mot · G5022018 · 1982-01-26 00:00:00 — som kolefterfrågan ökat har insatserna för att förbättra kolets miljöegenskaper förstärkts. Ny teknik för att komma till rätta med kolets svavelinnehåll är under utveckling. Erfarenheterna av ny kolteknik är emel 1981/82: 2018 280 Kolresurser och kolreserver i de största kolproducerande länderna (mtce1) Totalt 10 750 212 Källa: to the future. Report of the World Coal Study. 1 Milj. ton kolekvivalenter. lertid fortfarande knappa och utvecklingskostnaderna alltjämt ansenliga. Redan nu har emellertid den tekniska utvecklingen nått dithän att miljöförbättringar kan åstadkommas vid en övergång från olja till kol utan att kolet för den skull förlorar sin konkurrenskraft. De länder som ökar användningen av kol gör det med tillämpning av beprövad teknik. Möjligheterna hålls öppna för att senare skärpa miljökraven, då ytterligare tekniska erfarenheter vunnits. Naturgasen är geologiskt nära knuten till oljan. Fyndigheter av naturgas finns därför ofta inom områden likartade dem som också innehåller olja. Världens gasfyndigheter bedöms vara något mer uthålliga än oljefyndigheterna. En ökad användning av naturgas har därför bedömts som värdefull av många av de länder som redan har traditioner inom naturgasområdet, särskilt som naturgasen har betydande miljöfördelar. En vidgad användning av naturgas har emellertid inte framstått som lika självklar för länder utan tidigare erfarenheter av naturgas. Betydande investeringar krävs i distributionsapparaten för att gasen skall kunna komma till ändamålsenlig användning. För svenskt vidkommande kan t. ex. naturgas importerad från bedömas bli dyrare än annan likvärdig energi. Skulle en gastransportledning från till kontinenten bli aktuell kan emellertid kostnadsbilden bli mera intressant. Introduktion av gas i större skala i vårt land är beroende av att detta projekt kommer till stånd. Det återstår emellertid att utreda om ens en sådan ledning är en tillräcklig förutsättning för att naturgas skall framstå som tillräckligt konkurrenskraftig. har sökt möta de ökade energikostnaderna och risken för leveransstörningar på ett flertal sätt. Hushållningsinsatser inom framför allt industri och hushåll har premierats genom förmånliga lån och bidrag. 1981/82: 2018 stimulerats om nya energiförsörjningsmetoder framför allt på det förnybara området. Som redan nämnts har det statliga inflytandet över den svenska energiförsörjningen tagit sig uttryck i starka restriktioner för somliga energiförsörjningsalternativ. Utbyggnaden av vattenkraften har i det närmaste avstannat trots att ett flertal utbyggnadsvärda vattendrag återstår. Kärnkraften har uttalat skall stängas av . Kärnvärme anses inte vara aktuell. Oljeförsörjningssituationen försämras dramatiskt om den billiga inhemska energikällan vattenkraften inte får utnyttjas ytterligare, och om ett nedbringande av oljeandelen i den svenska energibalansen skall ske som kärnkraften inte får utnyttjas bortom ett teoretiskt fixerat årtal. De centrala uppgifterna för svensk energipolitik - och en framgångsrik ekonomi är sannolikt omöjliga att fullfölja med dessa restriktioner. Helt visst blir det så om den enda återstående energikälla som i större skala skulle kunna utnyttjas inom överskådlig tid till konkurrenskraftiga priser, nämligen kol, blockeras genom snabbt skärpta miljökrav som av dem som har ansvaret för investeringarna bedöms som omöjliga att ekonomiskt tillgodose. De energitillskott som kan utvinnas genom de olika förnybara energikällor som befinner sig på forskningsstadiet och genom torv och ved kommer inte att förslå, i synnerhet som torvhanteringen också måste underkastas miljökrav och vedanvändningen inte kan tillåtas inkräkta på skogsindustrins råvaruförsörjning. Med en energipolitik utan verklighetsförankring kommer det inte att bli möjligt att återupprätta balansen i samhällsekonomin. Principerna för en moderat energipolitik kan sammanfattas på följande sätt: Energikostnaderna måste realt pressas