mot · G5022520 · 1982-04-28 00:00:00 — m. fl. Ändrade regler för skogskonto, m. m. 1981/82:182) I propositionen föreslås vissa förändringar av reglerna för skogskonton, ändrade regler för avdrag för värdeminskning på skogsvägar och utgifter för dikningsarbeten samt ändringar i övergångsbestämmelserna för den nya skogsbeskattningen gällande de s. k. skogsavdragsreglerna. Syftet med de föreslagna åtgärderna är enligt propositionen att stimulera utbudet av virkesråvara. Vi har från socialdemokratisk sida åtskilliga gånger lågt förslag i om åtgärder för att åstadkomma ett ökat utbud av virkesråvara. Våra förslag har regelmässigt avslagits av den borgerliga riksdagsmajoriteten. 1 våra tidigare motioner om skogsnäringen, bl. a. under allmänna motionstiden (motion 1981/82:2075), har vi utförligt redogjort för problemen inom skogsbruket och skogsindustrin samt lagt fram en rad konkreta förslag till åtgärder för att lösa problemen. Vi upprepar inte här denna genomgång utan hänvisar till våra tidigare motioner. Vi konstaterar dock att de låga avverkningarna och den därav följande råvarubristen i skogsindustrin har lett till förluster av exportinkomster på åtskilliga miljarder . Dessutom har tusentals människor i onödan förlorat jobben, ofta på orter där det inte funnits möjligheter till alternativ sysselsättning. Regeringens underlåtenhet att vidta åtgärder för att öka virkesutbudet är naturligtvis särskilt allvarlig med hänsyn till den besvärliga ekonomiska situation som befinner sig i efter de borgerliga regeringsåren. Bytesbalansunderskottet hade nära nog kunnat halveras om åtgärder vidtagits så att skogsindustrin hade klarat sin råvaruförsörjning. De förslag som läggs medför emellertid, precis som tidigare förslag som regeringen lagt på detta område, knappast några effekter på virkesutbudet. Vi accepterar för vår del de förslag till förändringar av reglerna för skogskonton som läggs. De överensstämmer i stort med vad en enhällig virkesförsörjningsutredning har föreslagit. Vi vill i det sammanhanget erinra om att vi har yrkat avslag på de enligt vår mening otillständigt förmånliga regler för insättning på skogskonton som den borgerliga riksdagsmajoriteten genomfört (prop. 1981/82:30, motion 1981/82:46). Reglerna innebär att insättning på skogskonto får ske av hela den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för upplåten avverkningsrätt och av den på beskattningsåret belöpande köpeskillingen för avyttrade skogsprodukter och saluvärdet av uttag till egen rörelse. 1 * 1981/82. vår del att de tidigare normalt gällande reglerna då insättning fick ske av av köpeskillingen för försålda avverkningsrätter och av köpeskillingen för leveransvirke och saluvärdet av uttag till egen rörelse var väl ägnade att tillgodose den inkomstutjämnande effekt som är syftet med skogskontona. Vi föreslår att dessa regler återinförs. Regeringen föreslår i propositionen att avdrag för årlig värdeminskning av skogsvägar får ske av hela anskaffningsvärdet. Det innebär att hela kostnaden för en skogsväg får skrivas av . F. n. gäller att avdrag medges av ett belopp som motsvarar tre fjärdedelar av anskaffningsvärdet. Motiveringen för att tre fjärdedelar och inte hela anskaffningsvärdet får dräs av är att skogsvägar (liksom andra markanläggningar) har ett bestående värde. har i sitt remissvar på virkesförsörjningsutredningen pekat på just detta, att markanläggningar har ett bestående värde, när man har avstyrkt förslaget att hela värdet skall få skrivas av. ifrågasätter dessutom starkt att en skogsägare skulle bli mer benägen att bygga skogsväg om avdragsrätten okar till att omfatta hela anskaffningsvärdet i stället för nuvarande . Vi delar från socialdemokratisk sida uppfattning att det är fel att tillåta avskrivning av hela anskaffningsvärdet. En skogsväg medför en värdeökning på skogsfastigheten som åtminstone delvis är bestående. Vi avvisar således regeringens förslag i