mot · G502276 · 1982-01-14 00:00:00 — m. fl. beslöt i anslutning till den s. k. ungdomspropositionen att man skulle införa yrkesintroduktion i form av utbildning som skulle förläggas till företagen. Den nya utbildningen skulle rikta sig till elever som av någon anledning inte ville eller kunde delta i den reguljära gymnasieskolans utbildning. Tanken var att man bl. a. skulle fånga upp skoltrötta elever. Dessa skulle få möjligheter att under instruktion praktiskt pröva på olika arbetsuppgifter. Yrkesintroduktionen skulle så långt möjligt utformas individuellt. När det gäller introduktionsutbildningen har många problem lagt svårigheter i vägen för ett fullföljande av de intentioner som uttalat. De är främst hänförliga till hantverksbetonade yrken, men kan också gälla inom industrin. Problemen hänger samman med de fackliga organisationernas inställning till utbildningen. Det har t. o. m. gått så långt att den fackliga organisationen kräver företagare på skadestånd på flera 10 för kollektivavtalsbrott. Företagarna har i god tro och på uppmaning av skolmyndigheter och med stöd av SSA-råd ordnat introduktionsutbildning. Några av de uppkomna problemen kan sammanfattas så här: o Lärlingsavtal i vissa branscher synes i praktiken fungera som ett hinder för yrkesintroduktion. o Centrala avtal åberopas ofta som ett villkor för yrkesintroduktion. o Lokala fack hävdar ibland att yrkesintroduktion inte får förekomma och åberopar därvid diverse motiv: lönen skall regleras så att fackets krav kan tillgodoses, arbetsgivare som inte anställt ungdomar som varit i yrkesintroduktion medges inga nya platser, risk för att ungdomarna tränger ut äldre, etablerad arbetskraft, o Vissa kommuner kan förorsaka svårigheter att få ungdomarna att acceptera yrkesintroduktionen, eftersom de bygger upp alternativa system (i s. k. arbetslivsanpassning) med bättre förmåner, o Många ungdomar som deltar i yrkesintroduktion synes få avtal som ger dem förmåner (måltidspengar och stimulansbidrag vid avslutad kurs); systemet är i och för sig bra, men kan uppfattas som stridande mot de grundläggande reglerna (ersättning till arbetsgivare och vanligt studiebidrag). o Politiska attitydproblem. o Fackliga organisationer hävdar i vissa fall att eleverna är att betrakta som anställda och därför skall ha avtalsenliga löner. Arbetsdomstolen har i ett avgörande godkänt fackets ståndpunkt. I en skrivelse till regeringen har anfört följande sammanfattande synpunkter: Anställningsförhållandet minskar möjligheten att anordna en pedagogisk och organisatoriskt rationell undervisningssituation. Med anställning följer lön och krav på produktionsinsatser som skall ge viss avkastning. Detta är svårt att förena med övning och träning under handledning. Även om det från pedagogisk utgångspunkt är ett krav att eleven deltar i produktionen kommer behovet av handledning, instruktion och övning att utgöra ett avbräck i produktionen om undervisningen och introduktionen skall ges den bredd och det innehåll som åsyftats. Eleverna kommer under sin utbildningstid i företaget att bidra till viss ökad sysselsättning genom att tid måste avsättas för deras handledning och träning. För handledning m. m. utgår också särskild ersättning. Möjligheten att låta eleverna byta företag för att åstadkomma erforderlig bredd och vidgad arbetslivserfarenhet försvåras genom ett anställningsförhållande. SÖ ser med oro på den situation som kan uppstå om inte redovisade problem kan få sin lösning. Ytterst drabbas våra ungdomar och främst de som befinner sig i en svår situation. SÖ har utgått från att berörda parter följer utvecklingen och på olika vägar aktivt försöker undanröja de problem som uppkommer. Skulle skolans behov av samverkan med arbetslivet inte kunna utvecklas till följd av aktuella problem måste de bli föremål för en närmare analys, överväganden och beslut som kan leda till att de undanröjs. Det som här redovisats skapar en negativ publicitet kring en utbildningsform som från många synpunkter är värd uppmuntran. Företagarna i allmänhet blir naturligtvis återhållsamma med att ställa utbildningsplatser till förfogande. Kort sagt: en god sak skadas, och det går ut över en grupp ungdomar som så väl behöver introduktion och praktik i arbetslivet. Yrkesintroduktionen enligt den s. k. ungdomspropositionen är emellertid otillräcklig i det längre perspektivet. Den ger i och för sig ungdomar utbildning och sysselsättning . Ur utbildningssynpunkt är de i mångå fall dock klart otillräckliga. De bör därför på olika sätt kompletteras med andra möjligheter till utbildning. I gymnasieskolan finns också vad man kallar inbyggd utbildning. Denna innebär att företaget svarar för arbetsteknik och fackteori och att gymnasieskolan svarar för de allmänna teoretiska ämnena. Denna utbildning har minskat efter gymnasieskolreformen 1971, och det finns nu ett uppdämt behov av den. Den inbyggda utbildning som bedrivs inom gymnasieskolan och som bygger på inslag i den gamla verkstadsskolan, bör finnas kvar men bör utvecklas och anpassas för sektorer såsom hantverk, småindustri och jordbruk. En utveckling på detta sätt förutsätter emellertid: Regering och riksdag måste se till att skolmyndigheter, branschorganisationer och fackliga organisationer har en gemensam, klar och entydig uppfattning om elevens ställning. Frågan om ersättning till företag och elever måste lösas. Från fackligt håll har klagats på att företagen fått gratis arbetskraft. Elever har framfört liknande synpunkter. I vissa fall har elever erbjudits utbildningsplatser men tackat nej, då de i stället kunnat lyfta KAS-ersättning med /dag. Detta är klart otillfredsställande. Reglerna för bildande av klasser/grupper måste mjukas upp. Utbildning bör få startas med mindre än åtta elever, vilket är begränsning. Äldre vilande läroplaner bör inventeras och bearbetas och vid behov kompletteras med nya. Denna vidgade inbyggda utbildning bör framför allt inriktas på hantverk och småindustri. De här föreslagna åtgärderna fyller ett stort utbidlningsbehov. De har också en betydande social aspekt. Många elever, som inte kunnat få plats i den vanliga gymnasieskolan, skulle kunna ges en god utbildning och social fostran med arbetsträning. Företrädare för SHIO-familjeföretagen har i ett uttalande redovisat förslag till dylika lösningar, t. ex. genom att inrätta en särskild hantverkslinje i gymnasieskolan, öppen för de yrken som är för små för att ge underlag till en egen linje eller specialkurs. Den praktiska utbildningen kan i så fall förläggas till verkstäder hos olika hantverksmästare och andra företag. Man tänker sig härvid ett återupprättande av lärlingsutbildning i modern form, anpassad till dagens reella förutsättningar. Skolan har på ett markant sätt deltagit i utbildningen på den praktiska sidan. Ungdomspropositionen och SS A-råden är företeelser som ger mer kontakter mellan skola och arbetsliv. Skolan har fått ett uppföljningsansvar av ungdomar . Denna utvecklingsprocess måste gå vidare med sikte på mer långsiktiga problemlösningar. Det som ovan anförts leder till att två problemkomplex måste ut. Åtgärder måste vidtas för att underlätta att introduktionsutbildningen kan anordnas på skilda typer att arbetsplatser i enlighet med intentioner. Flär finns två vägar att gå: antingen genom att få till stånd en central uppgörelse/avtal med berörda arbetsmarknadsparter och regeringen med avsikt att undanröja de hinder som ligger i vägen för yrkesintroduktionen, eller att vidta lämpliga lagstiftningsåtgärder. 2. åtgärder i det längre perspektivet måste vidtas för att främja yrkesutbildning och inslussning till industri och hantverksyrken genom att återupprätta den s. k. lärlingsutbildningen i modern form, bl. a. med beaktande av de synpunkter som t. ex. SFIIO har fört fram. Med anledning av det anförda hemställs 1. att beslutar hos regeringen anhålla om åtgärder som kan medverka till att undanröja de hinder som uppställs mot anordnande av yrkesintroduktion i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar hos regeringen anhålla om ett samlat åtgärdsprogram för att tillskapa mer långsiktiga yrkesutbildningsformer inom industrin och i hantverksyrken i nära anslutning till det praktiska yrkeslivet i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()