ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5021032 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1032 Tredje vice talmannen m. fl. Utvidgad besvärsrätt i miljöärenden I samband med ändringen av miljöskyddslagen (prop. 1980/81:92, JoU 1980/81:21) utvidgades besvärsrätten något. a. utvidgades besvärsrätten till att omfatta kommuner och vissa lokala arbetstagarorganisationer, oavsett om dessa berörs såsom sakägare. En majoritet i utskottet, och en majoritet i kammaren, avslog emellertid förslag om att utvidga besvärsrätten även till miljöorganisationer. Vi anser att det är angeläget att detta riksdagsbeslut omprövas. Miljöintressen företräds ofta av ideella föreningar som på ett såväl energiskt som initierat sätt kanaliserar människors oro och ansvarstagande för miljön. Det är ett ganska orimligt förhållande att vissa organisationer ges besvärsrätt, medan sammanslutningar som ofta företräder en särskild sakkunskap och ett särskilt stort engagemang stängs ute. I viss utsträckning finns det naturligtvis möjligheter att låta sådana organisationer komma till tals i miljöärenden, särskilt då någon sakägare har överklagat ett beslut. Regeringens praxis är i sådana sammanhang generös, vilket också framhölls i samband med utskottsbehandlingen. I likhet med reservanterna i jordbruksutskottet (JoU 1980/81:21), och , anser vi att det ändå är otillfredsställande att ideella föreningar helt saknar formell besvärsrätt i dessa miljöärenden. Det är viktigt att ta till vara dessa organisationers erfarenhet i miljövårdsarbetet. Det har ibland gjorts gällande att det kan vara svårt att avgränsa den krets av sammanslutningar som skall ha besvärsrätt. Detta problem bör dock kunna lösas, t. ex. genom att en förteckning upprättas över de typer av organisationer som är besvärsberättigade. Förteckningen bör då omfatta miljöföreningar liksom andra organisationer som tillvaratar speciella intressen i miljöhänseenden, t. ex. föreningar som bevakar allergikernas intressen. I likhet med vad som förespråkades i den nämnda reservationen föreslår vi att regeringen utarbetar ett förslag till ändring av miljöskyddslagen med det innehåll vi här angivit. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av miljöskyddslagen i syfte att ge besvärsrätt för vissa ideella organisationer. () () () ()
mot · G5021033 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1033 Sammansättningen av jakttidsberedningen, m. m. Jägarna har beroende på historiska omständigheter en dominerande ställning i vad gäller jakttids- och jaktlagsfrågor. har zoologisk-ekologisk expertis liksom lekmän inom ornitolog- och naturvårdsorganisationer skaffat sig en betydande kunskap om vår fauna, som måste anses såväl allsidigare som för samhället intressantare än den som jägarna har. har den naturintresserade allmänheten vuxit så i antal att den tveklöst omfattar flertalet av vår befolkning. Jägarna kan inte längre anses vara de enda som kan göra anspråk på att förstå vår fauna. Inte heller kan jägarna i denna deras egenskap längre anses vara experter på natur- och faunavård vid en jämförelse med professionella ekologer och andra kunniga lekmän. Dessa faktiska kompetensförskjutningar borde föranleda en förändring av vår faunaadministration så att jägarnas intressen inte fortsätter att vara så helt dominerande. Jakt- och faunavårdslagar måste baseras på modernt ekologiskt kunnande hos zoologer och naturvårdare och ta hänsyn till berättigade krav på en art- och individrik fauna. Regeringen har det politiska ansvaret för vår faunavård. () sorterar under . Faunavårdsärenden bereds av fritidsby rån inom naturresursavdelningen vid SNV. Den förberedande handläggningen i jakttidsärenden sker i jakttidsberedningen som är en del av . Detta senare mycket märkliga förhållande kan inte ges någon annan begriplig förklaring än att historiskt betingade förhållanden slentrianmässigt fått existera alltför . Jakttidsberedningen föreslår jakttider för alla jaktbara djurarter som inte är fridlysta. Sammansättningen av jakttidsberedningen skall formellt ske efter samråd med olika intressegrupper. I verkligheten har sammansättningen av beredningen blivit sådan att två tredjedelar av ledamöterna är jägare. Jakttidsberedningens sammansättning skall godkännas av Svenska jägareförbundets styrelse. Jakttidsberedningens förslag måste också godkännas av och överstyrelse innan det slutligen överlämnas till SNV. Denna omotiverat starka ställning har trots att förbundet är en intresseorganisation för jägarna, som bara är en mindre grupp om man tar hänsyn till alla dem som borde ha ett inflytande i dessa sammanhang. F. n. arbetar en jakt- och viltvårdsberedning. Vid sammansättningen av ledamöterna har likaså jägarna fått dominera på ett förvånansvärt sätt jämfört med biologisk expertis och representanter för viktiga naturvårdsorganisationer. Med hänvisning till vad som sagts hemställs 1. att hos regeringen begär att bestämmelser utarbetas så att en allsidigt sammansatt jakttidsberedning ersätter den nuvarande, varvid ekologisk expertis måste finnas att tillgå liksom representation från naturvårdsorganisationerna, 2. att hos regeringen begär att därvid den nya jakttidsberedningen skall vara fristående från och helst sortera direkt under , 3. att hos regeringen begär att jakt- och viltvårdsberedningen upplöses och en utredning kommer till med ledamöter som besitter ekologisk sakkunskap, representerar naturvårdsorganisationer och i rimlig omfattning de organisationer som omfattar de aktiva jägarna.