denna del. Vi tillstyrker däremot att avskrivning får ske i stället för nuvarande . Vårt förslag blir således att årlig värdeminskning på skogsvägar får beräknas till av ett värde som motsvarar tre fjärdedelar av anskaffningsvärdet. Det torde ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext med anledning av våra förslag. Regeringen föreslår vidare att övergångsbestämmelserna till de skogsbeskattningsregler som beslutades av den borgerliga riksdagsmajoriteten 1979 skall ändras så att det framgår att skogsavdrag enligt äldre regler inte till någon del skall begränsa avdragsutrymmet beträffande skogsförvärv som sker efter den tidpunkt när de nya reglerna trädde i kraft. Vi socialdemokrater avvisade (i motion 1978/79:2650) de nya reglerna för skogsbeskattningen. Skälet var att vi ansåg de nya reglerna innebära en helt ny princip för skogsbeskattningen, som de gav betydande skattelättnader för skogsägarna. De nya reglerna innebär nämligen att en skogsägare får tillgodoräkna sig värdeminskningsavdrag även vid avverkningar som begränsas till den rena avkastningen. De stora skattelättnaderna för skogsägarna som omläggningen innebar är oerhört utmanande i när de flesta löntagargrupper fått vidkännas betydande realinkomstminskningar. Vi finner för vår del ingen anledning till att gå in i detta nya skogsbeskattningssystem, som vi i sig anser felaktigt, och göra justeringar. Vi avvisar således regeringens förslag på denna punkt. Som redan sagts får de förslag som lagts ingen eller endast marginell påverkan på avverkningarna. Enligt socialdemokratisk uppfattning måste kraftfulla ekonomiska styrmedel sättas in för att ökade avverkningar skall åstadkommas. Regeringen avvisar i propositionen alla förslag som utretts av virkesförsörjningsutredningen. Man är från regeringens sida uppenbarligen beredd att även i fortsättningen tillåta det stora slöseri och de stora ekonomiska förluster som de för låga avverkningarna innebär. Vi socialdemokrater anser att regeringens passiva politik måste brytas. Som vi framfört bl. a. i vår motion 1981/82:2075 krävs ekonomiska åtgärder som både verkar påtryckande och stimulerande på avverkningsbenägenheten. Resultatet av den undersökning bland skogsägarna som virkesförsörjningsutredningen gjort visar bl. a. att många skogsägare avstår från att avverka därför att man inte är beroende av inkomster från skogsbruket. Dessutom har den andel av skogsmarken som ägs av personer vars huvudsakliga inkomst kommer från andra förvärvskällor ökat snabbt. Det gör det desto mer angeläget att finna åtgärder som uppmuntrar till avverkning. Åtgärderna måste enligt vår mening vara fördelningspolitiskt neutrala gentemot andra kategorier av inkomsttagare. Efter de senaste årens goda inkomster för skogsägarna är det inte fördelningspolitiskt rimligt att vidta åtgärder som innebär att skogsägarna ytterligare gynnas. Eventuella stimulanser måste därför finansieras genom avgifter inom skogsbruket, innebärande att skogsbruket får bära sina egna kostnader. Det stora budgetunderskottet medger heller inte ökade insatser på detta område som inte till fullo finansieras. De ekonomiska styrmedlen bör ha egenskaperna att de belastar den passive skogsägaren och uppmuntrar den aktive. Olika typer av beskattningsmodeller främst av typen tillväxtbeskattning har analyserats av virkesförsörjningsutredningen. Vi delar utredningens uppfattning att en definitiv tillväxtbeskattning av finsk modell inte bör införas. Det finns en rad övergångsproblem i samband med införandet av ett sådant system. Det avgörande för oss har dock varit att finska undersökningar visat att skogsägarna genom detta system fått en orättmätigt låg beskattning jämfört med andra inkomsttagare. Skälet är att systemets definitiva karaktär gör det nödvändigt att lägga beskattningen på en låg nivå. Utredningen har också undersökt preliminär tillväxtbeskattning, periodiskt preliminär tillväxtbeskattning, särskild