ned. Osäkerheten om den internationella energisituationen gör det nödvändigt att hålla alternativa försörjningsmöjligheter öppna. måste kunna dra nytta av låga priser på energiråvaror på världsmarknaden som välutvecklade inhemska energiförsörjningsmöjligheter tas till vara. Introduktion av nya, dyra och outvecklade energikällor kan direkt motverka strävanden att återvinna balansen i samhällsekonomin. Staten har ett ansvar för att energiförsörjningen kan tryggas. Ett starkt selektivt engagemang kan emellertid leda till en felaktig inriktning av energisystemet. Åtskilliga statliga åtgärder eller i några fall brist på åtgärder där sådana förespeglats - har ryckt sönder den lönsamhetsbaserade omdaning av energisystemet som inleddes långt innan energifrågorna blev politiskt centrala. Stora resurser riskerar därmed att satsas på områden som saknar tillräckliga utvecklingsmöjligheter. 1981/82: 2018 För att trygga energiförsörjningen till lägsta kostnad måste energiföretag och enskilda få arbetsro. Dessa måste med utgångspunkt från egna bedömningar om teknik och energipriser få ta ansvaret för omvandlingen av energisystemet och arbetet med energihushållningen. En ökad marknadsanpassning innebär en bättre resurshushållning än statlig detaljplanering kan åstadkomma. Subventionsinslagen inom energiområdet bör successivt nedbringas. De bör så långt möjligt ersättas av åtgärder inriktade på att ge utrymme på kreditmarknaden för investeringar syftande till en breddning av försörjningsbasen och en ökad energihushållning. Genom en sådan politik kan tillgängliga resurser styras till de mest ändamålsenliga utvecklingsområdena som statens utgifter reduceras. Den grundsyn som moderat energipolitik bygger på är alltså att i högre grad än f. n. låta marknaden bedöma olika energiproduktions- och energihushållningsåtgärders värde och förutsättningar. Detta innebär inte att statens roll inom energipolitiken blir oviktig men väl att dess verksamhet begränsas till sådant där staten har större förutsättningar än marknaden att göra riktiga bedömningar och att sätta in angelägna åtgärder. Staten skall ange ramarna, t. ex. i miljöhänseende, men utnyttja den kunskap som byggts upp inom kommuner och företag för att trygga energiförsörjningen till lägsta kostnad. Ett decentraliserat ansvar för energiförsörjningen medverkar dessutom bäst till den flexibilitet som osäkerheten om kommande förutsättningar för energiförsörjningen kräver. Den väsentligt högre prisnivå på olja som utbildades gör andra energislag mer intressanta liksom energihushållningen mera betydelsefull. Det är av central betydelse att den nödvändiga omdaningen av vårt energisystem avvägs på ett sätt som svarar mot de krav samhällsekonomin ställer. Även med omfattande insatser för att hushålla med energin och för att bredda basen för den svenska energiförsörjningen kommer olja att spela en betydelsefull roll. Tillgång till olja måste därför säkerställas. Det är enligt vår mening ställt bortom allt tvivel att oljeförsörjningen, med undantag för kortare perioder av direkt fysiska leveransstörningar, är en fråga om pris. Av detta skäl blir åtgärder av det slag som tillkomsten av Svenska innebär ett slag i luften när det gäller att trygga oljeförsörjningen. Däremot kan dylika åtgärder, som erfarenheten visar, bli mycket kostsamma för skattebetalarna. Vi upprepar vårt krav att skall avvecklas. bör för sin oljeförsörjning dra nytta av de internationella oljebolagens erfarenheter och flexibilitet. Sådana konkurrensvillkor måste erbjudas 1981/82: 2018 att dessa företag vill verka i . Av central betydelse är härvid att den svenska staten avhåller sig från sådan prisreglering som med förödande verkan drabbade oljeförsörjningen 1979. Den oljemarknadsgrupp som förberedde vissa oljefrågor inför förra årets energibeslut utgick enligt vår mening från en riktig utgångspunkt när den anförde: Mot denna bakgrund bör avvägningen mellan å ena sidan låga priser på den svenska marknaden och å andra sidan långsiktig