prop · G603122 · 1982-12-31 00:00:00 — omändring i läkemedelsförordningen m. m.; Regeringen föreslårriksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. På regeringens vägnar INGVARCARLSSON Ipropositionen föreslås att bestämmelser om kliniska läkemedelsprövningar tasin i läkemedelsförordningen (1962:701). Kraven på prövningarna skärps ochsocialstyrelsen får ökade möjligheter att ingripa mot olämpliga prövningar.Vidare föreslås att samtliga kliniska läkemedelsprövningar skall genomgå etiskgranskning. Bestämmelserna har utformats så, att de i så stor utsträckning sommöjligt skall överensstämma med det förslag till nordiska riktlinjer förklinisk läkemedelsprövning som antog i december1981. De liya bestämmelserna innebär ökade arbetsuppgifter försocialstyrelsen. Av denna anledning föreslås vissa resursförstärkningar vidstyrelsen. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . 1982/83:122 2 Lag om ändring i läkemedelsförordningen (1962:701) Härigenom föreskrivs i fråga om läkemedelsförordningen(1962:701) dels att 20 § 2 mom. skall ha nedan angivna lydelse, dels att iförordningen skall införas tre nya paragrafer, 14a-c§§, och närmast före 14 a §en ny rubrik av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med klinisk läkemedels-prövning förslås i denna förordningundersökning på människor av elt läkemedel i syfte attfå kunskap om medletseffekt och biverkningar och om medlets upptagning, fördelning, omvandling ochutsöndring. Med klinisk läkemedelsprövning jämställs uppföljandeundersökning på patienter av registrerade farmacevtiska specialiteter. Klinisk läkemedetsprövning får utföras endast av enlegitimerad läkare eller landläkare. Den får utföras i eller utan samband med sjukdomsbe-liandting. De patienter eller försökspersoner som avses delta i enklinisk läkemedetsprövning skatt ges sådan information om prövningen atl dekan la ställning UU om de vilt detta eller ej. För prövningar som inle har sambandmed sjukdomsbehandling skall samtycke lill deltagandet alltid inhämtas. Sådanprövning får inte ske på den som är omyndigförklarad eller på den som efter särskiUbeslul bereds vård oberoende av eget samtycke. Läkemedetsiiltverkaren eller, om denne inle slår bakomprövningen, den läkare etter tandläkare som utför prövningen svarar för altpatienterna eller försökspersonerna genom försäkring är garanterade ett tillräckUgtekonomiski skydd om skador skulle uppkomma. En klinisk läkemedetsprövning skaU skriftligen anmälas tiUsocialstyrelsen senast prövningen avses påbörjas. Anmälan skaUgöras av den läkare eller tandläkare som avseratt utföra prövningen.Prövningen får inte påbörjas förrän yttrande över denna avgivits av en regionalforskningselisk kommitté. Om del finns skäl UU del får förbjuda atten prövning påbörjas eller avbryta en pågående prövning. 20 § 2 mom. Till dagsböter dömes den som a) tillverkar, saluhållereller försäljer läkemedel utan att vara berättigad därtill eller eljest i stridmot 15 § eller mot villkor, som gäller för åtnjutande av tillstånd till sådanverksamhet; b) i ansökan om registrering ellertillstånd enligt denna förordning lämnar oriktig uppgift rörande förhållande avbetydenhet; c) bryter motvillkor, som föreskrivits med stöd av 1 § 3 mom. andra stycket, eller mot vadsom eljest föreskrivits rörande märkning; d) åsidosätter nödig aktsamhet vid hantering avläkemedel eller vid handhavandet av emballage eller redskap, som använts till läkemedel; e) åsidosätter i 1 § 3 mom. sista e) åsidosätter i 1 § 3 mom. sista stycket eller i 14 c § föreskriven skyldighet att göra anmälan eller i anmälan lämnar oriktig uppgift rörande förhållande av betydenhet; eller stycket föreskriven skyldighet att göra anmälan eller ianmälan lämnar oriktig uppgift rörande förhållande av betydenhet; eller f) bryter mot villkor, som föreskrivits med stöd av 5 §rörande utlämnande av läkemedel. Denna lag träder i kraft men tillämpasinte på kliniska läkemedelsprövningar som påbörjats . ' Senaste lydelse 1979:1129. Närvarande: