mot · G502278 · 1982-01-14 00:00:00 — av m. fl. Fasta förbindelser över , Stora Bält och Fehmarnsund Frågan om fasta förbindelser över förefaller att bli den mest svårlösta trafikpolitiska fråga som vi i har haft att ta ställning till under detta århundrade. Utredning efter utredning har gjorts. I allmänhet har det lett fram till att förslag lagts om etablerande av någon fast förbindelse. Inte desto mindre har frågan när beslut skulle ha tagits i stället skjutits . Bland senare utredningar i frågan kan nämnas Öresundsförbindelser SOU 1962:53, Fasta förbindelser över avgiven av danska och svenska Öresundsgruppen 1967 och Öresundsförbindelser SOU 1978:18. Vid behandlingen av samtliga dessa betänkanden har inte minst från näringslivets sida starkt framhållits vikten av att en fast förbindelse verkligen kommer till stånd. Än den ena, än den andra omständigheten har emellertid satt käppar i hjulet för ett positivt beslut. Det torde inte råda någon tvekan om att en fast förbindelse över skulle få många positiva effekter för i synnerhet men även för i övrigt. Värdet av goda, billiga och säkra kommunikationsleder brukar i allmänhet inte vara särskilt omtvistat. Rimligtvis måste samma fördelar stå att vinna också med en kommunikationsled som sträcker sig över ett sund. Till slutsatsen att fasta förbindelser skulle ge både ett företagsekonomiskt och samhällsekonomiskt fördelaktigt utfall har också senast kommit. För näringslivet skulle den snabbare och säkrare överfarten med direkt tillgänglighet vara fördelaktig såväl med hänsyn till marknadsföring och lagerhållning som när det gäller tillgängligheten till fortsatta kommunikationer framför allt via . skulle väsentligt stärkas i lokaliseringshänseende. Handeln inom den nordiska gemenskapen skulle kunna stärkas liksom de allmänna relationerna mellan de nordiska länderna. Förutsättningarna för ett ökat kulturellt utbyte liksom för ökade kontakter över huvud taget mellan befolkningen i de båda länderna skulle stärkas. Bland annat härigenom skulle fasta förbindelser också kunna skapa gynnsamma förutsättningar för en vidareutveckling av relationer med EG. Erfarenheterna från tidigare visar att när frågan om fasta förbindelser över fått ökad aktualitet har de positiva effekterna för regionen varit märkbara, bl. a. i form av ett ökat intresse för etablering där. Inte minst de psykologiska effekterna som en stor satsning på förbättrade kommunikationer av det här slaget skulle vara kan antas ge mycket påtagligt goda effekter för i synnerhet . Till det skall läggas att en investering av ett sådant slag skulle ge en väsentlig stimulans åt sysselsättningen i en region sorn f. n. är bland de mest utsatta i landet i detta hänseende. De fördelar med en fast förbindelse över som här endast antytts har utvecklats så ingående och finns så väl dokumenterat i det omfattande utredningsmaterial som föreligger i denna fråga att det knappast kan vara nödvändigt att argumentera ytterligare för saken. Beträffande valet mellan en fast förbindelse mellan och eller mellan och kan sägas att båda förbindelserna bör etableras. Med hänsyn bl. a. till svårigheterna att få till stånd den järnvägstunnel som i HH-leden främst varit aktuell bör ansträngningarna inriktas på att i första hand få till stånd en motorvägsförbindelse i KM-leden. I en gjord utredning inom kommuns drätselkontor konstateras att det även vid en pessimistisk bedömning framstår som troligt att en avgiftsfinansierad broförbindelse i KM-leden är klart företagsekonomiskt motiverad. Härtill kommer självfallet den samhällsekonomiska vinsten. Beträffande de negativa effekter som skulle kunna uppkomma till följd av en broförbindelse kan påvisas att dessa torde bli mycket begränsade. Någon risk för att stora mängder skulle behöva exploateras föreligger exempelvis inte, och det vägnät som anses erforderligt vid etablerandet av en fast förbindelse är i stor utsträckning redan utbyggt. Att projektet ännu inte kommit till stånd beror delvis på motstånd från svensk sida. Emellertid är det främst i som tvekan varit stor. Det bör ihågkommas att frågan var mycket nära sin lösning när det enda som återstod var det danska ratificering av Öresundsöverenskommelse. Det som då hände, i en uppseglande regeringskris, var att man från dansk sida trots allt inte önskade bygga ut en storflygplats på Saltholm. Det finns emellertid ett motstånd av annan karaktär på den danska sidan