mot · G502386 · 1982-01-19 00:00:00 — och för bidrag från s. k. företagsstiftelser () och () finns sociala fonder, dvs. företagsfonder som emanerar från de under högkonjunkturen i samband med frysta vinstmedlen. Förutom fonder knutna till olika företag finns Stiftelsen centralfonden för anställda inom skogsbruket och skogsindustrin under vars överinseende företagsstiftelserna står. Företagsstiftelserna bildades enligt särskilda avtal ingångna dels mellan för Kungl. Maj:t och kronan, å ena, och , å andra sidan, dels den 5 resp. mellan och industrikommission för Kungl. Maj :t och kronan, å ena, samt nämnda förening, , och Svenska Trämassef öreningen, å andra sidan, med tilläggsavtal . Stiftelserna, vilkas stadgar fastställts av regeringen, har till ändamål att bevilja medel för sociala ändamål till fromma för anställda vid resp. företag ävensom dem som är sysselsatta med flottning eller i skogsbruket inom resp. företags virkesfångstområde. Uteslutna är bl. a. ändamål, vilkas tillgodoseende kan sägas tillhöra företagets normala verksamhet på ifrågavarande område eller eljest bör i vanlig ordning ombesörjas av företag. Stiftelsernas styrelser skall bestå av ett lika antal personer utsedda av resp. företag och de anställda vid företaget. i det län, där fondstyrelsen har sitt säte, utser ordförande och ställföreträdare för denna. Stiftelserna är helt fristående med egen administration och medelsförvaltning. Såsom framgår av stiftelsernas ändamål är anställning i företaget icke en förutsättning för bidrag. Stiftelserna äger i allmänhet stugor eller lägenheter, vilka hyrs ut till medlemmar av destinatärskretsen - de personer som kan få bidrag. Vidare lämnar stiftelserna resebidrag, studiebidrag, sjukbidrag, begravningshjälp, bidrag till samlingslokaler samt underlättar genom bidrag omställningsproblem för enskilda i samband med organisationsförändringar inom företaget. Periodiskt bidrag eller understöd lämnas inte. I regel går det mellan bidragen till en och samma person. Det är uppenbart att det inte varit avsikten att bidrag från företagsstiftelserna skulle jämställas med lön. Företagen har inte möjlighet att avgöra, till vilka bidrag skall utgå. Destinatärskretsen omfattar vidare personer, som inte är anställda i resp. företag. Inte desto mindre har skattemyndigheter i åtminstone Västernorr lands och med ändring av bidragsmottagares deklarationer förklarat att bidrag vore att jämställa med lön från företaget och därmed skattepliktigt. Detta har alltså skett sedan utbetalningar från fonden utgått utan skattekonsekvenser. Skattemyndigheternas åtgärder har förvånat såväl bidragsmottagare som de ansvariga för stiftelserna. Man anser att bidragen av flera skäl icke kan jämställas med ersättning från arbetsgivare. Man påpekar exempelvis att resp. företag inte har någon bestämmanderätt över fonderna och att något anställningsförhållande icke alls kan anses föreligga mellan fond och stipendiat. För maka, make eller samboende som fått medfölja på resa och därför fått likartat stipendium föreligger uppenbarligen icke något anställningsförhållande. Dessutom är ju en del stipendiater endast verksamma inom företagets fångstområde men ej anställda i företaget. Några har fått stipendier för att täcka del av kostnad för bevistande av exempelvis i . Förutsättningen för att få ett sådant stipendium var att vederbörande kunde styrka att han gjort stora insatser för idrotten, vilket man inte anser kan ha med anställningen att göra. Angående fondens sociala inriktning har representanter för SCA:s sociala fond påpekat att man försöker bidra till att göra rundare genom att vid resor till sydliga länder, personer boende längre norrut får högre stipendier för att den egna kostnaden skall bli ungefär lika för alla oberoende av bostadsort. Speciellt stöd brukar även utgå till föreningar och föreningslokaler i glesbygden oberoende av hur många SCA-anställda som bor i bygden. Även detta visar att bidragen från fonden inte förbehålls endast de SCA-anställda. Stipendierna är genomgående på ganska små belopp. OS-resenärerna till erhöll dock större belopp än som är vanligt, nämligen . Sammanfattningsvis kan angående dessa sociala fonder konstateras: att ifrågavarande stiftelser ej kan anses vara personalstiftelser tillhörande arbetsgivare utan utgör fristående stiftelser; att destinatärskretsen även omfattar personer som varken är eller varit anställda i resp. företag; att bidrag eller annan förmån från stiftelsen ej fordrar anställningsförhållande till resp. företag. Såsom dåvarande i sitt uttalande (Dnr 124/1962) till Stiftelsen har funnit bör bidrag från Centralfonden icke tas till beskattning hos mottagarna såsom inkomst av tjänst. Motsvarande bör även gälla bidrag eller andra förmåner från s. k. företagsstiftelser så länge de bestrids med medel som tillkommit jämlikt Kungl. Maj:ts förordning om rätt att vid taxering för inkomst njuta avdrag för avgifter till vissa stiftelser, m. m. (1951:148) eller avkastning därav. Bestämmelser om befrielse bör lämpligen intas i 32 § 3 mom. kommunalskattelagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av kommunalskattelagen att såsom intäkt ej skall upptas bidrag eller andra förmåner från stiftelser i den mån de bestrids med medel som tillkommit jämlikt Kungl. Maj:ts förordning 1951:148 eller avkastning därav.