mot · G502736 · 1982-01-22 00:00:00 — Förste vice talmannen m. fl. Kvittningsrätt mellan förvärvskällor vid beräkning av egenavgift beslöt om en ändring i lagen om beräkning av pensionsgrundande inkomst. Ändringen består i att ett kvittningsförbud införes mellan underskott i en rörelse eller jordbruksfastighet mot överskott i en annan rörelse eller jordbruksfastighet vid beräkning av egenavgifter. Kvittningsförbudet leder till väsentligt högre sociala avgifter för de inkomsttagare som är skyldiga att erlägga egenavgifter och som bedriver verksamhet i flera rörelser/jordbruk av vilken någon går med underskott, detta i jämförelse med samma slags inkomsttagare som bedriver all verksamhet i samma rörelse eller jordbruk eller i jämförelse med företagare som bedriver verksamhet i aktiebolagsform. Denna försämring sker som antalet verksamheter som bedrivs utanför aktiebolagsramen ökar på grund av de ökade kapitalkrav som ställs på aktiebolagsformen. Det finns många skäl till att samma företagare bedriver sin verksamhet i flera förvärvskällor. En kan vara att företagaren vid sidan av sin ordinarie rörelseverksamhet föredrar att starta en ny affärsidé - t. ex. genom en uppfinning eller en ny produkt - i en särskild rörelse, som under en övergångstid kan gå med förlust. En annan kan vara hänsyn till delägare, en tredje att jordbruken eller rörelserna ligger i olika kommuner, en fjärde att det inte är tillåtet att sammanföra dem till en enda förvärvskälla. Rörelseverksamhet som bedrivs tillsammans med jord- eller skogsbruk får t. ex. ej ingå i förvärvskällan jordbruk. Orsakerna till ett underskott i en förvärvskälla kan vara många, t. ex. problem under starten, räntehöjningar, värdeminskningsavdrag till följd av investeringar, bibehållande av anställda trots underskott. Ett kvittningsförbud får avgiftshöjande konsekvenser för denna typ av företagare i jämförelse med andra företagare som bedriver verksamheter som går med över- och underskott i samma förvärvskälla. Motiven för kvittningsförbudet har uppgivits vara dels att det skulle ge administrativa fördelar, dels att det inte kunde godtas att en försäkrads framtida pension begränsades genom möjlighet till kvittning vid beräkning av den pensionsgrundande inkomsten. Några nämnvärda förenklingar vare sig i regelsystem eller i det administrativa förfarandet har dock inte påvisats. Tvärtom finns det risk att de skattskyldiga i möjligaste mån strävar efter att fördela olika kostnader så att en tyst kvittning sker förvärvskällor emellan vad gäller underskott och vinst, något som RSV framhöll i sitt yttrande över den begränsning av kvittningsrätten som föreslås i Reformerad inkomstbeskattning. kontrollarbetet inom skatteförvaltningen skulle därigenom belastas ytterligare. Följderna för de många enskilda jordbrukarna resp. rörelseidkarna torde nämligen kunna bli väl så svåra när det gäller begränsningen av kvittningsrätten i fråga om egenavgifter. Argumentet att en bibehållen kvittningsrätt på ett icke godtagbart sätt skulle försämra företagares ATP-skydd skall ses i belysning av att företagaren i så fall får erlägga egenavgift med f. n. av inkomsten för ett skydd som enligt riksdagsbeslut annars kostar . (Skall den föreslagna marginalskattesänkningen finansieras med höjda arbetsgivaravgifter torde egenavgifterna stiga till .) Till yttermera visso skulle en borttagen kvittningsrätt ytterligare försvåra en företagares eller jordbrukares möjlighet att rätta upp en, genom underskott i en verksamhetsgren, uppkommen besvärlig situation, vilket inte är ägnat att stärka den sociala tryggheten. Från vårt håll har föreslagits att kvittningsrätten inte bara borde bestå utan också utvidgas till att gälla mellan inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse. Ett av många motiv för detta är strävan till utjämning mellan företagsformen aktiebolag och övriga företagsformer, en annan nödvändigheten av att nyetablering inte bör försvåras utan tvärtom underlättas. Ett tredje motiv är att de jordbrukare/företagare som av olika skäl driver jordbruket/företaget i flera förvärvskällor inte skall missgynnas i förhållande till dem som driver verksamheten inom en förvärvskälla. Ett fjärde motiv är den nya fastighetstaxeringen. fastighetstaxering har på många jordbruksfastigheter tillskapat nya förvärvskällor. har grustäkter normalt ingått i jordbruket. Genom den nya fastighetstaxeringen skall bl. a. grustäkt taxeras som annan fastighet, och eftersom annan fastighet ej kan ingå i jordbruk bildas härigenom ny förvärvskälla. Uppdelningen på olika förvärvskällor kan gälla samma registerfastighet. En jordbrukare som behöver sidoinkomster från t. ex. en såg på gården eller genom arbete med grustaget får således inkomster från tre olika förvärvskällor, där under- och överskott inte längre får kvittas mot varandra vid beräkning av egenavgiften. Lagen om beräkning av pensionsgrundande inkomst bör därför ändras så att överskott i förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruk och rörelse får kvittas mot underskott i annan förvärvskälla inom dessa inkomstslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att antar följande förslag till lag om ändring i lagen om beräkning av pensionsgrundande inkomst att gälla fr. o. m. : Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Vid bestämmande gälla följande. Värdet av första stycket. Vid beräkning av inkomst av annat förvärvsarbete får inkomst av en viss förvärvskälla inte dras av underskott i en annan förvärvskälla. L. () i Vid beräkning av inkomst av annat förvärvsarbete skall från inkomst av jordbruksfastighet eller rörelse avdragas underskott under beskattningsåret å sådan jordbruksfastighet som brukats av den försäkrade och underskott i rörelse.