ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G502354 · 1982-01-18 00:00:00 — 1981/82 354-362 Motion 1981/82:354 Ökade kunskaper om handikappade barn i utbildningen av lärare och barnomsorgspersonal Alltmer och med rätta betonas att handikappade skall få del av samhällets gemenskap. Detta ställer krav på den verksamhet som samhället bedriver, på miljö, lokaler och utrustning. Inte minst ställer det krav på oss själva i egenskap av medmänniskor och verksamma inom olika samhällsaktiviteter. Stora insatser för handikappade redovisas i årets budgetproposition liksom i föregående års budgetförslag. Det är nödvändigt att människor med handikapp så långt som möjligt kan leva ett med andra människor jämförbart liv. Barn med handikapp har en mycket svår situation. Hur man klarar sitt liv som handikappad vuxen beror till stor del på hur man blir bemött som handikappat barn. Många barn får emellertid uppleva en särbehandling och isolering som gör att de känner sig stå utanför samhällets gemenskap. Detta påverkar deras förutsättningar att möta framtiden. Integrering av handikappade barn i boende, barnomsorg och övrig barnverksamhet, skola och fritid är därför viktiga inslag i samhällets handikappolitik. Det är också viktigt för andra barn att lära känna de handikappades situation på ett naturligt sätt. För föräldrar med handikappade barn kan en ökad integrering innebära stöd och förståelse i en svår situation. En ökad integrering ställer dock krav på dem som har ansvar för verksamheten inom barnomsorg, fritidsaktiviteter och skola. Enligt min mening bör utbildningen av barnomsorgspersonal och lärår- och övrig skolpersonal i ökad utsträckning inrymma information om olika handikapp och kunskap om hur en ökad handikappanpassning kan ske. En sådan utbildning skulle också kunna leda till tidigare upptäckt av utvecklingsstörningar. I detta sammanhang kan handikapporganisationerna spela en viktig roll och deras erfarenheter bör tas till vara. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att utbildningen av barnomsorgs- och lärarpersonal i ökad utsträckning skall omfatta kunskap om handikapp och utvecklingsstörningar hos barn.
mot · G502355 · 1982-01-19 00:00:00 — högskoleutbildning m. m. 1981/82:89) F. n. synes det pågå något slag av försöksverksamhet med s. k. vårdadministrativ gren inom gymnasieskolans distributions- och kontorslinje. Avsikten synes vara att man härigenom skulle få till stånd en ny och förenklad utbildningslinje för läkarsekreterare. Uppgiften som läkarsekreterare på våra sjukhus är viktig och grannlaga. Ju mer av arbetsledning och dokumentation som läggs på läkarna, desto viktigare är det att deras närmaste medarbetare i dessa hänseenden har fullgod utbildning. Det har gjorts gällande att den nu pågående försöksverksamheten innebär en sänkning av standarden på de framtida läkarsekreterarna. Motsatsen borde vara fallet. Det förefaller då icke orimligt att i stället tänka sig en anknytning av läkarsekreterarutbildningen till övrig vårdyrkesutbildning vid den . Mot bakgrund av det nu anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till anordnande även av kvalificerad läkarsekreterarutbildning inom den kommunala högskolans vårdutbildningssektor. G. () i
mot · G502356 · 1982-01-18 00:00:00 — Motion 1981/82:356 m. fl. Lokalisering till och av yrkesteknisk högskoleutbildning 1975 fattade beslut om att starta en försöksverksamhet med s. k. yrkesteknisk högskola (YTH). Detta försök har, som bl. a. framhålls i proposition 1981/82:100, slagit väl ut och verksamheten har permanentats. kan en utvidgning av verksamheten bedömas ske mot bakgrund av ökade krav på kunskaper av yrkesteknisk karaktär. Detta är speciellt viktigt i vårt nuvarande ekonomiska läge med hänsyn till att måste bygga upp en effektivare industriell verksamhet och satsa på avancerad teknik. I har krav på utvidgning av YTH-verksamheten förts fram. Bedömningar om en utvidgning måste givetvis ske mot bakgrund av befintligt behov och tillgängliga resurser. Inom ramen för de