mot · G502173 · 1982-01-12 00:00:00 — m. fl. Ökade resurser till öststatsforskning Just nu har händelserna i dramatiskt ökat vårt intresse för utvecklingen i ett östeuropeiskt grannland. Dag för dag följer vi det polska folkets kamp mot våld och förtryck. Svenska folket visar ett starkt och äkta engagemang för Solidaritet och de hårt drabbade polackerna. Även under tragedierna i och i engagerade sig svenskarna intensivt. Men trots den geografiska närheten är det intresse vi i normalt visar ganska svagt. Det finns en rad orsaker till det bristande svenska intresset för . De östeuropeiska staterna är odemokratiska samhällen där en fri nyhetsförmedling stöter på stora svårigheter. agerande mot Dagens Nyheters Moskvakorrespondent är bara ett exempel bland många. Likaså har i skapats många hinder för resor, personliga kontakter, ekonomiskt och kulturellt utbyte. Men att vi kan så litet om beror också på oss själva. Av tradition har studier i östeuropeiska språk varit eftersatta i . När det gäller utbildning och forskning om ligger långt efter andra länder. Vi ger vår forskning om antiken tio gånger så mycket resurser som vår Östeuropaforskning. gjorde universitetskanslersämbetets intemationaliseringsutredning en karaktäristik som tyvärr är giltig i sina huvuddrag: I förhållande till relativa vikt framstår utbudet av utbildning i vårt land som otillräckligt. Utbildningen i statskunskap ägnar en viss men inte särskilt omfattande uppmärksamhet, medan utbildningen i t. ex. ekonomiämnena och juridik endast i mycket begränsad mån beaktar östförhållanden - kanske på sin höjd ett par procent av utbildningsinnehållet i en värld, där av industriproduktionen sker inom de s. k. socialistiska hushållningssystemen. Situationen är i själva verket ännu ogynnsammare med tanke på att samhällsförhållandena i för en svensk framstår som mer avvikande och studiet därav följaktligen som mer krävande än motsvarande förhållanden i t. ex. . Härtill kommer ytterligare, att ryska endast i begränsad omfattning studeras i gymnasieskolan och dessutom anses svårare än t. ex. engelska, tyska och franska. Den som saknar kunskaper i ryska eller andra östspråk är hänvisad till sekundärt material med de i synnerhet i detta sammanhang välkända riskerna för förvrängningar och selektivitet i tillgängligt material. Särskilt i , och har stora forskningsresurser inriktats på studier av . Detta forskningsarbete har avsatt många värdefulla resultat. Mot en koncentration av öststatsforskningen till dessa stater kan invändas att deras allmänpolitiska och militärpolitiska orientering gör det möjligt att misstänkliggöra forskningsarbetets objektivitet, vare sig sådana misstankar skulle vara berättigade eller ej. situation är annorlunda. Vår alliansfria politik borde undanröja misstankar om att samhällsvetenskaplig forskning i svensk regi, inriktad på stater, skulle vara avsedd att tjäna politiska syften i strid med vederbörande staters legitima intressen. Händelserna i och visar att utvecklingen kan gå i en riktning som innebär allvarliga försämringar av det internationella läget. Det är då särskilt väsentligt att det i finns sakkunniga personer som kan bidra med bedömningar av den politiska utvecklingen på grundval av egen forskningsverksamhet. skedde en viss utbyggnad av öststatsforskningen och av de akademiska utbildningsresurserna på området i . blev det möjligt att ta doktorsexamen vid universitets slaviska institution på en s. k. alternativlinje inriktad på östeuropeiska samhällsförhållanden. Studieplanen var provisorisk och förlängdes inte när den nya forskarutbildningens studieplaner definitivt lades fast 1972. hade emellertid den öststatsinriktade verksamheten vid slaviska institutionen i alltmer ökat i omfattning, varför tanken på att skilja dessa studier från slaviska institutionen aktualiserades. 1970 inrättades en ny fristående avdelning för öststatsforskning vid , och tillkom en halvtidstjänst som biträdande professor i ämnet. infördes vid en särskild öststatsinriktad akademisk utbildning på grundutbildningsnivå. Ämnet fick namnet Öststatskunskap. I jämförelse med den forskning om som bedrivs i en del andra länder måste motsvarande forskning i betecknas som klart underutvecklad. De personella resurser som finns vid avdelningen för öststatsforskning är en professor med halvtidstjänst samt ytterligare några få personer. Till avdelningen är dessutom en grupp forskare och doktorander, sammanlagt ca 15 personer, knutna. Bortsett från öststatsforskningen vid gäller i stort sett att de samhällsvetenskapliga institutionerna ägnar mycket liten uppmärksamhet åt förhållandena i . Forskningen om och måste ges ökade resurser för att kunna möta de krav som kan ställas . Dessa resurser kan tillföras på olika sätt, genom en förstärkning av den universitetsfinansierade verksamheten, genom tillskott av rådsforsknings- eller sektorsforskningsmedel. Det är viktigt att små, tidigare försummade forskningsområden inte får behandlas sämre i tider av besparingar än äldre, mer traditionsfyllda ämnesområden. Forskningsresurserna på detta område bör kanaliseras till vetenskapliga institutioner som tillhör högskolan. Ett samarbete mellan högskolan och fristående institut med speciell inriktning, såsom Öst-Ekonomiska Byrån, bör också eftersträvas för att maximalt utnyttja tillgängliga resurser. 1975 bildade en grupp forskare från , , och för öststatsforskning. Kommitténs uppgift är att främja det nordiska samarbetet på öststatsforskningens område. Kommittén skall också samordna forskningsaktiviteterna i . Vidare skall bidra till att kontakterna med internationell forskning utvecklas. De aktiva öststatsforskarna har funnit att en samarbetskommitté av denna typ är en bättre organisationsform än den diskuterade institutsformen. Kommittén arrangerar flera nordiska symposier kring aktuella problem. Den svarar också för ett nordiskt publikations- och dokumentationssamarbete. har också initiativ till ett samnordiskt forskningsprojekt tagits. Erfarenheterna av Nordiska kommitténs arbete är goda. De olika nordiska länderna har vart för sig små resurser på öststatsforskningens område. Tillsammans har de nordiska länderna emellertid en icke föraktlig forskningspotential. En fortsatt utbyggnad av samarbetet på öststatsforskningens område ger således positiva effekter för samtliga nordiska länder till en relativt låg kostnad. bör kraftigt stödja det fortsatta nordiska samarbetet på detta område. Det är både ett svenskt och ett internationellt intresse att öststatsforskningen i byggs ut. Denna utbyggnad bör främst ske inom ramen för det existerande forskningsinstitutet med tvärvetenskaplig inriktning i . De forskningsplanerande myndigheterna bör utarbeta en långsiktig plan för utveckling av öststatsforskningen. I denna plan bör också det nordiska samarbetet på öststatsforskningens område beaktas. Med stöd av vad vi anfört yrkas att hos regeringen begär att öststatsforskningen får kraftigt ökat stöd vid den fortsatta utbyggnaden av den samhällsvetenskapliga forskningen. () () 1* 1981182.