prop · G603172 · 1982-12-31 00:00:00 — BesluteiUigl första och andra styckena gäUer med omedelbar verkan, om inte annatförordnas. 1982/83:172 12 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget till lag om bekämpandeav salmonellainfektion hos djur. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop.1982/83:172 13 Lantbruksstyrelsens skrivelse med framställning om ny salmonellalag Vidtidpunkten för tillkomsten av Kungl. Maj:ts förordning (1961:309) om bekämpandeav salmonellainfektion hos djur m. m. hade animalieproduktionen en helt annan stmkturän den har . De animalieproduce-rande besättningarna har sedan 1961kraftigt minskal i antal som besältningsstorleken ökat. Dennautveckling har medfört atl kostnaderna per besättning för bekämpande av salmonellaäven har ökat. Denfrämsta orsaken till atl salmonella hos djur bekämpas, bortsett frän vissatyper av salmonellainfektion hos småkalvär där del kan vara ett stortdjurhälsoproblem, är atl man vill förhindra överföring av salmonella via livsmedeltill människa. har den humarihiedicinska synen på salmonellans smittfarlighetförändrats. Denförändrade synen på salmonella liksom striiklumtvecklingen inom animalieproduktionenoch de därmed ökade kostnaderna för salmonellabekämpandel ledde lill altchefen för jordbmksdepartementet tillsatte en arbetsgrupp meduppgift all se över principerna för bekämpande av salmonella hos djur.Arbetsgruppen framlade sitt betänkande (Ds Jo 1980:5) . Enligt arbetsgmppensförslag bör målsättningen , för salmonellabekämpningen vara "alt genomförebyggande åtgärder förhindra atl salmonellainfektion etablerar sig idjurbesättningar samt alt genom kontroller i olika led uppmärksamt följautvecklingen och på basis härav selektivt anpassa bekämpningsåtgärderna för atlförhindra atl smitta överförs till människa". De selektiva bekämpningsålgärdernainnebär bl.a. atl man f.n. har en differentierad syn på olika salmonellatypers smittfarlighetför människan. Medbibehållen salmonellaförekomst och med tillämpning av ett selektivt bekämpandeberäknade arbetsgruppen atl kostnaderna för statsverket skulle minska med 5milj. I statsverkspropositionen 1980/81:100 anslöt sigdepartementschefen till de riktlinjer för bekämpandet som arbetsgruppenframlagt. Denfortsalla framställningen kommer atl koncentreras till slaktkyck-lingproduktionenoch därmed sammanhängande salmonellaproblem. För övriga husdjursslag har iprincip inga förändringar hänt . 2 Salmonella hos slaktkyckling 2.1Kort historik och bakgrund Slaktkycklingproduktionenökade markant från ca 3 miljoner till 21-22 miljoner vid 60-talelsslut. F.n. uppgår produktionen till ca 40 miljoner kycklingar. Den snabbiökande slaktkycklingproduktionen tillsammans med några svårartade utbrott av SalmonellaIhompson på människa, som kunde härledas från slaktkyckling, bidrog lill attdåvarande veterinärstyrelsen beslöt inrätta en frivillig salmonellakontroll ifjäderfäbesättningar. Tack vare kontrollen har en rationell salmonellabekämpningdärefter kunnat bedrivas. 1982/83:172 14 Antaletkycklingar på vilka salmonella påvisats har sedan kontrollen startade uppgått lillca 350000 som antalet smittade besättningar sjunkit från ca40 tUl knappt hälften fram lill 1979. av produktionen var konstateratsmittad i böijan av 70-talet men i slutet var siffran . Kontrollenbedöms ha verksamt bidragit till denna positiva utveckling. I böljan av 1979ökade emellertid frekvensen salmonellainfeklerade kycklingar. Orsaken härtillmisslänks främst bero på kon-tamineral foder. Av ännu ej helt klarlagda orsakerförvärrades salmonella-lägel /82. Genom olika insatser räknar man numed all läget snart skall normaliseras. Antalet fall har också klart sjunkit desenaste månadema. Deförändrade principerna för bekämpning som föreslogs av den ovan nämndaarbetsgruppen har av lantbmksstyrelsen mer regelmässigt börjat tillämpas inom fjäderfäproduktionenfrån 2: a . Detta har bl.a. inneburit all tiU skillnad fråntidigare, då salmonellasmittade flockar utan undantag avlivades och