ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G502453 · 1982-01-20 00:00:00 — 1981/82 453-458 m. fl. Omlokalisering av offentlig verksamhet inom län I länsrapport 81 för län har i C-län påpekat att en omlokalisering av offentlig verksamhet är en av de viktigaste regionalpolitiska frågorna för länet. Man anser att en omfördelning av den offentliga sektorn i länet från till de norra och södra länsdelarna skulle lösa många av obalansproblemen i länet. Onekligen kan de redan tidigare stora obalansproblemen inom län ytterligare förstärkas vid den kommande avvecklingen av Forsmarksbygget och med det akuta hotet om nedläggning av gruvor. Därtill kommer den redan av det statliga företaget beslutade nedläggningen av Hettemarks konfektionsfabrik i . Exempel på lämpliga objekt för en omlokalisering har också angivits i länsprogram 80 och klargör enligt undertecknades mening att reella förutsättningar föreligger. fortsätter också sitt utredningsarbete för att skapa ett närmare underlag för eventuella kommande omlokaliseringsbeslut. En omfattande omlokalisering av offentlig verksamhet inom län synes väl motiverad, och en av regeringen beslutad försöksverksamhet med denna inriktnig bör därför komma till stånd. Länet bör kunna vara ett lämpligt försökslän för studier av vilka regionalpolitiska effekter en sådan omlokalisering kan få i ett län. Ett ställningstagande från regeringens sida i denna fråga bör lämpligen ske i den kommande regionalpolitiska propositionen. Sedan ett sådant ställningstagande skett bör utarbeta ett detaljerat program för omlokaliseringen. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet med omlokalisering av offentlig verksamhet i län. () () 1 1981/82.
mot · G502455 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:455 m. fl. Det finns fyra s. k. riksyrkesskolor. De finns i , , vid och i . har beslut fattats att dessa skolor skall övergå till att bli AMU-filialer. Ett skäl till detta beslut sägs vara att det åligger kommunerna att ge ungdomar yrkesutbildning. Det betyder att ungdomar kommer att utestängas från möjligheter att få yrkesutbildning vid riksyrkesskolorna. Just dessa skolor, med sin speciella inriktning på både social fostran och yrkesutbildning, har en mycket viktig funktion att fylla i dagens läge med stor ungdomsarbetslöshet och annan utslagning. Många av de ungdomar som vistas på dessa skolor befinner sig i en ganska svår social situation. Till är det ungdomar i åldern . På t. ex. är medelbetyget 1,5, och man räknar där med att så mycket som upp till en tredjedel av eleverna har sociala problem av något slag. Det må vara att man organisatoriskt förändrar riksyrkesskolornas verksamhet, men det måste anses mycket olyckligt att i dagens läge utestänga ungdomsgruppen . Ungdomar i denna ålder borde även i fortsättningen ges möjlighet till utbildning vid dessa skolor. Med stöd av ovanstående hemställs att uttalar att rekryteringen till de s. k. riksyrkesskolorna efter omorganisationen också skall omfatta elever i åldern . INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i
mot · G502460 · 1982-01-19 00:00:00 — Rätt till förköp av fastighet för att genomföra detaljplan Frågan om nuvarande regeringspraxis vid tillämpning av förköpslagen har aktualiserats bl. a. genom behov av samordnade saneringsåtgärder. Praxis i förköpsärenden synes ha utbildats så att förköp inte kan tillgripas nu för genomförande av ännu inte utbyggda detaljplaner. Däremot kan expropriation komma i fråga när det gäller mark som i fastställd detaljplan lagts ut som kvartersmark. De skäl som angetts för att praxis i förköpsfallen avviker från praxis vid expropriation syns knappast övertygande. Med hänsyn därtill och till angelägenheten att öppna förköpsmöjligheter i dessa fall bör överväganden göras om en ändring i förköpslagen som klart medger dess tillämpning i angivna fall. Vi förutsätter att vederbörande utskott utarbetar förslag till lag om sådan ändring i förköpslagen. Med hänvisning till det anförda föreslås att antar lag om sådan ändring i förköpslagen (1967:868) att förköp kan ske även för genomförande av detaljplan.