mot · G5021035 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1035 och i Stenshuvud sorn nationalpark Stenshuvud i län är ett ytterst intressant område ur främst natur- och kulturhistorisk synpunkt, det kan ingen förneka. I bibliografin redovisas en ansenlig mängd skrifter, som direkt eller indirekt behandlar Stenshuvudområdet. Det för nationalpark aktuella området, ca 270 ha, är i statens ägo. Första gången Stenshuvud föreslogs att bli nationalpark var av i sydöstra , och detta ledde till fridlysning av ett ca 53 ha stort område 1931. Stenshuvud är en unik plats av vår nation och som sådan kvalificerad för högsta grad av skydd. Bakom den natursköna anblicken döljer sig ett arv från forntiden, ett ur vår och kommande generationers synpunkt angeläget område att bevara. Botaniskt, ornitologiskt och entomologiskt utgör Stenshuvud genom speciellt gynnsamma klimatiska förhållanden ett naturligt avgränsat område, där livsbetingelserna bör få bli orubbade. De flesta nationalparker finns i norra delen av landet. I finns endast , en lämplig utökning skulle vara Stenshuvud i landskapets östra del. Eftersom är tättbefolkat, torde det vara så mycket mera angeläget att med alla medel slå vakt om skyddsvärda områden för växt- och djurliv. Därmed erbjuds också allmänheten att njuta av tillgångarna på rätt sätt. Sydöstra delen av behöver så väl det näringspolitiska stöd som satsning på turism innebär. En upphöjelse av Stenshuvud till nationalpark skulle utan tvekan innebära ökad uppmärksamhet även från närliggande länder. Stenshuvud har ett så unikt värde för hela landet att det bör avsättas till nationalpark. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Stenshuvud som nationalpark. () HANS ()
mot · G5021038 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. gällande skogsvårdslag föreskriver att skogsmarkens ägare är skyldig underrätta om avverkning som skall äga rum på hans mark. I tillämpningsföreskrifterna presenteras nämnda lagbestämmelse på så sätt, att varje slutavverkning som överstiger 0,5 ha måste anmälas till minst en månad innan avverkningen påbörjas. Lagbestämmelsen infördes ursprungligen 1974 och var då främst motiverad av naturvårdsskäl. pågick som bekant en stor debatt om kalyteproblemet i vårt land. Vilken betydelse lagen haft ur naturvårdssynpunkt kan lämnas därhän, uppfattningarna om detta är skiftande. Lagparagrafen och dess tillämpningsföreskrifter har givetvis också betydelse för övervakningsuppgift. Skogsägarnas anmälningar om planerade avverkningar ger således underlag för allmänna statistik och övervakningen av den enskilda fastigheten. Emellertid har anmälningsskyldigheten också flera negativ drag som verkar hämmande på slutavverkningarna. Följden blir att skogsvårdslagens huvudtanke inte uppnås - att skogsmarken med därpå växande skog utnyttjas så att man uppnår ett tillfredsställande ekonomiskt utbyte och en i huvudsak jämn avkastning. Majoriteten av skogsägarna följer bestämmelserna även om man tycker att de är onödiga. Däremot bör det påpekas hur ofta det händer att awerkningsarbeten på grund av snöhinder eller dålig markbärighet måste avbrytas. På samma fastighet kan det mycket väl finnas en annan slutavverkningstrakt dit arbetet kan flyttas. Detta är inte möjligt utan en ny anmälan till . Resultatet blir i vart fall onödiga dröjsmål och störningar i råvaruförsörjningen. Man kan också sätta i fråga om förhandsanmälningarna