mot · G5022088 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:2088 m. fl. Skattelättnader för gåvor till internationell biståndsverksamhet Då ett land måste ta sig igenom ekonomiska svårigheter prövas hållfastheten och allvaret i invånarnas solidaritet med sämre lottade medmänniskor. I ekonomiska framgångstider kan även de som är ointresserade av annat än den egna intressegruppens välgång hålla sig med en söndagsförkunnelse om socialt ansvar och internationell solidaritet. 1 vårt land behövdes det verkligen inte stora ekonomiska påfrestningar för att sprickorna skulle börja synas i den tidigare enigheten om vårt förhållande till de fattiga länderna. Vårt land är ett av de absolut rikaste. Även om vi har svåra balansproblem att bemästra, så är vår konsumtionsstandard med såväl internationella som historiska mått mätt överflödande. Även jämfört med de andra europeiska länderna är vi för det mesta lyckligt lottade. Vår arbetslöshet är långt lägre än på andra håll. Mot denna bakgrund är hetspropagandan mot u-hjälpen, att vi egentligen finansierar den med utlandslån, fullständigt orimlig. Det vi lånar till är naturligtvis det minst nödvändiga av allt det vi konsumerar upp här hemma. De fattiga länderna har ingen skuld till våra bytesbalansunderskott. Dessa är en sak mellan oss själva och andra rika länder, inte minst OPEC-länderna. Vi får själva ta på oss både det moraliska och ekonomiska ansvaret för att återupprätta den ekonomiska balansen i vårt eget land. Att försöka vältra över bördan på andra är fåfängt om det gäller andrs rika länder, omoraliskt om det gäller våra fattigaste medmänniskor. Vi skall själva arbeta och spara oss ur krisen! har ett politiskt parti försökt vinna röster genom att föra fram ett upphävande av biståndets enprocentmål som en av metoderna att få ordning på våra inhemska ekonomiska bekymmer. har vi fått uppleva den mest upphetsade skräckpropaganda i inkomstskattefrågoma och även denna öppna missnöjespropaganda mot våra moraliska åtaganden gentemot de fattiga länderna. Ser man dessa båda händelser i ett sammanhang bör man ägna sig åt allvarlig eftertanke när det gäller hur vårt samhällsklimat utvecklas. Den propaganda vi här syftar på motverkar också på ett ganska allvarligt sätt strävandena att återvinna ekonomisk balans. Det är en omöjlighet att få ordning på vår ekonomi om den politiska debatten inriktas på att motverka solidaritet och befrämja inställningen att bördorna skall skjutas över på andra. Viljan till egna uppoffringar och ansvarstagande för såväl samhällets bästa som för de svagaste medmänniskorna måste stärkas. Missnöjespolitiken undergräver i stället detta ansvarstagande, genom att vädja till egoismen i stället för till idealiteten. Missnöjespolitiken är oförenlig med tanken att vi skall både arbeta och spara oss ur de ekonomiska svårigheterna, därför att det centrala i missnöjespolitiken alltid är att andra skall arbeta och att andra skall spara. Missnöjespolitiken är en grogrund för inflationen. I den här situationen är det viktigt att hålla liv i sådana förslag till politiska åtgärder som representerar missnöjespolitikens motsats. Medan somliga tror sig vinna röster genom att agitera mot det internationella biståndet, så menar vi att det, även då det blåser ekonomisk motvind, är angeläget att förbättra förutsättningarna för biståndsarbete och mission. finns ett förslag utarbetat till ny skattebehandling av gåvor till just detta ändamål. På så sätt kan insatserna för de fattiga länderna öka och staten visa sin positiva inställning till ideellt engagemang. Det är raka motsatsen till att staten skulle svika givna löften till , vilket nu alltså föreslagits från annat håll. Kännetecknande för den ideella verksamheten inom olika sammanslutningar är att den i hög grad är beroende av ekonomiska bidrag från enskilda personer. Dessa gåvor har inte enbart ekonomisk betydelse. Enligt vår mening är det därför angeläget att underlätta och stimulera enskilda gåvor till ideella ändamål. Det finns särskilt starka skäl att genom gynnsamma beskattningsregler stimulera sådana gåvor till sammanslutningar med inriktning på internationell biståndsverksamhet. De frivilliga organisationerna har möjligheter att göra insatser på biståndsområdet, vilka inte bör eller kan utföras inom ramen för den statliga biståndsverksamheten. De kristna samfundens verksamhet i utvecklingsländerna kan uppvisa många exempel på insatser som utgör ett betydelsefullt