statsrådet 1. , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , R. , , , Thunborg Proposition om ändring i läkemedelsförordningen m. m. En arbetsgrupp inom har sett överföreskrifterna om klinisk prövning av läkemedel. Gruppen redovisade sinaförslag i ett betänkande till . Socialstyrelsenhar remissbehandlat betänkandet och därefter överlämnat ett eget förslag tillnya regler för klinisk prövning av läkemedel till regeringen. En sammanfattningav styrelsens förslag bör fogas till protokollet i detta ärende som Bilaga 1. Vidarehar en arbetsgrupp inom utarbetat ett förslag tillnordiska riktlinjer för klinisk prövning av läkemedel. Riktlinjerna harutformats i nära samarbete med representanter för de nationella hälsomyndigheterna,för vidkommande . Efter remissbehandling överlämnadearbetsgruppen ett reviderat förslag till gemensamma nordiska riktlinjer tillNordiska läkemedelsnämnden, som antog riktlinjerna ochöverlämnade dessa Ull hälsomyndigheterna i de nordiska länderna för attbeaktas vid utformningen av nationella bestämmelser inom området.Socialstyrelsen har med skrivelse överlämnat nämndens förslag tillregeringen. En sammanfattning av förslaget bör fogas till protokollet i dettaärende som Bilaga 2. I vårt land ställer vi mycket höga krav på de läkemedelsom används här. Varje läkemedel undersöks och kontrolleras mycket noga innandet får säljas 1982/83:122 5 eller på annat sätt tillhandahållas. De grundläggandebestämmelserna om kraven på och kontrollen av läkemedel finns iläkemedelsförordningen (1962:701) och i tillämpningskungörelsen (1963:439) tillförordningen. är den myndighet som utövar samhällets tillsynöver läkemedelshanteringen. I läkemedelsförordningen föreskrivs, att en farmacevtiskspecialitet inte får försäljas utan att vara registrerad hos socialstyrelsen.Med farmacevtisk specialitet avses ett standardiserat läkemedel som är avsettatt tillhandahållas förbrukaren i tillverkarens originalförpackning. Det finnsäven en annan form av läkemedel, nämligen s.k. extemporepreparat. Dessaläkemedel tillreds på apotek efter anvisning av en läkare i varje enskilt fall.Av samtliga sålda läkemedel utgör extemporepreparaten . Medläkemedel avses i det följande endast farmacevtiska specialiteter om inte någotannat anges. Som villkor för registrering gäller enligt 4 §läkemedelsförordningen att läkemedlet skall vara av fullgod beskaffenhet ochatt det inte vid normal användning medför skadeverkningar som står imissförhållande till den avsedda effekten. Häri ligger ett krav på attläkemedlet har en effekt mot den sjukdom eller det sjukdomssymptom som det äravsett att användas mot. Det ankommer på den som ansöker om registrering attvisa att läkemedlet har en sådan effekt. För att belysa värdet av läkemedletvid behandling av olika sjukdomstillstånd krävs omfattande och väl redovisadeundersökningar på patienter av flera av varandra oberoende undersökare. Förvarje sjukdom eller sjukdomssymptom, som läkemedlet enligt tillverkaren böranvändas emot, måste material finnas som styrker det kliniska värdet. Ettsådant material tas fram vid den kliniska prövningen. Avsikten med dennaprövning är att få en objektiv bedömning av läkemedlet. Om möjligt börbehandlingen med läkemedlet därvid jämföras med annan tillgänglig behandling.En farmacevtisk specialitet får inte registreras utan att dess kliniskaegenskaper prövats. F.n. utförs ärligen omkring 1 000 kliniska prövningar ivårt land. Läkemedelsförordningen och dess tillämpningskungörelseinnehåller inte några bestämmelser om klinisk prövning. Sådana bestämmelser hardäremot meddelats av i cirkuläret (MF nr129) angående klinisk prövning av oregistrerade läkemedel, i cirkuläret den 19mars 1969 (MF nr 21) om klinisk prövning av läkemedel vid nya indikationer samti cirkuläret (MF nr 69) om klinisk prövning av läkemedel påmänniska utan samband med sjukdomsbehandling. Cirkulären har utfärdats med stödav 3 § 3) allmänna läkarinstruktionen (1963:341). I det följande redogör jag översiktligt för bestämmelsernai nämnda cirkulär. Innan ett läkemedel kan prövas kliniskt, utförs en radexperimentella och laboratoriemässiga försök. Ansvaret för dessa försök åvilar läkemedelsfab-rikaiiten.När försöken genomförts med tillfredsställande resultat går man över fill attundersöka medlets verkningar på människan genom klinisk 1* 1982/83. 