verkligen ger ett fullgott statistikunderlag. Åtskilliga skogsägare insänder anmälan utan att verkställa avverkningen fullt ut, vilket ger en felaktig bild av förhållandena både i stort och vad gäller den enskilda fastigheten. Problemet måste också bedömas ur andra aspekter. massa- och sågverksindustri är starkt beroende av ett jämnt råvaruflöde. Det måste därför vara ett vitalt samhällsintresse att nödvändiga slutavverkningar inte hämmas av detaljerade bestämmelser. Det kan därför ifrågasättas om nuvarande anmälningstvång över huvud taget är nödvändigt. Skogsvårdsstyrelsernas behov av underlagsmaterial för sin bevakning av reproduktionsåtgärder och allmän statistik bör i stället kunna tillgodoses genom en årlig efterhandsrapport om verkställda gallringar och slutavverkningar. Under alla förhållanden borde det vara möjligt att ge bestämmelserna ett mera nyanseras innehåll. Det kan exempelvis inte vara särskilt meningsfullt att kräva exakta förhandsanmälningar om slutavverkningar som endast uppgår till promilletal av fastighetens totala areal. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av skogsvårdslagens bestämmelser om anmälningsskyldighet vid skogsavverkning. () ()
mot · G5021039 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1039 och för oljeutsläpp i Varje gång som det sker oljeutsläpp, som drabbar den svenska , brukar det få stor uppmärksamhet i massmedia. Inte minst vad som händer fågellivet brukar tilldra sig berättigad indignation. Man har inte så svårt att föreställa sig, hur de människor som måste ge sig ut och skjuta oljeskadad fågel känner det. Man vad händer ? Då har man glömt katastrofen tills den drabbar oss igen. noterades ett redkordartat stort antal fåglar med oljeskador utan att man riktigt kunde förstå vad det berodde på. Den gången kom det inte in särskilt stora mängder olja till de bohuslänska stränderna. Bara i den norra delen av länet har man kunnat finna olja under snön. Man vet att det förekommer utsläpp från fartyg, och ett av de mera uppmärksammade utsläppen gällde tankfartyget . Allt pekar emellertid på att kaptenen på fartyget inte begått något fel. Det är alltså tillåtet att släppa ut vissa kvantiteter och vissa kvaliteter olja. Men de forskningar som biologerna nu gör tycks tyda på att just den här typen av olja, som man tillåter utsläpp av, är förödande för fågellivet på litet sikt. Även om vi inte lyckas upptäcka oljan till sjöss, trots intensiva spaningar, kan den skada fåglarna. Det gäller framför allt de fågelarter som dyker ganska djupt för att få sin föda och som på grund av strömmarna då träffar på den här oljan. Vid sjöfågelräkning har man utmed kunnat upptäcka oljeskadade fåglar utan att det har varit någon storm och utan att någon nämnvärd olja har flutit i land. Det är alltså en indikation på att fåglar kan drabbas av oljedöden ute i kustströmmarna ett stycke ut till havs, utan att det ens når vår kännedom. Ännu vet vi inte tillräckligt mycket om detta, men i alla fall så mycket att det finns skäl att reagera och agera. Vad som behövs är insatser i de länder där fåglarna häckar, för att komma underfund med hur populationen förändras. bör i internationella organ verka för forskning kring och dokumentation av oljans inverkan på fågellivet. bör också verka för totalförbud mot oljeutsläpp i . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande åtgärder till skydd för fågellivet vid och i .
