mot · G5022153 · 1982-01-27 00:00:00 — av m. fl. Män och kvinnor sorn präster i , m. m. 1981/82:93) En åtgärd mot samvetet Propositionen presenterar en åtgärd sorn syftar till att undanröja den s. k. samvetskausulen. Samvetsklauselen är de särskilda uttalanden från kyrkomötet som värnade om de prästers samveten som inte kunde handla mot Ord, bekännelsen och sina prästlöften och som syftade till att de sorn har en avvikande mening i ämbetsfrågan kan bevara sin hemortsrätt i ; så uttrycktes det i beslut angående omprövning av sam vetsklausulen. Hemortsrätten blev alltså tidsbegränsad. Den nu föreliggande propositionen avskaffar samvetsfriheten. De män som håller fast vid sin tro och övertygelse tvingas ut ur kyrkan. Grundlagens lydelse av ålder Beundrad och beundransvärd var den gamla grundlagsparagrafen om samvetets frihet och helgd. Mången kunde dess klara ord utantill: Konungen äger ingens samvete tvinga eller tvingas låta. Även den nuvarande regeringsformens 2 kap. om grundläggande fri- och rättigheter talar i 1 § mot innehållet i proposition 1981/82:93. Regeringen förklarar att förslaget i propositionen är ett led i strävandena för jämställdhet mellan män och kvinnor som präster i . Någon hänvisning till , till kyrkans tro och lära finns inte. Bakom regeringen står den s. k. allmänna opinionen som betraktar kyrkan som en inomvärldslig storhet - eller ringhet - som är en del av staten. är följdaktligen en statlig tjänst. Regering och riksdag måste enligt denna uppfattning hävda mäns och kvinnors lika rätt till varje tjänst. skiljer sig här från andra länder. Det danska antog lagen om könens jämställdhet - ligestillingsloven - varvid det stadgas att den icke gäller om prästämbetet. I en rad kyrkor bestämmer kyrkan själv i denna fråga och följer därvid den linje som alltid varit kyrkas. Vi kan nämna den romersk-katolska kyrkan och den finska kyrkan. Kyrkan och ämbetena enligt Läran om Kyrkan finns endast i , som är kyrkans grundval och urkund. Den lär att församlingen är och därför inte bestämmer över sig själv. Ingen myndighet på jorden kan heller råda över kyrkan och bestämma över utformningen av dess gudstjänst eller förändra dess ämbeten. Eftersom den är en gudomlig skapelse och icke en stiftelse eller institution som människor konstruerat kan den inte omformas när någon finner så lämpligt. Skriften liknar församlingen vid en kropp, där alla lemmar är beroende av - församlingens huvud - och där alla tjänar honom. Alla lemmar är av samma värde. Det är den sanna jämställdheten. Allas tjänst är lika helig, omistlig och ändamålsenlig. Där är icke man eller kvinna, hög eller låg - men alla har icke samma funktion. Här är man och kvinna, och de har olika kallelse och vissa tjänster är klart bestämda. De tolv apostlarna var män, manliga presbyterer fanns men diakonissan i Kenkreä var kvinnan , tjänade församlingen i och fick en hjärtlig hälsning i från aposteln . För en är detta tydligt. Det är ingen diskriminering av någon. Ämbetena är skilda men deras innehavare av samma värde. Det är sekulariseringen och materialismen som står bakom dagens tankar om kyrkan och dess ämbeten. De svenska biskoparnas kom fram till att kvinnans rätt till prästämbetet inte kan härledas ur . Det finns teologer som påstår att inte känner till att prästämbetet är föbehållet mannen. Här har dock alltid de som grundligt forskat i Skriften angående detta funnit att den s. k. nya ämbetssynen inte kan försvaras teologiskt. Den finske teologen tillhörde dem som hävdade kvinnans prästkall och ville framlägga bevis ur för sin uppfattning. Under sin forskning kom han till motsatt resultat. Han skriver i det arbete han sedan gav ut: Även om man och kvinna hör ihop, så har vardera med utgång från skapelsen sin egen uppgift: Mannen har mannens och kvinnan har kvinnans. återlösningsverk innebär icke upphävande av skapelseordningen utan av synden. Skapelseordningen upprättas i till det ursprungliga och Hans slutsats är: 1 finner man sålunda inte något stöd för kvinnliga präster. Teinonen hänvisar också till traditionen och reformationen och tillägger: Såvida man i skulle önska övergå till kvinnliga präster, så skulle man göra ett sådant beslut i medveten opposition mot majoriteten av kristenheten. Här kan också hänvisas till teologerna och biskop . Och givetvis till reformatorn . Att lagstifta mot de trogna Det är sålunda de människor som är kyrkan trogna och Skriften lydiga som skall motas bort. De har inte funnit på något nytt. De är inte revolutionärer eller extremister. De är troende och trogna. De ser många svagheter och brister hos kyrkan men har ändå valt att stanna och förbida en förnyelse, en väckelse. har många unga män måst överge tanken på att bli präster - vilket är en anledning till prästbristen . Regeringen går alltså ut med lagstiftning mot de trogna. Det kan här hävdas att ett stort antal av de stilla i landet också lidit svårt av den utveckling som lett fram till kvinnoprästkyrkan. Ingen kan visa på andlig förnyelse, växande kyrlig sed eller starkare andligt liv som frukter av den reform som skall krönas med den lag som proposition 1981/82:93 föreslår. Det går inte att stödja detta lagförslag, om man hävdar att de mänskliga rättigheterna och den gamla svenska grundlagens oöverträffade 16 §. Även nu gällande grundlag kränks om bifaller propositionen. måste därför avslå regeringens förslag i detta stycke. Det är oförenligt med demokratin. Med stöd av det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1981/82:93 i vad avser samvetsklausulen. HANS () () ()