mot · G5021340 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Antalet invandrarbarn har ökat kraftigt under . Mot den bakgrunden utarbetade socialdemokraterna i regeringsställning ett omfattande reformprogram i syfte att skapa så goda förutsättningar som möjligt för invandrarna att trivas och fungera i vårt samhälle. De övergripande målen sammanfattades i orden jämlikhet, valfrihet och samverkan. Därmed slogs fast att invandrarna och deras barn måste ges reella förutsättningar att fungera väl i det svenska samhället och ges möjlighet att bibehålla och utveckla det egna språket och den egna kulturen. På skolans område utgjorde den socialdemokratiska propositionen om hemspråksundervisning ett viktigt led i detta reformarbete. Genom en förstärkt och utbyggd hemspråksundervisning skall skolan aktivt främja och stimulera en verklig tvåspråkighet hos invandrarbarnen. Samhället måste ge invandrarbarnen möjlighet att parallellt utveckla både sitt hemspråk och det svenska språket. Forskning kring tvåspråkighet visar att barnens förmåga att behärska hemspråket är av stor betydelse för deras förutsättningar att lära sig svenska och andra främmande språk. De invandrarbarn som inte tidigt getts möjlighet till god språklig utveckling både i fråga om hemspråket och det svenska språket riskerar att få bestående problem. Samhället måste undanröja riskerna för att invandrarbarnen blir halvspråkiga och inte känner trygghet i någon kultur. Tyngdpunkten i samhällets insatser måste därför läggas på de yngsta barnen. Socialdemokraterna anser att det är mycket angeläget att det beslutade reformprogrammet genomförs. Detta innebär t. ex. att vi ser positivt på att kommunerna lyckas öka antalet invandrarbarn som tar del av skolans hemspråksundervisning. Regeringen däremot tycks i stället bekymra sig för denna utveckling. Kostnaderna ökar naturligtvis i och med att antalet elever som får del av hemspråksundervisningen ökar. I budgetpropositionen beskriver regeringen invandrarbarnens situation genom att redogöra för ett stort antal utredningar på området. Några förslag om förbättringar av invandrarbarnens situation presenteras dock inte. Under utbildningshuvudtiteln presenteras i stället förslag om neddragningar av utgifterna för hemspråksundervisning. De uppges för /84 utgöra 118 milj. kr. Socialdemokraterna anser att det nu är tid att koncentrera utredningsarbetet om invandrarbarnens situation. I stället för nedskärningar borde en ordentlig utvärdering av hemspråksreform ha presenterats för att nya tag skall kunna tas inför kommande år. Socialdemokraterna anser att det är direkt olämpligt att göra reella besparingar på verksamheter som skall stödja invandrarbarnen, t. ex. hemspråksundervisningen. I budgetpropositionen anger föredraganden att veckotimpriset för hemspråksundervisning beräknas felaktigt. Regeringen lägger förslag om att rätta till detta genom att justera veckotimpriset och räknar i samband härmed sig till godo en besparing på 45 milj. kr. för /84. Enligt vår mening bör veckotimpriset för detta statsbidrag beräknas enligt de grunder som beslutat och i övrigt enligt den teknik som gäller för beräkning av veckotimpris inom . Tekniska justeringar av schablonberäkningar uppåt eller nedåt kan enligt vår mening inte ses som reformkostnad resp. besparing. Det ankommer på regeringen att fastställa veckotimpriser beroende på löneutveckling för berörda grupper. Mot bakgrund av den åtgärd regeringen föreslår vill vi emellertid framhålla att det bör uppmärksammas att genomsnittskostnaden kan variera mellan kommuner bl. a. beroende på andelen behöriga lärare, varför hänsyn måste tas till detta. Regeringen bör därför noggrant följa utvecklingen så att de kommuner som har en relativt stor andel behöriga hemspråkslärare och därmed relativt sett högre genomsnittligt veckotimpris inte får svårigheter att klara den läraruppsättning som kommunen enligt riksdagsbeslut har rätt till. F. n. pågår försöksverksamhet med s. k. hemspråksklasser på låg- och mellanstadierna. I budgetpropositionen hävdar föredraganden att det förekommer en dubbelfinansiering av eleverna i dessa klasser så att såväl bas-, förstärknings- som hemspråksresurs tas ut. Regeringen föreslår att det inte skall vara möjligt att ta ut hemspråksresurs för elever i hemspråksklasser och anger att detta leder till en besparing för