resurser som finns tillgängliga och de som kan komma att anvisas måste en prioritering ske så att YTH-verksamhet i första hand koncentreras till branscher som kan bedömas ha en positiv utveckling . Detta gäller bl. a. plastindustrin, som visat sig vara konkurrenskraftig. Med tanke på vår ställning som effektiv jordbruksproducent och med tanke på beredskapsskäl måste livsmedelsindustrin räknas till de viktiga framtidsbranscherna. Utredningen U 68 föreslog att en livsmedelsteknisk linje inom YTH skulle lokaliseras till . Skälen för detta var bl. a. den stora andel av skånsk livsmedelsindustri som var lokaliserad till och dess omgivningar. Plastindustrin är i stor utsträckning lokaliserad till . Inom län finns flera företag inom denna bransch. Såväl arbetsgivare som arbetstagare inom plastindustrin har ställt krav på en YTH-linje inom plasttekniken. Som framgår av det som redovisats har län goda förutsättningar för en lokalisering dit av YTH-linjer för plastteknik och livsmedelsteknik. Inom ramen för nuvarande anslag till yrkesteknisk högskoleutbildning bör man därför överväga att prioritera ett införande av plastteknisk utbildning till och livsmedelsteknisk linje till . Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande lokalisering av yrkesteknisk utbildning. () ()
mot · G502357 · 1982-01-19 00:00:00 — Förläggning till av högskoleutbildning med inriktning på träindustri Yrkesteknisk högskoleutbildning i enlighet med U 68-förslaget ansågs få stor efterfrågan. Värdet av yrkeserfarenhet före utbildningen kan ej bestridas. Tyvärr har intresset från de studerande varit svagt för den trätekniska linjen. Det kan därför övervägas att göra en omlokalisering. Beträffande förläggningen av utbildningsenheterna är det önskvärt att en så stor spridning som möjligt sker till olika delar av landet. Det är viktigt att tillfällen till högre yrkesutbildning skapas på många orter och gärna i landsdelar som förut har för liten del av den samlade högre utbildningen. En sådan landsända är län. Högskolestyrelsen i har prioriterat YTH-utbildning i sitt utvecklingsprogram. för södra högskoleregionen har kunnat tänka sig en lokalisering av YTH-träteknik till , om behov av ytterligare utbildning inom detta område föreligger. I en plan för fortsatt utbyggnad har angetts att nya utbildningar av YTH skall förläggas till utbyggnadsorterna. Flera YTH-linjer bör därvid förläggas till varje högskoleort, så att stabilitet och fasthet uppnås i basorganisationen. En förläggning till en mindre gymnasieort har bestämda fördelar. YTH-utbildning bör lokaliseras till orter som inom sin närregion har hög koncentration av verksamhet inom branschen. Detta är nödvändigt dels för att kunna bedriva produktionsstudier och bl. a. utnyttja branschens personal som lärare, dels för att underlätta rekryteringen. Inom län dominerar träindustri framför allt i , och kommuner. Träindustrin i länet har stark diversifiering. Ett stort antal typer av bearbetning förekommer: sågverk, massaindustri, pappersindustri, spånskiveindustri, trähusindustri, möbelindustri, inredningssnickeri och fanérindustri. Det finns även kompletta träbearbetande anläggningar. Förläggningen av högre yrkesutbildning har stor lokaliseringspolitisk betydelse. Inte minst från den synpunkten är det angeläget att förlägga högre utbildning till län. Tillgången till ett rikt differentierat näringsliv är av värde vid val av lokaliseringsort för den högre utbildningen. län har bl. a. en väl utvecklad träindustri. Den högre utbildningen bör med fördel kunna kompletteras med forskning i trä- och byggnadsteknik. Ett sammanhängande område med delar av , och län, kallat Ovalen eller Lingonlandet, har betydande näringspolitiska och befolkningsmässiga svårigheter. En lokalisering av högskoleutbildning till området skulle verka stimulerande. En yrkesteknisk högskola med inriktning på träindustri bör förläggas till . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar förlägga yrkesteknisk högskoleutbildning och forskning för träindustri till .