mot · G502461 · 1982-01-19 00:00:00 — Inlösen av hyresfastigheter vid vanvård m. m. Erfarenheterna från bostadsmarknaden har visat situationer då inlösen av en vanvårdad hyresfastighet framställs som ett önskvärt alternativ men där möjligheterna att tillämpa expropriationslagen eller bostadssaneringslagen av olika skäl inte utnyttjats. Det kan med fog hävdas att en fastighetsägare som brustit i sin förvaltning så att bostadssaneringslagens och bostadsförvaltningslagens bestämmelser om tvångsåtgärder blir tillämpliga också har förverkat sin rätt att fortsätta och återfå förvaltningen. Hihörande frågor har berörts bl. a. vid förslaget om bostadsförvaltningslagen (propositin 1976/77:152) och därefter i betänkande CU 1979/80:2. Enligt vår mening talar starka skäl för att lämpligheten av en nämnd, enkel inlösenmöjlighet belyses i en särskild översyn. att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn bör göras av frågan om nya möjligheter till inlösen av vanvårdade eller eljest bristfälligt förvaltade bostadshus.
mot · G502462 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. I bygger vi rejäla och praktiska bostadshus med en standard som är högre än i de flesta andra länder. Men om man vill se spännande och estetiskt tilltalande bostadsområden, gör man det lättare utomlands. Med vissa markanta undantag är de nybyggda bostadsområdena i tämligen likartade och enahanda. Utgångspunkten är ständigt densamma - den lilla kärnfamiljens behov. Det skulle behövas mer av experiment och förnyelse inom bostadsbyggandet för att få fram fler okenventionella och billiga bostäder. I arrangerar man en årlig bostadsmässa som pågår omkring en månad . Arrangemanget förläggs till olika kommuner . Ett eller flera mindre bostadsområden byggs upp och får tjäna som utställningsobjekt . och arkitekter får ett ganska fritt spelrum inom ramen för den arrangerande kommunens planansvar. Den finska modellen har gjort att många nya bostadsidéer kunnat förverkligas. De nya bostadsområdena har genomgående blivit mycket eftersökta och själva mässarrangemangen samlar mycket folk. Vi tror att det skulle vara bra med en liknande mässa i . Av flera skäl är det särskilt lämpligt att förlägga mässan till , men givetvis kan även andra landsdelar komma i fråga. Den skulle exempelvis kunna anordnas i samarbete mellan den berörda kommunen, byggproducenter, byggfack och . Ett tävlingsförfarande är förmodligen bästa modellen för att få fram många och varierande förslag. Något ekonomiskt stöd från statens sida behövs inte, däremot bör staten kunna ta ett initiativ till att en bostadsmässa enligt dessa linjer kommer till stånd. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om anordnandet av en årlig bostadsmässa. () () () ()
mot · G502465 · 1982-01-20 00:00:00 — Beloppsgränserna för skyldighet att erlägga arbetsgivaravgift Den i 19 kap. 1 § fjärde stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring angivna gränsen på . för skyldighet att för arbetstagare erlägga arbetsgivaravgift gäller fr. o. m. . Det i 37 § 1 mom. taxeringslagen (1956:623) angivna undantaget för skyldighet att lämna kontrolluppgift i fråga om tillfälligt arbete har oförändrat från lagens ikraftträdande avsett ersättning med lägre värde än . Bestämmelserna har tillämpats första gången vid taxering avseende inkomst. som förflutit sedan beloppsgränserna enligt ovan angivna bestämmelser fastlades har värdet av dessa belopp genom inflationen påverkats i stor utsträckning. Detta har medfört en ökad arbetsbelastning och ökade kostnader för de arbetsgivare som haft anställda att utföra tillfälligt arbete. Detta eftersom skyldigheten att erlägga avgifter eller lämna uppgifter kommer att omfatta allt flera som tillfälligt arbetar. Berörda myndigheter har också påverkats i stor utsträckning genom det merarbete som uppstått på grund av att värdegränserna urholkats. Det framstår som angeläget att en indexuppräkning eller annan uppräkning görs beträffande beloppsgränserna för skyldigheten att erlägga arbetsgivaravgift samt beträffande skyldigheten att lämna kontrolluppgift enligt ovan angivna bestämmelser. Beträffande 37 § taxeringslagen bör därvid en uppräkning av även övriga beloppsgränser prövas. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen beträffande indexuppräkning av beloppsgränserna i vad avser skyldighet för arbetsgivare att erlägga arbetsgivaravgift enligt 19 kap. 1 § fjärde stycket lagen om allmän försäkring. "Se även motion 1981/82:466.