mot · G5021040 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1040 och av miljöfarliga batterier Om man lägger batterier i hushållssoporna kommer det ut miljöfarligt kvicksilver, kadmium och bly till mark, luft och vatten. Det är tungmetallerna kvicksilver och kadmium som är de mest förhöjda i hushållssopor, jämfört med vanlig jord, och det är vidare så att av metallerna är kvicksilver och kadmium de giftigaste. Ett kvicksilverbatteri av kn^ppcellmodell innehåller kvicksilver. Blandas ett sådant batteri homogent med matjord av normalkvalité kommer kvicksilverhalten att ungefär fördubblas. Det är därför nödvändigt att bygga upp en effektiv insamlingsorganisation för batterier. Det är också nödvändigt med en särskilt insamling av miljöfarliga batterier, skild från den vanliga sophanteringen. Vi förordar därför att ett pantsystem införs och att detta kombineras med lagstiftningsåtgärder. För införande av ett pantsystem krävs inga större ändringar i den gällande lagstiftningen. Batterier kan betecknas som hälso- och miljöfarliga varor enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Ett förbud att blanda in miljöfarligt avfall i hushållssopor som t. ex. batterier med kvicksilver etc. bör också införas. Detta mera för att markera samhällets inställning än till den faktiska möjligheten att följa upp ett sådant lagrum. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag beträffande ett pantsystem för miljöfarliga batterier m. m. i enlighet med vad som sägs i motionen. () P. O. ()
mot · G5021043 · 1982-01-21 00:00:00 — Motion 1981/82:1043 m. fl. Ökat anslag till skogsvård Vpk har i andra motioner påpekat de brister som råder inom skogsvården. Det är av stor vikt att dessa brister avhjälps, de utgör nämligen ett stort hot mot den framtida virkesförsörjningen och landets virkesförråd. För att angripa detta problem finns flera åtgärder som är möjliga att vidta. För det första måste tillsynen för att skogsvårdslagen efterlevs bli mera effektiv. Ökade resurser för information och rådgivning måste också till. Större insatser med skogsvård som beredskapsarbeten kan vidtas samt en ökad satsning på utbildning av motormanuella röjare. Man kan också genom en kombination av avgifter och bidrag påverka den rådande situationen. Vi har i en särskild motion krävt en höjning av skogsvårdsavgift. Detta kan finansieras genom dels det av oss föreslagna ökade anslaget till , dels en mindre höjning av anslaget till skogsvård. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1981/82:100 föreslås att under bil. 13, D 6. Bidrag till skogsvård m. m., beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G5021047 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1047 Åtgärder för att rädda sysselsättningen för arbetskraft som berörs av Vänerskogskonkursen Vänerskogskonkursen har inträffat i när värmländsk skogsindustri undergår en kraftig strukturomvandling. Arbetslösheten ökar allt snabbare och detta inte minst inom orter och kommuner med ensidigt näringsliv. Svårigheterna för Vänerskogsindustrierna leder dessutom till akuta problem för en rad andra företag, bl. a. åkerinäringen. Krafter som vill minska omställningstiden för en rekonstruktion av Vänerskog gör sig gällande, och virkesmarknaden i den berörda regionen har kommit in i en skadlig spekulation. Stor osäkerhet råder inför eventuella utförsäljningar av de olika driftsenheterna. Risken är överhängande att delar av Vänerskogs industri köps upp enbart med syftet att läggas ner. Även på annat sätt kan situationen leda till förhastade beslut om nedläggningar eller inskränkningar. Sådana följder skulle mycket hårt drabba de anställda i när det inte finns andra arbeten att söka. I hela fanns t. ex. endast fyra lediga platser per 100 arbetslösa, dvs. 25 arbetslösa konkurrerar om varje ledig plats. Mot denna bakgrund är det nödvändigt med snabba åtgärder så att driften kan upprätthållas på samtliga enheter inom Vänerskog tills de möjliga lösningarna har presenterats. Här är det framför allt viktigt att ett samhällsekonomiskt perspektiv vägleder arbetet på att finna lösningar och att de fackliga organisationerna får ett avgörande inflytande på de förestående besluten. Samhällsekonomiska utredningar om de berörda driftsenheterna liknande den utredning professor . Ljungenfeldt gjorde 1980 om vissa NCB-bruk är också en förutsättning för framsynta och samhälleligt acceptabla beslut. Det är också angeläget att i det akuta läget noga följa utvecklingen vad gäller virkesråvaran och tendensen att öka anlitandet av entreprenörer för skogsavverkning i stället för anställda skogsarbetare. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om initiativ till att samhällsekonomiska utredningar typ Ljungenfeldtska utredningen genomförs för de av Vänerskogskonkursen berörda industrienheternas framtid och att sådana utredningars alternativ allvarligt prövas innan några förändringar får ske, 2. att hemställer att regeringen noggrant följer skeendet vad gäller virkesförsörjningen för Vänerskogsindustrierna och vidtar åtgärder för att trygga denna försörjning.
