mot · G5021893 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. Antalet dödade och skadade i vägtrafikolyckor var 1980 det lägsta . 848 personer omkom detta år i landsvägsolyckor, medan antalet skadade enligt polisens rapporter uppgick till 19246. Den typ av olyckor som framför allt ökat är viltolyckorna. Det minskade personbilsresandet i kombination med höjda drivmedelspriser och därmed sannolikt lägre hastigheter har bidragit till att antalet trafikolyckor har minskat. Men också ett intensivt trafiksäkerhetsarbete har gett goda resultat. Dit hör utöver informationsverksamheten - bl. a. kraven på att bilbälte obligatoriskt skall användas i bilarnas framsäte och att motorcyklister och mopedister skall använda hjälm. Skaderiskerna är väsentligt olika för olika trafikantkategorier. Motorcyklisterna löper de största riskerna att skadas i trafiken. Riskerna för mopedister, cyklister och gående är också avsevärt högre än för personbilsförare och personbilspassagerare. För samtliga kategorier gäller att skaderiskerna är störst i de högsta och lägsta åldersgrupperna. Regeringen tar upp trafiksäkerhetsfrågorna dels i budgetpropositionen, dels i proposition 1981/82:81 om riktlinjer för det framtida trafiksäkerhetsarbetet m. m. Regeringsförslagen ger inte någon klar vägledning för hur trafiksäkerhetsarbetet skall bedrivas . Den uttalade strävan att riskerna för de oskyddade trafikanterna i första hand skall minskas är dock ett viktigt ställningstagande. Vi har länge krävt att trafiksäkerhetsarbetet i ökad utsträckning skall inriktas på åtgärder till förmån för oskyddade trafikanter (bl. a. i motion 1978/79:645) och tillstyrker därför att denna inriktning nu läggs fast. Socialdemokraternas allmänna syn på trafiksäkerhetsfrågorna Säkerheten - skadefriheten måste stå i centrum för trafikpolitiken. Trafiksäkerheten främjas genom en ökad satsning på kollektivtrafiken, överföring av tunga och långväga godstransporter från väg till järnväg och sjö, förbättrad framkomlighet för gång- och cykeltrafik, förbättrad trafikmiljö och utbildning för bilförare, ökade insatser för forskning och utveckling på trafikområdet med särskild inriktning på den kollektiva trafiken och trafiksäkerheten samt förbättrad informationsverksamhet. En förbättrad upplysning och undervisning redan från småbarnsåren torde kunna bidra till att få ner antalet olycksfall. I sådan utbildnings- och upplysningsverksamhet måste medtrafikantskapets villkor vara det centrala budskapet. Hänsyn till andra trafikantkategorier bör betonas, liksom kunskap och förståelse för andra trafikanters villkor och möjligheter. Nödvändigheten att hålla isär alkohol och trafik måste ytterligare inskärpas. När det gäller verksamheten i skolan menar vi att trafikundervisningen bör ges en starkare ställning. Huvudinriktningen bör vara att söka förebygga de misstag i trafiken som är särskilt vanliga i olika åldersgrupper. Bättre läromedel behöver successivt arbetas fram i samarbete mellan berörda parter. Det är också angeläget att de kommunala skolledningarna i större utsträckning än nu tar sig an trafiksäkerhetsfrågorna. 1 samverkan med trafiksäkerhetsföreningarna bör skolan lokalt ta upp konkreta problem. Det gäller att göra trafikundervisningen intressant och spännande men också att upptäcka, påtala och rätta till brister i den lokala trafikmiljön. Körkortsutbildningen kan och bör förbättras. Det behövs ytterligare forskning för att klarlägga vilka krav som bör ställas på en fordonsförare och därefter en anpassning av kursplaner och undervisning. Inte minst gäller det att beakta människans roll i trafiken. Behovet av trafiksäkerhetshöjande åtgärder för mopedis ter är stort. Det gäller bl. a. förbättrad utbildning, strängare krav på mopedmotorer och registrering av mopeder. Hastigheterna har mycket stor betydelse från trafiksäkerhetssynpunkt. Sambanden mellan höga hastigheter och trafikolyckornas svårighetsgrad är klara. En intensiv information om hastighetens betydelse för säkerheten i trafiken och dess samband med energisbesparing och en renare luft bör komma till stånd. Det är angeläget att åstadkomma ett jämnare trafikflöde i både landsvägs- och tätortstrafik. Ytterligare ett område som särskilt bör beaktas är riskerna vid korsningar. Övergångsställena fungerar f. n. mycket dåligt för oskyddade trafikanter. Såväl fotgängare och cyklister som motorfordon bör i större utsträckning få obrutna banor genom planskilda korsningar. Vägarna måste därför förses med gång- och cykelbanor så att de oskyddade trafikanterna kan skiljas bättre från motortrafiken. Vi har ett stort antal obemannade järnvägsövergångar. Ansträngningarna