mot · G502466 · 1982-01-20 00:00:00 — Beloppsgränserna för skyldighet att lämna kontrolluppgift Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:465 hemställer att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs beträffande indexuppräkning av beloppsgränserna vad avser skyldigheten att lämna kontrolluppgift enligt 37 § 1 mom. taxeringslagen.
mot · G502467 · 1982-01-20 00:00:00 — 1981/82 467-476 och av visst preventivmedel godkände Depo-Provera att användas som preventivmedel för kvinnor. Många kvinnor känner oro inför detta beslut. I beslutsunderlag finns många särskilda yttranden med uttalad tveksamhet. Inskränkningar har också gjorts i indikationen innan medlet godkändes. Uppenbara nackdelar med Depo-Provera är att blödningsmönstret är så oförutsägbart och att det dessutom tar innan kvinnan blir fertil igen. Mot bakgrund av den oro som finns är det nödvändigt att en utvärdering av Depo-Provera görs. När det gäller forskning kring nya preventivmedel synes inte några nya innovationer föreligga. Det som sker är framför allt en utveckling av de äldre p-pillren och spiralerna. Två nya p-medel befinner sig f. n. under registrering: P-kapseln och den vaginala ringen. En betydande eftersläpning vidlåder preventivmedelsforskningen i och med att någon forskning om p-piller för män tydligen inte bedrivs. Det är mycket märkligt att man i inte initierat någon forskning kring detta. Att utveckla ett p-piller för män tar en betydande tid i anspråk, kanske både ett och två decennier. Det är därför angeläget att denna forskning kommer till stånd med det snaraste. Med hänvisning till ovanstående hemställs* att hos regeringen begär en utvärdering av preventivmedlet Depo-Provera. () () *Se även motion 1981/82:468. 3 sami Nr 467-476
mot · G502468 · 1982-01-20 00:00:00 — och om p-piller för män Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:467 hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att stimulera till forskning kring och framtagande av p-piller för män.
mot · G502470 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. Effektivisering av den fysiska riksplaneringen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:469 föreslås att hos regeringen hemställer om att den fysiska riksplaneringen ges en legalt bindande karaktär när det bl. a. gäller bevarande av vattendrag, våtmarker, strand- och fritidsområden, i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk)
mot · G502472 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:472 Ökade resurser till malmprospektering i Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1981/82:471 föreslås att hos regeringen hemställer om initiativ för ökade resurser till den pågående malmprospekteringen i .
mot · G502473 · 1982-01-20 00:00:00 — Ökat antal platser för lärlingsutbildning inom företag Enligt proposition 1981/82:100 ökas antalet utbildningsplatser i gymnasieskolan väsentligt. En viss återhållsamhet sker vad gäller omfattningen av teoretiskt inriktade studievägar, medan yrkesinriktade utbildningar prioriteras. Propositionens intentioner är riktiga, då det är viktigt att ungdomarna erbjuds en utbildning som arbetsmarknaden och samhället i övrigt efterfrågar. För många ungdomar framstår lärlingsutbildning inom företag som det bästa utbildningsalternativet, då utbildningen sker i reell arbetsmiljö. Efter genomgången lärlingsutbildning har den unge sådan praktisk yrkeserfarenhet att han/hon i regel kan söka direktanställning inom yrket eller arbetsområdet. Försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning påbörjades /81 och avses pågå intill utgången av 1983. Någon klar utvärdering av lärlingsutbildningen kan ännu inte göras, men det framgår tydligt av framlagda rapporter att antalet ungdomar i lärlingsutbildning är relativt litet, trots att utbildningen som sådan är att eftersträva och trots ett uttalat intresse från såväl elever som företagare för denna typ av utbildning. Det kan inte uteslutas att svårigheterna att anordna lärlingsutbildning inom näringslivet i tillräcklig omfattning kan hänga samman med bidragen till de företag, som anordnar sådan utbildning, trots att bidragen höjdes väsentligt . Vid diskussioner med företrädare för SSA-råd och berörda företagare framstår emellertid en annan faktor som ett ännu större hinder för företagens engagemang inom lärlingsutbildningen, nämligen socialförsäkringsavgifterna. Många småföretagare har förklarat sig intresserade av att anställa lärlingar, men när det står klart för dem att de måste betala full socialförsäkringsavgift för vederbörande, anser de sig inte orka med kostnaderna. Man kan utan tvekan ställa frågan: Varför måste socialförsäkringsavgift utgå för ungdomar i lärlingsutbildning, då man inte betalar någon socialförsäkringsavgift på en vanlig utbildningsplats i gymnasieskolan? I andra hänseenden är ju dessa ungdomar att betrakta som vanliga gymnasiestuderande. Med stöd av det ovan sagda hemställer vi* att hos regeringen begär utredning rörande lämpliga åtgärder ägnade att öka antalet platser i lärlingsutbildning inom företag, bl. a. en eventuell höjning av bidragen till företagen. () () *Se även motion 1981/82:474.