mot · G5021048 · 1982-01-22 00:00:00 — Förbättrad riskkapitaltillförsel till vissa medelstora företag Sparandet i aktier diskriminerades . Detta var en av förklaringarna till den allvarliga sänkning av näringslivets soliditet som inträffade. En annan konsekvens av den dåligt fungerande kapitalmarknaden har varit att det har varit svårt för mindre företag att växa sig stora med bibehållen självständighet. Att vissa större företag kunnat köpa upp så många expansiva småföretag har till stor del berott på svårigheterna att skaffa tillräckligt mycket riskvilligt kapital på normalt sätt. Flera ekonomisk-politiska åtgärder har bidragit till att denna situation nu är på väg att förändras till det bättre. Bland redan vidtagna åtgärder kan exempelvis nämnas lindringen av dubbelbeskattningen av aktieutdelningar. Bland kommande åtgärder bör främst nämnas den stora inkomstskattereformen som motverkar den orimliga premiering av skuldsättning för konsumtionsändamål som tidigare funnits och i stället stimulerar till produktiva satsningar, inte bara på arbetsmarknaden utan också på kapitalmarknaden. Men när det gäller att förbättra förutsättningarna för expansion bland de medelstora företagen har också andra åtgärder diskuterats. Utredningar har arbetat med både småföretagens finansieringsproblem och de kooperativa företagens kapitalförsörjning. Här skall endast ett speciellt problem tas upp. Steget fram till en vanlig börsintroduktion kan vara långt för ett expanderande medelstort företag. Bland de företag som börsintroducerats finns också en överrepresentation av fastighetsbolag som inte nått sin nuvarande ställning på grund av några produktiva insatser i näringslivet, utan på grund av inflationsutvecklingen. Det har därför diskuterats olika åtgärder för att underlätta extern kapitalförsörjning utan börsintroduktion i vanlig mening. Sålunda har föreslagits en A 3-lista på börsen och en organiserad handel i mindre formella former med värdepapper från andra småföretag. Dessa åtgärder kräver inte några mer betydande lagändringar. Men det krävs också lagändringar som gör det möjligt för aktieägande institutioner att efterfråga aktier i medelstora - och ibland även något mindre - företag. Formella hinder mot sådana placeringar finns i lagstiftningen Motsvarande regler har överförts till lagstiftningen om aktiesparfonder. Med tanke på de höga krav på riskspridning och säkerhet för insättarna som måste ställas när det gäller dessa institutioner kan naturligtvis inte någon större del av deras kapital placeras i värdepapper som inte är börsnoterade. I samband med de åtgärder till stöd för småföretagsamheten som övervägs skulle det däremot vara av stort intresse om aktiefonder och aktiesparfonder gavs rätt att placera en mindre del av det förvaltade kapitalet i värdepapper utgivna av icke börsnoterade företag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående vidgade placeringsmöjligheter för aktiefonder och aktiesparfonder.
mot · G5021050 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1050 På den regionala nivån handhar hemkonsulenterna konsumentfrågor. Efter översynen av budget kommer förändringar av konsumentverksamhetens inriktning att ske. a. att tvingas avskriva fler ärenden än tidigare, vilket kan medföra olägenheter för såväl konsumenter som detaljister. För att eliminera dessa olägenheter bör hemkonsulenterna handlägga vissa marknadsfrågor inom länet. Bankfrågor handhas av bankinspektionen och försäkringsfrågor av försäkringsinspektionen samt . jurister saknar lokalkännedom. De kan därför ersättas av hemkonsulenterna i samarbete med länsstyrelsernas jurister. Direktrådgivning till konsumenter från skall ej förekomma, men hemkonsulenterna kan utföra denna uppgift där vägledning saknas. Hemkonsulenterna är förmedlare mellan konsumenter och företagare. Företagarna har alltid uppfattat hemkonsulenterna såsom viktiga informatörer och har stor respekt för deras kunnande och arbete. Hemkonsulenterna anlitas ofta av köpmannaföreningar men även av enskilda företagare för information om konsumentlagstiftning och dithörande problem. Både företagare och konsumenter kan vara resurssvaga. Utbildning av resurssvaga utmynnar i besparingar. All information ger besparingar, som indirekt stärker samhällets ekonomi i en svår tidsperiod. En ökad satsning på den regionala konsumentverksamheten återbetalar kostnaden per person om. Utbildning, information och profylaktiska åtgärder av annan art inom konsumentekonomin kan i ett län med nedanstående invånarantal ge följande utfall: (om ett hushåll består av 2,5 personer 97 500 hushåll) Om sparas per person Om sparas per hushåll Om sparas per person Om sparas per hushåll Detta visar att hemkonsulenterna indirekt är självfinansierande. Alla är i någon situation resurssvaga och behöver information (viss utbildning) i synnerhet vid val av informationskanal (vart skall vi vända (För att ernå bästa balans bör hemkonsulenterna finnas till.) Konsumenternas behov och efterfrågan Inkomsterna per person kommer inte att kunna öka . Därför är det viktigt att invånare genom en bättre information i konsumentfrågor kan bidra till en stabilisering av ekonomi genom att man gör kloka ekonomiska köp och har en medvetenhet om kvalitet i olika sammanhang. Hemkonsulenterna på har härvid viktiga uppgifter, och en decentralisering av arbetsuppgifter är befogade i likhet med vad som sker på visavi länsskolnämndernas och de kommunala skolstyrelsernas område. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av arbets- och resursfördelningen inom och hemkonsulentverksamheten vid länsstyrelserna i enlighet med vad i motionen anförts. () ()