skogsskatt samt avgifts- och stödsystem. Vi anser för vår del att ett skattesystem som bygger på en preliminär tillväxtbeskattning bäst skulle tillgodose de mål vi strävar efter. Den preliminära tillväxtbeskattningen är avverkningsbefrämjande, som den genom reglering av beskattningen i efterhand med hänsyn till den faktiska inkomsten garanterar en rättvis beskattning. Införandet av en preliminär tillväxtbeskattning medför emellertid bety dande tekniska och administrativa komplikationer som ytterligare behöver utredas. Mot den bakgrunden avstår vi från att nu förorda att ett sådant system införs. Behovet av åtgärder är dock akut med hänsyn till de låga avverkningarna. Vi förordar därför införandet av ett avgifts- och stödsystem. Med ett sådant system uppnås huvudsyftet med den preliminära tillväxtbeskattningen. Det är dessutom lätt att införa eftersom det bygger på ett befintligt system. Detta system infördes genom höjningen av skogsvårdsavgiften och införande av extra avdrag vid beskattning av vissa skogsuttag som genomförts fr. o. m. Även gallringsstödet var utformat på detta sätt då ett bidrag utgick för gallringsåtgärder vilket finansierades med en höjd skogsvårdsavgift. För att få den avverkningsbefrämjande effekt som eftersträvas måste emellertid nivån höjas både på skogsvårdsavgiften och på stöden. Vi avvisar emellertid det nuvarande stödet som utgår i form av ett tidsbegränsat extra avdrag för vissa skogsuttag. Vi anser att de nuvarande extra avdragen har marginell effekt. Stödet bör i stället utgå efter avverkning i form av bidrag till återväxtkostnader och produktionsfrämjande åtgärder. Uppbyggt på detta sätt får avgifts- och stödsystemet dels avverkningsbefrämjande effekt genom att det höjer skogsägarnas rånetto vid avverkning, dels en gynnsam effekt på skogsvården. En långsiktig avverkning på 75 milj. m3sk förutsätter en bättre skogsvård än . Dessutom verkar en högre skogsvårdsavgift pådrivande eftersom skogsägaren får incitament att skaffa sig intäkter från skogen, då den åsamkar honom en fast kostnad. Systemet bör i princip utformas så att ett belopp motsvarande hela eller huvuddelen av de beräknade kostnaderna för återväxtåtgärder och röjning, minskat med det statliga stödet, tas ut via höjning av skogsvårdsavgiften. Sedan görs alla investeringar i primärproduktionen bidragsberättigade. Avgifterna och stödet bör balansera varandra, för att systemet skall vara neutralt gentemot andra inkomstgrupper. Som vi i tidigare motioner har sagt bör man också i samband med detta göra en bedömning av samtliga övriga stödformer för att se om ytterligare förenklingar kan göras. Det föreslagna systemet är enligt vår mening nödvändigt för att lösa problemen med virkesförsörjningen. Systemet har den fördelen att det är enkelt och att det innebär en utveckling av en redan etablerad politik. En ytterligare fördel med att utveckla ett befintligt system är att det sannolikt inte behövs några särskilda övergångsbestämmelser. Vi föreslår att regeringen återkommer till med förslag om ett avgifts- och stödsystem i enlighet med vad vi anfört som ett styrinstrument för en bättre skogsvård, jämnare avverkning och tryggare sysselsättning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar ändra reglerna för insättning på skogskonto i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att beslutar avslå regeringens förslag om att värdeminskning på skogsvägar skall beräknas på hela anskaffningsvärdet, 3. att beslutar anta förslaget i motionen om att avdrag för årlig värdeminskning av skogsvägar skall beräknas till av ett belopp som motsvarar tre fjärdedelar av anskaffningsvärdet, 4. att beslutar avslå regeringens förslag om ändring i övergångsbestämmelserna till de nya regler om skogsavdrag som beslutades , 5. att beslutar att hos regeringen begära förslag om avgifts- och stödsystem i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () BO () () () () ()