1982/83:122 , 6 Denna utförs oftast på ett sjukhus,där den leds av en läkare med vilken läkemedelsfabrikanten har träffat avtal.Denne läkare ansvarar för prövningen och han skall senast två veckor innanprövningen påbörjas anmäla till att han avser att klinisktpröva ett visst läkemedel. I anmälan skall läkaren beskriva syftet medprövningen. Han skall också ange hur prövningen skall utföras och hureventuella biverkningar skall kontrolleras samt lämna uppgift om närundersökningen beräknas vara avslutad. Tillverkaren ansvarar dock för dedjurfarmakologiska och toxikologiska undersökningar som har utförts liksom denövriga dokumentation som skall bifogas anmälan. Uppgifterna i anmälan ligger till grund försocialstyrelsens bedömning av huruvida de experimentella undersökningarna ärtillräckliga för klinisk prövning. bedömer också omprövningarna kan godtas med hänsyn till eventuella skaderisker och om de ärtillräckligt väl planerade för att kunna förväntas ge ett objektivt resultat. granskar underlaget för en kliniskprövning med beaktande enbart av den indikation (sjukdom ellersjukdomstillstånd som läkemedlet skall användas emot) som fillverkaren harangivit i sin anmälan. Detta innebär att också den därpå följanderegistreringen av den kliniskt prövade farmacevtiska specialiteten begränsas tilldenna indikation. Om tillverkaren önskar att utöka läkemedletsanvändningsområde till att avse även en annan indikation, måste han i enanmälan till förete den dokumentation som behövs för attbedöma medlets ändamålsenlighet vid denna indikation. Normalt sker klinisk prövning på patienter som lider avden sjukdom mot vilken det prövade läkemedlet påstås ha effekt. Mera sällanprövas läkemedel på människor utan samband med sjukdomsbehandling. Även i dessasenare fall fordras emellerfid en anmälan till . I en sådanundersökning deltar i regel endast myndiga och friska personer. De skall ocksåfrivilligt ha lämnat sitt samtycke fill prövningen. Om den ansvarige läkarenutför prövningen på ett sjukhus, har det blivit vanligt att den etiskakommittén - om en sådan finns - granskar projektet innan anmälan görs. Om detinte finns någon lokal kommitté brukar den regionala etiska kommittén granskaprojektet. 2.2 förslag till nya regler för kliniskläkemedelsprövning föreslår att det nuvarande anmälningsförfarandetvid kliniska läkemedelsprövningar ersätts med ett ansökningsförfarande. Granskningsfidenvid bör utsträckas från nuvarande tvåveckor . Vidare föreslås att etisk granskning av kliniskaläkemedelsprövningar skall bli obligatorisk. Avsikten med och motiven för undersökningen skall framgåav ansökningshandlingarna liksom uppgift om uppläggningen av prövningen. 1982/83:122 7 över föreslås en väsentlig skärpning av kraven på farmacevtiskdokumentation. Sistnämnda krav innebär att dokumentationen inför den tredjefasen av den kliniska prövningen, som delas in i fyra olika faser, i huvudsakskall vara lika omfattande och väl underbyggd som inför registreringen avläkemedlet. Vidare lämnar förslag till varprövningarna kan få utföras och kraven på kompetens hos den läkare som svararför prövningen. Förslag lämnas till ansvarsfördelningen mellan främst läkareoch läkemedelstillverkare. För att förslagen skall kunna genomföras krävs enligtsocialstyrelsen att dess läkemedelsavdelning får sju nya tjänster jämte vissakonsultmedel. 