mot · G5021557 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1557 och mot spekulation i hyresfastigheter m. m. Handeln med hyresfastigheter har tilltagit . Bakom handeln ligger inte sällan rena spekulationsintressen. Fastighetsägare som inte primärt är intresserade av bostadsförvaltning har i allt större utsträckning kommit att dominera marknaden och då särskilt vad gäller hyresfastigheter i storstädernas centralare delar. Möjligheterna att tvätta svarta pengar vita och utnyttja fastigheterna som avdragsobjekt i skattehänseende är ofta det underliggande motivet för mångas engagemang på fastighetsmarknaden. Denna oseriösa handel får allvarliga konsekvenser för hyresgästerna. Fastigheterna utsätts för misskötsel och vanvård. För hyresgästerna är det ibland nästan omöjligt att komma tillrätta med uppenbara fel och brister i skötseln av fastigheten då man inte ens vet vem som äger fastigheten. Det är angeläget att samhället har juridiska möjligheter att koppla bort misskötsamma fastighetsägare från förvaltningen av hyresfastigheter och att hindra dem, som ur social synpunkt måste anses mindre lämpliga som förvaltare, att köpa hyresfastigheter. Samhället har i huvudsak två instrument för detta, bostadsförvaltningslagen och lagen om förvärv av hyresfastigheter. Lagen om förvärv av hyresfastigheter har till syfte att motverka spekulation och hindra olämpliga bostadsförvaltare att förvärva bostadsfastigheter. Lagen har med växlande framgång tillämpats i storstadsområdena. Vissa uppenbart osunda fastighetsköp har kunnat förhindras. Men visar den tilltagande spekulationen att lagstiftningens intentioner inte uppfyllts. Det finns flera anledningar till att lagen inte fått avsedd verkan. Bostadsdomstolen har i flera utslag tillämpat lagen betydligt mildare än hyresnämnderna. Trots att såväl hyresnämnd som kommun och hyresgästförening ansett fastighetsköpare vara olämpliga som förvaltare har bostadsdomstolen beviljat förvärvstillstånd. Avsikten att motverka spekulation uttrycks i lagen genom krav på syfte att idka bostadsförvaltning. Praxis har utvecklats dithän att det åligger kommunen att visa att det ligger spekulation bakom köpet om förvärvaren påstår att syftet är bostadsförvaltning. Köpeskillingens storlek i förhållande till avkastningsvärdet, liksom ofta förekommande köp och försäljningar av fastigheter, är omständigheter som kommunen ibland kunnat påvisa utan att detta av hyresnämnd och bostadsdomstol ansetts utgöra kriterier på att det är fråga om spekulationsförvärv. Ytterligare en brist i lagen är att hyresgästföreningar inte har någon rätt att påkalla tillståndprövning. Kommunen bör ha skyldighet att inhämta yttrande från hyresgästföreningen i tillståndsärenden och begära tillståndsprövning om föreningen motsätter sig fastighetsförvärvet. En översyn av lagen om förvärv av hyresfastigheter är nödvändig om lagstiftningens ursprungliga intentioner skall kunna uppfyllas. Bostadsförvaltningslagen ger möjlighet att frånta ägaren förvaltningen då en fastighet missköts. Syftet med tvångsförvaltningen är att rätta till missförhållanden. Därefter skall ägaren återfå fastigheten med full dispositionsrätt. Först om det visar sig omöjligt att undanröja bristerna skall ägaren skiljas från fastigheten genom inlösen. Det är uppenbart att ägare till fastigheter som blir aktuella för tvångsförvaltning har visat sig olämpliga som bostadsförvaltare. Det borde därför finnas möjlighet för kommunerna att begära inlösen utan att avvakta tvångsförvaltningens förlopp. En utökad möjlighet till inlösen av fastigheten skulle få en starkt preventiv verkan mot fastighetsägare som åsidosätter kraven på en god fastighetsförvaltning. En översyn av lagstiftning bör i detta syfte göras. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av lagen om förvärv av hyresfastigheter och bostadsförvaltningslagen.