som måste beaktas. Den koncentration av befolkningen som vi i har till huvudstadsregionen är mycket måttlig jämfört med motsvarande koncentration i . Nära halva den danska befolkningen bor i området kring . Detta förhållande innebär att det finns en väldig befolkningskoncentration i östra . Även om är ett till ytan litet land med förhållandevis goda kommunikationer kan naturligtvis en sådan befolkningskoncentration medföra vissa regionalpolitiska svårigheter. Det är mot denna bakgrund man måste se det danska ställningstagandet att inte vilja, ens om står för hela finansieringen, godta en bro över innan och Fyn knutits samman genom en fast förbindelse över Stora Bält. Det beslut det danska tog 1978 av innebörd att skulle skjutas fram i tiden och att inga andra fasta förbindelser skulle aktualiseras, kan alltså inte endast ses som ett utslag av praktiskt övervägande utan ha att göra med den nationella sammanhållningen över huvud taget. Det sagda leder till att det kan anses vara ett svenskt intresse att medverka till att, trots denna frågas formellt helt inrikespolitiska karaktär, en fast förbindelse kommer till stånd över Stora Bält. Ett danskt utskott förväntas eller presentera en rapport rörande Stora Bältförbindelsen. Inför behandlingen av den rapporten är det ytterst angeläget att det från svensk sida uttalas ett klart intresse för en fast förbindelse mellan och , eventuellt då samordna med etablerandet av en fast Stora Bält-förbindelse. Det bör emellertid från svensk sida framhållas att bör byggas även om danskarna väljer att ytterligare framskjuta frågan om en Stora Bält-bro. I detta sammanhang kan emellertid ytterligare en fast förbindelse aktualiseras. Sträckan Rödby-Puttgarden är avståndsmässigt ungefär likvärdig med i KM-leden och Stora Bält. Trafikintensiteten är kraftig över Rödby-Puttgarden som också kommit att bli den naturliga förbindelselänken mellan och vid sidan av färjeförbindelserna mellan och Travemunde. När det gäller finansieringen av en förbindelse i Rödby-Puttgarden-leden kan konstateras att till Rådet överlämnade ett förslag om stöd till infrastrukturella investeringar. Frågan har inte färdigbehandlats i Rådet, men om en sådan stödform kommer att genomföras, närmast avsedd för en fast förbindelse mellan och , torde det vara klart att även en fast förbindelse mellan och Puttgarden borde kunna få stöd. När det i övrigt gäller finansieringen av dessa tre förbindelser bör så långt möjligt denna ske genom avgift. Kostnaderna för att ta sig över resp. led är betydliga och lär inte sjunka. I själva verket torde fasta förbindelser vara det bästa sättet att säkra en överfart till en rimlig kostnad över de tre sunden. Ett genomförande av samtliga de tre nämnda förbindelserna skulle innebära en investering i storleksordningen av vilket rimligtvis en betydelsefull del skulle komma att tillfalla svenska entreprenörer och underleverantörer. Det finns självfallet formellt inga möjligheter från svensk sida att tvinga fram några fasta förbindelser mellan danska öar eller mellan och . Det finns emellertid heller inga möjligheter från svenska sida att tvinga fram någon förbindelse mellan och . Det borde ligga i samtliga de tre närmast berörda ländernas intresse att föra samtal syftande i första hand till att se om det finns något intresse för att i ett gemensamt projekt genomföra byggandet av dessa tre fasta förbindelser i ett inbördes sammanhang. Uppenbart är att det för svenskt vidkommande inte bara är av ekonomiskt intresse, med hänsyn till vårt engagemang på entreprenadsidan, utan även av stort kommunikationsmässigt intresse att få en lösning på frågan om fasta förbindelser över Stora Bält och mellan och Puttgarden. Med utgångspunkt i det resonemang som här förts bör hos regeringen begära att initiativ tas till samtal med de danska och västtyska regeringarna rörande fasta förbindelser i de tre leder som nämnts i motionen. De kontakter som därvid bör tas bör då självfallet från svensk sida inriktas på att åstadkomma ett samarbete syftande till att i viss ordning, eller , etablera de fasta förbindelser som nämnts i motionen. Med stöd av vad ovan anförts hemställer jag att hos regeringen begär att den verkar för etablerandet av en fast förbindelse mellan och , eventuellt koordinerat med etablerandet av fasta förbindelser över Stora Bält och mellan och Puttgarden på det sätt som angivits i motionen. () PER STENMARCK (m) () ()