mot · G5021045 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. har byggt upp ett välstånd baserat på industriell produktion. Våra företag har rönt framgång på exportmarknaden; uppfinningar och teknisk skicklighet har givit ett gott namn. Frihandeln är och har varit basen för ett litet, utlandsberoende land som . Vi har i olika internationella sammanhang arbetat för ett ökat varuutbyte länderna emellan. Utan ett sådant fritt utbyte mellan länderna skulle vårt välstånd vara avsevärt lägre. Konkurrensen på utlandsmarknaderna är ett fortgående effektivitets- och produktivitetshöjande inslag i ekonomin. En mycket stor del av svenskt näringsliv verkar med framgång på utlandsmarknaderna. Ekonomin, sysselsättningen och levnadsstandarden i är beroende av fortsatt frihandel och att svenska företag inte diskrimineras på utlandsmarknaderna. Men frihandeln har också inneburit att vissa svenska näringar fått problem. De nya industrialiserade länderna påverkar oss. Den indiska textilindustrin har konkurrerat med bl. a. tekoföretagen i , de japanska varven och stålindustrin har drabbat både och andra delar av . Den lägre lönenivån är en viktig orsak till konkurrensframgångarna. har vår export till industrialiserade , s. k. NIC-länder, ökat mer än vår import från dessa länder. har ingen anledning att försöka hävda sig på de områden andra klarar sig bra eller bättre. För att skapa en långsiktigt konkurrenskraftig ekonomi och en på egna ben tryggad arbetsmarknad måste vårt näringsliv anpassa sig till de yttre villkoren och utnyttja de relativa fördelar vi har jämfört med andra. Denna anpassning har varit ett av de fundamentala problemen i vårt samhälle . Marknadsekonomin är för liberaler den självklara grunden för företagen. Inget annat system ger beslutsfattarna så god och direkt information om produktions- och avsättningsmöjligheter. Inget annat system ger i sin mångfald ett sådant skydd mot felsatsningar. Planekonomin - där ekonomiska beslut tas i administrativ ordning - riskerar alltid att bli för sen, för mycket eller på annat sätt ineffektiv. Men en långtgående maktspridning måste prägla marknadsekonomin, liksom den politiska demokratin. Ett decentraliserat och enskilt ägande och en mångfald självständiga beslut är grunden för vår marknadsekonomi. Industrin har genomgått ett antal branschkriser. Ofta bottnar de just i förändrade konkurrensvillkor. Stål, varv, teko och skog är För den sociala liberalismen är det lika självklart att hjälpa de människor som har sin försörjning inom branschen som att underlätta för industrin att åstadkomma en nödvändig omstrukturering. Mycket omfattande program har också lagts fram och bekostats av statskassan . Att förändringarna skall ske i socialt acceptabla former har inneburit en satsning på omskolning och utbildning. Arbetsmarknadspolitiken har fått rycka in där industripolitiken egentligen borde krävt snabbare omvandling. När hela bygder hotats har problemen varit särskilt stora. , och har präglats av var sin stagnerande bransch. Regionalpolitiken bidrar till att utjämna de ojämna villkor som gäller för företag och människor i skilda delar av landet. Staten har genom egna företag () eller nya konstruktioner (, Eiser, Svenska Varv) pumpat in väldiga summor i hela landsdelar. Den statliga industristödsutredningen presenterade en kartläggning över bidrag, lån och garantier som staten givit. Fördelen vara att de anställda något längre kunnat behålla sina jobb och att nödvändiga förändringar kunnat ske i långsammare takt. Nackdelen, enligt utredningen, var att nu har ett sämre utgångsläge inför 1980-talets internationella konkurrens än vad vi skulle haft om vi accepterat en mer brutal industriomvandling. En försämrad konkurrenskraft är detsamma som en förväntat lägre tillväxt. Det är nu viktigt att vi i större utsträckning än tidigare övergår från selektiva medel till mer generella sådana. Detta förbättrar förutsättningarna för en marknadsstyrd tillväxt. Ofta uppträder strukturproblem i