mot · G5022152 · 1982-01-28 00:00:00 — av m. fl. Män och kvinnor sorn präster i , m. m. 1981/82:93) Vi ansluter oss till förslaget i proposition 1981/82:93 att lagen om kvinnans behörighet till prästerlig tjänst upphävs. I stället bör även i verksamhet gälla de allmänna regler i regeringsformen och jämställdhetslagen om jämställdhet mellan män och kvinnor. Härigenom undanröjs samvetsklausulen och ökar jämställdheten mellan kvinnor och män som präster i . När denna förändring sker är det angeläget att den nya ordningen preciseras så långt som möjligt i de motivuttlanden som gör vid den tidigare behörighetslagens upphävande. Då det i den allmänna debatten förklarats att dessa motivuttalanden inte skulle ha någon vägledande karaktär bör det uttryckligen från sida markeras att motivuttalandena skall vara vägledande. Propositionen utgör en grund för ett sådant motivuttalande. För vår del vill vi särskilt peka på följande. Som utgångspunkter för motivuttalanden bör gälla framför allt följande fem punkter. har offentligrättslig karakär och prästtjänsterna är statligt reglerade. De offentliga organen skall uppehålla jämställdhet mellan kvinnor och män. På grund av jämställdhetslagstiftningen behövs det inte någon behörighetslag för kvinnliga präster. Staten kan inte undanta kyrkan från de allmänna principerna om jämställdhet mellan kvinnor och män som gäller i samhället. Det ingår i bekännelse att kvinnor kan inneha prästämbetet och att kvinnor och män är jämställda i detta ämbete men att de som har en annan uppfattning i ämbetsfrågan har hemortsrätt i . Hemortsrättsbegreppet har tolkats på olika sätt. Som biskopsmötet och några domkapitel påpekat i sina remissvar kan denna hemortsrätt endast innebära att kyrkan kan som präster anta personer med en avvikande uppfattning i ämbetsfrågan. har endast en uppfattning, nämligen att prästämbetet står öppet för både kvinnor och män. Så långt möjligt bör statsmakterna undvika att gripa in i inre liv, men de kan inte frånsäga sig ett ansvar för att gällande lag respekteras och de är enligt gällande grundlag även skyldiga att delta i stiftandet av kyrkolag. Målet för strävandena måste enligt det föregående vara full jämställdhet mellan kvinnor och män som präster i . Från dessa utgångspunkter bör det vara möjligt att beskriva den ordning som jämställdhetslagstiftningen innebär för del. Varje form av diskriminering av kvinnliga präster strider mot jämställdhetslagstiftningen. Sorn i påpekat i sitt remissvar är det oacceptabelt att vissa präster kan anses berättigade att i handling visa att de underkänner andra prästers legitimitet. De kvinnliga prästerna har vigts till sitt ämbete av lagstadgade ordning. Det fordras emellertid också aktiva insatser från för att förverkliga det uppställda målet. Det kan inte vara förenligt med det uppställda målet att åt manlig präst ge någon formell rätt att vägra tjänstgöring för att undvika samarbete med kvinnlig präst. Det måste kiart sägas ut att var och en som inträder som präst i måste vara beredd att fullgöra alla med prästämbetet förenade uppgifter och samarbeta i alla tjänstefunktioner med kolleger, oberoende av kön. Prästkandidat kan ha en annan syn i ämbetsfrågan, men han måste vara beredd att fullgöra även liturgisk tjänst tillsammans med en kvinnlig präst. Denna princip måste slå igenom vid utnämning av biskopar. Den som blir biskop måste vara beredd att fullgöra biskopstjänstens alla funktioner och följaktligen inte kunna vägra viga kvinnliga prästkandidater till präst. Man kan förutsätta att det inte i fortsättningen utnämns någon biskop som vägrar viga kvinnliga prästkandidater. Det förligger i detta avseende problem endast i . Liksom föregående statsrådet vill vi hävda att det skall finnas samma möjlighet till prästvigning av kvinnliga och manliga prästkandidater i som i övriga stift. I propositionen tas också upp krav som förts fram av Evangeliskt forum i dess remissyttrande. Förrättar inte biskopen själv vigningen måste ärkebiskopen eller annan av honom förordnad biskop inträda i hans ställe för denna uppgift. Det skall också föreligga möjligheter för kvinnor att förordnas som praktikanter eller tjänstebiträden och i samband därmed erhålla venia. Av motivskrivningen bör framgå att detta är bestämda krav från statsmakternas sida och att prästvigningen skall ske inom stiftet, såvitt möjligt i . Det har mot denna ordning åberopats att det strider mot traditionerna i att en biskop tar över en förrättning i annat stift. Men det måste skapas övergångsformer för att jämställdhetstanken i regeringsformen och jämställdhetslagen skall tillämpas i hela landet. Ett mer allmänt problem representeras av de manliga präster som tagit anställning och som även i fortsättningen vill åberopa trosskäl som stöd för vägran att utföra uppgifter som följer med Inte heller de har någon laglig grund att åberopa, sedan behörighetslagen upphävts. De kan som framgår av det föregående inte i handling få visa att de underkänner andra prästers legitimitet. De egentliga konfliktsituationerna uppstår i samband med altartjänsten. Det är nämligen svårt att se att det över huvud taget kan åberopas trosskäl av någon manlig präst för att avstå från att delta i konferenser, fortbildningskurser, barn- och ungdomsverksamhet och liknande uppgifter, om också kvinnliga präster deltar. Inte heller uppstår några praktiska problem vid de allra flesta gudstjänster och förrättningar, eftersom prästen då tjänstgör ensam. Det bör emellertid klart sägas ut i motivtexten att manlig präst inte kan vägra liturgisk tjänst, då även kvinnlig präst skall tjänstgöra. I allmänhet kan sådana situationer undvikas för präster som trätt i tjänst utan att någon diskriminering behöver förekomma. För måste det vara angeläget att snabbt nå fram till en full gudstjänstgemenskap, och denna strävan bör starkt betonas i utskottets motivskrivning. skall ha en skyldighet att med kraft verka för ett snabbt förverkligande av sin egen uppfattning att prästämbetet står öppet för både kvinnor och män och att därmed kvinnor och män är jämställda i prästämbetet. Som framgår av det föregående har statsmakterna en skyldighet att se till att lagen respekteras. Riksdag och regering skall visserligen i överensstämmelse med de tidigare angivna utgångspunkterna så långt möjligt undvika att gripa in i inre liv men kan inte lämna över ansvaret för tillämpningen av gällande lagstiftning till enbart kyrkliga organ utan måste ta sitt ansvar i överensstämmelse med gällande grundlag. Med hänvisning till ovanstående föreslås att uttalar att de i motionen anförda synpunkterna beaktas vid utformningen av motivtexten vid upphävandet av lagen om kvinnas behörighet till prästerlig tjänst. () () () () () BO () () () () HANS () () () () ()