mot · G5021448 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1448 Jordbrukets produktion av energiråvaror har intresset ökat för framställning av energi ur biomassa. Vid sidan om odling av s. k. energiskogar har man intresserat sig för jordbrukets möjligheter att odla energigrödor. Intresset för detta tycks vara stort inom jordbruksforskningen, på lantbrukarhåll liksom inom växtförädlingen. Det är än så länge omöjligt att veta vilka resultat pågående och kommande försök med utveckling av energigrödor kommer att ge. I avvaktan på att pågående forskning leder till resultat, bör man intressera sig för att skapa ett positivt klimat när det gäller investeringar i produktion av detta slag. Liksom på andra områden bör det understrykas att ett positivt investeringsklimat förutsätter bl. a. att samhället ställer upp klara och långsiktigt gällande spelregler som möjliggör rationella investeringsbeslut. I detta sammanhang bör jordbruksregleringens inverkan på frågan om eventuella energiodlingar observeras. Om en ny gröda blir samhällsekonomiskt lönsam, det kan t. ex. vara fråga om en gröda som lämpar sig för energiodling, är den f. n. alltid lämnad utanför jordbruksregleringen i utgångsläget. Så länge den inte tas med bland de odlingsformer som stöds inom ramen för jordbrukspolitiken så har alltså energigrödan en klar konkurrensnackdel. I och för sig skulle man kunna säga att om en energigröda kommer fram och odlingen kommer i gång, så kan man då ta upp frågan om hur den skall behandlas inom jordbruksregleringen. Men väljer man den vägen skapar man osäkerhet för dem som överväger investeringar i utveckling av energigrödor, vare sig det handlar om växtförädling eller om utveckling av processer för framställning av energi ur biomassa. Investeringsklimatet skulle kunna förbättras om samhället på förhand gjorde klart efter vilka principer nytillkommande energigrödor (liksom odling för energiändamål av sådana existerande grödor som spannmål och sockerbetor) kommer att behandlas inom jordbruksregleringen. Tänker man sig att en stödnivå på förhand fastställs för alla tänkbara energigrödor, så kommer sådana att odlas om de är lönsamma med hänsyn till det jordbrukspolitiska stödet och med hänsyn till energibeskattningen. De energigrödor som då kommer att odlas kommer att vara de som är samhällsekonomiskt lönsamma, då hänsyn tagits till de övergripande jordbrukspolitiska målsättningarna. Det kan finnas flera sätt att stödja odlingen av energigrödor, vid sidan om att samhället stödjer annan växtodling. Bland de många möjliga angreppssätten kan nämnas att man kan utgå från de exportförluster för spannmål som undviks genom odling av energigrödor. Även andra beräkningsmetoder kan vara möjliga. Odling av energigrödor kan lika mycket som odling av spannmål eller oljeväxter tillgodose en del av de mål samhället har för jordbrukspolitiken, t. ex. inkomstmålet för jordbrukarna. Även om odlingen av energigrödor inte förstärker vår livsmedelsberedskap, så skulle den kunna ha desto större betydelse när det gäller beredskapen på bränsle- och drivmedelsområdena. Odling av energigrödor kan t. o. m. underlätta uppnåendet av de jordbrukspolitiska mål som lades fast 1977. Kan sådana grödor börja odlas i större skala kan det minska problemen med en s. k. överskottsproduktion inom jordbruket. Det bör understrykas att jordbrukspolitikens syfte ju inte är att upprätthålla någon historiskt given produktionsinriktning hos de enskilda företagen. Kan en effektivisering ske genom övergång till odling av energigrödor är detta värdefullt ur jordbrukspolitisk synvinkel. Frågan om hur energigrödor skall behandlas i jordbruksregleringen bör skyndsamt utredas, så att goda förutsättningar skapas för forskning, utvecklingsarbete och investeringar på detta område. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av de jordbrukspolitiska förutsättningarna för odling av energigrödor.