mot · G502725 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Åtgärder mot militär regeringen i Förtrycket i fortsätter. efter militär juntans maktövertagande kan man inte se några som helst försök till att återföra landet till ens ett minimum av demokrati. Tvärtom har förföljelserna, fängslandena och tortyren fått allt större omfattning. Enligt juntans egna uppgifter finns det 30 000 politiska fångar. har klart visat att de utsätts för systematisk tortyr. Flera stora massrättegångar har genomförts. I Diayabakir i östra har mellan 300 och 400 personer, de flesta kurder, dömts i en stor rättegång . Under jul- och nyårshelgen 1981-1982 genomfördes en rättegång med 52 anklagade, i det fallet mest fackföreningsfolk, i . Många flera exempel kan tas fram. Anklagelsepunkterna är opposition mot regeringen, och straffen som krävs är hårda, i många fall dödsstraff. Juntans egna siffror på fängslade och anklagade är som vanligt i sådana här sammanhang i underkant. Det verkliga antalet sedan kuppen överstiger antagligen 100 000 personer. Vad har de anklagade gjort? De har opponerat sig mot regeringen, försökt att bedriva fackligt och politiskt arbete och stå upp emot juntans diktatur. Detta kan betyda dödsstraff i . Medlemmar av den förbjudna fackföreningsrörelsen, DISK, som är erkänd av och medlem i fackföreningsinternationalen, är särskilt illa utsatta. Samma sak gäller dem som tillhör den stora, kurdiska minoriteten i landet. Undantagslagarna efter kuppen riktade sig just mot dessa och andra grupper, medan organisationer på högerkanten, både fackliga och andra, sluppit lindrigt undan. Allt tal om att juntans maktövertagande riktade sig mot all slags terrorism och var ägnat att skapa lugn för befolkningen kan avvisas. Tvärtom har domstolarna styrts av juntan, försvarsadvokaternas arbete har försvårats och rättskipningen helt satts ur spel när det gällt anklagelser mot progressiva fackföreningsledare och andra på vänsterkanten. Den turkiska militärregimen måste fördömas, dess motståndare inom och utom stödjas och alla ansträngningar för att avlägsna den från makten vidtas. I det sammanhanget är det upprörande att statsledningen i i stället har uttalat sitt stöd och sitt förtroende för juntan på alla möjliga sätt. bör reagera kritiskt på detta och ta avstånd från bl. a. de uttalanden som försvarsminister, , gjort om den turkiska juntans demokratiska sinnelag. Det arbete i som på ett förtjänstfullt sätt utförts av delegater måste naturligtvis fortsätta. En än hårdare attityd mot den turkiska militärregimen måste intas. Det är tydliga undanflykter från dess sida när 1 1981/82. man säger sig inte kunna ta emot det underutskott som velat sända till . Ökade påtryckningar från sida i ministerrådet är också nödvändiga. Men bör nu också föra frågan vidare upp på FN-nivå. Det är anmärkningsvärt att detta ännu inte har skett fastän så förflutit sedan militärstyret infördes i . Ett direkt påtryckningsmedel mot juntan från sida är att dra in de statskrediter som beviljats över det svenska biståndsanslaget. De 20 milj. kr. som står till disposition i biståndsbudgeten är ett direkt stöd till juntan och strider mot uttalade uppfattning om dess sanna inriktning och karaktär. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om ett uttalande att tar avstånd från den av statsledning framförda åsikten om den turkiska juntan som en progressiv och demokratisk regim, 2. att hos regeringen begär att den turkiska frågan tas upp i FN, 3. att beslutar att den biståndskredit på . till som redovisas under posten Katastrofbistånd i proposition 1981/82:100 bil. 6 dras in. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)