mot · G502358 · 1982-01-19 00:00:00 — m. fl. Teknikens historia sorn undervisningsämne Det ställs krav att ingenjörer skall ha en större förståelse för teknikens sociala konsekvenser. Ingenjörsutbildning skall därför ge en helhetssyn på tekniken och sätta den tekniska utvecklingen i ett bredare samhälleligt perspektiv. Grundläggande kunskaper om teknikens utveckling och ingenjörens ställning genom tiderna borde därför vara en lika självklar del av teknologernas utbildning som t. ex. att blivande jurister läser rättshistoria. Teknikhistoria läses vid många utländska tekniska högskolor. I , och är teknikhistoria etablerad som historievetenskap med professurer i ämnet. Intresset för kurser i teknikhistoria i har ökat . Tillfälliga kurser har givits vid samtliga högskolor. Regelbunden undervisning ges dock bara vid tekniska högskolan i (KTH) och på i (CTH). På KTH ges tre kurser som följts av ca 330 teknologer . På CTH bildades , som ger en kurs i teknikhistoria. Det bör dock påpekas att det inte finns några fasta lärartjänster i teknikhistoria vid vare sig KTH eller CTH. Ämnets svaga ställning vid landets tekniska högskolor jämfört med utlandet är sannolikt en följd av vårt utbildningsväsendes uppdelning i teknisk resp. humanistisk-samhällsvetenskaplig fakultet på olika högskolor. På grund av sin tvärvetenskapliga karaktär har ämnet svårt att hävda sig i konkurrens med rent tekniska ämnen vid de tekniska högskolornas anslagsframställningar. Det är dock vid de tekniska högskolorna som de flesta initiativ tagits till undervisning i teknikhistoria, och därför förtjänar denna utveckling att främjas. Man kan hävda att teknikens historia har ett uppenbart egenvärde på samma sätt som övriga historievetenskaper. Ingenjörskonst är en intellektuell och skapande verksamhet, och dess historia är därför också en del av vår kulturs historia. Vi måste studera den tekniska utvecklingens historia utifrån sina egna utgångspunkter och inordna den i den övriga historieskrivningen. I annat fall blir vår bild av den utveckling som format dagens samhälle ofullständig. Teknikhistoria bör enligt vår mening etableras som akademisk disciplin i och jämställas med de traditionella historievetenskaperna. 1. att hos regeringen begär att teknikhistoria införs som obligatoriskt undervisningsämne i civilingenjörsutbildningen vid de tekniska högskolorna, 2. att hos regeringen begär förslag om hur ämnet teknikhistorias ställning skall kunna stärkas i förhållande till övriga historievetenskaper. (s) () () P. O. () ()
mot · G502359 · 1982-01-19 00:00:00 — Motion 1981/82:359 En för att granska SJ:s verksamhet Under har den svenska tågtrafiken fungerat dåligt. har situationen varit rent kaotisk. Under vissa perioder har inte mer än vartannat tåg anlänt . Plats har inte funnits för alla resande, inte ens för dem som köpt platsbiljett. På grund av att SJ tvingats sätta in mycket gamla vagnar har värmen ofta inte fungerat. Detta är oacceptabla förhållanden som inte rimligtvis kan få fortsätta. Trots ständiga löften från SJ-ledningens sida om att åtgärder skall vidtas som löser problemen har dessa bara förvärrats. I det trafikpolitiska beslutet talas om vikten av punktlighet och snabbhet. Det är för vårt land viktigt att dessa intentioner uppfylls liksom att rimliga krav på bekvämlighet för de resande kan tillgodoses. För näringslivets vidkommande är det nödvändigt att godstrafiken kan upprätthållas på ett tillfredsställande sätt. Så har inte varit fallet under de kaotiska förhållanden som rått beträffande tågtrafiken . Allmänhetens förtroende för SJ är litet. Det är viktigt att kraftåtgärder vidtas för att råda bot på missförhållandena och åter få en situation där tågtrafiken fungerar. Detta kan bäst och snabbast uppnås om en opartisk kommission får utreda hur den nuvarande situationen har kunnat uppkomma och föreslå åtgärder som snabbt kan leda till resultat. I en sådan kommission skall självfallet olika parter vara representerade: SJ, och , men det är av största vikt att också utomstående expertis ingår. Denna bör utgöras av dels personer med erfarenhet av kvalificerad företagsledning, dels experter på trafikteknik. Kommissionen bör tillsättas och arbeta så skyndsamt att en upprepning av vinterns händelser om möjligt kan undvikas nästa säsong. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en opartisk för att utreda de nuvarande problemen inom tågtrafiken och framlägga förslag till hur ett upprepande av vinterns kaotiska förhållanden skall kunna undvikas.
