ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G502431 · 1982-01-20 00:00:00 — Besparingar på anslaget till statens maskinprovningar Statens maskinprovningar är riksprovplats för grävmaskiner och lastbilshytter. Den s. k. riksprovplatsverksamheten är självfinansierande. Intäkterna, som 1982 och 1983 beräknas till 8 milj. kr. Återstoden av statens maskinprovningars verksamhet är till skattefinansierad (enligt budgetförslaget, bil. 13, anslagen F 11-F 12). Intäkter från s. k. uppdragsverksamhet m. m. täcker av utgifterna för den del av verksamheten som inte betecknas som riksprovplatsverksamhet. Denna del av verksamheten går ut på att prova i allmänna handeln förekommande maskiner för jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring samt att lämna upplysningar om deras beskaffenhet genom att ge ut tryckta meddelanden rörande verkställda provningar. Vidare skall allmänheten lämnas råd och upplysningar i ämnet. Statens maskinprovningar skall vidare verka för en ändamålsenlig maskinanvändning. Enligt budgetförslaget har medel för verksamheten beräknats med utgångspunkt i det s. k. huvudförslaget. Den här verksamheten tillhör knappast det som är högst prioriterat inom verksamhetsområde. Ytterligare besparingar bör vara möjliga. För /83 kan en smärre minskning av anslaget genomföras, enligt nedanstående förslag. Därutöver bör en översyn göras av verksamheten som sådan. Därmed bör för det första möjligheten till en utvidgad avgiftsfinansiering övervägas. För det andra bör det framtida behovet av provnings- och upplysningsverksamheten ses över mer allmänt, så att mindre angelägna arbetsuppgifter kan avskaffas och endast verkligt nödvändiga uppgifter finnas kvar. När det gäller den s. k. riksprovplatsverksamheten, bör observeras att det delvis är fråga om att tillvarata väsentliga arbetarskyddskrav. har från sida kritik framförts när det gäller provningen av grävmaskiner. Översynen bör därför omfatta även denna del av verksamheten så att det kan avgöras om vissa delar av den avgiftsfinansierade verksamheten är mindre nödvändig och i själva verket utgör en onödig belastning på näringslivet. Slutligen bör översynen innefatta en prövning av möjligheterna att lägga samman statens maskinprovningar med någon annan lämplig institution eller organisation. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att till Bidrag till statens maskinprovningar för /83 anvisar ett reservationsanslag av , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om översyn av nuvarande verksamhet vid statens maskinprovningar.
mot · G502432 · 1982-01-20 00:00:00 — 1981/82 432-441 I lagen om rätt till fiske (1950:596) 20 § sägs: I i må varje svensk medborgare i enskilt vatten bedriva sikfiske med nät, som är att hänföra till rörligt redskap, på ett avstånd ej understigande från fastlandet eller från ö av minst etthundra meters längd ävensom idka lakfiske med hängryssja (lakstrut). för införandet av ovanstående paragraf företedde en helt annan bild både beträffande fiskebeståndens numerär och fiskets intensitet. Sikbeståndet var övertaligt och en reducering närmast att betrakta som en fiskevårdande insats. Nylonnäten hade ännu inte blivit var mans egendom och fritiden och intresset för fiske inte lika omfattande som . är läget annorlunda. Genom introduktion av näringsdjur och bytesfisk samt årliga utsättningar av halvkilosöringar och stora kanadarödingar har sikbeståndet minimerats. med dessa positiva resultat har nätfisket mångdubblats. Det enligt 20 § avsedda sikfisket och lakfisket är av ringa omfattning. I skydd av denna bestämmelse bedrivs emellertid ett stort och okontrollerbart olovligt nätfiske efter laxartad fisk. Det torde stå helt klart, att åtskilligt av nätfisket är att betrakta som deltidsfiske utanför skattemyndigheternas kontroll. arbetar man för att ordna en samlad förvaltning av det enskilda fisket i (fiskevårdsområde), och detta kan inte genomföras om ej 20 § slopas. Kvarstår paragrafen innebär detta att exempelvis fiskevårdande åtgärder, fiskekortsupplåtelse m. m. endast kan gälla inom området innanför trehundrametersgränsen samt för handredskapsfisket inom det enskilda vattenområdet, vilket måste anses helt orealistiskt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar begära att regeringen verkar för att 20 § i lagen om rätt till fiske (1950:596) avskaffas. () ()