2.3 Nordiska läkemedelsnämndens förslag till nordiskariktlinjer för klinisk prövning av läkemedel 1 Nordiska läkemedelsnämndens förslag haranmälningsförfarandet för kliniska läkemedelsprövningar bibehålHts. Dennationella hälsovårdsmyndigheten bör dock ha möjlighet att kunna förbjuda enprövning eller ställa villkor för prövningen. Den bör också ha möjlighet attstoppa en prövning som inte sker i enlighet med gällande bestämmelser eller närandra särskilda skäl föreligger. Anmälningshandlingarna skall innehålla, förutom vissaadministrativa uppgifter, en tämligen detaljerad prövningsplan med uppgifter omden dokumentation som åberopas. I sitt förslag presenterar nämnden enomfattande redovisning av vad prövningsplanen skall innehålla. Dokumentationenföreslås innehålla uppgifter om läkemedlets kemiska, farmacevtiska,djurfarmakologiska, toxikologiska samt humanfarmakologiska och kliniskaegenskaper om sådana uppgifter finns. Samtliga kliniska prövningar bör värderas etiskt. Patienternas eller försökspersonernas samtycke till attdelta i en klinisk prövning skall inhämtas. Vidare skall patienterna och denpersonal som deltar i prövningen informeras bl.a. om avsikten med prövningen,eventuella risker med prövningen och hur den skall genomföras. Patienterna börvara tillfredsställande försäkrade mot de skador som kan uppkomma underprövningen. 3.1 Behovet av nya bestämmelser Behovet av en samhällelig insyn i prövningarna av nyaläkemedel blev uppenbart i samband med de mycket allvarliga fosterskador somanvändningen av talidomid (neurosedyn) gav upphov till i början av 1960-talet.För att förhindra att en liknande katastrof åter skulle kunna inträffa, infördedåvarande medicinalstyrelsen bestämmelser om kliniska 1982/83:122 8 Bestämmelserna innefattade bl.a. enskyldighet att anmäla kliniska prövningar av läkemedel till styrelsen.Skyldigheten att göra anmälan ålades den läkare eller tandläkare som skulleleda den kliniska prövningen. Avsikten med bestämmelserna var ytterst attskydda patienterna och de försökspersoner som tog del i prövningarna motläkemedelsskador. Utöver anmälningsskyldigheten uppställdes krav på dendokumentation och det övriga underlag som var en förutsättning för attprövningen skulle få genomföras. Granskningen av anmälningarna bidrog starkttill att snabbt förbättra prövningarnas kvalitet. Bestämmelserna om kliniskaläkemedelsprövningar togs dock inte in i läkemedelsförordningen eller desstillämpningskungörelse utan utfärdades i de cirkulär som jag harredogjort för. De bestämmelser om kliniska läkemedelsprövningar sominfördes med början har visat sig väl uppfylla sitt syfte. Vi harsåledes i stort sett varit förskonade frånläkemedelsskador av mera betydande omfattning. Utvecklingen på läkemedelsområdet går emellertid snabbtoch det gäller därför att anpassa regelsystemet till denna utveckling. Man hari detta sammanhang särskilt pekat på det förhållandet att moderna läkemedelvisserligen ofta är utomordentligt effektiva men inte sällan hardjupgående verkningar på viktiga livsprocesser. Det är därför angeläget attsådana läkemedel bedöms grundligt och allsidigt innan de prövas kliniskt. Detär därför enligt min mening väl motiverat att skärpa kraven på de kliniskaläkemedelsprövningarna.Även frånsett sådana överväganden är det angeläget attsocialstyrelsen får granska hur prövningen av ettläkemedel avses gå till. Om prövningen inte läggs upp på ett lämpligt sätt kanarbetet med en senare ansökan om registrering av läkemedlet bli omständligt ochtidsödande. granskning och bedömning av nya läkemedel börsåledes läggas i registreringsproces-sén. Sålunda börvissa delar av det granskningsarbete som f.n. utförs först sedan läkemedletanmälts för registrering utföras redan vid den kliniska prövningen. Slutligenhar de etiska aspekterna på prövningarna blivit allt viktigare. Av de skäl somjag här har angett ansluter jag mig till uppfattning att detnu finns skäl att se över bestämmelserna om kliniska läkemedelsprövningar. 