undantogsfrån konsumtion, att av de vid något proviagningslillfällekonstaterat salmonellainfeklerade kycklingarna kunnat tillvaratas förkonsumtion. har uppnåtts en kostnadsminskning på . Detta är ettresultat av ett selektivt hanterande utifrån salmonellatyp och frekvens ikombination med särskild behandling i samband med slakt. Under elt"normalår", dvs. då ca 20 grupper smittats, skulle kostnaderna förbekämpningen enligl nuvarande principer uppgå till ca . Hade de tidigarebekämpningsreglerna tillämpats skulle kostnaden härför uppgått till ca 2,5 mkr.Kostnaden för bekämpningen, ., utgör således den "premie"samhället betalar för att salmonella via slaktkyckling ej i ökad omfattningskall spridas till människor. Näringenplanerar i samråd med lanlbruksslyrelsen och alttillskapa möjligheter för att kunna tillvarata salmonellainfekleradekycklingar och genom slerilbehandling producera en ur hvsmedels-hygienisksynpunkt invändningsfri vara. Dämtöver förväntas att ett mer generelltutnyttjande av en provad tarmbakteriekul-lur, förbättradrengöringsleknik och foderbehandling kommer all resultera i ytterligarereducering av kostnaderna för salmonellabekämpning och ett förbättrat salmonellaläge. Genomtillkomsten av veterinärslyrelsens kungörelse (VF 1970:57) om frivillig salmonellakontrollav fjäderfabesätlningar (senaste lydelse LSFS 1978:14) skapades, som ovananförts, möjligheter för staten atl kunna kontrollera salmonellautvecklingenoch göra ingripanden innan salmonellainfeklerade kycklingar kommit ut lillkonsumenterna. Uppfödarna såg även kontrollen som en slags försäkring, delsgenom alt kontrollen minskade risken atl de levererade en salmonellainfekteradkyckling, dels atl staten täckte större delen av de kostnader elt salmoneUaulbrotlkunde medföra. Genom att i kontrollen även uppställdes krav på uppfödningsanläggningensutformning kom den genomsnittliga standarden på anslutna anläggningar atl öka.Kontrollen innebär i huvudsak följande. Kycklinguppfödarnaansöker frivilligt om anslutning till kontrollen, var- Prop.1982/83:172 15 efteruppfödningsanläggningen besiktigas av en särskUl förordnad konlroU-velerinäroch uppfödarna underkastas vissa krav när del gäller djurhantering,hygienprogram, provlagningsmliner m.m. Vidare sätts som viUkor atl föregåendeproduktionsled skaU vara anslutet till kontrollen dvs. I händelse av att kycklingama måste kasseras ersätter lanlbruksslyrelsennormall av djurens värde samt av driftsavbrotts- och extra rengöringskoslnader.För resterande av djurvärdet har uppfödarna tecknat särskild försäkring. Ejanslutna besättningar erhåller av djurvärdet, men för övrigt ärersättningsnivån lika. I vissa fall sker sanilelsslakt varvid denna kan komma attbetraktas som en form av avlivning. I så fall erhåller slakteriet i vissa fallersättning för extra kostnader. Frånall del har varit i del närmaste anslutning till kontrollen har under desenaste åren av produktionen stälh sig utanför och det är stor riskför all denna utveckling fortsätter. Deviktigaste orsakerna härtiU är: - alt slaklerislmkturen har förändrats bl.a. genomall några mindre slakterier har etablerat sig inom ett för knappt marknadsulrymme.Intresset ökar härigenom atl uppnå konkurrensfördelar genom atl undandra sig detbesvär och merkostnader som ett deltagande i kontrollen innebär, - att för vid slakterier med ej anslutna uppfödarerisken är liten all salmonella upptäcks. Delta beror på att salmonellakontroUenbl. a. innefattar bakteriologisk kontroll två gånger under uppfödningsliden,vilket icke anslutna besättningar undandrar sig, - alt ej anslutna uppfödare utan risk för upptäcktfar möjlighet alt ha överbeläggning i stallarna (djurskyddskraven överträds)och därigenom öka omsättningen. 