mot · G502434 · 1982-01-13 00:00:00 — m. fl. Räddningsdräkt för fiskare m. fl. Det är ofta så att vid olyckor till sjöss beror dödsfallen inte på drunkning utan på att den som av en eller annan anledning hamnar i vattnet fryser ihjäl. Enligt lag ingår flytväst i varje besättningsmans utrustning men däremot finns i ingen lag som föreskriver obligatorisk räddningsdräkt för besättningen. I har man uppmärksammat detta och i lag föreskrivit att besättningar som arbetar till sjöss antingen det gäller fiskefartyg eller oljeplattformar skall vara utrustade med räddningsdräkt. Den fungerar både som flytväst och torrdräkt dvs. den är helt vattentät och flytsäker. Materialet är konstfiberbelagd textil och dräkten är klädd med ett speciellt foder som ökar flytkraften och isolerar mot kyla. Ett metallfoder reflekterar den strålningsvärme kroppen avger. Dräkten är godkänd av norska och tester har gjorts av skeppsforskningsinstitutet i som visar att överlevnadstiden i nollgradigt vatten är närmare . Utan dräkt är överlevnadstiden . Våra havsvatten är kalla även och omkring nollstrecket. Om besättningen lyckas rädda sig vid haveri över i en livbåt eller flotte är de ofta genomvåta och utsätts då för risken att frysa ihjäl. Därför borde räddningsdräkten vara obligatorisk även i och jämställas med annan bidragsberättigad säkerhetsutrustning, t. ex. livflotte, och gälla för besättningar ombord på fiskefartyg m. fl. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att räddningsdräkter obligatoriskt bör ingå i säkerhetsutrustningen på vissa fartyg, 2. att hos regeringen begär att räddningsdräkter jämställs med övrig bidragsberättigad utrustning. () () () ()
mot · G502435 · 1982-01-19 00:00:00 — Upphäv det kommunala monopolet på pappersinsamling. Vissa kommuner anser att hushållens returpapper från kommunalekonomisk synpunkt skall eldas upp i stället för att återgå som råvara i cellulosaindustrin. I andra kommuner klagas det allmänt på att insamling sker oregelbundet och med alltför stora intervaller så att allmänheten väljer att slänga tidningarna i soporna. Det är mångmiljonbelopp som därigenom går förlorade på landets soptippar. Kommunerna har över lag misslyckats med att samla in returpapper, och enskilda initiativ har genom de nuvarande reglerna förhindrats. Det krävs större ansvar, konkurrens och näringsfrihet för att öka återvinningen av returpapper. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att det kommunala monopolet att svara för insamling av returpapper upphävs.
mot · G502437 · 1982-01-20 00:00:00 — Vidgning av de etiska nämndernas kompetensområde Djurfabrikerna har ofta varit föremål för debatt i . De nya normerna för stallar och djurboxar har uppenbarligen inte nämnvärt påverkat djurens situation i dessa hänsynslösa djurfängelser. Det finns i denna djurhållning förvisso också andra komponenter att beakta än djurboxarnas dimensioner. Ordföranden i , , en av dem i vårt land som mest energiskt följt utvecklingen på området, skriver i riksorganisationens tidning följande: För någon tid sedan visade television ett inspelat reportage från en svinfabrik. Trängseln var stor i kättarna och samtliga grisar hade kuperade svansar, vilket gjorts för att undvika kannibalism. Men det mest skrämmande var, att efter endast skildes griskultingarna från modersuggan. Sedan fick man se i bild