mot · G5021003 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1003 m. fl. Tolkningen av skolförordningens bestämmelser om hemspråksundervisning Elever med främmande nationalitetsbakgrund har i vårt land rätt till hemspråksundervisning. Varje människa bör utveckla sitt grundspråk så att kommunikationen med nära anförvanter och den egna kulturen bakgrunden inte försvåras. Detta är också bakgrunden till införandet av hemspråksundervisningen i skolan. Undervisning torde lämnas i närmare ett trettiotal främmande språk. Om kommunernas skyldighet att anordna hemspråksundervisning i grundoch gymnasieskolorna stadgas i skolförordningen 1971:235 genom en ändring (SFS 1977:518) som utfärdades . 1 förordningen stadgas: 5 kap. 10 a §. I skall anordnas undervisning i hemspråk som ämne för de elever som har minoritetsspråk som hemspråk. För samma elever skall även anordnas studiehandledning i annat eller andra ämnen i den årskurs som eleven tillhör. Studiehandledningen meddelas på hemspråket. Kommun som ej kan anordna verksamhet enligt detta stycke får av länsskolnämnden befrias från skyldighet att anordna verksamheten. Verksamhet enligt första stycket skall anordnas för en elev, om han behöver det och önskar deltaga däri. Verksamheten skall ges den omfattning som fordras för att täcka elevens behov. Verksamheten ersätter för elev undervisning av motsvarande omfattning i ett eller flera ämnen som avses i 7 § eller 8 § första och andra styckena eller deltagande i motsvarande omfattning i verksamhet som avses i 4 § tredje stycket eller 9 §. 8 kap. 4 a §. I gymnasieskolan skall anordnas undervisning i hemspråk som ämne för de elever som har minoritetsspråk som hemspråk. För samma elever skall även anordnas studiehandledning i annat eller andra ämnen som förekommer på elevens studieväg. Studiehandledningen meddelas på hemspråket. Verksamhet enligt denna paragraf skall anordnas för en elev, om han behöver det och önskar deltaga däri. Verksamheten skall ges den omfattning som fordras för att täcka elevernas behov. Verksamheten ersätter undervisning av motsvarande omfattning i ett eller flera obligatoriska ämnen på elevens studieväg. Beslut enligt första stycket meddelas av rektor. I ärendet skall rektor, studierektor eller lärare som rektor bestämmer samråda med eleven och, i fråga om elev som ej har fyllt och ej heller har ingått äktenskap, med elevens föräldrar. Kommun som ej kan anordna verksamhet enligt denna paragraf får av länsskolnämnden befrias från skyldighet att anordna verksamheten (SFS 1978:588). Utvecklingen kan emellertid inte anses ha följt dessa paragrafer. Kommunerna har, i många fall av rädsla för att bryta mot förordningen, utvidgat rätten till hemspråksundervisning till att gälla också elever som inte kan anses ha annat språk än svenska som hemspråk. En klar definition om vad som ligger i begreppet hemspråk saknas. Så har, i de flesta kommuner, det faktum att en av föräldrarna haft annat modersmål än svenska ansetts utgöra skäl till att eleven skall ha rätt till hemspråksundervisning. Detta också i sådana fall där det enda språk som talas i hemmet är svenska. har också kommit med erbjudande om hemspråksundervisning i sådana fall där föräldrarna icke velat ge offentlighet åt att en av föräldrarna fötts i annat land och där det legat i familjens intresse att framstå som helt svensk. Vidare har tolkningen av begreppet minoritetsspråk gjorts mycket vid. Det finns svenska familjer där en av föräldrarna har engelskspråkig bakgrund och barnen erbjudits undervisning i engelska som de läst i den ordinarie engelskundervisningen. Detta har av kamraterna upplevts som orättvist eftersom dessa elever får en form av specialundervisning i engelska som sedan påverkar deras studieresultat i den ordinarie engelskundervisningen. Särskilt orättvis har detta upplevts när det språk som talas i hemmet är svenska. Det finns alltså skäl att se över vilka elever som skall anses ha rätt till hemspråksundervisning och utfärda klara direktiv därom till kommunerna. Den uppsökande verksamhet som åligger kommunerna måste dessutom grundas på föreskrifter om vilka kriterier som skall ställas på begreppet hemspråk. Det blir allt vanligare med äktenskap över gränserna, och själva det förhållandet att en av föräldrarna har utländsk nationalitetsbakgrund kan icke i sig utgöra grund för barnens rätt till undervisning i detta språk om familjen är helt svensktalande och det andra språket aldrig förekommer i familjesamvaron. Nuvarande regler är otydliga och skapar osäkerhet om tolkningen för skolmyndigheterna. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen hemställer att får i uppdrag att framlägga tolkningsföreskrifter av skolförordningens regler för hemspråksundervisningen. HANS NYHAGE (m) PER STENMARCK (m) G. () i () () () () () () 1* 1981182.