3 Övervägande och förslag Delförhållande all en uppfödare kan ställa sig utanför kontrollen upplevs som en konkurrensorätlvisainom större delen av branschen. Viss oro föreligger också för att man på dettasätt äventyrar produktens anseende lill förfång för hela näringen. Eftersomdjur från icke anslutna besättningar varken i slakten eUer under uppfödningen kontroUerasmed avseende på salmonella kommer dessa djur att utgöra en större riskfaktorför all salmonella sprids till människa. Genom att ej dellaga i kontrollenfinns möjligheter alt producera slaklkyckling lill något lägre kostnad och dåpå bekostnad av djurens välfärd i stallarna liksom dess hygieniska kvahtet somlivsmedel. Man har från branschens sida hävdat alt om inte åtgärder vidtasomgående för alt göra del mer kännbart atl slå utanför denna kommer man merallmänt att lämna kontrollen. Lantbmksstyrelsen och livsmedelsverket serallvarligt pä detta och risken bedöms som överhängande att så verkligen kan blifallet om den bakteriologiska kontroUen ej görs obligatorisk. Dämlöver menarbranschen all en obligatorisk kontroll är nödvändig om man gemensamt skaU kunnagå ett steg vidare och bygga upp ett tillvaratagande av den kyckling somkasseras genom att utveckla en sterilprodukt. Detta kommer att kunnainnebära kostnadsminskningar för staten och näringen för salmoneUabekämpningen. Upphörkontrollen förloras med aU sannolikhet ett gott salmonellaläge som svårligenkan återskapas. tar man elt stort steg tillbaka mol osundarelivsmedel. 1982/83:172 16 Motbakgmnd av vad som ovan anförts vill lantbmksstyrelsen föreslå att obligatoriskundersökning med avseende på salmonella genomförs i alla slaklfjäderfäbesättningar.För efterlevnaden av en sådan bestämmelse krävs atl lantbmksstyrelsen fårmöjlighet atl sälta ut vite för djurägare som ej följer provlagningsbestämmelserna. TUl följd härav har lantbmksstyrelsengjort en översyn över gällande lagstiftning och utarbetat ett förslag lill lagom bekämpning av salmoneUa hos djur. Förslaget utgör en ramlag för bekämpandetav salmonella. Styrelsen har även för avsikt all -83 presenteraett förslag lill förordning. Lagförslagetinnehåller, utöver ovan nämnda krav på salmonellakontroll i slaklQäderfäbesättningar,inga sakliga ändringar av nuvarande bekämpning. En språklig och redaktioneUöversyn av den nuvarande förordningen har dock skett. Lantbmksstyrelsenöveriämnar härmed förslag lill ny lag om bekämpning av salmonella hos djur. 1982/83:172 17 Lag ombekämpning av salmonella hos djur 1 §För att bekämpa och hindra spridning av salmonellainfektion hos husdjur och andra djur som hålls i fångenskap får lantbruksstyrelsen beslu ta om 1. slakt eller annan avlivning avdjur eller oskadliggörande av ägg, 2. isolering av djur eller andrabegränsningar i hanteringen av djur eller varor som kan vara infekterade, 3. smittrening av lokal ellerföremål som kan vara infekterade, 4. annan nödvändig åtgärd i frågaom enskilds egendom. 2 § Om någon får vidkännaskostnad eller föriust på gmnd av beslut enligt 1§, kan ersättning lämnas avstatsmedel enligl föreskrifter som meddelas av regeringen. 3 § Den som yrkesmässigt driververksamhet för uppfödning av fjäderfä lill slakt skaU låta ulföra och bekostaundersökning av djuren i fråga om salmonella enligl föreskrifter som meddelasav regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Den som yrkesmässigtdriver verksamhet för kläckning av ägg är skyldig atl föra anteckningar ochlämna uppgifter om verksamheten enligt föreskrifter som meddelas av regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer. 4 §Den som innehar djur eller ägg som kan vara smittade av salmonella, är skyldig all tåla det intrång och underkasta sig de åtgärder samt lämna det biträde som föranleds av beslut enligt 1 §. Lantbmksstyrelsen fårmeddela föreläggande som uppenbart behövs för all skyldighet som harföreskrivits med stöd av 3 § skall fullgöras. I beslut om föreläggande farlantbruksstyrelsen sätta ut vite. Underlåter någon attfullgöra vad som åligger honom enligt beslut som avses i I § eller enligtföreläggande, kan lantbruksstyrelsen förordna om rättelse på hans bekostnad. 