mot · G5022321 · 1982-03-24 00:00:00 — m. fl. Ändring i lagstiftningen om kriminalvård i anstalt m. m. 1981/82:141) I proposition 1981/82:141 föreslås ändringar i lagen (1974:205) om kriminalvård i anstalt. Ändringarna, som föranletts av förslagen från permissionsutredningen, syftar till att öka möjligheterna att komma till rätta med narkotikamissbruk och brottslighet från de dömdas sida . förslag i betänkandet (Ds Ju 1981:14) Straffverkställighet för vissa långtidsdömda var utomordentligt långtgående. Om utredningens förslag genomförts skulle i praktiken en ny påföljdsform ha införts vilken i vissa stycken kunnat liknas vid det avskaffade straffarbetet. I propositionen tar föredraganden avstånd från så långtgående förslag. I stället föreslås förändringar som ligger närmare de bestämmelser som tillämpas. De väsentligaste av dessa innebär att vissa intagna som dömts till fängelse i lägst (s. k. 7:3-a-fall) skall bli föremål för ytterligare särbehandling. I förhållande till vad som gäller minskas kraven för att intagen skall kunna hänföras till denna kategori. Kravet på att flyktfara skall föreligga tas bort liksom kravet på att risk skall föreligga för särskilt allvarlig brottslighet . I fortsättningen skall det vara tillräckligt om risk föreligger för allvarlig brottslighet. En särskild presumtion läggs fast för dem som dömts för grov narkotikabrottslighet. skall de intagna i princip vara placerade på sluten riksanstalt och företrädesvis då på en av de anstalter som är särskilt ägnade att tillgodose kraven på hög säkerhet. Alla former av vistelse utanför berörda kategorin förbjuds utom särskilda korttidspermissioner, som dock förutsätter synnerliga skäl. Beviljas den intagne korttidspermission, skall han i princip vara ställd under bevakning. Bestämmelser av det slag som föreslås i propositionen strider mot de strävanden som präglat kriminalpolitiken i vårt land. Förändringar av verkställighetsreglerna för de dömda har präglats av en vård- och behandlingsideologi med humanitära förtecken. Att, som föreslås i propositionen, ytterligare isolera vissa intagna på kriminalvårdsanstalterna från kontakter med yttervärlden är i detta avseende ett steg tillbaka. Att genomföra sådana förändringar som permissionsutredningen föreslagit hade kunnat skapa allvarliga svårigheter inte endast för de berörda internerna utan också för personalen på anstalterna. 1* 1981182. är det uppenbart att ytterligare insatser är nödvändiga för att bekämpa narkotikabruket inom anstalterna och narkotikabrottsligheten överhuvud taget. Det är, som uttalat tidigare, inte minst viktigt att de intagna som inte själva har narkotikaproblem inte skall behöva komma i kontakt med narkotika under sin vistelse på anstalten. Syftet med propositionens förslag är i denna del angeläget. Vid en avvägning mellan dessa båda målsättningar - behovet att slå vakt om en humanitär och rehabiliteringsorienterad behandling av de intagna resp. behovet att motverka narkotikabruk och narkotikahandel på anstalterna - har vi kommit fram till att propositionens förslag till särbehandling endast kan accepteras för den grupp intagna som dömts för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika. För övriga bör inte nu de skärpningar i möjligheterna till särbehandling som föreslås i propositionen göras tillämpliga. Beslut att tillämpa de nya bestämmelserna bör som föreslås i propositionen liksom vad gäller tillämpningen av 7 § tredje stycket KvaL fattas av . Enligt vår mening bör det uttalas att dessa ärenden av hänsyn till dess ingripande betydelse för den enskilde skall behandlas av styrelsen och alltså inte vara möjliga att delegera till annat organ. Bestämmelser om detta bör införas i kungörelsen (1974:248) med vissa föreskrifter rörande tillämpningen av KvaL. Vårt ställningstagande leder till att 6, 11, 14 och 34 §§ i förhållande till propositionens förslag måste kompletteras med en precisering som anger att de tillförda kriterierna endast avser verkställighet av straff för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling av narkotika. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att med anledning av proposition 1981/82:141 antar de i propositionen föreslagna ändringarna i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt med de ändringar som följer av vad som anförts i motionen, 2. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande beslut om särbehandling i enlighet med 7 § KvaL. HANS () i () () PER-A.