mot · G502360 · 1982-01-18 00:00:00 — fattade beslut om nedläggning av jettrafiken på och överföring av densamma till . Detta beslut var då från regionalpolitisk synpunkt närmast en katastrof för ett län som . En förnyad framställning om omprövning av beslutet har gjorts, men behandlingen i förändrade inte det tidigare beslutet. För det gotländska näringslivet, för organisationer och för den offentliga sektorn i vårt län, som endast har båttrafiken som alternativ kommunikation, är det en nödvändighet att bibehålls som flygplats för visst inrikesflyg i linjefart. Det nya svenskbyggda passagerarplanet 340 kommer att klara de krav på bullerbegränsningar som krävs på , och därmed finns förutsättningar för en fortsatt inrikestrafik på . Även om detta propellerplan inte går fullt så snabbt som ett Fokkerplan, är det ändå avsevärda tidsvinster som görs om man trafikerar jämfört med . För närliggande orter som t. ex. framstår det alltså som mycket angeläget att bibehålls som flygplats för inrikesflyget. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bibehållande av viss inrikestrafik på .
mot · G502361 · 1982-01-18 00:00:00 — m. fl. fattade beslut om att inrikes linjetrafik med F 28 skulle flyttas från till . Mot bakgrund av de stora trafikpolitiska och ekonomiska konsekvenserna som beslutet skulle föra med sig föreslog vi emellertid i en motion till att det fattade beslutet borde upphävas. Motionen avslogs av riksdagsmajoriteten, då endast moderata samlingspartiet tillstyrkte den. Det skulle kanske anses rimligt att nu betrakta frågan som definitivt avgjord. kvarstår dock alla de sakargument som redovisats mot en flyttning till och för ett bibehållande av trafiken på . Det finns här ingen anledning att upprepa den argumentationen. Den reguljära linjetrafiken till från län bedrivs från de två flygplatserna i och . Passagerarutvecklingen från och till de bägge flygplatserna har varit mycket god. Detta tack vare taxepolitiken och den goda belägenheten av . Det ökade antalet passagerare har medfört en ökad turtäthet och direktlinjer. Vid en nedläggning av finns en uppenbar risk för en mindre god, möjligen negativ, passagerarutveckling. Detta kan komma att leda till minskad turtäthet och därmed sämre service för län. Dessa regionala konsekvenser måste naturligtvis vägas in vid ett ställningstagande till flygplatsfrågan i , eftersom beslutet måste betraktas som en riksangelägenhet. En flyttning av inrikesflyget från till kräver stora investeringar. Skall dessutom få bättre kommunikationer med krävs stora ekonomiska resurser. Vi bedömer därför att i det nuvarande samhällsekonomiska läget finns stor risk för att flyttningen sker utan att de investeringar som krävs för att i någon mån ge passagerarna bättre service - bl. a. i form av transporter - kommer till stånd. Det är, som vi framhöll i fjolårets motion, märkligt att ta beslut i utan att tillräckligt väl känna till de ekonomiska konsekvenserna eller veta vilka möjligheter som finns för att ge en tillfredsställande service. Enligt vår uppfattning är det fortfarande möjligt att fatta beslut om att bibehålla den inrikes flygtrafiken på . Självklart skall då de förutsättningar som angavs i regeringens proposition 1980/81:8 uppfyllas. Med anledning av det anförda hemställs att med upphävande av sina tidigare beslut beslutar att den reguljära inrikesflygtrafiken skall vara kvar på i enlighet med de riktlinjer som angavs i proposition 1980/ 81:8. () ()