försörjningstrygghet förskjutas i favör genom ett återhållsamt användande av högstprisinstrumentet. Detta bör i princip utnyttjas endast i det fall att oljepriserna i tenderar att klart överstiga den prisnivå som etableras på andra jämförbara nationella marknader. Genom en friare prissättning bör en långsiktigt säkrare bas för oljeförsörjningen skapas. bör göra ett uttalande av motsvarande innebörd. För att skapa bästa möjliga försörjningstrygghet måste den svenska beredskapslagringen av skilda bränslen, främst olja, byggas ut. Speciellt gäller detta uppbyggnaden av fredskrislagren av olja. Skatter och andra styrinstrument För att påskynda vissa önskade förändringar av energisystemet har nya former för energibeskattningen föreslagits. Inom energiskattekommittén (B 1979:06), som väntas presentera förslag till ändringar av energibeskattningen , övervägs sålunda möjligheterna att differentiera energibeskattningen på så sätt att energipolitiskt angelägna styrningseffekter uppstår. Vi är starkt tveksamma till en energiskattepolitik uppbyggd på sådana grunder. Inhemska energikällor skulle möjligen kunna stimuleras på bekostnad av sådana som av skilda skäl anses miljömässigt mindre acceptabla eller försörjningsmässigt osäkra. Men riskerna är överhängande för att tro snarare än vetande kommer att vägleda fastställandet av skattesatserna. I praktiken dyrare inhemska energislag kan komma att premieras på bekostnad av billig importenergi. Helt skilda miljöeffekter kan komma att jämföras även om sådana jämförelser inte låter sig göra på ett rättvisande sätt. Lösliga energipolitiska och miljöpolitiska resonemang kan komma att motivera skatteskärpningar av renodlat statsfinansiella motiv. Vi förordar att den nuvarande energibeskattningen i huvudsak görs neutral mellan framför allt olja och el. Inlemmas energibeskattningen i momssystemet skulle det få en avgörande betydelse för exportindustrins konkurrenskraft. Energibeskattningen bör vidare utformas på ett sådant sätt att en fortsatt utbyggnad av fjärrvärme inte motverkas. Den stödverksamhet som oljeersättningsfonden bedriver syftar till att underlätta introduktion av ny miljöteknik. Stödet kan emellertid i vissa fall också komma att direkt menligt påverka andra angelägna verksamheter i 1981/82: 2018 Tecken tyder på att detta är fallet när det gäller vissa delar av fondens stöd till ökad flisanvändning. Det är av yttersta vikt att flisanvändningen sker på ett sådant sätt att skogsindustrins råvaruförsörjning inte äventyras. Ökad uppmärksamhet är påkallad för att tillse att ett i och för sig angeläget stöd till ny energiteknik inte leder till samhällsekonomiskt omotiverade förändringar av utnyttjandet av våra råvarutillgångar. På den första trepartiregeringens initiativ introducerades ett sammanhängande energisparprogram för bebyggelse . I programmet framhölls det angelägna i att skapa ekonomiska förutsättningar för sådant energisparande som bedömdes som såväl privatekonomiskt som samhällsekonomiskt lönsamt. Energisparprogrammet baserades på liberala idéer om hur energihushållning bäst stimuleras. Denna grundsyn underströks ånyo av . Energisparprogrammet avsågs till en början bli finansierat över statsbudgeten. skulle emellertid de lån som systemet bygger på förmedlas via kreditmarknaden och således inte belasta statsbudgeten. Energisparprogrammets resurskrav skulle få konkurrera på kreditmarknaden med i första hand bostadskrediterna. Någon överflyttning av energisparlånen från statsbudgeten till kreditmarknaden har inte skett. Vi förordar att den från början förutsedda överflyttningen kommer till stånd. En sådan överflyttning kan ske utan att viktiga energisparmål äventyras. När energisparprogrammet introducerades betonades vikten av att en allsidig fristående utvärdering gjordes parallellt med att stödinsatserna introducerades. Någon sådan utvärdering kom dess värre aldrig till stånd. Tvärtom knöts den s.k. energihushållningsdelegationen allt fastare till . Vi anser det