mot · G5021564 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Avbrytande av beteckningsreformen för fastighetsregistrering Den s. k. beteckningsreformen ingår som ett led i omläggningen av inskrivningsförfarandet och registreringen av alla fastigheter i riket. Tanken har varit att förenkla och rationalisera verksamheten. ADB-teknik skall användas. 1974 fattades efter en mycket omfattande kritik från framför allt dem som företräder de kulturhistoriska synpunkterna ett principbeslut om att alla kulturhistoriskt värdefulla ortsnamn skulle bevaras i samband med registeromläggningen. Försöksverksamheten skulle visa hur detta principbeslut kunde förverkligas. Vår begäran att socknen fortfarande skulle vara registerområde avvisades. har försöksverksamheten fortgått så pass länge att resultaten kan utvärderas. Datatekniken har utvecklats och ger numera ökade möjligheter att inprogrammera såväl det nuvarande jordregistret som ett i stort sett bibehållet stadsregister i den kommande databehandlingen. Det finns därför numera inget egentligt skäl att slopa socknen som registerområde. Lantmätare , , tidigare anställd i har i artiklar i olika tidningar anfört bl. a. följande: Socknarna i har funnits . har de inte samma betydelse som i svunna tider. Men sockenindelningen finns kvar och den utgör grund för redovisning av fastigheterna på landsbygden. Gårds- eller bynamn, sockennamn och nummer ingår i beteckningarna - 2:5 i , Högstena 5:1 i socken osv. Det är enkelt för allmänheten att också i officiella sammanhang använda gamla välkända ortsnamn. Beteckningssystemet har på många sätt en bra grund i sockenindelningen. Den kunde bestå till - om inte centrala byråkrater hade satt sig i sinnet att slopa socknarna och övergå till kommun som indelningsgrund. I det dataregister för fastigheter som byggs upp är beteckningarnas yttre utseende oförändrat och det är ju inte särskilt upprörande att behöva skriva och säga t. ex. 2:5 i i stället för 2:5 i . Men det är tyvärr så att namnet och många andra gårds- eller bynamn förekommer i flera av kommunens 35 socknar. För att göra beteckningarna entydiga inom kommun kombineras nu sådana gårdseller bynamn med sockennamnet. i blir VillbergaBacka. i Breds socken blir i . Och Högstena i socken blir Biskopskulla-Högstena i . En mängd dubbelnamn nybildas snart överallt i vårt land, som språkligt och kulturellt sett inte precis blir rikare härav. Rationellt blir det inte heller. Det är självklart att fastighetsägarna använder de gamla osammansatta namnformerna och kommer att göra så . I lantmäterioch byggnadslovsärenden skriver och säger de helst , Högstena osv. och då uppstår en stunds förvirring bland tjänstemännen, när de söker på fel ställen i sina register, eller när de undrar om någon säger eller Bredsbacka, eller . Datorn blir svarslös om man använder dubbelnamn när det skall vara enkelnamn eller tvärtom. Varför görs denna beteckningsreform, som har många andra nackdelar än dubbelnamnen och som har väckt en intensiv ovilja och kritik ute i bygderna? Är den verkligen nödvändig för att lägga upp dataregister för fastigheterna? Av några tidningsartiklar att döma är det en vanlig uppfattning, att ändringen av beteckningssystemet är en förutsättning för datoriseringen. Detta är en fullständigt felaktig uppfattning. Registeromläggningen skulle bli betydligt enklare att genomföra, om nuvarande indelningsgrund och beteckningar behålls i huvudsak oförändrade. För att ersätta socken/ församling med kommun i systemet måste ändringar göras för några miljoner fastigheter i flera stora och viktiga register: tingsrätternas register över fastighetsägare och inteckningar, skattemyndigheternas taxeringsregister och lantmäteriets fastighetsregister. Byte av beteckningar måste ske hos alla som är berörda. På grund av beteckningsändringarna blir den mycket angelägna datoriseringen av tingsrätternas register beroende av hur lantmäteriet klarar sin registeromläggning. Det blir inte möjligt att följa antagna datapolitiska riktlinjer, som bl. a. går ut på att varje myndighet självständigt och decentraliserat skall svara för utveckling och drift av sina egna datasystem. Alla här berörda myndigheter måste samordna sig under hård central