komplement till de statliga biståndsinsatserna. Men också andra organisationer har - ofta i kontakt och samarbete med motsvarande organisationer i resp. land - svarat för insatser som inte kunnat ske inom den direkta statliga biståndsverksamheten. Kooperationens och fackföreningsrörelsens biståndsverksamhet utgör exempel på detta. Att väsentliga summor av statliga biståndspengar kunnat kanaliseras via enskilda organisationer förändrar inte den speciella karaktären hos dessa organisationers insatser. Röda korset och Rädda barnen är andra exempel på organisationer som med sin speciella inriktning har goda möjligheter att göra snabba insatser på angelägna områden där den statliga biståndsverksamheten inte kan sättas in lika lätt. Mot den antydda bakgrunden föreslår vi att skattelättnad för gåvor till organisationer, med inriktning på internationell biståndsverksamhet, införs. Sådan skattereduktion bör även ges för gåvor till sådana organisationer som verkar för internationellt samförstånd eller respekt för de mänskliga rättigheterna. I proposition 1976/77:135 angående ändrade regler för beskattning av ideella föreningar m. m. uttrycktes denna uppskattning av de ideella insatserna av föredragande statsrådet på följande sätt: Ideella föreningar kännetecknas av att enskilda personer samverkar för att främja sådana ändamål som i regel utan vidare brukar anses allmännyttiga. Just denna på det enskilda initiativet grundade form av samverkan har enligt min mening ett mycket betydande värde för vårt samhällsliv. Jag vill här särskilt betona att värdet inte bara ligger i att de ideella föreningarna förbättrar livsvillkoren för stora persongrupper och därigenom utgör ett värdefullt komplement till det allmännas insatser. Ett minst lika stort värde har enligt min mening själva föreningsarbetet, dvs. det förhållandet att enskilda personer frivilligt och oftast utan ersättning samverkar för att lösa olika ideella uppgifter. Lagstiftningen måste därför utformas så att goda förutsättningar skapas för föreningsverksamhet av detta slag. Av grundläggande betydelse i detta sammanhang är givetvis den i regeringsformen inskrivna rätten till mötesfrihet, föreningsfrihet och religionsfrihet. Även skattelagstiftningen bör emellertid utformas så att den inte motverkar förekomsten av ett vitalt föreningsliv. måste naturligtvis tillses att reglerna inte får ett sådant innehåll att de kan utnyttjas för att uppnå inte avsedda skatteförmåner. 1 den regeringsförklaring som avgavs vid bildandet av en icke-socialistisk regering angavs att avdragsrätt vid beskattning skulle införas för gåvor till ideella och humanitära ändamål. Efter utredning och remissbehandling fullföljdes denna punkt regeringsförklaring av folkpartiregeringen, som i proposition 1978/79:160 lade fram förslag om avdragsrätt i form av skattereduktion för gåvor till bl. a. internationell biståndsverksamhet. avslog emellertid propositionen. Samma lagförslag har därefter på nytt avslagits, då det förts fram i motioner 1980 och 1981. Frågan om stimulans av enskilda gåvor till internationell biståndsverksamhet har därmed ännu lämnats olöst. Enskilda perse ners gåvor till mission, utvecklingshjälp och katastrofbistånd kan inte rimligtvis betraktas som personliga levnadskostnader. Inte heller är förslaget om rätt till avdrag vid beskattningen för gåvor till sådana ändamål avsett att skapa personliga förmåner för den som ger gåvan. Syftet är i stället att de summor som ges till avsedda ändamål skall öka och att en utbyggnad därmed skall kunna komma till stånd av insatserna för internationellt bistånd, internationellt samförstånd och respekt för de mänskliga rättigheterna . Vi finner det vara av stor positiv betydelse såväl för de avsedda organisationerna som för samhällsgemenskapen i stort om skattesystemet på denna punkt kan utformas så att enskilda personer stimuleras att öka sina gåvor till ändamål som enligt i vårt samhälle gemensamma bedömningar förtjänar ökat stöd. Svårigheter i den svenska ekonomin bör inte få oss att glömma bort ansträngningarna att öka ideella och andra insatser till stöd för de fattiga ländernas framtida utveckling. När det gäller lagstiftningens principiella utformning hänvisas till proposition 1978/79:160 och motion 1980/81:1535. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till lagstiftning om villkoren för bidrag till internationellt utvecklingsarbete m. m. i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()