5 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsambet 1. bryter mot beslut enligt 1 §, 2. underlåter att fullgöra vad somåligger honom enligt 3 § andra stycket eller lämnar oriktig uppgift om någotförhållande av betydelse, om gärningen ej är belagd med straff i . Innefattar brott som avsesi första stycket 1 olovlig transport av djur eller varor, skall sådan egendomförklaras förverkad, om det inle är uppenbart obilligt. I stället för egendomkan dess värde förklaras förverkat. 6 §Lantbmksstyrelsens beslut i särskih fall får överklagas hos kammar- rätlen genom besvär. Andrabeslut av lantbmksstyrelsen får överklagas hos regeringen genom besvär. Beslutsom avses i första stycket gäller med omedelbar verkan, om inte annat förordnas. Prop.1982/83:172 18 Förordningen (1961:309) om bekämpande av salmonellainfektionhos djur m. m. i dess nuvarande lydelse 1 § Denna förordning avser salmonellainfektionhos husdjur och hos andra djur som hållas i fångenskap. 2 § Finnes anledning misstänkaatt infektion som avses i 1 § förekommer, äger lantbmksstyrelsen förordnaveterinär eller annan lämplig person att enligt styrelsens anvisningarverkställa den undersökning och utöva den tillsyn som omständigheterna påkalla. 3 § Påträffar veterinär infektionsom avses i I § eller finner han gmndad anledning misslänka atl sådan infektionförekommer, skall han meddela djurets innehavare de föreskrifter ochanvisningar som finns påkallade för att hämma infektionen och hindrasmittspridning till människor eller djur. Veterinären må därvid i mån av behovmeddela förbud atl föra djur och produkter till och från släUet. och förbud skola upphävas när ej längre finnes gmndadanledning misstänka atl infektion förekommer. 4 § År däggdjur atl anse somkronisk bärare av infektion som avses i 1 §, äger lantbmksstyrelsen förordnaatt djuret skall avlivas. Påkallas eljest för hämmande av sådan infektion atldäggdjur avlivas, må Kungl. Maj: t förordna därom. I den mån för enahandaändamål erfordras atl djur av annat slag avlivas eUer att ägg, som inlagts för kläckning,oskadliggöras äger lantbmksstyrelsen förordna därom. 5 § Förekommer inom besättninginfektion som avses i 1 § eller finnes gmndad anledning misstänka all så ärfallet, må till besättningen hörande nötkreatur, får, get, svin eller häst ickeulan lantbmksstyrelsens efter samråd med givnamedgivande slaktas till människoföda annorledes än på sätt i 12 § 1 mom. lagen(1959:99) om köttbesiktning m.m. är stadgat beträffande nödslakt. Innan sådantdjur föres till slakleriinrällning, skall besättningens innehavare i så god tidsom möjligt förvarna besiktningsveterinären. 6 § Det åligger den som driveryrkesmässig verksamhet för kläckning av ägg (kläckeri) all föra löpandeanteckningar ulvisande från vilkas besättningar ägg mollagas för kläckning ochlill vUka de kläckta djuren utlämnas. Anteckningarna skola vid anfordraninsändas tiU lantbmksstyrelsen eller hällas tillgängliga för veterinär som avstyrelsen förordnals att granska dem. Simfågeläggmå mottagas i kläckeri endast om de härröra från besättning som inom en månaddessförinnan undersökts beträffande förekomst av salmonellainfektion ulan atlsådan påträffats. Apparatsom användes vid kläckning av simfågelägg må ej utan lantbmksslyrelsensmedgivande eller sedermera nyttjas för ägg från hönsfåglar. 7 §Innehavare av djur, fodermedel, eller annat, som kan vara behäftat med smitta, är skyldig all hålla delta tillgängligt för sådan undersökning 1982/83:172 19 eUertillsyn som avses i 2§ och atl därvid lämna erforderligt biträde ävensom atl iövrigt ställa sig tUl noggrann efterrättelse vad för bekämpande av infektionsom avses i 1 § i vederbörlig ordning föreskrives. Underlåter någon altskyndsamt fullgöra föreskriven åtgärd, må densamma genom länsstyrelsensförsorg verkställas på den försumhges bekostnad. 8 §Ersättning av allmänna medel för kostnad eller förlust, som föranletts av stadgande i denna förordning eller enligt densamma meddelade bestäm melser, utgår i den omfattning Kungl. Maj: t föreskriver. Anspråk på ersättningskall vid talans förlust framställas hos lantbmksstyrelsen inom sex månaderfrån den dag anspråket uppkom; Kungl. Maj: t likväl obelaget alt härifrånmedgiva undanlag då så finnes påkallat. 