vad detta förfarande gav upphov till och det var sannerligen inga uppbyggliga saker. När smågrisarnas dibehov ej blev tillgodosett på naturlig väg, gav de sig på varandra. Somliga koncentrerade sig på kamraternas öron, som förvandlades till blodiga, söndertrasade remsor. Andra åter hade breda band av eksem under bukarna, vilket var följdverkningarna av ett intensivt sugande från de andra grisarna. Även djurens hälar och vulvor var sugobjekt med blodiga sår som följd. Det kan tilläggas att dessa utsatta grisar inte kunde komma ifrån sina plågoandar på grund av den överbeläggning som fanns i kättarna. Detta djurplågeri försvarades med, att det ur ekonomisk synpunkt var nödvändigt att tvinga modersuggorna till att föda fler kullar , än det antal som naturen bestämt. Detta gjordes möjligt genom att ge dem hormonpreparat i samband med att de grisarna togs bort. (Normalt diar en gris .) Man kan lätt finna exempel på svenska förhållanden av samma cyniska slag. Det är föga hedrande för vårt välfärdsland att prispressen på kött resulterar i onatur och djurmisshandel. När det gäller djurförsök skall etiska nämnder först ta ställning till försökens angelägenhetsgrad och plågsamheten för djuren. Såsom förhållandena utvecklar sig inom både gris- och broilerproduktionen kan plågsamheten för djuren på laboratorier och i djurfabriker ofta vara ensartad. För den skull syries det rimligt att också etableringar av djurfabriker prövas av de etiska nämnderna. Hälsovårdsnämndernas tillsyn är - liksom vad gäller djurförsöken - av skilda anledningar inte tillräcklig Med hänvisning till ovanstående hemställs att hemställer att regeringen vidtar åtgärder för att vidga de etiska nämndernas kompetensområde till att omfatta jämväl kontroll vid inrättande av s. k. djurfabriker.
mot · G502439 · 1982-01-20 00:00:00 — och av brytningstiden vid Stekenjokkgruvan Stekenjokkgruvan har åter hamnat i rampljuset. Enligt den information som getts bl. a. i Nord-nytt kommer den nu kända malmkroppen att vara utbruten . För att förlänga brytningstiden för Stekenjokkgruvan vill undersöka området söder om den nu kända malmkroppen. Det finns undersökningar gjorda av SGU som indikerar att där finns mer malm. De nödvändiga undersökningarna kommer att kosta ca 50 milj. kr. , som på arrende driver gruvan, men också tar hand om de vinster gruvbrytningen ger, anser sig inte ha råd med denna undersökning. Företaget kräver att staten rycker in. Det här kan inte betraktas på annat sätt än som ren och skär utpressning från sida. Företaget vill att staten och skattebetalarna skall bekosta undersökningen för att det sedan skall fortsätta att ta eventuella vinster. Under de förhållanden som råder anser vpk att det vore att ge företaget ett oberättigat stöd. Det finns pengar i kassa. , det dotterföretag som i det här sammanhanget är intressant, gjorde en vinst (före bokslutsdispositioner) på 256,8 miljoner. Året innan var vinsten 276,9 miljoner. Hela Bolidenkoncernens vinst var 1980 430 miljoner och 1979 414,9 miljoner. Dessutom kan nämnas att försäljningen av Supra, där är delägare, till Norsk Hydro enligt uppgift gett Bolidenkoncernen en inkomst på 350-400 milj. kr. Vpk avvisar bestämt försök att med utpressningsmetoder tvinga fram pengar från staten. Finansieringen av undersökningen måste under rådande förhållande bekostas av . Med hänsyn till det svåra sysselsättningsläge som kännetecknar det norrländska inlandet och de i hög grad berörda länen, och , är det självfallet angeläget att garantera fortsatt drift vid Stekenjokkfältet. Regeringen bör därför anstränga sig att åstadkomma en sådan förlängning av brytningstiden som från regional- och sysselsättningspolitisk synpunkt är nödvändig. Med hänvisning till vad i motionen anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förlängning av brytningstiden vid Stekenjokkgruvan.