statsverket på 73 milj. kr. för /84. Vi behandlar först den uppgivna besparingen, därefter vilka regler som bör gälla för resurstilldelning till hemspråksklasser. En närmare analys av den besparing som regeringen uppger visar att beräkningen vilar på mycket osäker grund. För det första förhåller det sig inte så som regeringen påstår att alla kommuner med hemspråksklasser också tar ut full hemspråksresurs. För det andra har kommunerna rätt att inom vida ramar välja organisationsform för hemspråksundervisning. Skulle således kommunerna återgå till hemspråksundervisning med invandrarelever i vanliga klasser och hemspråksundervisning vid sidan av den vanliga klassundervisningen eller med sammansatta klasser uppstår inte de spareffekter som regeringen uppger. Vår slutsats blir alltså att regeringen inte kan tillgodoräkna sig den angivna besparingen genom att förbjuda uttag av hemspråksresurs för elever i hemspråksklasser. Om kommunerna anser sig missgynnade av den ändrade regeltillämpning som regeringen föreslår vad avser hemspråksklasser är det således möjligt att välja andra - för statsverket dyrare - organisationsmodeller. Försöksverksamheten med hemspråksklasser skulle därmed avstanna innan någon samlad utvärdering har presenterats, vilket vi anser vore djupt olyckligt. Vad gäller reglerna för tilldelning av resurser till hemspråksklasser anser vi att i avvaktan på utvärderingen av försöksverksamheten följande bör gälla. Elever i enspråkig klass skall naturligtvis ha rätt till basresurs och förstärkningsresurs i likhet med andra klasser. Därmed garanteras eleverna undervisning i varje ämne på sitt hemspråk inkl. det antal timmar i svenska som främmande språk som är föreskrivet i timplanen. Utöver de ovan beskrivna normalresurserna behöver ofta elever med annat hemspråk än svenska stödundervisning i svenska. Självklart måste detta även gälla elever som går i hemspråksklasser. Dessutom kan dessa elever ha behov av extra språkträning i och på sitt hemspråk förutom vad som ges i den normala undervisningen i ämnet hemspråk och övriga ämnen med hemspråket som undervisningsspråk. Särskilt viktigt är detta allteftersom en övergång sker till svenska som undervisningsspråk. Också elever i enspråkiga klasser bör därför få del av hemspråksresursen. Detta bör dock inte ske som ett generellt resursuttag på per elev utan som ett uttag som motsvarar det extra stödbehov hos enskilda elever som kan finnas i en enspråkig klass utöver vad som för övrigt kan mötas genom att den vanliga förstärkningsresursen används. Behovet kan naturligtvis variera beroende på årskurs, klasstorlek, art av hemspråk etc. Hänsyn bör också tas till att hemspråksläraren, vars tjänstgöring bekostas av hemspråksresursen, har i sin tjänst inräknat socialt kontaktarbete för elever som deltar i hemspråksundervisning. Dessa insatser måste också kunna komma invandrarelever i hemspråksklasser till del. Enligt vår mening bör man även beakta vissa andra kostnader som har direkt samband med undervisningsformen i hemspråksklass, t. ex. extra skolskjutskostnader. Det bör ankomma på regeringen att utfärda bestämmelser i enlighet med detta. Vi anser således att det är väsentligt att kommuner som väljer att anordna enspråkiga klasser på låg- och mellanstadiet måste garanteras tillräckliga resurser så att denna undervisningsform kan bibehållas med god kvalitet och så att en verklig strävan sker mot tvåspråkighet för eleverna. Vi anser därför att bestämmelser bör utfärdas så att också elever i hemspråksklasser har rätt till hemspråksresursen enligt vad som ovan beskrivits samt i oförändrad omfattning till stödundervisning i svenska. Såsom vi redan anfört bör det föreligga underlag för summering av de gångna årens verksamhet och för ställningstagande till förändringar. 1 det sammanhanget måste också statsbidragsreglerna prövas. Det är uppenbart att förutsättningarna skiljer avsevärt mellan kommunerna att fullgöra uppgifterna att erbjuda och genomföra olika former av hemspråksundervisning för alla invandrarelever. När reglerna för statsbidragen prövas måste de skilda förhållandena mellan kommunerna särskilt uppmärksammas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om veckotimpriset för hemspråksundervisning samt om regler för uttag av hemspråksresurs för elever i hemspråksklasser. () () () () () () () () () () () () () ()