avgjorda avdrag. Hörsammas inte anmaningen gäller bestämmelserna i 83 § uppbördslagen(1953:272) om vite. Revision får verkställas hos en uppdragsgivare förkontroll av att be- 9 1982/83. Prop.1982/83:11 110 stämmelsernaom avdrag eller uppgiftsskyldighet har följts. Därvid gäller i fillämpligadelar bestämmelsema i 56 och 58 §§ taxeringslagen (1956:623) omtaxeringsrevision. Behörigatt besluta om anmaning, föreläggande av vite eller revision är riksskatteverketsamt den länsstyrelse och lokala skattemyndighet som får besluta om revisionhos uppdragsgivaren enligt 78 § uppbördslagen. 19 §Om en uppdragsgivare eller uppgiftsskyldig har betalat ett belopp för uppdragstagaren i enlighet med ett beslut om betalningsskyldighet på grund av underlåtenhet att innehålla beloppet eUer ett beslut om betal ningsskyldighet med stöd av 13 §, får uppdragsgivaren eller den uppgifts skyldige söka detta åter av uppdragstagaren. Därvid skall till kronofogde myndigheten överlämnas det indrivningskvitto som har utfärdats vid betal ningen eller på annat sätt styrkas att beloppet har betalats. Kronofogdemyndighetenfår driva in beloppet hos uppdragstagaren i den ordning som gäller förindrivning av skatt enligt uppbördslagen (1953:272). Uppdragstagaren skallbetala restavgift enligt 58 § 1 mom. samma lag. Bestämmelseni 4 § preskriptionslagen (1981:130) gäller i fråga om regressfordran enligtförsta stycket. 20 § Om uppdragsgivaren eller den uppgiftsskyldigeefter besvär funnits icke vara ansvarig för ett belopp, skall länsstyrelsenåterbetala det belopp och den avgift som har betalats. På det återbetaladebeloppet skall restitu-fionsränta beräknas enligt 69 § 2 mom. uppbördslagen(1953:272). Om uppdragsgivaren eller den uppgiftsskyldige står i skuld förskatt enligt uppbördslagen, mervärdeskatt eller arbetsgivaravgift enligt lagen (1981:691)om socialavgifter, har denne dock rätt att återfå bara vad som överstiger deobetalda skatterna eller arbetsgivaravgifterna och de räntor eller avgifter sombelöper på dessa. 21 § Om en uppdragsgivare har underlåtit att betala inett belopp som har innehållits eller underiåfit att innehålla ett belopp ellerom en uppgiftsskyldig är betalningsskyldig enligt 13 §, får den lokalaskattemyndigheten inte ålägga uppdragsgivaren eller den uppgiftsskyldigebetalningsskyldighet för beloppet senare än efter utgången av detkalenderår, då ersättningen betalades ut. 22 §Den som i egenskap av företrädare för en uppdragsgivare, som är juridisk person, uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att betala in ett innehållet belopp i rätt tid och ordning är tillsammans med uppdrags givaren betalningsskyldig för beloppet och den restavgift som belöper på detta.