mot · G60257 · 1982-11-17 00:00:00 — Effektivare regler för debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter (prop. 1982/83:60) Enligt gällande bestämmelser (5-6 §§ AVGL) skall arbetsgivaruppgiften liksom kontrolluppgifterna avlämnas året efter aktuellt inkomstår. Vid senare ingivande av arbetsgivaruppgiften utgår i normalfallet en förseningsavgift på på de med stöd av ifrågavarande arbetsgivaruppgift påförda arbetsgivaravgifterna, dock högst . (44 § AVGL). Många mindre företagare finner att arbetsgivaruppgiften är för svår att fylla i. På kontrolluppgiften behöver man bara kryssa i uppgifter om olika naturaförmåner. Men i arbetsgivaruppgiften skall dessa förmåner prissättas efter vissa regler, och dessutom skall man lämna en prognos beträffande verksamheten under kommande inkomstår m. m. Man ber därför ofta den deklarationsmedhjälpare man utnyttjar att även upprätta och inge arbetsgivaruppgiften. Detta medför då att företagare med bara någon deltidsanställd påförs förseningsavgift med , beroende på lönesummans storlek. Detta upplever dessa småföretagare som ren småaktighet och förföljelse från skattemyndigheternas sida, eftersom samhället ju inte vållats någon förlust eller betydande olägenhet av att arbetsgivaruppgiften inlämnats någon eller än som föreskrivits. Därtill kommer att det i många fall rör sig om familjeföretag med barn i tonårsåldern, vilka hjälper till med arbetet, och där föräldrarna ofta har svårt att reda ut i vilka fall löne- och arbetsgivaruppgift skall lämnas. För motsatt kategori arbetsgivare, dvs. storföretagen, beviljas ju regelmässigt anstånd med ingivande av arbetsgivaruppgiften, eftersom de på grund av det stora antalet anställda ej har möjlighet att sammanställa allt lönematerial till en arbetsgivaruppgift före januari månads utgång. Företrädare för lokal skattemyndighet har uppgivit att man regelmässigt medger även småföretagare dylikt anstånd men att det är ovanligt med dylika framställningar. Analogt skulle vi också vilja anföra att denna kategori småföretagare som regel har rätt att lämna sina momsdeklarationer och inbetala aktuellt momsbelopp i anslutning till upprättandet av inkomstdeklarationen. Denna särbehandling har uppenbarligen varit föranledd av att man velat ge dessa företagare bättre tid och möjlighet att anlita kvalificerat biträde för att upprätta dessa deklarationer. Effekterna torde också ha varit klart positiva för alla berörda parter. Såvitt vi kan finna föreligger samma skäl för att låta denna kategori småföretagare få anstånd med avlämnande av arbetsgivaruppgiften till den tidpunkt då inkomstdeklarationen skall vara ingiven. 1 1982/83. Några egentliga olägenheter uppkommer ej härav, eftersom de till arbetsgivaruppgiften fogade exemplaren av kontrolluppgifterna utan svårighet bör hinna sorteras och expedieras till taxeringsnämnderna i acceptabel tid. Olägenheterna bör ju numera ha minskats ytterligare, eftersom taxeringsarbetet bedrivs under av året . Inkomsttagarens exemplar av kontrolluppgifterna skall naturligtvis såsom tillställas den anställde före . En svårighet är givetvis att avgränsa denna typ av företagare men bäst vore antagligen att knyta ett senare avlämnande av arbetsgivaruppgiften till att lönesumman för de anställda ej finge överskrida ett visst antal basbelopp eller ett visst antal helårsanställda. För vår del skulle vi vilja förorda att generellt låta arbetsgivare, som enligt bokföringslagen är befriade från skyldighet att upprätta årsbokslut, få rätt att lämna arbetsgivaruppgiften med deklarationen. Vid behandlingen av en liknande motion, som vi lade fram 1976, avslogs denna av under hänvisning bl. a. till att pensionskommittén utredde även denna fråga. Men i pensionskommitténs utredning (SOU 1977:46) tas den av oss aktualiserade frågan över huvud taget inte upp till behandling varför vi nu finner det angeläget att ånyo aktualisera frågan. I ett yttrande över vår motion till utskottet hade uttryckt farhågor för försenat taxeringsarbete. Genom förlängd taxeringsperiod reduceras tyngden i detta argument. Men enligt vår uppfattning finns ingen som helst anledning att tro att alla, som eventuellt finge en möjlighet att inlämna arbetsgivaruppgiften vid deklarationstillfället, skulle utnyttja denna möjlighet. Tvärtom är det så att de med dessa problem mer erfarna föredrar att upprätta arbetsgivaruppgiften med att de skriver ut och expedierar kontrolluppgifterna. Vi tror alltså att bara en bråkdel - mest småföretag med någon enstaka eller några säsonganställda - skulle vilja ha möjlighet att få biträde av deklarationsmedhjälparen. Dessa drabbas nu i stället i stor utsträckning av en förseningsavgift, som de upplever som ett samhällets straff, därför att de inte klarar av byråkratins krav. Vid utskottsbehandlingen av vår motion 1978/79:222 förutsatte socialförsäkringsutskottet att pensionskommittén skulle undanröja detta problem för småföretagarna. Så har tyvärr ej skett, varför vi ser oss nödsakade återkomma med vårt krav på åtgärd. Behovet för dessa småföretagare att få ytterligare tid för upprättande av arbetsgivaruppgiften förstärks ju enligt vår mening markant genom proposition 1982/83:60 om effektivare regler för debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter. Ju bättre prognosen i den avlämnade arbetsgivaruppgiften är, desto mindre blir behovet av kompletterande uppgifter i enlighet med den nu aktuella propositionen. Alla parter tjänar ju på att de preliminära uppgifterna/avgifterna blir så riktiga som möjligt från början. Varje ändring/nydebitering medför betydande kostnader. Med hänvisning till det anförda hemställs att medger att småföretagare, som enligt bokföringslagen är befriade från skyldighet att upprätta årsbokslut, får rätt att lämna sin arbetsgivaruppgift med deklarationen.