att bygga bort dem bör fortsätta. När det gäller barns trafikmiljö finns en rad brister som bör undanröjas, främst i anslutning till skolor och lekplatser. Vidare bör övervägas att införa stopplikt framför och bakom skolskjuts, som stannar för att hämta eller lämna passagerare. Trafiksäkerhetsforskningen bör prioriteras och ges en ändrad inriktning. Den bör i ökad utsträckning avse människor inte fordon. Fordonen är bara människomas redskap. Vi behöver som grundval för åtgärder i olycksförebyggande syfte i första hand utvecklingspsykologiskt inriktad Sådan forskning bör prioriteras vid fördelningen av anslag till trafiksäkerhetsforskningen. För att förbättra säkerheten för den yrkesmässiga lastbilstrafiken krävs en rad ändringar av gällande bestämmelser men också ett aktivare agerande från myndigheterna mot dem som överträder gällande regler. Således bör bl. a. reglerna för yrkesföramas arbets- och vilotid utformas i linje med bilarbetstidsutredningens förslag. Vi behandlar dessa frågor i en särskild motion med anledning av proposition 1981/82:78. Särskilda trafiksäkerhetsfrågor som behandlas i proposition 1981/82:81 Allmänt sett ger förslagen i proposition 1981/82:81 ett vagt och rörigt intryck. Många av delförslagen skulle leda till en onödig byråkratisering. En välmotiverad utbyggnad av trafikantutbildningen i första hand inom grund- och gymnasieskolan riskerar att stanna på papperet då några konkreta styrmedel för att uppnå detta resultat inte finns redovisade. Vi behandlar i det följande i första hand de förslag i propositionen som vi inte är beredda att acceptera. Vi anser det ytterst angeläget att mopedförarutbildningen byggs ut och att den omfattar både teori och praktik. Men vi menar att mopedförarna kan tillgodogöra sig utbildningen utan att krav ställs på mopedkort. Vi yrkar avslag på regeringens förslag att mopedkort skall införas. När det gäller förarutbildningen föreslås en rad förändringar, bl. a. skärpta krav på privata förarutbildare. Flera av dessa förslag skulle leda till ökade svårigheter främst för glesbygdsbefolkningen, som ofta har långa avstånd till trafikskola. Vi yrkar därför avslag på förslagen om inledande utbildning i trafikskola och därtill knuten skyldighet även vid privat förarutbildning att föra utbildningskort. Vidare yrkar vi avslag på förslaget att höja åldersgränsen för privat förarutbildare från 21 till . För motorcyklar föreslås att den som vill gå över från lätt till tung motorcykel skall avlägga nytt körkortsprov med därtill hörande undervisning. Vidare begränsas rättigheten att köra de största och tyngsta motorcyklarna (över ca. 500-600 cm3) till dem som har uppnått . Bakgrunden till dessa förslag är enligt kommunikationsministern den senaste tidens olycksutveckling när det gäller de största motorcyklarna och ålderskategorin . 1 propositionen anges att ett samband råder mellan olycksfallsfrekvens och motorcykelns storlek. Enligt uppgifter från motorcykelorganisationema och trafiksäkerhetsverket har olycksfallsstatistiken feltolkats i propositionen. Någon statistik som visar ett samband mellan olycksfrekvens och motorcykelns storlek finns inte. Vidare visar statistiken att 18-19 åringar med motorcykelkörkort är mindre inblandade i olyckor än vad deras körkortsandel visar. Däremot är 1819 åriga bilförare väsentligt mer olycksfallsdrabbade än motorcyklister i samma åldersgrupp. Vi anser det inte klarlagt att de här redovisade förslagen för motorcyklar skulle fa någon större trafiksäkerhetshöjande effekt. Vi yrkar därför avslag på regeringens förslag om särskilt förarprov för tung motorcykel och om 20 årsgränsen för de största och tyngsta motorcyklarna. En förbättrad grundutbildning kopplad med fortbildning och ett aktivt trafiksäkerhetsarbete ger enligt vår mening bättre resultat för dessa trafikantgrupper. I propositionen föreslås vidare att den tredje etappen av körkortsreformen modifieras. C-behörighet för tung lastbil utan tungt släpfordon (singellastbil) införs enligt regeringens förslag. Vidare skall förare med behörighet att köra buss (DE) också få behörighet att köra singellastbil. I likhet med de anställdas organisationer menar vi att den av beslutade körkortsreformen med krav på CE-behörighet för alla förare av tung lastbil och lastbilskombinationer bör genomföras. Yrkesutbildningen är viktig för dem som arbetar som förare i yrkesmässig trafik. Vidare skulle förslaget i propositionen medföra kontrollsvårigheter och risk för en otillfredsställande arbetsmarknadssituation för de förare som har enbart Cbehörighet. Även arbetsgivarna (och ) vill slå vakt om yrkesutbildningen inom