mot · G502433 · 1982-01-19 00:00:00 — och inventering av våtmarker En motion av om medel till våtmarksinventering lämnades av utan åtgärd med hänvisning till pågående inventering av våtmarker på uppdrag av regeringen (). Den åsyftade inventeringen har dock tilldelats resurser som bara räcker för en treårsperiod (1979-1982). Inventeringen syftar till att kartlägga och precisera naturvårdens intressen och utförs i ett område där anspråken på att utnyttja våtmarkerna för skogs- och energiproduktion är störst. Detta målområde ligger i sydvästra där det finns många våtmarker och många tunga anspråk, särskilt vad beträffar torv och skogsdikning, vilket har visats av i en särskild anspråkskartering. Resten av landet kan inte inventeras med tilldelade resurser. I ett svar från industriministern , på en fråga av om det vid beviljande av torvtäkt är angeläget att undanta sådana myrområden som i inventering av landets skyddsvärda våtmarksområden angivits som särskildt värdefulla, erinrade industriministern att det underlag som har utarbetats är översiktligt och preliminärt. Av industriministerns svar och regeringens svårigheter att fatta beslut i torvtäktsfrågor med motstående intressen framgår att planeringsunderlaget är bristfälligt. Också kommuner, länsstyrelser och centrala verk behöver för att behandla ärenden om torvtäkt om någon meningsfull bedömning av naturvärden, känslighet i naturmiljön och inverkan på landskapet skall kunna göras. Därtill kommer att en tung samrådsbörda för att motverka och begränsa skador på naturmiljön vid skogsdikning vilar på länsstyrelser och skogsvårdsstyrelser. Den är inte lättare av att kunskaperna om betydelsefulla våtmarker är otillräckliga. Intresset för utnyttjande av våtmarker har ökat starkt som en följd av allt större krav på effektivitet och produktivitet inom jord- och skogsbruk, ökat behov av energi, intensifierat friluftsliv m. m. Flera skäl än energifrågor talar alltså för att kunskaperna om våtmarker behöver ökas: bl. a. bevarande av värdefull natur, hänsynstagande till naturmiljön och hushållning med en naturresurs, som inte förnyas och som kan få större betydelse . Konflikten mellan bevarande- och exploateringsintressen skulle kunna undvikas om man hade tillgång till ett bättre inventeringsunderlag och större kunskaper om konsekvenser av olika ingrepp. En målsättning borde vara att från exploateringskrav kunna undanta de områden som under inventeringsarbetet klassas som särskilt skyddsvärda från naturvårdssynpunkt. Då krävs emellertid att andra områden kan anvisas i stället. Också med hänsyn till behovet av säkrare och snabbare behandling av ärenden som gäller utnyttjande av dessa resurser är en utvidgning av inventering i samarbete med andra myndigheter angelägen. Vi föreslår därför att till regeringen uttalar behovet av en fortsatt våtmarksinventering i övriga delar av landet. Kostnaderna för en fortsatt inventering är blygsamma jämfört med de summor som läggs ned på att få i gång torvtäkt för energiproduktion. Det kostar enligt industriverket . per hektar myr att sätta i gång torvtäkt. För motsvarande belopp får man enligt färdiga resultat av våtmarksinventering omfattande ungefär ett topografiskt kartblad där våtmarker utgör ca en femtedel av ytan eller grovt räknat 12 000 ha. Kostnaderna för att sätta i gång torvbrytning på en tiondel av denna areal är minst 60 milj. kr. 1 %c av denna förberedelsekostnad skulle räcka till våtmarksinventering omfattande ett till två topoblad. Den skulle om kunna motverka planerings- och exploateringsmissar på grund av felaktigt lokaliserad torvtäkt, som kan kosta skattebetalarna . Våtmarksinventeringen bör därför kunna finansieras med energimedel. Med hänvisning till det anförda får vi föreslå att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av fortsatt våtmarksinventering.