prop · G603103 · 1982-12-31 00:00:00 — Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta fjortonde huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Översyn av de statliga insatserna för alkohol- och narkotikainformationm. Beslut vid regeringssammanträde . Chefen för , statsrådet , anför. () har som ett led i sinförvaltningsrevision granskat de statliga insatserna för alkoholinformation.RRV har lagt fram sina överväganden och förslag i revisionsrapporten (Dnr 1981:196)Statliga insatser för alkoholinformation. Revisionen har avsett det statliga systemet för samordningav bidragsgivning till och produktion av alkoholinformation. De myndigheteroch organ som har berörts av granskningen är i första hand (SoS), (a-nämnden), (), (), statensungdomsråd och . RRV:s bedömning är att betydande effektivitetsvinster börkunna uppnås genom en förbättrad samordning av alkoholinformationen och genomvissa organisatoriska förändringar. RRV har lämnat följande rekommendationer tillförändringar, som i - att SoS snarastbör verka för den typ av samordning av alkoholinformationen som RRV harföreslagit - att CAN ställsunder SoS överinseende och att personalen uppförs på SoS personalstat - att vissaanslag överförs från till socialdepartementetsområde - att statensungdomsråd i fortsättningen inte disponerar över en del avalkoholinformationsanslaget - att ev. stödtill facklig-social verksamhet i fortsättningen utgår genom särskilt anslag - att man tillseratt ungdomsorganisationer som är nykterhetsorganisationer ifortsättningen ges organisationsstöd genom endast ett anslag - att a-nämndensfunktion att fördela medel till lokala alkoholinformationsprojekt överförstill CAN och att SoS i fortsättningen själv får fatta beslut beträffande demedel för alkoholinformation som ställs till styrelsens förfogande - att enavveckling av a-nämnden övervägs - attorganisationer som direkt erhållit medel för vissa typer av alkoholpolitiskainsatser inte ges rätten att erhålla stöd till lokala projekt medsamma inriktning. RRV:s revisionsrapport har remissbehandlats.Remissinstanserna är positiva till en förbättrad samordning avalkoholinformationen. En stor del av remissinstanserna anser emellertid attflera av de förslag som RRV har lagt fram bör beredas ytterligare. Fleraremissinstanser anser att den kartläggning som RRV har gjort överskattaromfattningen av de statliga resurserna för alkoholinformation. Flertalet remissinstanser anser att frågan om denorganisatoriska lösningen måste utredas ytterligare. Man är inte beredd attföre ett mer ingående utredningsarbete ta ställning till förändringar rörandeexempelvis CAN och eller vilket organsom skall fördela de statliga bidragen för alkohoUnformation. Jag vill i detta sammanhang erinra om att jag ipropositionen 1981/82:143 (SoU 43, rskr 325) har anfört att det inomalkoholområdet saknas viktiga data om konsumtions- och skadeutvecklingen. En avorsakerna är att arbetet med att studera dessa frågor bedrivs på många olikahåll. Samordningsorganet (S 1980:06) för alkoholfrågor (SAMO) har föreslagitatt ansvaret för att mer övergripande följa konsumtions- och skadeutvecklingensamlas hos ett organ. När det gäller att följa utvecklingen inom drogområdetanser SAMO att alkohol- och narkotikafrågorna bör behandlas integrerat. Skr.1982/83:103 propositionen har jag uttalat attjag i princip delar SAMO:s uppfattning men Dir.1982:75 att förslag från utredningen (S1977:04) om narkotikamissbrukets omfattning () bör avvaktas innan slutgiltig ställning tas ifrågan. kommer att i enlighet med sina direktiv lämna förslag omhur missbruksutvecklingen inom narkotikaområdet bör följas . Information i alkohol- och narkotikafrågor bedrivs påett mycket brett fält. Ett stort antal myndigheter, institutioner,organisationer och företag vänder sig till olika grupper av människor i sinupplysningsverksamhet. Jag vill framhålla att det är en fördel om