mot · G502364 · 1982-01-19 00:00:00 — Strukturförändringen i det svenska jordbruket innebär en allt längre driven sammanslagning till större enheter. I många fall har den av statsmakterna påskyndade storleksrationaliseringen förstärkts genom en omfattande förekomst av sidoarrenden. Den tidigare möjligheten för unga lantbrukare att börja sin yrkesverksamhet på en mindre gård och därefter, när rörelsen vunnit i ekonomisk bärkraft, flytta till en större finns . I stället tvingas de unga lantbrukarna skuldsätta sig på ett mycket allvarligt sätt redan vid starten. Ett kapitalbehov av en halv eller för nystartade jordbrukare ställer också stora krav på krediter. För att avbalansera sammanslagningen av jordbruksfastigheter bör även en viss styckningsverksamhet befrämjas. I första hand borde sådan styckning och delning i samråd med lantbruksnämnderna ske av statens och kyrkans egendomar. Även större enskilda gårdar bör kunna ifrågakomma för styckningsverksamhet. Enligt fattat jordbrukspolitiskt beslut skall familjejordbruket utgöra tyngdpunkten i svenskt jordbruk. Även kombinationsdrift med jord och skog accepteras. Glesbygdsstöd ger utrymme för kombination av jordbruk och andra näringar, deltidsjordbruk gör det möjligt att bibehålla en större bofast befolkning på landsbygden. För att uppfylla målsättningen krävs att tillräcklig del av animalieproduktionen förbehålls familjejordbruket och olika former av kombinationsdrift. Tendenser till fabriksmässig produktion måste bekämpas. Detta kan inte ske utan införande av etableringskontroll med ett bestämt samband mellan produktionens omfattning och den egna produktiva arealen. Utvecklingen i fråga om produktion av ägg och fläsk men även mjölk inger oro, och det finns tecken som tyder på att storbesättningar snart nog hotar familjejordbrukets mjölkproduktion. Enligt min mening är det därför nödvändigt att införa etableringskontroll för såväl ägg- och fläskproduktion som mjölkproduktion. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära en utredning om att jämsides med pågående sammanslagningsverksamhet av jordbruk också underlätta styckning och delning av stora jordegendomar, i första hand tillhörande stat och kyrka, 2. att beslutar att hos regeringen begära att fråga om etableringskontroll för produktion av ägg, fläsk och mjölk också övervägs.
mot · G502368 · 1982-01-19 00:00:00 — Ändrade regler för glesbygdsstödet /80 finns ett särskilt under industridepartementet upptaget anslag för åtgärder i glesbygder. Det är ingen som helst tvekan om att anvisade medel i många fall gett mycket positiva resultat. Detta har också framhållits av bl. a. många länsstyrelser. Från anslaget kan stöd utgå till olika typer av företag men det är däremot inte möjligt för enskilda i glesbygd att få stöd för uppförande av fritidshus för uthyrning. Uthyrningsverksamhet är dock något som, inte minst i skärgården och i annan ur rekreationssynpunkt attraktiv glesbygd, är en viktig inkomstkälla vid sidan om andra näringar; näringar som exempelvis fisket är ofta otillräckliga som underlag för en tillfredsställande försörjning. Bestämmelserna för anslaget bör därför vidgas så att stöd även kan ges till av enskilda i glesbygd uppförda uthyrningsstugor. En generösare bedömning bör också göras när det gäller att bevilja byggnadstillstånd inom glesbygdsområden för uppförande av uthyrningsstugor. Men hänvisning till vad som anförts hemställer jag att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade regler för glesbygdsstödet.