mot · G502440 · 1982-01-20 00:00:00 — Lokalisering till av statens energiverk Regeringen har skjutit på ställningstagandet om lokalisering av energimyndigheterna och räknar med att återkomma med förslag . Många av landets kommuner och ett antal länsstyrelser har som bekant agerat på olika sätt för att få placerat i viss kommun. Det är mot bakgrund av allmänna sysselsättningsvårigheter, dåligt balanserade och differentierade arbetsmarknader, en allmän oror och osäkerhet förståeligt om man nu ställer hoppet från många kommuner till möjligheten av en placering i sin kommun. kommun har i skrivelser och uppvaktningar begärt att få det nya lokaliserat till . Man har därvid bl. a. anfört att som regionalt centrum utgör en naturlig lokaliseringsort med närhet till andra av verksamheten berörda statliga organ och med goda kommunikationer. Vidare har framhållits det stora behov av sådana arbetstillfällen som det blir fråga om för att åstadkomma en bättre balans på en arbetsmarknad som domineras av industrisysselsättning. Lämpliga lokaler för den nya energimyndigheten finns, liksom möjligheten att ordna bostad till anställda från annan ort. Den brist på arbeten som finns i , den obalans som råder på länets bostads- och arbetsmarknad talar för en lokalisering till . i och i har i olika sammanhang också gett uttryck för sådana uppfattningar som talar för kommun som lämplig lokaliseringsort. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att statens energiverk bör lokaliseras till och hos regeringen begär åtgärder i enlighet därmed.
mot · G502441 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. verkets krav i samband med avvecklingen av I proposition 1980/81:195, daterad , förslås att i samband med avveckling av får en nedsättning av förräntningsskyldigheten motsvarande ett statskapital på 280 milj. kr. Motivet är kompensation för utebliven vinst på de 71 GWh elström som går miste om genom överlåtelse av vattenkraftverk till och Trångsfors. Sedan propositionen lades fram har fått tillstånd att förvärva vattenkraftsanläggningar från Kraft, beräknad årsproduktion något mer än 400 GWh. Förvärvspriset per kWh är inte helt lätt att fastställa då det i affären ingår även distributionsanläggningar. Lämnade uppgifter ger dock för handen att det är högre än kostnaden att bygga Sölvbacka. Angivna kostnader är /kWh för Sölvbacka och ca /kWh i Grängesaffären. Det diskonterade värdet på Sölvbackas elström har angivits till 350 milj. kr. motsvarande /kWh. Investeringen var beräknad till ca 100 miljoner. Motsvarande kalkyl för Grängesaffären ger ett diskonterat värde för producerad elström på ca 2 miljarder. Köpeskillingen har angivits till ca 700 milj. kr. Om förräntningsförmåga minskar när man avhänder sig vattenkraftverk till marknadspris, så bör motsvarande ökad förräntningsförmåga inträda när får förvärva vattenkraft till marknadspris. Med likartad kalkylteknik ökar förräntningsförmågan genom Grängesaffären med ca 1,3 miljarder. Från detta skall dras den minskade förräntningsförmågan på 280 milj. kr. Nettoförbättring blir då ca 1 miljard. är det knappast rimligt och möjligt att i varje enskild affär göra framtidskalkyler och påstå att de stämmer med kommande verklighet. Särskild vinstavgift på äldre vattenkraft skulle t. ex. märkbart förändra kalkylen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att inte bevilja nedsättning av förräntningsskyldigheten med anledning av avvecklingen av Söl vbackaproj ektet. () ()
mot · G502447 · 1982-01-19 00:00:00 — 1981/82 447-452 m. fl. har beslutat att upphöra med driften vid gruva. Brytningen upphörde i stort . Antalet anställda var då drygt 200. har anställningsansvar för de anställda t. o. m. . Ett samverkansprojekt för att skaffa ersättningssysselsättning har påbörjats. erhöll generaldirektör av regeringen i uppdrag att lämna förslag till tidigareläggning av åtgärder inom i syfte att mildra sysselsättningskonsekvenserna av de åtgärder som då planerades inom koncernen. var Stråssagruvan i full drift. Trots detta föreslog i förebyggande syfte att medel borde anslås för prospektering av en kopparfyndighet - den s. k. Håkansbodamalmen - som ligger i anslutning till gruva. följde förslag och avsattef som särskilda medel 5 milj. kr. för prospektering av Håkansbodamalmen. har utfört undersökningar innefattande borrningar från dagytan, ortdrivning nivå, borrning från ort, kartering av ort och borrkärnor samt analysering. En gjord malmberäkning på den godtagbart karterade malmdelen antyder malm om man sätter CU-halten så högt som till som gräns samt visst tillskott av Ag och AU. Det är sannolikt att en motsvarande kvantitet kan uppvisas på djupare nivåer. Det är även sannolikt att ytterligare tillskott kan erhållas från kända mineraliseringar i området. Preliminära ekonomiska kalkyler visar att malmen är lönsam med brytning och anrikning i vid befintligt anrikningsverk. Dock fordras vissa kompletterande investeringar i bl. a. anrikningsverket. Enligt gjorda bedömningar är underlaget för beslut om brytning i allt väsentligt tillfyllest. En i gång varande gruvverksamhet baserad på Håkansbodamalmen kan dessutom få avgörande betydelse för möjligheterna att ta tillvara andra malmförekomster i området. T. ex. har en mindre förekomst av zink och bly påvisats i Siggebodaområdet. Genom beslut vid behandling av arbetsmarknadsutskottets betänkande 1980/81:23 tillhör de orter till vilka regionalpolitisk! stöd kan utgå enligt de regler som gäller för stödområde 4. Således bör regionalpolitisk offertstöd kunna utgå för brytning och anrikning av Håkansbodamalmen. 1 1981/82. Offertstöd innebär ett avtal mellan regeringen och företaget i fråga efter offert från företaget. Statsföretagskoncernen har tidigare framhållit att man är villig att ta på sig särskilda projekt på grundval av sådana avtal. Som huvudman för en sådan brytning lämpar sig väl. Statsgruvor bedriver gruvverksamhet i Bergslagen, bl. a. i Yxsjöberg. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att hos regeringen hemställer att regeringen inhämtar offert från Statsföretagskoncernen för brytning och anrikning av Håkansbodamalmen samt att under förutsättning att samhällsekonomisk lönsamhet föreligger beviljar regionalpolitisk! offertstöd till verksamheten. () () () () () i Kumla
mot · G502449 · 1982-01-19 00:00:00 — Oförändrat anslag för vissa oljetransporter i glesbygd Fr. o. m. utgår bidrag till vissa transporter av eldningsolja och dieselolja som levereras med tankbil till 50 angivna kommuner i inre och västra . Syftet med bidraget är att minska sådan prisskillnad på olja som förorsakas av de ortstillägg oljebolagen tillämpar. Ortstilläggen, som infördes , beräknas för drygt 4 000 orter och baseras på oljebolagens kostnader för tankfartygsfrakt, hamnavgift och tankbilstransport. Med stöd av lagen (1980:564) har regeringen föreskrivit att det högsta ortstillägg som får tas ut vid försäljning av olja till förbrukare inom de 50 kommunerna är /m3 (förordningen 1980:851). Säljarna kompenseras för de transportkostnader som inte kan täckas till följd av föreskrifterna om högsta ortstillägg genom ett transportbidrag som utbetalas av efter redovisning av sålda kvantiteter på resp. ort. Transportbidrag utgår med högst /m3. Innan det ovan beskrivna systemet för oljeprisutjämning i glesbygd infördes hade frågan om en utjämning av prisskillnader på oljeprodukter till följd av varierande transportkostnader tagits upp och behandlats av under en följd av år. beslut om införande av det gällande systemet föregicks av utredningen av ortstillägg (Ds K 1979:3). Frågan hade också 1975 utretts av SPK. Systemet med bidrag till vissa oljetranporter i glesbygd har fungerat . Det är dock helt klart att systemet haft avsedd effekt genom att utjämna prisskillnaderna för konsumenter i glesbygd. Systemet bör därför även nästa budgetår bibehållas med nuvarande utformning. har i sin anslagsframställning uppskattat medelsbehovet för /83 till 22 milj. kr. Med hänsyn till beräkningarna inom branschen av oljekonsumtionens utveckling bedömer vi dock medelsbehovet som oförändrat i förhållande till föregående år, dvs. 20 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att till bidrag till vissa oljetransporter i glesbygd för /83 anvisa ett förslagsanslag av 20 milj. kr.