planering och styrning för att bli färdiga vid den långt i förväg bestämda tidpunkten för varje kommun, då nya fastighetsbeteckningar skall införas. Beteckningsreformen har därför blivit en extra tung sten på några små myndigheters bördor och den är en av anledningarna till att inte har klarat av att överföra mer än knappt tre län till det nya fastighetsdatasystemet. Vissa förändringar bör göras av nuvarande fastighetsbeteckningar, t. ex. för de s. k. stadsägorna. Men att förändra grunden för beteckningarna i hela landet är inte bara onödigt och dyrt utan också direkt olämpligt. Det visar erfarenheterna från en av de kommuner, som först fick pröva det nya systemet. efter förändringen vände sig till regeringen och beklagade sig över de rent praktiska olägenheter som uppkom, när sockenangivelserna slopades ur fastighetsbeteckningarna. I de flesta av landets kommuner finns många hundra gårds- och bynamn och de är naturligtvis alldeles för många att hålla reda på för tjänstemän och nämndledamöter. Utan sockenangivelser förlorar fastighetsbeteckningarna sin viktiga lokaliserande funktion. Förändringen innebär inte någon förbättring utan en försämring och det lär vara flera kommuner än , som föredrar att återgå till det gamla systemet. framhåller i fortsättningen att frågan om hur fastigheterna i skall registreras och datoriseras har utretts och fortsätter: har hembygdsvårdare, antikvariska myndigheter, fastighetsägare och många andra stormat mot beteckningsreformens kulturella och språkliga skadeverkningar. efter det olyckliga beslutet att låta kommun i stället för socken vara registerområde, har riksdagsmän motionerat för att försöka rätta till misstaget. Ansvaret för registeromläggningen och för att denna har hamnat i en minst sagt prekär situation är politikernas. Men idén om socknarnas omöjlighet som grund för registreringen har sin rot i statens lantmäteriverk. Därefter följer ett resonemang om kostnaderna och möjligheten att göra besparingar på dessa. Vad saklig kritik och en bred opinion inte förmått kan nu måhända ändå uppnås tack vare något helt annat: det statsfinansiella läget. Regeringen har anmodat lantmäteriverket att utreda vilka besparingar som kan göras genom att förenkla eller slopa beteckningsreformen. Och det är faktiskt en bra reform att ta med bland nedskärningar av statsutgifterna. Det totala fastighetsdataprojektet skulle enligt de ursprungliga kalkylerna kosta mindre än 50 milj. kr. Det kommer att ha kostat avsevärt mer än 500 milj. kr. när det blir klart - om det blir klart : Hur mycket vi kan spara genom att befria totalprojektet från den svåra komplikation som beteckningsreformen utgör är emellertid inte lätt att räkna fram. Till de ovan nämnda direkta kostnaderna kommer stora kostnader, som indirekt drabbar t. ex. kommuner, banker och försäkringsbolag. I en riksdagsmotion fanns beräkningar, varav de tre motionärerna drog slutsatsen att kostnaderna för beteckningsändringarna snarare kan överstiga än understiga 100 milj. kr. I årets budgetproposition redovisas att lantmäteriverket anmodats utarbeta förslag till besparingar för beteckningsreformen. Det mest radikala är ett alternativ att slopa hela reformen i enlighet med ett förslag från . För vår del anser vi att detta alternativ bör prövas av . Bostadsministern anför att det inte föreligger tillräckligt underlag för ett beslut om förändringar i den beslutade registerreformen. Frågan bör därför beredas vidare. I budgetpropositionen anförs att frågan om avgifter för registeromläggningen skall tas upp i ett annat sammanhang. Vi anser det vara tämligen onödigt att överflytta kostnaderna till fastighetsägare, banker, näringsliv och kommuner i stället för att genom slopande av reformen göra största möjliga besparingar och därtill undvika kulturhistoriska skador i ortnamnsskicket. Vi instämmer i Klints slutkommentarer: När regeringen nu äntligen skall undersöka beteckningsreformens kostnader, bör den lyfta blicken från myndigheternas beräkningar för att få pengar till sina verksamheter och försöka se omställningens verkliga konsekvenser för kommunerna, fastighetsägarna och många andra. För centrala myndigheter och för riksdagspolitiker kan det kanske verka orationellt