9 §De närmare föreskrifter, som erfordras för tillämpningen av denna förordning, meddelas av Kungl. Maj: t eller, efter Kungl. Maj: Is bemyndi gande, av lantbmksstyrelsen. 10 §Den som uppsåthgen eller av oaktsambet bryter mol 5-7 § dömes lill böter. Finnes någon skyldig lUlbrott mol 5-7 §, får domstolen förordna att rätt till ersättning som avses i 8§ helt eller delvis skall vara förverkad. Innefattar brott som avsesi första stycket olovlig förflyttning av djur eller produkt, får sådant godsförklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligl. I stället för godset kandess värde förklaras förverkat. Avskriftav dom i mål om ansvar för brott mot denna förordning skaU sändas till lantbmksstyrelsen. Dennaförordning träder i kraft . Prop, 1982/83:172 20 Iflera länder, bl. a. , anses salmonellaförekomst hos fjäderfä, framför alltslaktkyckling, vara den viktigaste orsaken till salmonellainfektioner hosmänniska. Även i finns flera exempel på salmoneUaulbrotl där infektionenkunnat härledas lill slaktkycklingar. Sådana utbrott har dock i vårt land varitrelativt fåtaliga. Till detta har vår erkänt höga allmänna livsmedelshygieniskastandard bidragit. En viktig och kanske den viktigaste anledningen äremellertid att antalet salmonellasmittade slaklfjäderfäbesättningar varitrelativt få och att myndigheterna vidtagit effektiva åtgärder för att saneradessa besättningar innan de tillätils alt leverera djur till slakt. Detta harframför allt möjliggjorts genom den av lantbruksstyrelsen bedrivna frivilliga s.k. salmonellakonlrollen. Som framhållits i lantbruksstyrelsens skrivelsekommer djur från besättningar som ej är anslutna till kontrollen att utgöra enstörre riskfaktor för att salmonella sprids till människa eftersom djur fråndessa besättningar inte kontrolleras med avseende på salmonellasmilta varkenunder uppfödningen eller vid slakten. Lantbruksuniversitetetvill därför i likhet med lantbruksstyrelsen framhålla del angelägna i atlobligatorisk undersökning med avseende på salmonella genomförs i alla slaklfjäderfäbesättningar.I lantbmksslyrelsens skrivelse framhålles att olika salmonellaarter börbehandlas olika med hänsyn till deras förmodade olika patogenitet för människa.Lantbruksuniversitetet delar inte helt denna uppfattning, vilket närmareredovisats i remissvar ang. utredningen , men detta påverkar emellertid inte universitetels inställningtill lagförslaget. Tvärtom anser lanlbmksuniversitetel att förslaget ger"den myndighet som regeringen bestämmer", dvs. i praktiken lantbmksstyrelsenoch möjligheter att om så anses påkallat förordna omstränga bekämpningsåtgärder också mot salmonellainfektioner som ansesofarliga för människa. Sverigeslantbmksuniversilet tillstyrker det framlagda förslaget till Lag om bekämpningav salmonella hos djur. Statensveterinärmedicinska anstalt: Salmonella måste betecknas som en betydelsefulllivsmedelsburen infektion. Djur utgör en väsentlig smittkälla för infektionerhos människa. Del är därför av stor betydelse att ansträngningar görs för attförhindra salmonellainfektion hos och från de animalieproducerande djuren.Detta har hitintills varit möjligt i som i en internationell jämförelsehar ett mycket gott smitlläge vad beträffar salmonella. Det är emellertidväsentligt att detta kan bibehållas. Stmkturen på dagens djurhållning ochlivsmedelshantering medför att exempelvis salmonellainfektioner snabbt kanspridas i vårt land. Minskas effekten av de åtgärder som används mol salmonellainfektionerkan läget därför snabbt försämras och därefter svårligen återställas utanbetydande insatser. SVA har också med oro noterat den risk för ett ökatbortfall av djur från den frivilliga salmonellakonlrollen för Qäderfä som päsenare tid blivit allt mer uppenbar. SVAhälsar därför med tillfredsställelse den av lantbruksstyrelsen föreslagna nya salmonellalagen.Riktlinjerna för denna och motiveringen till dessa delas av SVA. Den föreslagnalagstiftningen är helt i