mot · G502450 · 1982-01-11 00:00:00 — och etappen av det s. k. Sedan början av 1970-ta!et har frågan om införande av naturgas till diskuterats allvarligt. Bakgrunden härtill är gasens allt större användning i energiförsörjning. Tillgången på gas har ökat kraftigt efter exploateringen av stora fynd i bl. Fördelarna med naturgas är dels de stora tillgångarna härpå och därmed större försörjningssäkerhet och dels gasens fördelar ur miljösynpunkt praktiskt taget inga utsläpp av svavel, tungmetaller och sot. Inom de nordiska länderna är det endast , som använder naturgas. Man importerar ca 1 miljard m3 från . har på kontinentalsockeln i stora naturgastillgångar, främst i Ekofisk- och Friggfälten. Ca naturgas beräknas kunna utvinnas enbart från dessa fält. Även har naturgastillgångar i . Omfattningen av dessa är betydligt större än vad som tidigare antagits. bildades i syfte att åstadkomma en samordning av den centrala utrednings- och förhandlingsverksamheten avseende en svensk naturgasintroduktion. har arbetet inriktats främst på ett konkret projekt avseende import av naturgas dels från danska kontinentalsockeln i och dels från för avsättning främst i västra , det s. k. . fattade beslut om en första etapp i utbyggnaden av . Gasen importeras via pipeline från till och byggs i första etappen ut till och . Förberedelser för etapp 2 pågår för fullt och denna utbyggnad kan komma att omfatta utbyggnad antingen österut till eller norrut till . Genom närheten till kontinenten, genom bättre kommunikationer m. m. har sydvästra ett väsentligt bättre näringsliv än vad sydöstra delen av landet har. Detta kan konstateras och bevisas av att länen i sydost - speciellt och län - har högre arbetslöshet och lägre medelinkomst än omgivande län. Ur näringslivssynpunkt är det således synnerligen angeläget att dessa områden av landet stimuleras. När det gäller försurning är sydöstra också svårt utsatt för bl. a. svavelutsläpp från . Det finns alltså flera skäl för att etapp 2 för bör bli utbyggnad till med fortsättning över till och . Speciellt ur regionalpolitisk synpunkt och miljösynpunkt är det angeläget att sydöstra får denna stimulans. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om förslag innebärande att etapp 2 jämväl kommer att innebära utbyggnad genom . () ()
mot · G502452 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:452 m. fl. Förstatligande av Bergslags AB:s vattenkraftsresurser De svenska basnäringarna som produktionen av malm, järn och stål och papper och massa är mycket energikrävande. Traditionellt har också företagen inom dess näringar byggts upp som bruk eller konglomerat syftande till att helt eller delvis svara för den egna energiförsörjningen. Detta var också fallet med som har betydande krafttillgångar i form av vattenkraft. En del av dessa energitillgångar hade byggts ut med syfte att försörja företagets ledande stålverk, Domnarvets , med energi. I samband med att () bildades sålde Domnarvets till . Anmärkningsvärt nog var det enbart stålrörelsen som överläts till under det att behöll hela kraftrörelsen intakt. Detta trots att en inte obetydlig del av denna kraftrörelse byggts upp för Domnarvets behov, vilket bl. a. visas av att ett av kraftverken även är beläget inom Domnarvets fabriksområde. Vi finner detta förhållande otillfredsställande. överlät under anmärkningsvärda former sin aktiepost i till i samband med att det senare företaget sålde sin kraftrörelse till . Detta faktum ändrar ingenting i det otillfredsställande förhållandet att den energiproduktion som byggts upp för järnverkets drift inte längre utgör en intregrerad del i dess produktion. Vi finner att detta inte enbart är negativt för och stålproduktionen vid Domnarvets . Det är också stötande ur mer principiella grunder. För ett flertal av medborgarna i vårt land torde det framstå som naturligt att grundläggande naturresurser som vattenkraften ägs och kontrolleras av samhället. Mot denna bakgrund ter sig den händelsen att sålde den förlustbringande industriverksamheten vid Domnarvets till men behöll den lönsamma energiproduktionen som extra stötande. Mot bakgrund av vad som anförts hemställer vi att begär att regeringen upptar förhandlingar med syftande till att den del av bolagets kraftresurser som utgjorde en integrerad del av dess stålrörelse men som urskiljdes från denna vid Domnarvets överlåtelse till överförs i samhällets ägo. BO () () () () () ()