flerainstanser engagerar sig i information kring alkohol- och narkotikafrågor. Enupplysningsverksamhet som kommer från skilda håll kombinerad med olikaaktiviteter har större möjlighet att bli framgångsrik. Det är därför viktigtatt ta till vara de erfarenheter som finns inom bl. a. föreningslivet och låtaolika organisationer informera om drogerna utifrån sina förutsättningar. Närdet emellertid gäller fördelningen av statliga bidrag för upplysning omalkohol- och narkotikafrågor kan det däremot som RRV har påpekat finnas skälatt överväga en begränsning av antalet bidragsgivande myndigheter och organ.Likaså är avgränsningen av olika anslag och arbetsfördelningen mellan olikastatliga myndigheter och nämnder m. fl. i vissa fall oklar. Risk för dubbelarbete, onödigt omfattande administrationoch bristande överblick föreligger. Innan slutlig ställning tas till frågan omhur de statUga insatserna för alkohol- och narkotikainformationen bör varaorganiserade behöver frågan beredas ytterUgare. Jag föreslår därför att en särskild utredare tillkallasför ändamålet. Utredaren bör förutsättningslöst överväga olika möjligheter attfå till stånd en förbättrad samordning och organisation av de statligainsatserna för alkohol- och narkotikainformation. Utredaren bör utifrån samhällets alkohol- ochnarkotikapolitiska målsättningar granska formerna för statens stöd tillmyndigheter och folkrörelser och föreslå lämplig samordning och förenkling avbidragsgivningen. Utredaren bör samråda med företrädare för myndigheter ochorganisationer som berörs av uppdraget. Med beaktande av RRV:s rapport och remissinstansernassynpunkter bör utredaren också lägga fram förslag till en bättre samordning avde statliga myndigheternas informationsinsatser. Utredaren bör därvid särskiltöverväga hur ett mera sammanhållet ansvar för fördelningen av de statligamedlen för alkohol- och narkotikaupplysning kan åstadkommas. De förslag som utredaren presenterar skall åtföljas av välgenomarbetade kostnadsberäkningar som tar hänsyn tiU alla kostnader oavsett omde drabbar staten, kommuner eller enskilda. Utredarens förslag skall kunnagenomföras utan att nuvarande resursförbrukning ökas. Utredningsarbetet skallsyfta till att en besparing kan erhållas genom effektiviserad administration. Utredarenskall vid arbetets påbörjande samt vidare under arbetets gång informeraberörda huvudorganisationer och i förekommande fall annan berördcentral arbetstagarorganisation med vilken staten har eller brukar ha avtal om löner och andra anställningsvillkor samt beredadem tillfälle att Utredaren skall därutöver informeraberörda arbets- Skr. 1982/83:103 tagare om utredarens arbete. Utredningsarbetet bör bedrivas så att uppdraget kanslutredovisas . Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemstäUer jagatt regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredafrågan om en förbättrad samordning och organisation av de statliga insatsernaför alkohol-och narkotikainformation att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta femte huvudtitelnskommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Vissafrågor rörande deklarationskontrollen m. m. Chefen för budgetdepartementet, statsrådet , anför. Kommittén(B 1982:03) med uppdrag att se över taxeringsförfarandet och skatteprocessentillkallades . Enligt sina direktiv (Dir 1982:24) har kommittén bl.a. till uppgift att överväga vilka riktUnjer som bör gälla för detgransknings- och kontrollarbete som har samband med taxeringen. Övervägandenabör vidare avse fördelningen av deklarationsmaterialet ochgranskningsresurserna på regional och lokal nivå. Kommittén skall också förutsättningslöstpröva hur det allmännas processföring i skattemål av olika slag skallorganiseras. En fråga som bör belysas är om man närmare bör integrera denprocessförande verksamheten och taxeringsarbetet. Kommittén bör dessutomöverväga om det är lämpligt att föra