den nuvarande utbildningen till CE-behörighet. Med hänvisning till detta yrkar vi avslag på regeringens förslag att införa en ny C-behörighet för singellastbilsförare. Vi yrkar vidare avslag på förslaget att förare med behörighet att köra buss (DE) också skall få köra singellastbil. föreslog obligatorisk utmärkning av lastbil med tillkopplad släpvagn med en skylt med texten Släp, vilken placeras framtill på lastbilens högra sidan med texten läsbar bakifrån. Kommunikationsministern vill inte förorda ett obligatorium men understöder en fortsatt frivillig användning av skylten. Vi anser att utredningsförslaget, som har de oskyddade trafikanternas säkerhet som utgångspunkt, bör genomföras. I propositionen föreslås en omfördelning av informationsmedel mellan trafiksäkerhetsverket och NTF. skall medel och verksamhet föras över från trafiksäkerhetsverket till NTF. Kommunikationsministern anger att denna omfördelning skall lösa samverkansproblemen och minska riskerna för dubbelarbete. Kommunikationsministern förutsätter att den medelsförstärkning NTF kommer att få skall utnyttjas främst för vidgade regionala och lokala insatser. 1 budgetpropositionen anger kommunikationsministern att 3 milj. kr. förs över från trafiksäkerhetsverket till NTF. Men NTF får endast en real ökning av sitt bidrag med 1,1 milj. kr. som trafiksäkerhetsverkets huvudalternativ för informationsverksamheten minskas med 3,6 milj. kr. Detta utgör en kraftig minskning av anslagen för trafiksäkerhetsinformation. Vi anser att det anslag som föreslås för NTF bör vara till fyllest för att NTF skall kunna genomföra den angelägna verksamhet som föreningen planerar, bl. a. för barn och ungdom. Vi anser däremot att det inte har klarlagts hur trafiksäkerhetsverkets informationsverksamhet skall krympas, vilka omdisponeringar som skall skall göras och vilka rationaliseringsvinster som därigenom skulle uppnås. a. ger trafiksäkerhets verket relativt stora bidrag till länsförbund och frivilliga trafikorganisationer. Således har under /81 från trafiksäkerhetsverkets informationsanslag utbetalats 1,6 milj. kr. i bidrag till på trafiksäkerhetsområdet verksamma organisationer. informationsverksamhet är en viktig del av trafiksäkerhetsarbetet. Verket har en långtidsplan för denna verksamhet som sträcker sig över . De viktigaste områden som verket satsar på är barn i trafiken, trafiknykterhet och bilförares hastighetsanpassning. Genom minskade anslag till trafiksäkerhetsverket (TSV) torde i första hand massmediainformationen komma att minska kraftigt. En minskad massmediainformation innebär att stora och i en del fall svaga grupper i samhället undanhålls viktig information om trafiksäkerhet. Vår uppfattning är att det måste finnas resurser för en effektiv och omfattande informationsverksamhet både inom trafiksäkerhetsverket och hos NTF. Vi anser visserligen att en del av TSV:s verksamhet bör kunna överföras till NTF. Men det får icke ske på det sätt som regeringen nu planerar att den totala anslagsvolymen minskar och att en mycket stor osäkerhet råder om vilka grenar av trafiksäkerhetsinformationen som skall bortfalla. Regeringen bör se till att en planerad genomgång görs av hur det fortsatta trafiksäkerhetsinformationsarbetet skall bedrivas. Det bör därvid klarläggas att ingen väsentlig trafiksäkerhetsinformationsuppgift bortfaller. Det är särskilt viktigt att garantera att det frivilliga arbete som stöds via TSV, t. ex. inom MHF, inte äventyras. bör få en redogörelse för resultatet av denna genomgång senast budgetproposition. I avvaktan på denna genomgång bör det vara möjligt för trafiksäkerhetsverket att vid behov överskrida anvisade anslag. Detta bör av ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att beslutar avslå förslaget att mopedkort skall införas, 2. att beslutar avslå förslaget om obligatorisk utbildningsstart i trafikskola vid privat förarutbildning, 3. att beslutar avslå förslaget att åldersgränsen för privat förarutbildare höjs från 21 till , 4. att beslutar avslå förslaget om särskilt förarprov för tung motorcykel, 5. att beslutar avslå förslaget om 20-årsgräns för de största och tyngsta motorcyklarna, 6. att beslutar avslå förslaget att införa en ny C-behörighet för singellastbilsförare, 7. att beslutar avslå förslaget att förare med behörighet att köra buss (DE) också skall få köra singellastbil, 8. att beslutar att utmärkning av lastbil med tillkopplad släpvagn skall vara obligatorisk, 9. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om en redovisning av hur det fortsatta trafiksäkerhetsinformationsarbetet skall bedrivas. () () () () () () () () () () () () () ()