mot · G5021720 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1720 m. fl. Förtroendet för att de svenska biståndsinsatserna når fram på rätt sätt är en förutsättning för en positiv opinion för biståndet, förden s, k. biståndsviljan. Kvinnorna står för halva biståndsviljan. Därför är det viktigt att kunna visa att de svenska biståndsinsatserna verkligen kommer kvinnorna i till godo. har tidigare diskuterat motioner om kvinnobistånd. Det har dock till största delen stannat vid allmänna uttalanden om målsättningar. U-landskvinnan intar alltjämt en undanskymd plats i det svenska biståndssamarbetet trots de principuttalanden och administrativa grepp som tagits under för att främja kvinnobiståndet. SIDA:s uttalat långsiktiga mål, att integrera kvinnobiståndet i hela biståndsverksamheten, kommer inte att uppnås inom en rimlig framtid om inte frågan angrips på ett mer praktiskt och konkret sätt. Det bilaterala utvecklingssamarbetet genom SIDA uppgår till ca , varav ca 2,5 miljarder går via landramar till de svenska programländerna. Inom landramarna finns ett fåtal insatser med direkt inriktning på u-landskvinnorna. De flesta av de speciella kvinnoinsatserna bedrivs utanför det bilaterala landsamarbetet, i jämförelsevis liten skala och genom enskilda organisationers eller folkrörelsers initiativ. Ca 5 milj. kr. ges i bidrag till enskilda organisationers kvinnoprojekt. Dessutom går 5,3 milj. kr. från anslagsposten Särskilda program till stöd för kvinnor i u-land. Vissa av de svenska biståndsinsatserna kommer kvinnorna till del mer än andra, t. ex. stöd till förbättrad vattenförsörjning på landsbygden, mödraoch barnavård och nutritionsinsatser. Bistånd inom t. ex. jordbruksområdet kan dock snarare medverka till att försämra kvinnornas situation. Jordbruksutbildning ges ofta i första hand till män, även om kvinnorna traditionellt sköter jordbruksarbetet. Mycket mer skulle kunna göras av SIDA och andra biståndsorgan för att motverka en utveckling där kvinnornas ställning inte stärks utan försämras. Många insatser inom andra ämnesområden kan anpassas så att de kommer särskilt flickor och kvinnor till godo, t. ex. inom undervisning och hälsovård. För att uppnå detta krävs en engagerad dialog med mottagarlandet i fråga om en beredvillighet att från svensk sida driva dessa frågor. I flera av de s. k. programländerna, t. ex. , och finns aktiva kvinnoorganisationer och en uttalad jämställdhetspolitik. Detta är emellertid inte någon garanti för att kvinnofrågor tas i beaktande vid planering av biståndsfinansierade projekt. om bistånd och vid planering av biståndsinsatser är representanterna för både och u-landets myndigheter oftast män utan egen erfarenhet av dessa frågor. Det krävs då tydliga direktiv och en klar målsättning för att planeringen skall inriktas på att analysera hur insatserna kan nå fram till och förändra kvinnornas situation. För att skapa tyngd och kraft i det fortsatta arbetet bör en beredning för kvinnobistånd tillsättas. Den skall ha till främsta syfte att arbeta för nya vägar att nå de fattigaste bland de fattiga, att ta till vara uppslag och initiativ bland både u-landskvinnorna och svenska kvinnor till vidgat samarbete inom olika slags bistånd, multi- och bilateralt. Beredningen skall fungera som rådgivande organ till SIDA:s olika enheter. Eftersom landramarna, enligt vår mening, bör utgöra huvuddelen av det svenska biståndet är det viktigt att beredningens arbete främst inriktas på att bevaka kvinnoaspekter i detta bistånd. De insatser som görs i form av särskilda kvinnoprojekt och via enskilda organisationer är visserligen viktiga, men det får inte betyda mindre ansträngningar för att nå kvinnorna med det länderinriktade biståndet. Beredningen kan också initiera olika undersökningar och kampanjer, t. ex. ansvara för att den kvinnliga svenska resursbasen inventeras och aktiveras, så att det låga antalet svenska kvinnliga biståndsarbetare ökar. De flesta kvinnliga biståndsarbetare finns nu på lågavlönade volontärbefattningar och inte i positioner där de kan påverka policybeslut. Genom beredningen kan också samarbete med svenska institutioner och organisationer etableras på ett sådant sätt att dessa kan medverka i planering, genomförande och utvärdering av kvinnokomponenter i svenska biståndsinsatser. Genom stipendiering och konsultsamarbete kan en resursbas skapas även på detta område. Till beredningen behöver sannolikt knytas ett sekretariat, som är så organisatoriskt placerat på SIDA att planering och samordning av biståndsinsatserna kan påverkas. Detta bör kunna tillskapas inom SIDA:s nuvarande organisation och personalresurser. I mottagarländerna skall SIDA:s kontor utgöra den kanal, genom vilken kontakterna tas med berörda myndigheter och organisationer. Utöver det ansvar som resp. tjänsteman har för kvinnostödet inom de olika programmen skall varje biståndskontor ha en handläggare, som har till uppgift att bevaka och samordna biståndet till kvinnorna i samarbete med beredningen och dess sekretariat. En vanlig uppfattning är att bistånd som riktar sig till fattiga grupper i ett u-land kommer att gagna kvinnorna i ett längre perspektiv och att vi inte kan ställa alltför stora krav på planerare när det gäller särskilda åtgärder för kvinnorna. Vi skall naturligtvis inte tvinga på våra egna värderingar om vad som bör prioriteras. Å andra sidan är det redan nu så att vi i många andra frågor för en s. k. aktiv dialog med om det svenska biståndets inriktning. Vid kontakter med u-landskvinnorna framkommer det ofta att de har liten eller ingen möjlighet att påverka de önskemål som förs fram av Vi vet också av egen erfarenhet i att jämställdhetsarbetet går utomordentligt trögt och kräver särskilda insatser. Det är minst lika motiverat i . Sammanfattningsvis vill vi att stödet till kvinnor i ges en mer framträdande roll i det svenska biståndet och att för en aktiv dialog med programländerna om kvinnors ställning och villkor. Vi vill att kvinnobiståndet blir effektivare och mer målinriktat än tidigare och att planerade och pågående biståndsinsatser inom landramarna analyseras med utgångspunkt i hur det påverkar kvinnornas situation. För att förverkliga detta vill vi att en särskild beredning tillsätts. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att en beredning för kvinnobistånd bör tillsättas med uppgift att förbättra planering, genomförande och utvärdering av stödet till kvinnor inom det svenska biståndet. () () () MAJ ()