ut delar av processverksamheten till lokalnivå. Kommittén skall med andra ord diskutera den nuvarande uppdelningen av denfiskala verksamheten på en taxeringsenhet och en besvärsenhet resp. på regionaloch lokal nivå. Kommitténhar i en skrivelse till chefen för budgetdepartementet anförtatt i län f. n. undersöker möjligheterna attdecentralisera viss del av skatteadministrationen från till delokala skattemyndigheterna i länet genom överflyttning av arbetsuppgifter ochtjänster. Kommittén har påpekat att resultatet av denna försöksverksamhet kanantas få stor betydelse för kommitténs arbete och har hemställt Skr.1982/83:103 att särskilda åtgärder vidtas i fråga om dessa delar av kommilténs Del II verksamhetsområde. Den avsedda försöksverksamheten i län bör enligtmin mening bli föremål för ett särskilt studium i vad den avser utlokaliseringav arbetsuppgifter från till de lokala skattemyndigheterna.En särskild utredningsman bör få i uppdrag alt följa försöksverksamheten och ianslutning till delta utreda hithörande frågor, som ligger inom arbetsområdetför kommittén med uppdrag att se över laxeringsförfarandel och skatteprocessen.Utredningsmannen har alt i samarbete med kommittén i första hand lämna förslagi frågor, som rör principerna för fördelning av deklarationsmaterialet ochkontrollresurserna på regional och lokal nivå inom skatteadministrationen.Utredaren skall vidare lämna förslag rörande möjliga riktlinjer för överförandeav delar av den processförande verksamheten inom taxeringsområdet till lokalnivå. Uppdraget skall redovisas i sådan tid att resultaten kan beaktas avkommittén vid dess överväganden av de frågor som inledningsvis angetts. Regeringens allmänna tilläggsdirektiv till kommittéer (Dir1980:20) samt direktiven till samtliga kommittéer och särskilda utredareangående kontroll och förenklingsfrågor vid reformer på skatteområdet (Dir1982:27) bör gälla för den särskilde utredaren. Utredaren bör vid arbetets påbörjande samt vidare underarbetets gång informera berörda huvudorganisationer och i förekommande fallannan berörd central arbetstagarorganisation med vilken slaten har eller brukarha avtal om löner och andra anställningsvillkor samt bereda dem tillfälle attframföra synpunkter. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för budgetdepartementet att tillkalla en särskild utredare för de uppgifter jaghar angivit, att besluta om sakkunniga, experler, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver attkostnaderna skall belasta åttonde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Översyn av fritidshemsverksamheten för yngre skolbarn Chefen för , statsrådet , anför. Olika frågor som rör fritidshemsverksamheten har aktualiserats i samband meddiskussioner om barnomsorgens utveckling och Det gäller t. ex. samhällets ansvar för hurbarn och ungdom Skr. 1982/83:103 tillbringar sin fritid, den allmännafritidsverksamhetens inriktning, fritids- Dir. 1982:77 hemsverksamhetensmålsättning och organisation samt möjligheter till samverkan mellanfritidshemmen, barnomsorgen i övrigt, skolväsendet och fritidsgårdarna. Enligt socialtjänstlagen (1980:620) har socialnämnden i varjekommun till uppgift att svara för bl. a. omsorg och service m. m. till familjeroch enskilda som behöver det. Nämnden skall bl. a. verka för att barn ochungdom växer upp under trygga och goda förhållanden. Samhällets barnomsorg omfattar enligt socialtjänstlagenförskole- och fritidshemsverksamhet. Fritidshemsverksamheten avser skolpliktigabarn t. o. m. I socialtjänstförordningen (1981:750) anges bl. a.att fritidshemsverksamheten bedrivs i form av fritidshem och därtill anknutenfritidsverksamhet samt familjedaghem. behandlade i betänkandet (SOU1974:42) Barns fritid frågan om de yngre skolbarnens behov av omsorg ochfritidsverksamhet. Utredningen formulerade ett program dels för en allmänfritidsverksamhet för alla barn, dels för samhällets