mot · G502474 · 1982-01-20 00:00:00 — Slopande av socialförsäkringsavgifterna för ungdomar i lärlingsutbildning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:473 hemställer vi att hos regeringen begär utredning om borttagande av socialförsäkringsavgifterna för ungdomar i lärlingsutbildning.
mot · G502475 · 1982-01-21 00:00:00 — Bestämmelser om sekretess hos tillsynsmyndighet i konkurs För kronofogdemyndigheterna finns en bestämmelse om sekretess i sekretesslagen. Bestämmelsen är begränsad till att gälla den exekutiva verksamheten. Till följd av detta har någon sekretess inte ansetts gälla när kronofogdemyndigheter fullgör uppgifter som tillsynsmyndighet i konkurs. Att det inte gäller någon sekretess för tillsynsmyndighet i konkurs har visat sig skapa bekymmer, framför allt vid företagskonkurser. Konkursförvaltarens handlande kan röra förhållanden som, om de blir kända, vållar konkursboet ekonomisk skada. Det kan gälla uppgifter om förestående affärsuppgörelser av vikt, boets awecklingsplaner o. d. befattning med konkursen leder till att känsliga uppgifter av de slag som nämnts finns hos myndigheten i olika handlingar. För dessa handlingar saknas helt sekretesskydd. Det kan nämnas att den kronofogdemyndighet som är tillsynsmyndighet också ofta är borgenär i konkursen. De konkurshandlingar, som finns hos myndigheten i egenskap av borgenär, täcks av den sekretessbestämmelse, som redan finns. Enligt vår mening är den ordning som gäller inte bra. Det finns ett praktiskt behov av sekretesskydd för uppgifter hos tillsynsmyndighet i konkurs. När antog sekretesslagen framhölls att erfarenheterna fick utvisa om lagen skulle behöva ändras på några punkter. Bestämmelsen om sekretess hos kronofogdemyndigheterna är ett sådant område, som behöver ändras. Lämpligt är att regeringen utarbetar ett lagförslag i ämnet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av sekretess hos tillsynsmyndighet i konkurs.