samband med konjunkturnedgångar. Detta gör det svårt att skilja temporära kostnads- och konjunktursvårigheter från de mer permanenta strukturproblemen. Skogsindustrins situation bedöms i stor utsträckning ha konjunkturell bakgrund, medan branscher som varv och teko, fått en bestående marknadsförändring. De nuvarande strukturproblemen är särskilt påtagliga därför att den negativa utvecklingen i vissa företag och branscher inte balanseras av en lika stark positiv utveckling på andra håll. För den nödvändiga industriella utvecklingen krävs en kraftigare expansion i nya branscher och i redan etablerade friska företag. Den svaga utvecklingen för små och medelstora företag måste brytas och nyföretagandet öka. Småföretagspropositionen 1977 följs av flera åtgärder . regeringsställning fram ett flertal förslag i denna riktning. Även trepartiregeringen har presenterat () ett åtgärdsprogram för industripolitiken. En viktig faktor är att öka företagens investeringar, både "hårda i byggnader, investeringar, och mjuka i Fou och marknadsföring. För detta krävs förbättrad lönsamhet i industrin. är en förutsättning såväl för en fungerande arbetsmarknadspolitik som för att den nödvändiga strukturomvandlingen skall kunna genomföras i socialt accepterade former. Bara om lönsamheten inom näringslivet som helhet är god kan de människor som måste byta arbete i samband med strukturförändringar finna arbete inom andra expansiva företag. De balansproblem svensk ekonomi uppvisar kan lösas enbart med hjälp av expansion inom näringslivet. Att svälta sig ur den nuvarande krisen är, som så ofta påpekat, varken möjligt eller lämpligt. En satsning på exportindustrin och det egna näringslivets hjul är nödvändig. Svensk industri har goda möjligheter att klara denna utmaning. Vi har väletablerade företag, välutbildad arbetskraft, god företagartradition och välutvecklade underleverantörssystem. Vissa branscher har speciellt goda framtidsutsikter: verkstadsindustrin, kemisk industri och tjänstesektorn inom industri och verk m. m. Det är nyföretagandet och den mindre industrin som är grogrunden för näringslivet. har skatteproblem och generationsskiften, byråkrati och låg vinstnivå varit problem som medfört ett minskat nyföretagande. De åtgärder som vidtagits för att stärka näringslivet och förbättra konkurrenskraften har dock haft positiva effekter inte bara på stora företag utan också på mindre och medelstora. Devalveringarna 1977 och devalveringen 1981, borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiften, ändringar i företagsbeskattningen och arbetet inom delegationen för företagens uppgiftslämnande har haft betydelse, likaså de ökade resurserna till exportstöd samt forskning och utveckling. Underleverantörerna har rönt ett växande intresse. Detta är en grupp företag med avgörande betydelse för sysselsättningen i många bygder. De flesta svenska slutprodukterna består av både importerade, utländska och svenska komponenter. Med viss oro har man noterat att andelen svenska delkomponenter minskat. Studier från bl. har visat att bilden är mer nyanserad. De svenska underleverantörerna har i viss utsträckning börjat specialisera sig och exportera inom ett smalare produktsortiment. Vår handel med komponenter har förbytts från importöverskott till exportöverskott. En rad särskilda åtgärder har också vidtagits . De regionala utvecklingsfonderna är kanske den viktigaste satsningen. Fyra nya regionala investmentbolag har tillkommit, liksom en försöksverksamhet med regionala s. k. handelshus. På skatteområdet har den faktiska sambeskattningen för egenföretagare tagits bort, förmögenhetsbeskattningen på småföretag sänkts, och skattereglerna för fåmansbolag har justerats. kommer regeringen att lägga fram en speciell småföretagsproposition med flera viktiga förslag i fråga om beskattningen av mindre och medelstora företag. De grundar sig framför allt på förslag från företagskommittén och den s. k. Nordenfalkska utredningen om olika sätt att underlätta småföretagens