ansvar för de skolbarnsom behöver heldagsomsorg under den lid föräldrarna förvärvsarbetar ellerstuderar och när skolans ansvar inte gäller. Utredningen om skolans inre arbete () diskuterade ibetänkandet (SOU 1974:58) Skolans arbetsmiljö frågor som rör skolbarnens behovav en utökad omsorg under skoldagen. Utredningen föreslog bl. a. en samladskoldag bestående av undervisning och olika fria aktiviteter. SIA-utredningenliksom barnstugeutredningen underströk betydelsen av att föreningslivetengageras i fritidsverksamheten. har uttalat sig för (prop. 1975/76:39, UbU 30,rskr 367) införandet av en samlad skoldag. Vidare behandlades i beslutet fråganom behovet av en samordning mellan skolans och fritidshemmens resurser underskoldagen och i den allmänna fritidsverksamheten. Det har emellertid visat sig att den samlade skoldagen ochen allmän fritidsverksamhet inte genomförts i den omfattning och med denutformning som ursprungligen avsågs. har också uttalat att ettgenomförande av en samlad skoldag kan accepteras endast under förutsättning attdet totalt sett inte innebär någon ökad resursanvändning (prop. 1980/81:150,FiU 40, rskr 420). Detta har också följts upp i ett regeringsbeslut. Ett införande av den samlade skoldagen ställer högre kravpå samarbetet mellan fritidshemmen och skolan än vad som varit fallet.Det gäller såväl i fråga om utnyttjandet av lokalmässiga söm personellaresurser. Fritidshemmet och skolan arbetar delvis utifrån olika förutsättningar,målsättningar och traditioner. En stor osäkerhet föreligger om hurfritidshemsverksamheten skall samordnas med skolans verksamhel. Min uppfattningär att problemen berör personal såväl i skola som fritidshem, och i viss månäven lokalernas samordning. Skr.1982/83:103 Organisatoriska modeller förfritidshemsverksamheten Fritidshemsverksamheten kan organiseras på flera olikasätt och lösningarna kan variera från kommun lill kommun aUtefter lokalaförutsättningar och behov. a. en mera öppen form avfritidshemsverksamhel i s. k. utvidgade fritidshem. I dessa skulle hemvistrumför de inskrivna barnen kombineras med utrymmen för en öppen fritidsverksamhetför både inskrivna och andra barn i bostadsområdet. Som en basmodell föreslogsatt lokalerna skulle knytas till bostadsområdenas låg- och mellanstadieskolor. 1975/76:92 om utbyggnad av barnomsorgen betonadesdet angelägna i att i enlighet med bamstugeutredningens förslag få till stånden utbyggnad av fritidshemmen och en förändring av fritidshemmens verksamhetsformeroch funktioner. Detta skulle bl. a. kunna ske genom en sådan samordning mellanskolans och fritidshemmens lokaler som barnstugeutredningen föreslagit. a. utifrån de förslag som ladesfram av barnstugeulredningen bedrivit en försöksverksamhet omkring bl. a. denorganisatoriska utformningen av fritidshemsverksamheten. Även andra modeller har prövats så att exempelvisförsöksverksamheter med s. k. utvidgade syskongrupper bedrivits bl. a. inomprojektet för och deras intellektuella och sociala utveckling. Barn skulleockså ges möjligheter att orientera sig i vuxenvärlden, inte minst iarbetslivet. Vidare betonades behovet av barnens egen aktiva medverkan i utformningenav den fysiska miljön och innehållet i verksamheten. ställde sig bakom denna inriktning (prop.1975/76:92, SoU 28, rskr 219). En ständig utveckling och debatt pågår om målsättningenoch det pedagogiska innehållet i barnomsorgen. Inte minst gäller dettafritidshemmens verksamhet. Enligt min mening är det angeläget att målen förfritidshemmens verksamhet är tydliga vilket också innebär att en uppföljningoch utveckling av det pedagogiska programmet bör ske kontinuerligt. Det är också viktigt att utbildningen förändras i takt medförändringarna i verksamheten. Jag anser det också angeläget att man i dettasammanhang ser över vilka möjligheter det finns att få till stånd en jämnarefördelriing av personalen vad avser kön, ålder och