angeläget att den tidigare förutskickade fristående utvärderingen skyndsamt genomförs. Sedan energisparprogrammet introducerades har dessutom oljepriserna fördubblats och beskattningen av olja ökats. Troligen innebär detta att energibesparande åtgärder kommer till stånd utan statliga stimulansåtgärder. I det bostadspolitiska avsnittet föreslår vi redan nu vissa förändringar av lånevillkoren. Det kan i detta sammanhang vara värt att notera att det direkta stödet till energihushållande insatser i , liksom f. ö. till åtskilliga energiforskningsändamål, det gångna året skurits ner under betydande politisk enighet. De motiv som en gång kunde anföras för ett omfattande offentligt stöd har inte längre ansetts vara för handen på grund av de stegrade oljepriserna. I trepartiregeringens energiproposition 1980/81:9 betonades att energihushållning inom alla samhällssektorer främst borde stimuleras genom in 1981/82: 2018 formation, rådgivning och utbildning. Tvångsåtgärder avvisades av flera skäl, bl. a. på grund av sådana metoders systematiska ineffektivitet men självklart också på grund av tvångsåtgärders svårförenlighet med en fri ekonomi. Mot denna bakgrund framstår de förslag till energihushållningsinsatser inom industrin som lagts fram av utredningen om styrmedel för näringslivets energihushållning (I 1979: 13) den s. k. Grafströmska utredningen - som förbryllande. Utredningens förslag om en särskild rapportskyldighet till staten från de större industriföretagen om vidtagna energihushållningsinsatser och om en direkt direktivrätt för staten gentemot företagen i energifrågor strider mot de principer som med anledning av energipropositionen fastställde . Vi förutsätter att regeringen inte föreslår några åtgärder i anledning av utredningens om styrmedel för näringslivets energihushållning förslag. Forskning är nödvändig för att skapa flexibilitet och för att utveckla nya alternativ för den framtida energiförsörjningen. Men forskning innebär inte automatiskt att ny teknik till konkurrenskraftiga priser blir tillgänglig. Kunskapsuppbyggnad måste ske som beprövad teknik och erfarenhet utnyttjas. Omfattande statliga stödåtgärder har satts in för att stimulera ett brett forsknings- och utvecklingsarbete. Vi har därigenom fått kunskap om möjligheter på olika energitekniska områden. har forskningsinsatserna visat att åtskilliga av de teoretiskt tilltalande energiförsörjningsalternativen inte kan bli ens tillnärmelsevis konkurrenskraftiga i jämförelse med mera konventionella energislag. De stegrade oljepriserna har dessutom åstadkommit en ny stimulans till energiforskningsinsatser vid sidan av de statligt stödda. De statliga energiforskningsanslagen bör starkt koncentreras. I första hand bör sådana områden prioriteras som till konkurrenskraftiga priser snabbt kan minska vårt lands oljeberoende. Inför det planeringsarbete som skall utföras inför nästa statliga energiforskningsperiod förordar vi att strikta direktiv avges med denna innebörd. Ett ökat inslag av marknadskunskap bör dessutom eftersträvas inom energiforskningsadministrationen. Detta bör beaktas då den nya energiforskningsorganisationen introduceras . Den svenska kärnenergikompetensen är unik. Inom såväl el- som värmeförsörjningen har genom Asea-Atoms försorg teknik utvecklats som visat eller kan förväntas uppvisa tillförlitlighet och god ekonomi. Enligt vår mening får denna kompetens inte skingras. På statsmakterna bör ankomma att ge Asea-Atom sådant stöd som företagets konkurrenter på exportmarknaderna regelmässigt kan påräkna. På kärnvärmeområdet bör kommuner där kärnvärme skulle kunna komma i fråga få redovisa konsekvenserna också av 1981/82: 2018 De betydande fördelar som genom kärnvärmetekniken kan vinnas kan därvid belysas liksom också de minskade säkerhetsrisker som denna teknik medför i jämförelse med flertalet andra alternativ. Enligt trepartiregeringens energiproposition skall användningen av kol öka från praktiskt taget ingenting till ca 1990. ställde sig bakom