kapitalförsörjning. ningen har ju varit mycket besvärande för dessa företag. Denna bör ändras så att småföretagen inte i praktiken - för att kunna betala skatterna - ställs inför så hårda avkastningskrav att många företagare slutar eller aldrig börjar. Detta tillsammans stärker småföretagens situation. är det viktigt att fortsätta arbetet på en särskild bolagsform lämpad för mindre företag. har tidigare tagit initiativet till en utredning i syfte att utarbeta en sådan enklare bolagsform. Det förslag som då framkom var mindre lämpat att ligga till grund för lagstiftning. Arbetet måste fortsätta. I en liberal ekonomi är det av värde att ha flera olika slags företagsformer existerande sida vid sida. Det är konsumenternas efterfrågan som skall styra produktionen. Detta förutsätter konkurrens mellan fristående företag. Det är viktigt både att det finns många företag och att det finns många olika typer av ägarformer som konkurrerar med varandra. Då blir mångfalden i ekonomin - och i samhället över huvud taget - större. I svenskt näringsliv finns många olika slags företag företrädda. De ägs av privatpersoner, institutioner, stiftelser, stat och kommuner. Det finns starka producent- och konsumentkooperativa företag. Vad som är mer ovanligt är löntagarägda företag. Det finns anledning att underlätta för anställda som vill överta ett företag. Att löntagarna fick större chans att ta över det egna företaget skulle sannolikt innebära en viss inbromsning i tendensen att små företag köps upp av stora. Det är också troligt att de anställda upplever en större arbetstillfredsställelse om de själva äger det företag de arbetar i. Dessutom kan de löntagarägda företagen ge väsentliga uppslag till ett fortsatt utvecklingsarbete inom bl. a. företagsdemokratin. De löntagarägda företagen kan få en bättre chans att etableras t. ex. genom lättnader i arvs- eller gåvoskatten, i realisationsvinstbeskattningen, konsultservice och införandet av särskild bolagsform. Detta får dock inte innebära att någon särskild ägandeform prioriteras och att konkurrensen snedvrids. Lika viktigt som det är att främja nyföretagandet och småindustri, lika viktigt är att hålla stånd mot alltför stora företagskoncentrationer. Maktspridningen och det decentraliserade ägandet är en viktig del i en liberal näringspolitik. Det är därför med glädje vi ser fram mot den skärpta konkurrenslag regeringen avser presentera . De regionala utvecklingsfonderna tillkom 1978 för att ge lån, stöd och service på olika områden både för existerande mindre företag och för Näringslivets egna organisationer är också av stor betydelse i detta sammanhang. Även de ger t. ex. service på olika områden och kan förmedla kontakter mellan olika företag för utvecklingsarbete och exportansträngningar. Utvecklingsfonderna har fått kapitaltillskott på nära som bas för sin utlåningskapacitet och har också möjlighet att ge kreditgarantier. Flera s. k. nyetableringskampanjer har genomförts. har också riskpremien på utvecklingsfondernas produktutvecklingslån tagits bort. Utvecklingsfonderna har sin rot i de gamla företagarföreningarna. Det är viktigt att bibehålla dels inriktningen på de små företagen och dels kompetensen från näringslivet. I en nyligen publicerad studie från statens industriverk konstateras att fonderna lyckats olika väl i olika delar av landet. En uppföljning och eventuellt en utbildningsserie kunde vara befogad. tyder också på att de som utnyttjar fondernas servicekapacitet är relativt stora företag. Det är fel om detta sker på bekostnad av insatserna för de mindre företagen. Fonderna måste också, liksom kommun, landsting och andra organ, uppmärksamma kravet på generella åtgärder såsom den form i vilken man ger stöd. Kommunallagen utesluter ett riktat stöd och fondernas service i form av lokaler, konsulttjänster m. m. måste ges icke selektiv karaktär. Någon snedvridning av den ordinarie marknadskonkurrensen mellan enskilda företag får inte bli resultatet. Erfarenheterna visar svårigheterna att spå om industriell framgång. Detta är bl. a. grunden för den liberala näriningspolitikens satsning på generella industripolitiska metoder snarare än selektiva och på den starka betoningen av forskningens och produktutvecklingens betydelse. Staten kan inte med administrativa medel peka ut och hjälpa fram en viss bransch eller visst företag. 