utbildning. Barn med behov av särskilt stöd Enligt 15 § socialtjänstlagen (1980:620) skall barn som avfysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utvecklinganvisas plats i förskola eller fritidshem med förtur om ej barnets behov avsådant stöd tillgodoses på annat sätt. Lagen anger vidare att kommunerna genom uppsökandeverksamhet skall ta reda på vilka barn som behöver anvisas plats i förskolaeller fritidshem av ovan angivna skäl. Gruppen barn med behov av särskilt stöd är svår attdefiniera och avgränsa på ett enhetligt sätt. Många tolkningar kan göras avbegreppet "särskilt stöd och stimulans". Det är samtidigl varkenönskvärt eller möjligt atl dra en skarp gräns mellan barn med resp. utan behov av särskiltstöd. Tolkningen av denna lagregel har vållat vissa problem ilandels kommun- Dir. 1982:77 Kriterier för förtursbedömning och synpunkter på vilkastödinsatser som erfordras för förskolor och fritidshem har efterfrågats.Socialstyrelsen har givit ut visst material som vägledning till kommunerna. I första hand har diskussionen emellertid gälltförskolebarn. åldrarna finns det kvar oklarheter om vilkaåtgärder som fordras för att ge barnen det stöd de behöver i sin utveckling. Jag anser att en kommitté bör tillkallas för att se överfrågor om fritidshemverksamhelens innehåll, organisation och samordning medövrig mångsidigt användbara förskolor och fritidshem () och påinitiativ av familjestödsutredningen. Några kommuner har på eget initiadv prövat olika former avfritidshemsverksamhet och redovisat utvärderingar av dessa. För barn i åldrarna har i några kommuner startatsenklare former av fritidshemsverksamhet i s. k. fritidsklubbar. Verksamheten ärmer utåtriktad och mindre personalkrävande än i de traditionella fritidshemmen. En begränsad forskning om fritidshemsverksamhelen för7-12-åringar bedrivs därutöver vid har som en vägledning tillkommunerna utarbetat ett underlag med exempel på pågående forsknings- ochutvecklingsarbete omkring fritidshemmens verksamhet och miljö. Det finns således f. n. flera olika modeller förfritidshemsverksamhetens organisation och anknytning till övrigfritidsverksamhet för barn. Vissa pågående försök har som nämnts utvärderats avsocialstyrelsen m. fl., men många kommuner ställer sig frågande till demodeller som finns och vilken eller vilka modeller som är att föredra för denegna kommunen. Enligt min mening finns flera skäl som talar för attbefintliga modeller för fritidshemsverksamheten inte är de som bäst svarar motde varierande behov av omsorg som finns hos barn i åldern . Riksdagenhar fattat beslut om ett nytt statsbidragssystem för barnomsorgen.Vidare har uttalat att nya platser inom barnomsorgen i storutsträckning måste skapas genom ett effektivare utnyttjande äv redan befintligaresurser. Dessa ställningstaganden innebär att kommunerna ges frihet attutforma och organisera sin barnomsorgsverksamhel efter de förutsättningar ochbehov som finns i resp. kommun. Nya mindre resurskrävande lösningar förfritidshemsverksamheten när det gäller organisation och samordning med övrigbarnomsorgsverksamhet bör därmed bli möjliga att utveckla i kommunerna. Det saknas emellertid en mer omfattande översyn av hurbefintliga resurser inom barnomsorgen, skolan och fritidsverksamheten i övrigti komunerna bäst kan tas till vara för att bidra till en verksamhet för barn iåldrarna som i takt med barnens ökande ålder anpassas till ettsuccessivt minskande behov av omsorg. Jag vill i sammanhanget också peka på detangelägna i att se över vilka möjligheter som finns att samordna olikasommarverksamheter för barn med fritidshemmens verksamhet. Skr.1982/83:103 Pedagogiskt innehåll, personal m. m formulerade ett pedagogiskt programför fritidshemsverksamheten med syfte att på olika sätt främja barnenssjälvständighet verksamhel m. m. Kommitténs arbete bör ske mot bakgrund av behovet av ettbättre utnyttjande av befintliga