denna målsättning. Kol avsågs i första hand komma till användning i hetvattencentraler och kraftvärmeverk. angav vissa miljökrav som skall uppfyllas vid kolintroduktion. Vi vill betona vikten av att den beslutade kolintroduktionen kommer till stånd. Utan kol finns det ingen möjlighet att reducera det svenska oljeberoendet på det sätt beslutat. En försinkad kolintroduktion kan förorsaka det svenska samhället ekonomiska förluster men också risker i form av ett oacceptabelt stort beroende av de oljeproducerande staterna. Skulle kolintroduktionen försenas innebär detta återverkningar också för miljön. De av angivna riktvärdena för de miljökrav som måste ställas vid kolanvändning innebär en förbättring i förhållande till fortsatt oljeanvändning. Skulle miljökraven skärpas ytterligare på ett sådant sätt att kolintroduktionen inte kommer till stånd kommer miljöförstöringen från oljeanvändningen att fortsätta. Det finns i detta sammanhang skäl att understryka två förhållanden. Det första gäller ansvaret för kolinvesteringar. Det är ytterst kommuner och industrier som fattar beslut om vilka energikällor som är mest fördelaktiga i de enskilda fallen. En sådan kompetensfördelning har den betydande fördelen att beslut fattas där kunskapen är störst. Men det innebär också att kommuner och företag har rätt att avstå från en energikälla som visar sig alltför dyrbar. Att tvinga kommuner och företag att satsa på kol om miljökraven skärps och kostnaderna därigenom väsentligt ökar. kan av principiella och andra skäl inte rimligen komma i fråga. Det andra gäller koncessionsnämndens tillämpning av de av fastställda värdena för svavelutsläpp. I ett antal avgjorda fall konstaterar koncessionsnämnden att värden är att anse som maximivärden som koncessionsnämnden kan frångå i skärpande riktning. Något stöd för en sådan tolkning ger riksdagsbeslutet inte. Tvärtom leder koncessionsnämndens tolkning till att de av uppsatta målen för kolintroduktion inte kommer att kunna uppnås. De svavelhaltsvärden som uppställt skall dessutom betraktas som genomsnittsvärden . Introduktion av kol måste ske med iakttagande av bestämda miljökrav. Dessa skall utgå från vad som är ekonomiskt försvarbart. Skulle det visa sig att den beslutade kolintroduktionen äventyras bör miljökraven anses tillgodosedda när en övergång från olja till kol i sig innebär en miljöförbättring. Naturgas i är förbunden med avsevärda ekonomiska risker. Dessa risker bör utredas och redovisas innan ytterligare statliga utfästelser görs på 1981/82: 2018 Erfarenheterna från bör utvärderas omsorgsfullt från ekonomiska utgångspunkter. Vattenkraften har tillsammans med oljan utgjort grundvalen för det svenska samhällets försörjning med energi sedan . F. n. svarar vattenkraften för mer än hälften av elenergibehovet eller 61 . har fattat beslut om att vattenkraften skall byggas ut till börj an. Därvid undantogs de fyra outnyttjades, k. huvudälvarna Torne-, Kalix- och samt . Enligt riksdagsbeslut skall regeringen för redovisa hur vattenkraftsutbyggnaden fortskrider i förhållande till det uppsatta målet och om målet inte förefaller kunna uppnås - föreslå åtgärder så att detta kan ske. Det finns anledning att känna oro för den låga takt i vilken vattenkraftsutbyggnaden fortgår. Också mycket små projekt möter lokala miljöinvändningar. Genom inskridande på regeringens exklusiva beslutandeområde i fråga om bl. a. Sölvbacka strömmar har osäkerheten om förutsättningarna för vattenkraftsutbyggnaden ytterligare förstärkts. Under sådana omständigheter minskas snabbt vårt lands förmåga att åstadkomma det vattenkraftstillskott som kommer att behövas. Enligt vår mening utgör vattenkraften ett ovärderligt tillskott till vår energiförsörjning. Inför förnyade ställningstagande 1983 bör en allsidig utredning göras om hur ett ökat vattenkraftstillskott bäst kan åstadkommas som en positiv omdaning av naturmiljön säkras. Redan nu bör planberedskapen för vattenkraftsutbyggnad förbättras. Den elenergi som genom en sådan