80 och varvssatsningen är exempel på att socialdemokratiska näringspolitiker tänker annorlunda. För liberaler är det inriktningen av den allmänna ekonomiska politiken och t. ex. skattestimulanser, såsom forskningsavdraget, och kunskapsöverföring vid högskolor och industri som är basen i utvecklingen. Mer måste dock göras för att förbättra kontakten mellan universitet och företag. På vissa nya högskoleorter, t. ex. i , har intressanta projekt startats. Högteknologiska och kunskapsintensiva företag etableras vid universitetsområdet. Utvecklingsbara idéer får genast en chans. Liknande satsningar finns bl. a. i och och visar på stor framgång. Möjligheterna att konkret närma idé och utveckling till varandra borde prövas på fler orter i . För den svenska exporten kan nya tekniska landvinningar framsprungna ur samarbetet högskola- industri har mycket stor betydelse. har ett gott rykte på teknikens område. Av växande betydelse är också vår tj änsteexport. En mer samlad satsning borde göras för att ta till vara den kunskap om produkter och system som finns inom offentliga sektorn. är ett exempel på hur själva verksamheten kan bli en exportvara, precis som vårt ombudsmanna-begrepp är något vi exporterat och telefonanläggningar något vi byggt upp i samarbete mellan utland, privat företag och statligt verk. Den traditionella exporten svarar givetvis för största volymen. Här har ett arbete pågått för att underlätta den viktiga kreditgivningen som blivit ett slagträ på marknaden mellan nationer. En koordinering mellan existerande exportmyndigheter skulle säkerligen vara av värde. På turismens område kunde också en samordning ske. De utlandsstationerade handelssekreterarna kunde få uppdrag knutet till turistråd och även till . Tillgången på riskvilligt kapital har avgörande betydelse för investeringsvilja och -förmåga. Den låga generella vinstnivån inom industrin har medfört brist på investeringskapital. Skattesystemet som gynnar improduktiva investeringar i ädelstenar, konst m. m. har även bidragit till dagens situation. senare del har ett antal andra reformer genomförts för att bredda ägandet och öka medborgarnas sparande, t. ex. det skattefondsparande där skattereduktion utgår. säger nej till de kollektiva fonder som LO-S AP föreslagit. Detta innebär inte att skulle vara tillfreds med den nuvarande maktkoncentrationen inom det svenska näringslivet. En ökad spridning av aktieägandet bör främjas. Tillgången på kapital måste också innebära möjligheter att få ta risker. Kreditinstituten har traditionellt och genom lagreglering haft olika säkerhetsnivåer i sin utlåning. Vad som utmärker dagsläget är dock affärsbankernas ovilja att satsa på projekt utan fullkomlig garanti. En ändring av banklagstiftningen kunde underlätta investeringar att komma till stånd. Säkert har nuvarande regeltolkning en återhållande effekt. Vissa av de större projekt som diskuteras på energiområdet är viktiga från underleverantörernas synvinkel. En gasledning från genom skulle betyda mycket, en satsning på värmepumpar av olika slag i likaså. Bland småföretagen spelar hantverkarna en viktig men mindre uppmärk Vi måste slå vakt om en levande service- och hantverksnäring. Ofta faller beslut av betydelse för hantverkarna på den kommunala kompetensens bord, t. ex. lokaler, stadskärnesaneringar m. m. Utbildnings-, skatte- och arbetsrättsliga förutsättningar är dock öppna för staten att utnyttja i större utsträckning. Särskilda hantverkslinjer inom gymnasieskolan är bra exempel på stöd. Med anledning av det ovan anförda yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande inriktningen av näringspolitiken. () ()