mot · G502370 · 1982-01-19 00:00:00 — Kommunernas nettokostnader för den kommunala barnomsorgen uppgår till över 7 000 milj. kr. Härutöver utgår statsbidrag som för perioden /83 budgeteras till 5 550 milj. kr. Trots dessa avsevärda kostnader har samhället inte tillfredsställande lyckat tillgodose efterfrågan på barnomsorg. Barn är olika. Familjer är olika. Den omsorgsform som passar ett barn eller en familj kanske inte alls passar en annan. Samhället borde eftersträva många olika barnomsorgsformer och valfrihet för barn och föräldrar att själva välja den form som passar dem bäst. Den ensidiga subventioneringen av den kommunala barnomsorgen hindrar en sådan utveckling. Samhällets subventionering av den kommunala barnomsorgen är orättvis. De föräldrar vilkas barn inte har erhållit eller av olika skäl inte önskar daghemsplats måste skattevägen subventionera de familjer som har daghemsplats som de själva får stå för hela kostnaden för omsorgen om de egna barnen. Som en konsekvens av denna subventionering av den kommunala barnomsorgen ökar kravet från barnfamiljerna på ytterligare utbyggnad av antalet platser, inte enbart av omsorg om barnen utan även som ett krav på ekonomisk rättvisa. Moderata samlingspartiet föreslår därför att samhällets stöd till barnfamiljerna bör utgå som en vårdnadsersättning som är neutral i förhållande till vilken form av barnomsorg som de enskilda familjerna väljer. Ett antal kommuner har uttryckt missnöje med den nuvarande fördelningen av stödet till barnfamiljerna och har väckt frågan om vårdnadsersättning. Nuvarande lagstiftning tillåter emellertid inte kommunerna att införa sådan ersättning. För de berörda kommunerna är det otillfredsställande att de saknar stöd i lagen för att på detta område dels skapa större rättvisa mellan barnfamiljerna i den egna kommunen, dels lösa barnomsorgsfrågorna på det sätt som passar den enskilda kommunen bäst med hänsyn till dess struktur. Rätt för kommunerna att inom ramen för sin ekonomi utbetala vårdnadsersättning skulle ge kommunerna en högre grad av självbestämmande. bör genom tilläggsdirektiv få i uppdrag att utreda möjligheterna för vårdnadsersättning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om möjligheterna att införa vårdnadsersättning. () ()
mot · G502372 · 1982-01-19 00:00:00 — Ökade möjligheter till lärlingsutbildning och provanställning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:371 hemställs att hos regeringen anhåller om förslag om att utöka möjligheterna till lärlingsutbildning och provanställning.
mot · G502373 · 1982-01-19 00:00:00 — Utbyggnad av vattenkraften m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:371 hemställs 1. att uttalar att vattenkraften bör byggas ut i den utsträckning som det är ekonomiskt lönsamt (ca ), 2. att uttalar att hetvattnet från kärnkraften i största möjliga grad utnyttjas.
mot · G502374 · 1982-01-19 00:00:00 — 1981/82 374-382 Slopande av övre åldersgräns för innehav av offentliga uppdrag Det är viktigt att sträva efter ett samhälle med valfrihet. Valfriheten skall också gälla de äldre. Åldrandet är en individuell process som sker successivt, varför man inte kan fastslå någon speciell åldersgräns för när man blir gammal. Detta har ju också bl. a. kommit till uttryck i att beslutat införa en rörlig pensionsålder. Ändå finns fortfarande åldersgränser uppåt för olika slag av offentliga uppdrag. Dessa åldersgränser bör avskaffas. T. ex. kan konstateras att det är ett slöseri att man i samhällsarbetet inte tillräckligt drar nytta av äldre personer. Den gräns som f. n. finns gäller vissa kommunala och statliga uppdrag, t. ex. nämndeman i tingsrätt och länsrätt, ledamot i domkapitel och ledamot i taxeringsnämnd. Motioner med samma begäran som i denna har tidigare väckts från sida. Utskottet har då ställt sig positivt till själva tanken på ett slopande av den övre åldersgränsen vid innehav av offentligt uppdrag. Konsekvenserna och förutsättningarna skulle dock först utredas inom . Under /81 upprepade utskottet sitt krav på utredning av frågan, men uttryckte inte någon egen mening om önskvärdheten av att slopa åldersgränsen i fråga. Tiden är nu kommen att få en lösning på de problem motionen aktualiserat. bör kunna ta ställning i denna självklara principfråga utan att vänta på ytterligare utredningsarbete. Med anledning av vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär att tillämpliga lagar och förordningar ändras så att ingen övre åldersgräns fastställs för innehav av offentliga uppdrag. () ()