och plottrigt att bygga ett registersystem på så små enheter som socknarna. Men världen ter sig annorlunda för den som så att säga står på marken. Socknarna är faktiskt inte bara antikviteter. De finns på något sätt i själva landskapet och det är egentligen inte så underligt, när man betänker hur de uppkommit. sökte människor gemenskap i geografiskt avgränsade områden. Socknarna (ordet socken har med söka att göra) kom på många ställen att naturligt avgränsas efter stora skogsområden, berg, myrar och träsk. Där förutsättningarna för odling och bosättning var som bäst utvecklades socknarnas centra, där förenades vägar och byggdes kyrkor. Detta kulturlandskap finns ännu och kommer att finnas även . Sockenindelningen har en viktig, naturligt lokaliserande funktion och att bevara den i beteckningssystemet för fastigheter är att spara - på många olika sätt. Ett genomförande av datoriseringen vill vi inte motsätta oss. Vi tror fortfarande att en regionalisering av dataverksamheten kan genomföras utan svårighet på datateknikens nuvarande utvecklingsstadium. En sådan decentralisering har många fördelar. Vi inser värdet av ett modernt fastighetsregister. Om detta anför lantmäteriverket i en promemoria: utgör ett basregister för all fastighetsredovisning. Registret har därför stor praktisk betydelse för många verksamheter i samhället. Man får bl. a. underlag för redovisning av hur äganderätten till marken är fördelad, fastighetsomsättningen, inskrivningssystemets redovisning av överlåtelser och lagfarter, fastighetskredit, beskattning och folkbokföring. Fastighetsregisterreformen bör därför ses som en grundläggande insats med mycket långsiktigt perspektiv. Beteckningsreformen ingår som ett led i arbetet att åstadkomma ett enkelt och rationellt fastighetsregister men får betydelse i ett ännu vidare sammanhang. Fastighetsbeteckningar används och skrivs av många statliga och kommunala organ, olika institutioner och enskilda. Exempel på statliga verksamhetsområden är fastighetsbildnings-, inskrivnings-, exekutions-, skatte-, arkiv- och lantbruksväsende samt planerings-, värderings-, tele-, väg- och vattenkraftsverksamhet. På den kommunala sidan kan nämnas verksamhet inom byggnadsnämnd, , eloch vattenverk och hälsovårdsnämnd. Inom övrig verksamhet kan nämnas skogsbolag, kraftbolag, kreditinstitut, försäkringsbolag och mäklare. Man kan grovt uppskatta det antal gånger fastighetsbeteckningar skrivs för hand (penna, skrivmaskin, terminaltangentbord) till storleksordningen 40 miljoner i hela landet motsvarande 150-200 tusen per arbetsdag. besparingsförslag har utvecklats i en skrivelse till lantmäteriverket daterat . Det går ut på att jordregistersocknarna och stadsregisterområdena (med vissa undantag för de sistnämnda) skall utgöra registerområden även i det nya fastighetsregistret (NFR). Beteckningsreformen i bemärkelsen ändringar av traktnamn/ kvartersnamn/registernummer/stadsägobeteckningar slopas i princip. Civilingenjör i har för förbundets räkning utarbetat en exempelsamling, bilaga 1. De kommunala kostnaderna i samband med beteckningsreformen torde uppgå till betydande belopp om de nuvarande besluten skall genomföras. Det synes oss onödigt i nuvarande ansträngda ekonomiska läge. I övrigt hänvisas till omnämnda skrivelse. Även hembygdsrörelsens riksorganisation - - har beslutat stödja förslaget att slopa beteckningsreformen och instämmer i de synpunkter har anfört. Hembygdsrörelsen är en mycket stor rörelse helt uppbyggd på ideell grund. Det var hembygdsvännerna som drev opinionen . Lojalt har följt kompromissen , men anser att frågan kommit i ett annat läge, bl. a. genom den utvecklade datatekniken och med hänsyn till de erfarenheter försöksverksamheten gett. De oerhörda kostnader, inte minst för kommunerna, som ett fullföljande av reformen kräver anses vara ett skäl att slopa reformen. Vi delar hembygdsrörelsens synpunkter. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar slopa den pågående fastighetsbeteckningsreformen och att jordregistersocknar och stadsregisterområden bibehålls. () () Exempel på fastighetsbeteckningar i anslutning till skrivelse till civilutskott Förkortningar: JR = jordregister, SR = stadsregister, NFR = nytt fas Föreslagna be- se nedan de rader som börjar med 1 NFR:. teckningar: beteckningar är, liksom motsvarande beteckningar i JR och SR, lokaliserande inom kommunen. JR skall ersättas med NFR. 1.1 I JR: Backen 5:7 i socken i I NFR: Backen 5:7 i socken (I NFR enl. nuv. regler: Backen 5:7 i kommun) 1.2 I tomtbok till JR: Måsen 5 i i socken i Stock I NFR: Måsen 5 i socken (I NFR enl. nuv. regler: Måsen 5 i kommun) Uppgift om länet utgår ur den officiella beteckningen. Även namn på tomtboksort utgår. Det fall att sockennamnet inte är unikt. 1.3 I JR: Byn 1:4 i Ås socken i I NFR: Byn 1:4 i Ås socken (I NFR enl. nuv. regler: Byn 1:4 i ) 1.4 I JR: 3:2 i Ås socken i län I NFR: 3:2 i Ås socken (I NFR enl. nuv. regler: 3:2 i kommun) Anm. Sockennamnet kombineras med landskapets namn (ej länets). Bindestreck införes ej. Det fall att traktnamnet (bynamnet) inte är unikt inom kommunen. 1.5 I JR: 3:14 i i Stock I NFR: 3:14 i (I NFR enl. nuv. regler: 3:14 i kom Även kvartersnamn i tomtbok till JR kan kollidera med annat kvarterstraktsnamn i kommunen. Jfr exempel 2.4 nedan. SR skall ersättas med NFR. Normalfall: stadsregisterområdet har tidigare ingått i en stad med samma namn. 2.1 I SR: Lärkan 2 i stadsregisterområde I NFR: Lärkan 2 i stad (I NFR enl. nuv. regler: Lärkan 2 i ) Anm. Fram till 1.1.72 kunde kvartersnummer ingå i fastighetsbeteckning. Kommun som har arkivering m. m. ordnad efter sådana nummer eller har annat särskilt skäl får övergå till beteckningar med kvartersnumren som blocknummer. Exempel: (13:e kv.) Granen 8 (i ) ändras till 13:8. Troligen aktuellt endast för . 2.2 I SR: Stadsägan 13 i stadsregisterområ I NFR, alt. 1: Stadsägan 13 i stad I NFR, alt. 2: 2:6 i stad I NFR, alt. 3: Tallen 3 i stad (I NFR enl. nuv. regler: 2:6 i eller: Tallen 3 i ) Kommunen väljer själv alt. 1, 2 eller 3 och kan även välja successiv övergång från alt. 1 till alt. 2 eller 3. Omregistrering till kvartersnamnsbeteckning förutsätter att fastigheten helt eller delvis är belägen i byggnadskvarter eller motsvarande och får ske redan i SR resp. JR. Kommunen kan också välja att behålla stadsägas plusnummer (t. ex. 13+47). Övriga plusnummer (utom det första i varje beteckning) slopas fr. o. m. visst datum genom författningsändring. Exemplet är tillämpligt även på stadsägorna 13 A, 13 B, etc. Det fall att stadsregisterområdet inte har ingått i en stad med samma namn. 2.3 I SR: Björken 7 i stadsregisterområ I NFR: Björken 7 i (I NFR enl. nuv. regler: Björken 7 i kommun) Anm. kommun = f. d. . Andra exempel: stadsregisterområde i kommun (= f. d. landskommun), stadsregisterområde i (= f. d. stad). Stadsregisterområdet kan i sådana fall ej lämpligen benämnas stad. I stället återföres fastigheterna till vederbörande socken. Det fall att kvarterstraktsnamnet inte är unikt inom kommunen. 2.4 I SR: Eken 4 i stadsregisterområde I NFR: Eken 4 i stad (I NFR enl. nuv. regler: Jönköpings-Eken 4 i ) Anm. Här förutsättes att fastigheter med kvartersnamnet Eken förekommer i två eller flera av stadsregisterområdena , , och . För att undgå konsekvenserna av nuvarande regler krävs att kommunen beslutar om ändring av namnet på ett resp. flera kvarter jämte omregistrering av berörda fastigheter under det nya namnet. Beteckningsreformen redan genomförd. Socknen resp. stadsregisterområdet (i normalfallet) göres åter till registerområde. Därav följer att de nykonstruerade dubbelnamnen, som orsakats av namnkollisioner inom kommunen och som ej torde ha slagit igenom i bygden, åter säras. I övrigt rubbas ej de genom beteckningsreformen införda beteckningarna. Exempel: se ovanstående exempel (utom 2.2, alt. 1), lästa från raden 1 NFR enl. nuv. regler till raden ovanför. Om man i stället för exemplen 1.1-1.4 och 2.1-2.3 väljer exempel med beteckningarna uppställda enligt datahanteringsmodellen (godtagen i författning även den), märkes ingen skillnad alls i de fall då registerområdena har samma namn som kommunen. Exempel: Björken 7, Fregatten 12. Exempel 1.5 uppställt enligt datahanteringsmodellen: 3:14 ändras till 3:14, vilket innebär en högst påtaglig förkortning och förenkling vid datahanteringen. Motsvarande gäller i fråga om exempel 2.4: Jönköpings-Eken 4 förkortas och förenklas till Eken 4.