politik kan göras tillgänglig kan utnyttjas såväl inom industrin som för bostadsuppvärmning och kan därigenom medverka till att nedbringa oljeberoendet. Inskränkningar i möjligheterna att utnyttja el för uppvärmningsändamål motverkar ett rationellt utnyttjande av våra energitillgångar. De beslutade restriktiva reglerna för användning av direktverkande elvärme bör avskaffas. God tillgång på el har tillförsäkrats vårt land för det närmaste årtiondet genom möjligheten att fortsätta använda kärnkraft. I folkomröstningen och genom det därpå följande riksdagsbeslutet avgjordes att kärnkraften skall avvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraft för upprätthållande av sysselsättning och välfärd. En riksdagsmajoritet har sedermera ansett det möjligt att uppskatta fram . För att analysera hur energiförsörjningen skall ordnas efter det att kärnkraften ersatts med andra energiproduktionskällor har en parlamentarisk utredning tillsatts. Vi vill understryka hur vanskligt utredningens uppdrag är. De analyser utredningen kan komma att göra kan i 1981/82: 2018 viktiga hänseenden inte gärna bli mer än gissningar. De rekommendationer utredningen har att avge bör präglas av en medvetenhet om de ofrånkomliga bristerna i ett underlag som avser en tidsperiod . I utredningens direktiv framhåller energiministern: Kommittén bör vidare belysa de ekonomiska konsekvenserna för samhällsekonomin i stort, för staten, kommuner, företag och enskilda av föreslagna åtgärder samt belysa effekterna på sysselsättningen av föreslagna åtgärder. Vid beskrivning av de samhällsekonomiska konsekvenserna bör särskild vikt läggas vid möjligheterna att vidmakthålla ett konkurrenskraftigt svenskt näringsliv på såväl hemmamarknaden som exportmarknaden och därigenom åstadkomma en balanserad utrikeshandel vid en hög sysselsättningsnivå. Även vägar för att finansiera de åtgärder som kan bli aktuella att utföra som en följd av utredningens förslag och som ankommer på staten och på kommuner, måste anges. Jag vill erinra om de tilläggsdirektiv (Dir. 1980:20) som meddelats alla kommittéer och särskilda utredare i dessa frågor. Kommittén bör beakta vad som sägs i dessa tilläggsdirektiv i sitt arbete. Vi vill gärna instämma häri och betona vikten av att de analyser som direktiven talar om kommer till stånd. Det är väsentligt att kommande ställningstaganden till viktiga energiförsörjningsfrågor vägleds av ett klart medvetande om olika alternativs faktiska kostnader för enskilda och för samhällsekonomin. att statens energipolitik skall begränsas till sådana områden där staten har större förutsättningar än marknaden att göra viktiga bedömningar och att sätta in angelägna åtgärder, att subventionsinslagen i energipolitiken successivt skall nedbringas, att ett ökat ansvar för omvandlingen av energisystemet skall åläggas enskilda, kommuner och företag, att Svenska skall avvecklas, att beredskapslagringen av skilda bränslen skall byggas ut, att energibeskattningen skall göras i huvudsak neutral mellan framför allt olja och el och utformas så att den underlättar industrins konkurrenskraft, att energisparlånen skall överflyttas från statsbudgeten till kreditmarknaden, att en utvärdering av energisparstödet skyndsamt skall utföras, att den s. k. Grafströmska utredningens förslag skall avvisas, att energiforskningen skall koncentreras till ett mindre antal områden av särskild betydelse för att minska oljeberoendet, att den svenska kärnenergikompetensen skall bevaras, att kommuner där kärnvärme kan komma i fråga skall få möjlighet att utreda och redovisa också detta alternativ, att kolintroduktionen i skall säkerställas i enlighet med de ambitioner som fastlagt, att erfarenheterna från omsorgsfullt skall utvärderas från 1981/82: 2018 att det skall allsidigt utredas hur ett ökat vattenkraftstillskott kan åstadkommas som en positiv omdaning av naturmiljön säkras. Med hänvisning till vad i denna motion anförts, särskilt i avsnittet om den ekonomiska politiken, hemställs