överensstäm- 1982/83:172 21 melsemed de riktlinjer efter vilka bl.a. SVA arbetat i frågan. Lagen bör kunnamedföra förutsättningar för ett bättre omhändertagande av salmo-neUainfekteratfjäderfä både från risk- och ekonomisk synpunkt. Statens livsmedelsverk:Som framgår av lantbruksstyrelsens framställning har den humanmedicinska synenpå salmonellans smittfarlighet förändrats . De selektivaåtgärder som vidtagits i nära samarbete meUan de närmast berörda myndigheterna,lantbruksstyrelsen och livsmedelsverket, har inneburit alt elt betydande antal salmonellainfekleradeslaktkycklingar kunnat tas tillvara för konsumtion. Vidde fortsatta diskussioner som förts mellan de två myndigheterna och företrädareför branschen har framkommit dels atl möjligheter bör tillskapas atl i ökadomfattning omhänderta smittade slaktkycklingar, dels att en obligatoriskkontroll i uppfödningsledel är angelägen. vill således strykaunder de synpunkter och motiveringar som förts fram i lantbmksstyrelsensskrivelse. Livsmedelsverketdelar också den uppfattningen att en effektiv salmonellabekämpning endast kanbedrivas, orn anslutningen till kontroUsyste-mel blir fullständig. Mot denbakgrunden är det nödvändigt alt lagstiftningen kommer atl omfatta alla sombedriver yrkesmässig uppfödning av fjäderfä till slakt. Lagstiflningsförslaget laruteslutande sikte på att ge ett författningsmässigt underlag för denföreslagna obligatoriska kontrollen. I övrigt innebär förslaget inga sakligaändringar i nuvarande bestämmelser. anser inte heller alt derambestämmelser som reglerar verksamheten i samband med bekämpning av salmonellainfektionhos djur behöver ändras i vidare mån än vad som föreslagUs i lanlbruksstyrelsensframstäUning. Statensbakteriologiska laboratorium: F. n. förekommer i vårt land inle särskilt många insjuknandeni salmonella hos människa orsakade av fjäderfä. Det är angeläget allfrekvensen även fortsättningsvis håUs låg. Skulle kycklinguppfödare mera aUmäntlämna den nuvarande, frivilliga kontrollen av de skäl som lantbruksstyrelsenanför, finns del risk för alt den gynnsamma situationen snabbt kan försämras. SBLinstämmer i lanlbruksstyrelsens åsikt alt del kan bli svårt alt återskapa eltbra läge. Risken för all vi går liUbaka mot osundare livsmedel syns också varauppenbar. För våra exportmöjligheter skulle det vidare vara olyckigt med enförsämring, särskih i då de internationella kvalitetskraven (bl. a.inom EG) höjs. Motbakgmnd av del framförda tillstyrker SBL förslaget atl obligatorisk undersökningmed avseende på salmonella införs för alla slaklfjäderfäbesättningar.Beträffande förslaget till ramlag har SBL från sina utgångspunkter ingenerinran. Kammarrätteni : Den föreslagna lagen är utformad som en ramlag, som senare kommeralt kompletteras med malerieUa bestämmelser i form av en förordning. Denföreslagna konstruktionen framstår som ändamålsenlig med hänsyn lill det områdesom lagstiftningen avser. Iframställningen anges (s.4n), att lagförslaget inte innehåUer några sakligaändringar i förhållande till vad som gäller utöver kravet på salmonellakontrolli slaklQäderfäbesältningar. Kammarrätten, som inte har all la ställning tUlvilka åtgärder som kan anses sakligt befogade såvitt avser kontroU ochbekämpning av salmonella, har ingenting att anföra i anledning av dennaändring. Såviltkammarrätten kan bedöma innehåller lagförslaget emellertid yl- 1982/83:172 22 leriigarenågra ändringar eller utvidgningar av nu gällande bestämmelser. Förslagets 1 §4 ger sålunda lantbmksstyrelsen bemyndigande att besluta om "annannödvändig åtgärd i fråga om enskilds egendom". Någon sådan allmän rält liUingripande återfinns inte i gäUande lagstiftning. Del föreslagna stadgandetkommenteras inle i framställningen från lantbmksstyrelsen, varför det är svårt atlbilda sig en uppfattning om vilka åtgärder som kan tänkas bli aktuella.Kammarrätten ställer sig tveksam till lämpligheten av en så allmänt utformadbestämmelse och ifrågsätler om den är förenlig med gällande krav pårättssäkerhet för den enskUde.