resurser inom olika kommunala verksamheter förbarn och ungdom och förslag bör ges med denna inriktning. Kommittén bör därförutifrån en kartläggning och analys av prövade och tänkbara modellerför fritidshemsverksamheten ge förslag på lösningar för organisationen avverksamheten som är mer ändamålsenliga och mindre resurskrävande än nuvarandeverksamhetsformer. Kommittén bör i övrigt beakta de tilläggsdirektiv (Dir1980:20) som utfärdats till samtliga statliga kommittéer och särskildautredare. Kommittén bör noga beakta de kommunalekonomiska konsekvenserna avlämnade förslag mot bakgrund av att kommuner och landstingskommuner inte skallåsamkas nya utgifter till följd av statliga beslut. Kommittén bör särskilt överväga i vilka former samverkanmellan fritidshem och skola skall ske. liksom vilka möjligheter till samarbetemed andra kommunala förvaltningar och frivilliga organisationer som finns. Vidare bör kommittén se över det pedagogiska programmetför fritidshemsverksamhelen utifrån de erfarenheter som erhållits under senareår i olika försöksverksamheter och inom den aktuella forskningen på området. Komittén bör mot bakgrund av översikten av det pedagogiskainnehållet i fritidshemsverksamheten och utifrån tänkbara organisatoriskalösningar analysera konsekvenser för utbildningen av personal för arbete ifritidshemsverksamheten, liksom konsekvenserna för personalens sammansättningm. När det gäller frågan om barn i åldern med behovav särskilt stöd bör kommittén söka klargöra fritidshemmens funktion ochmöjligheter att vid sidan av skolans insatser möta barnens behov. Kommittén bör vidare redovisa väsentliga problemområdendär del krävs fortsatt forskning om fritidshemsverksamheten m. m. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en kommitté med högst fem ledamöter meduppdrag att belysa frågan om fritidshemsverksamheten för skolbarn att utseen av ledamöterna att vara ordförande alt besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt kommittén. Vidarehemställer jag att regeringen beslutar att kostnaderna skall belasta femtehuvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hennes hemställan. Tilläggsdirektivtill utredningen av vissa frågor rörande Skr. 1982/83:103 trygghetsfonder, m. m. Dir. 1982:78 Chefen för industridepartementet, statsrådet anför. Statens utgifter för att upprätthålla en högindustriproduktion och sysselsättning industriella nedgånghar varit omfattande. För att finna former för att förebygga och på ett tidigarestadium i företagen vidta åtgärder för atl mildra effekterna avstrukturomvandlingen för samhället som helhet och för de enskilda anställdatillkallade jag med stöd av regeringens bemyndigande enkommitté (11981:03) med uppdrag att utreda vissa frågor rörande trygghetsfonder(trygghetsfondsutredningen). Kommittén består av fem ledamöter. Enligt direktiven (Dir. 1981:28) är kommitténs uppgift attförutsättningslöst utreda behovet av ett system där företagen genom frivilligaavsättningar till särskilda fonder-trygghetsfonder-reserverar medel förframlida utgifter i samband med större driftsinskränkningar. För att ökaföretagens benägenhet att reservera medel avsågs avsättningarna varaavdragsgilla vid inkomsttaxeringen. Som en förutsättning för detta skulleemellertid företaget ha träffat en bindande överenskommelse med de anställdasorganisationer. Kommittén skulle i en första etapp mot bakgrund av vad denfunnit beträffande behovet, konstruera alternativa modeller förtrygghetsfonder. Kommittén skulle därvid i olika avseenden analysera vilkaeffekter ett införande av sådana fonder skulle få samhällsekonomiskt,statsfinansiellt och företagsekonomiskt, saml för rörligheten påarbetsmarknaden och för relationerna mellan arbetsmarknadens parter. Ävenövriga effekter för berörda företag och anställda skulle beaktas. Kommitténskulle arbeta i två etapper. Kommittén har överlämnat en skrivelsedär den framför följande.