mot · G60290 · 1982-11-25 00:00:00 — Motion 1982/83:90 Beskattningen av statsskuldväxlar m. m. 1982/83:58) Ett viktigt inslag i skattereformen för åren 19831985 är den begränsning i fråga om sambeskattningen av makars B-inkomster som skall ske. Frigränsen under vilken B-inkomster ej sambeskattas höjs till , och görs den till ett grundavdrag i stället för nuvarande tröskelkonstruktion. Fr. o. m. skall sambeskattning vidare endast ske vid beräkning av tilläggsbelopp, dvs. för inkomstdelar som ligger över brytpunkten vid 16 basenheter. Enligt uppgift i propositionen beräknas dessa åtgärder minska antalet par som berörs av sambeskattningen från ca 800000 till 120000. Vi hälsar detta beslut med tillfredsställelse, dels därför att det innebär en välbehövlig förenkling för många skattskyldiga och för skattemyndigheterna, dels därför att det principiellt är viktigt att arbeta på sambeskattningens fullständiga avskaffande. I det senare avseendet kan vi emellertid inte underlåta att påpeka att frigränsen . motsvarar en lägre nivå i fast penningvärde än de ursprungliga . Något konkret förslag om ytterligare höjning av frigränsen framför vi inte . Vi vill i stället ta upp en fråga om den tekniska utformningen av det nya regelsystemet för sambeskattningen. Efter beslut har det nämligen kommit att uppmärksammas att detta i vissa situationer får olyckliga verkningar och t.o.m. kan ge upphov till s. k. Pomperipossaeffekter. Problemet ligger i bestämmelsen om att när båda makarna har B-inkomster så skall i första hand . hos vardera maken behandlas som Ainkomst. Det betyder att den verkliga lättnaden i förhållande till den fullständiga sambeskattningen av B-inkomsterna blir olika beroende på hur dessa fördelar sig mellan makarna. Någon skattelättnad för makarna innebär det ju inte om den make som har den högsta A-inkomsten får en del av sin B-inkomst behandlad som A-inkomst. Effekter som dessa har givetvis aldrig varit avsedda, och när de nu lyckligtvis uppmärksammats innan några människor hunnit drabbas bör de avhjälpas. Det kan också ske mycket enkelt genom att föreskriva att alltid . av B-inkomsten hos vardera maken skall behandlas som A-inkomst. Om endast ena maken har B-inkomst blir detta ingen ändring mot de beslutade reglerna. Och vi vill understryka att även om båda makarna har B-inkomst begränsas lättnaden till samma belopp som skulle uppkomma om endast maken med lägre A-inkomst hade någon Man undviker därför att bygga in ett incitament till s. k. skatteplanering i systemet om man genomför vår föreslagna ändring. De beslutade ändringarna i lagen (1957:576) om statlig inkomstskatt har numera trätt i kraft. Våra förslag innebär därför att ändringar behöver göras i denna lag. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställer vi att antar följande lagförslag Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 11 § 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1 skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid beräkning av tilläggsbelopp för makar, som under beskattningsåret levt tillsammans, gäller följande. Har makarna som Har någon av makarna sammanlagt överstiger 5 000 kro- komst som överstiger nor skall A-underlag och B-under- skall A-underlag och B-underlag lag beräknas för var och en av dem beräknas för var och en av dem en B-underlag utgörs av den skatt- B-underlag utgörs av den skattskyldiges B-inkomst. Av B-inkoms- skyldiges B-inkomst. Av B-inkomsten behandlas dock som A-inkomst ten behandlas dock som A-inkomst ett belopp om samt i ett belopp om . förekommande fall det belopp derlaget, som avrundas nedåt till varmed andra makens B-inkomst helt hundratal kronor, får inte över B-under- stiga underlaget för tilläggsbelopp, laget, som avrundas nedåt till helt hundratal kronor, får inte överstiga underlaget för tilläggsbelopp. A-underlag utgörs av skillnaden mellan underlaget för tilläggsbelopp och B-underlaget. Tilläggsbelopp på A-underlag beräknas för vardera maken för sig. B-underlag hos make, som har det lägsta A-underlaget sammanläggs med andra makens underlag för tilläggsbelopp, varefter tilläggsbelopp beräknas på summan. Skillnaden mellan det sålunda beräknade tilläggsbeloppet och tilläggsbeloppet på det i nämnda summa ingående A-underlaget fördelas på makarna efter förhållandet mellan deras B-underlag. Vad som belöper på vardera maken utgör, avrundat enligt bestämmelserna i 10 b §, tilläggsbelopp på makens B-underlag. 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770. 2 Senaste lydelse 1982:416. Sammanlagda beloppet av sålunda beräknade tilläggsbelopp på makes A-underlag och B-underlag utgör makens tilläggsbelopp. Denna lag träder i kraft . Därvid gäller i fråga om tillämpningen bestämmelserna i 1 och 6 §§ lagen (1982:417) om ikraftträdande av lagen (1982:416) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.