mot · G502907 · 1982-01-22 00:00:00 — och för kommunala bolag De kommunala bolag som drivs utan enskilt vinstintresse bör ges möjligheter till andra avskrivningsregler, än de som gäller, för att underlätta och säkra tillkomsten av ersättningsanläggningar. Problemet är inte nytt. Det framgår bl. a. ur följande avsnitt från KRK:s utredning Kommunernas kapitalredovisning . 1 affärsmässig redovisning är det primära syftet med avskrivningarna att få fram ett rättvisande resultat av varje enskilt års verksamhet. Ur denna synpunkt bör avskrivningarna uttryckas i samma penningvärde som övriga kostnader och som intäkterna. Denna enkla och självklara princip leder till slutsatsen att avskrivningarna böra baseras icke på tillgångarnas ursprungliga anskaffningsvärden utan på deras återanskaffningsvärden för avskrivningen. Detta värde brukar betecknas såsom nuanskaffningsvärdet, varmed alltså avses marknadsvärdet vid avskrivningstidpunkten av en motsvarande ny anläggningstillgång (s. 75-76). 1 den kommunala redovisningen särskilt i fråga om affärsdrivande verk och därmed jämförliga förvaltningar, vilkas taxe- eller prissättning påverkas av självkostnadsberäkningar - kunna i stort sett samma synpunkter läggas på avskrivningarna som inom företagsekonomin. Ur resultatredovisningssynpunkt synas avskrivningarna således även här böra baseras på nuanskaffningsvärden (s. 77). I slutet på 1974 tillsatte och en arbetsgrupp, som efter fem sammanträden avslutade sitt arbete . Dess arbete kom främst att gälla merränta (beloppsmässig skillnad mellan intern ränta grundad på bruksvärde och bokfört värde) och meravskrivningar (beloppsmässig skillnad mellan avskrivning på nuanskaffningsvärde och ursprungligt anskaffningsvärde). Beträffande merränta ansåg arbetsgruppen att ränta på i anläggningarna investerat kapital kan räknas med bruksvärde som bas. Räntesatsen skall dock vara lägre än gällande kommunlåneränta så att räntebeloppet i princip motsvarar vad som erhålls vid en beräkning med anläggningarnas nominella (bokförda) värde som bas och gällande kommunlåneränta så att räntebeloppet i princip motsvarar vad som erhålls vid en beräkning med anläggningarnas nominella (bokförda) värde som bas och gällande kommunlåneränta. Med ränteberäkning på angivet sätt (med bruksvärde och en lägre räntesats) kan begreppet merränta tas bort. har att inför budgetarbetet rekommendera sådan lägre räntesats. Om meravskrivningar ansåg arbetsgruppen att avskrivningsmedlen skall överföras från va-förvaltningen till kommunens finansförvaltning, men att räntan på dessa (ansamlade) medel skall gottskrivas va-förvaltningen. Räntesatsen skall vara gällande kommunlåneränta. Redovisning sker i tablåform. Övriga faktorer som påverkar kapitaltjänstkostnaderna såsom avskrivningsperiodens längd, avskrivningsmetod, statsbidrag och anläggnings(anslutnings-)avgifter fick inte någon ingående granskning. Av utredningar (SOU 1967:65) och proposition 1970:118 framgår att för den kommunala verksamheten gäller en självkostnadsprincip. Men verksamheten får inte drivas med vinst. Det vill säga att medel ej skall överföras från avgifts- till skattekollektivet. Kostnadstäckningen skall ske enligt uppgjord plan. Har man tidigare skuldfört avsiktliga underskott torde man vara berättigad att täcka dem avgiftsvägen. Enligt uppgift från har rättslig prövning skett av va-taxa där komponenterna meravskrivning och merränta förekommer. Den konstruktionen har godtagits. Av det ovan redovisade framgår motiv och rättstillämpning. Genomgången avser dock kommuner. Hur bedömningen sker när huvudmannen är bolag - om än kommunägt - framgår ej klart. Vi har dragit slutsatsen att kommuner och kommunala bolag behandlas lika i fråga om de komponenter som grundlägger taxan. Debiteringen av skatt sker dock som för övriga bolag. I bolagsredovisningen brukar avskrivningarna antingen behandlas enligt särskilt uppgjord plan eller enligt räkenskaper. Övergång kan ske från avskrivning enligt plan till avskrivning enligt räkenskaper. Om den skattskyldige i räkenskaperna verkställt avskrivning med större belopp än som medges vid taxeringen, kan överensstämmelse mellan de i räkenskaperna gjorda och de vid taxeringen medgivna avskrivningarna återställas genom en särskild avskrivningsplan, avseende det vägrade avdragsbeloppet och gällande , upprättas i samråd med skattemyndigheterna. Meravskrivningarfår dock ej avdras vid taxeringen. Genom denna regel är det ej möjligt för kommunala bolag att tillämpa metoden även om det är motiverat av taxe- eller andra ekonomiska skäl. Mot bakgrund av vad som framhållits i motionen hemställer undertecknade att hos regeringen begär att frågan om förändrade avskrivningsregler för kommunala bolag som drivs utan enskilt vinstintresse blir föremål för utredning.