3.2 Behovet av mera enhetliga bestämmelser i Samma läkemedel används ofta i fiera olika länder. Varjeland har emellertid sin läkemedelskontroll och sina krav på läkemedlen. Dettainnebär att det inte sällan finns betydande skillnader i kontrollen och kravenmellan olika länder. Särskilt påtaglig är skillnaden mellan industriländer ochutvecklingsländer. Mellan de olika västliga industriländerna däremot ärskillnaderna ofta inte så stora. Trots detta utför den nationella kontrollmyn- Prop.1982/83:122 9 digheten i ett land normalt samma typ av kontroll somtidigare kan ha utförts av motsvarande myndighet i ett annat land. Detta måste,-om inte rena säkerhetsskäl talar för en dubbelkontroll - betraktas som enmisshushållning med tillgängliga resurser och leder ofrånkomligen till atttiden innan ett utprovat läkemedel kan föras ut på marknaden förlängs.Proceduren kan sägas skapa ett tekniskt handelshinder, som i detta fallförsämrar hälso- och sjukvårdens möjligheter att få goda läkemedel. Detnordiska samarbetet syftar bl. a. fill att undanröja denna typ av hinder.Nordiska läkemedelsnämndens förslag till riktlinjer för kliniskläkemedelsprövning liksom det nu pågående arbetet med gemensammaregistreringsanvisningar är exempel på sådana strävanden. Mycket står att vinnaom kontrollmyndigheterna i de olika länderna i än högre grad än f. n. utnyttjarvarandras resultat och erfarenheter i kontroll- och tillsynsarbetet. AvNordiska läkemedelsnämndens förslag fill nordiska riktlinjer för kliniskprövning av läkemedel framgår, att de olika ländernas bestämmelser på dettaområde i stor utsträckning överensstämmer. Grunden är därför redanlagd för en effektiv och rationell hantering av den kliniskaläkemedelsprövningen i och det finns förutsättningar för ett fruktbartsamarbete mellan länderna inom detta område. Enligt min mening bör dettasamarbete fortsätta och fördjupas. Mina förslag har jag därför utformat så, attde i så stor utsträckning som möjligt skall överensstämma med nämnda nordiskariktlinjer. Jag vill i dettasammanhang upplysa om att har antagitnya bestämmelser om klinisk läkemedelsprövning som har utformats i näraöverensstämmelse med de nordiska riktlinjerna. 3.3 Ansöknings- eller anmälningsförfarande anser att det nu gällandeanmälningsförfarandet för kliniska prövningar bör ersättas med ettansökningsförfarande, dvs. ett förfarande där en prövning inte får påbörjasförrän har lämnat sitt tillstånd. Styrelsen framhåller att ensådan ändring skulle ge styrelsen en befogenhet att avslå ansökningar som inteuppfyller kraven på dokumentation och försöksplanering eller som inte ärtillfredsställande motiverade. Övriga nordiska länder har ett anmälningsförfarande och degemensamma nordiska riktlinjer som den har ställtsig bakom bygger också på ett sådant förfarande. Enligt min uppfattning tordesyftet med förslag väl kunna nås inom ramen för ettanmälningsförfarande. Vidare ser jag en risk för att ett ansökningsförfarandekan leda till längre handläggningstider. Jag föreslår därför följande ordning.Den som avser att genomföra en klinisk prövning av ett läkemedel skall anmäladetta till . Med kliniska prövningar jämställer jag uppföljandeundersökningar på patienter av registrerade farmacevtiska specialiteter. Hiträknar jag bl. a. undersökningar på sådana kategorier av pafienter som tidigareinte prövat läkemedlet och undersökningar där den 1982/83:122 10 rekommenderade dosen frångås. Med hänsyn till det utökadeunderlag för anmälan som jag strax kommer att föreslå, anser jag det nödvändigtatt förlänga nuvarande granskningstid, som är två veckor.Tidsgränsen i de nya norska bestämmelserna har bestämts . De nordiskariktlinjerna anger att tiden inte bör överstiga . Vid en avvägningmellan å ena sidan berättigade krav på att få skälig tid tillnödvändiga undersökningar, kontroller och bedömningar och å andra sidanindustrins intresse av korta handläggningstider samt behovet avöverensstämmande regler inom , anser jag att socialstyrelsensgranskningstid bör vara . Denna fid bör vara tillräcklig, inte minstmed hänsyn fill de resursförstärkningar vid läkemedelsavdelningsom jag strax kommer att föreslå. Under den fidsom granskar ett ärende kan det ofta vara nödvändigt med tätakontakter mellan anmälaren och styrelsen. Härigenom ges förutsättningar för attden