mot · G502486 · 1982-01-20 00:00:00 — En objektiv kostnads- och nyttoanalys av reformförslag m. m. har många nya lagar och reformer beslutats av . En genomgående och konsekvent beräkning av kostnaderna och övriga följdeffekter av dessa beslut har mera sällan kommit till stånd och redovisats som underlag för besluten. Detta trots att de ekonomiska effekterna i väldigt många fall drabbat inte enbart staten utan även enskilda, näringslivet eller kommunerna. Det finns all anledning tro att den omfattande lagstiftning som kom till stånd t. ex. bl. a. på näringslivs- och arbetsmarknadslagstiftningens område skulle ha begränsats om en noggrann beräkning av de framtida kostnadseffekterna genomgående redovisats i samband med att förslagen förelädes . Bristen på ingående kostnadsredovisning i samband med beslut är inte enbart en ekonomisk fråga utan den har också en rent demokratisk dimension. Medborgarna som berörs får oftast enbart redovisat för sig en positiv effekt av ifrågavarande beslut, och det är fördelarna som belyses utifrån olika bedömningsgrunder, medan kostnaderna och de eventuellt negativa effekterna inte redovisas på samma sätt. Det är ur demokratisk synvinkel angeläget att såväl de positiva som de negativa effekterna av lagar eller reformer redovisas på ett så objektivt sätt som möjligt. Den ekonomiska situation som vårt land befinner sig i ökar behovet av noggranna ekonomiska kostnadsberäkningar i samband med beslutsfattande. Den mera principiella övergången till ramlagstiftning på olika områden ställer också nya krav. Denna ramlagstiftning innebär oftast att innehållet och effekterna av lagarna påverkas inte enbart av själva lagen utan också beroende på förordningar, föreskrifter och råd. Myndigheternas oftast långtgående normer har utifrån ramlagstiftningen inneburit högre kostnader för medborgarna. Begränsningskungörelsen (SFS 1970:641 ändrad 1980:388) syftar till att begränsa myndigheternas rätt att utfärda nya kostnadshöjande normer. Trots detta måste större intresse och uppmärksamhet ägnas åt detta problem, eftersom myndigheternas normer spelar och sannolikt kommer att spela en stor ekonomisk roll . Möjligheten att presentera en objektiv kostnads- och nyttoanalys i samband med reformeller lagförslag är inte problemfri. Vissa frågeställningar skulle kunna vara ganska enkla att kostnadsberäkna medan andra utifrån mera omfattande bedömningsgrunder blir komplicerade och osäkra. Detta får emellertid inte innebära att man underlåter att så långt som möjligt uppnå en rättvisande nytto- och kostnadsbild. Såväl den direkta som den indirekta kostnaden bör därvid beräknas även långsiktigt. Även om såväl riksdagsordningen som regeringsformen innehåller bestämmelser om kostnadsredovisning är den nuvarande rutinen beträffande ekonomisk granskning inte tillräcklig och därför måste nya metoder prövas. Ett från regeringens sida fristående granskningsråd, ett ekonomiskt lagråd, kunde vara ett alternativ till den nuvarande ordningen. Ett sådant råd skulle bestå av kunniga och erfarna personer. Huruvida dessa råd skulle inordnas under något befintligt organ eller vara fristående får bli föremål för ytterligare bedömning. En granskning beträffande de samhällsekonomiska följdverkningarna av lagförslag etc. resulterar i ett bättre beslutsunderlag och ett mer konsekvent beslutsfattande. Vidare skulle en på säkrare grunder motiverad prioritering komma till stånd beträffande skilda behov. Totalt sett skulle granskningen därmed kunna verka stabiliserande på samhällsekonomin. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna innehållet i motionen beträffande behovet av ett bättre ekonomiskt beslutsunderlag och möjligheten att som ett led i berednings- och beslutsprocessen inrätta ett särskilt ekonomiskt i förhållande till regeringen fristående granskningsråd.