tänkta utformningen av prövningen ges en så allsidig belysning som möjligtoch för att prövningen utformas på bästa sätt. När granskningstiden har gåtttill ända, får prövningen påbörjas. Något tillstånd av skallalltså inte krävas. Det kan emellertid förekomma fall, där socialstyrelsenbedömer den planerade prövningen som så bristfällig att den inte bör få komma tillstånd. Kan dessa brister inte rättas till vid de kontakter som sker under granskningsfidenbör styrelsen ha befogenhet att förhindra prövningen. De brister som jag härnärmast avser är betydande svagheter i den prekliniska dokumentationen,dålig farmacevtiskkvalitet på läkemedlet, allvarliga brister i försöksplaneringen och i samordningenmellan de olika faserna i prövningen eller en oetisk uppläggning av prövningen. Styrelsenbör även ha möjlighet att avbryta en redan påbörjad prövning om allvarligarisker framträder under prövningens gång, t. ex. icke godtagbara biverkningar,betydande avvikelser från den angivna försöksplanen eller andra liknande riskerav betydelse för prövningen. Anmälningsförfarandet bör regleras i författning. 3.4 Etisk granskning m.m. Enligt gällande bestämmelser om klinisk läkemedelsprövningbör kliniska prövningar granskas etiskt. Både och den har föreslagit en obligatorisk etisk granskning av anmälningarnaom klinisk läkemedelsprövning. Jag ansluter mig till denna uppfattning. Enligtmin mening är det av stor vikt att alla forskningsprojekt som avser kliniskläkemedelsprövning granskas och bedöms från etisk synpunkt innan prövningenpåbörjas. Sådan bedömning sker i stor utsträckning vid de regionalaforskningsetiska kommittéerna, som finns inrättade vid samtligahögskoleenheter där det bedrivs medicinsk utbildning och forskning. Kommittéerna utses av högskolestyrelserna/konsistorierna. Prop.1982/83:122 , 11 svarar för samordningen avkommittéernas verksamhet. Rädet har rekommenderat att varje kommittésammansätts av åtta till tolv forskare som utses av högskolestyrelsen/konsistoriet och två lekmän som utses av sjukvårdshuvudmannen. Det finnssåledes numera goda möjligheter för läkemedelstillverkare och andra att få sinaanmälningar om kliniska läkemedelsprövningar etiskt granskade. Jag förutsätteratt kommittéerna har ett betydande intresse av att dessa frågor får enallsidig belysning och en rationell hantering. Vad gäller läkemedelsprövarens skyldigheter mothuvudmannen för det sjukhus där prövningarna utförs, anser jag att detta är ettförhållande som parterna själva bör klara ut. Det är självklart att huvudmannenunderrättas och hålls informerad om kliniska prövningar som tar hans resurser ianspråk. Jag vill idetta sammanhang upplysa om att landstingsförbundet i oktober 1981rekommenderade landstingen och de landsfingsfria kommunerna att fillämpa vissariktlinjer rörande etisk granskning av forskningsprojekt. Beträffande kliniskprövning av läkemedel rekommenderades att prövningen granskas och godkänns av forskningseliskkommitté samt anmäls till innan den påbörjas. För närvarandepågår diskussioner mellan å ena sidan och å andra sidanLäkemedelsindustriföreningen (LIF) och Industrier, i syfte att i en ramöverenskommelse regleravissa frågor rörande kliniska läkemedelsprövningar. Avsikten är att huvudmännenför hälso- och sjukvården, efter i ramöverenskommelsen angivna riktlinjer,skall reglera sina mellanhavanden med läkemedelsföretagen. 1 avvaktan på attramöverenskommelsen och avtalen skall komma till stånd gäller att huvudmannenskall informeras om den kliniska prövningen. Som ytterligare förutsättninggäller att prövaren skall visa att han har anmält prövningen tillsocialstyrelsen och att den godkänts av en forskningselisk kommitté. Även kravet på etisk granskning av kliniskaläkemedelsprövningar bör komma till uttryck i författning. 3.5 Skyldighet att anmäla prövningen Anmälan om klinisk prövning bör göras av den läkare ellertandläkare som skall leda prövningen. Om en läkemedelstillverkare står bakomprövningen, bör också denne underteckna anmälan.