mot · G502476 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. Regelsystemet i den nya sekretesslagen är tillämpligt inte bara på förhållanden mellan enskilda och det allmänna utan också mellan olika myndigheter inbördes. Bakgrunden härtill är i första hand intresset av att en sekretessbelagd uppgift skall bli känd i en så liten personkrets som möjligt. Detta är givetvis särskilt angeläget när det är fråga om uppgifter av integritetskänslig natur. För att inte sekretesslagen skall hindra eller verka hämmande på det samarbete som är nödvändigt mellan olika grenar av den offentliga förvaltningen innehåller emellertid lagen en rad undantag från huvudregeln. Förutom vissa mera specialinriktade undantag finns det också en generalklausul (14 kap. 3 § sekretesslagen). Enligt denna får sekretessbelagd uppgift lämnas till myndighet om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Detta nödvändiga undantag från sekretessen mellan myndigheter gäller emellertid inte på alla områden. Undantagna från undantaget är t. ex. sjukvårds-, social- och riksbankssekretessen. om det är för tidigt att redan nu utvärdera sekretesslagen är det enligt vår uppfattning uppenbart, att den strikta sekretessen på främst sjuk- och socialområdena skapat problem när det gäller nödvändigt samarbete mellan olika myndigheter. Mest iögonfallande är kanske de hinder som sekretesslagen utgör för det samarbete som måste äga rum mellan skolan och de sociala myndigheterna. I den allmänna debatten har också pekats på att sekretesslagen kan hindra polisen i deras brottsutredande verksamhet. Med hänsyn till generalklausulens restriktiva utformning - det skall vara uppenbart att intresset att lämna ut uppgiften väger över det sekretesskyddade intresset - kan man starkt ifrågasätta behovet av undantag från generalklausulens tillämpningsområde. Frågan är enligt vår mening värd att utredas. En sådan utredning ligger f. ö. väl i linje med vad som förutskickades redan i sekretesslagspropositionen att det behövdes ytterligare utredning av frågan om sekretess mellan myndigheter. tog fasta på uttalandet och förutsatte att regeringen skulle ta initiativ till en sådan utredning. Detta har emellertid såvitt vi känner till inte gjorts annat än vad gäller möjligheten till informationsutbyte mellan myndigheter i syfte att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att frågan om behovet av undantag från den s. k. generalklausulen i 14 kap. 3 § sekretesslagen övervägs. () ()
mot · G502480 · 1982-01-21 00:00:00 — och besvärstid i förvaltningsärenden Besvärstiden i förvaltningsärende är enligt förvaltningslagen . Denna tid räknas från det att beslutet korn sökanden till del eller från att det kungjordes t. ex. genom uppsättande på myndighetens anslagstavla. Genom postverkets försämrade service, slopandet av postutbärningen samt att beslut numera ofta kungörs på anslagstavla har i praktiken den tid som står sökande till buds för utarbetande av besvärsskrivelse kommit att bli ej obetydligt kortare än . Enklaste sättet att åtgärda detta förhållande är att utsträcka besvärstiden genom en ändring i lagen. Att börja tillåta en mer permissiv praxis vid beräkningen av besvärstiden är mindre lämpligt då detta kan skapa tveksamhet om vilka besvärsskrivelser som skall upptas till besvär och vilka som skall anses ha inkommit . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar förlänga besvärstiden i förvaltningsärenden . () ()
mot · G502481 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Kommuns rätt att bedriva sysselsättningspolitisk verksamhet Enligt den allmänna kompetensbestämmelsen i kommunallagen är kommunerna i stort sett förhindrade att engagera sig i näringspolitisk verksamhet i syfte att främja sysselsättningen inom kommunen. Kommunerna har rätt att vidta vissa allmänna åtgärder som att bygga industrihotell, färdigställa industriområden osv. är de förhindrade att gå in mer aktivt, t. ex. i samband med företagskriser. I praktiken har det blivit allt vanligare att enskilda kommuner av omsorg om sysselsättningen engagerar sig aktivt i olika verksamheter för att bevara och skapa sysselsättning. Och även om lagen kommit att tolkas mindre restriktivt än tidigare blir sådana beslut ibland överklagade och beslutet undanröjt. Detta leder då ofta till stor oro bland medborgarna för sysselsättningen och framtiden. Bakom kommunallagens restriktivitet när det gäller kommunernas kompetens på detta område har legat målsättningen att regional- och näringspolitiken i första hand skall vara en statlig angelägenhet. Ett annat motiv har varit risken för att enskilda i kommuner skall försättas i en konkurrenssituation gentemot varandra. De svårigheter som kommunerna ställs inför i samband med strukturrationaliseringar inom näringslivet och den brist på samhällsansvar som företagen i många fall visat, aktualiserar behovet av att ge kommunerna en ökad handlingsfrihet när det gäller dessa frågor. I den vetenskapliga undersökning som genomförts rörande kommunindelningsreformens konsekvenser har det visat sig att just kommunala åtgärder för att klara sysselsättningen bedöms som mest angelägna av medborgarna. En ökad kompetens i dessa frågor har ett starkt stöd bland medborgarna. Regional- och näringspolitiken måste alltfort i första hand vara en statlig angelägenhet. Inom ramen för de statliga åtgärderna bör dock kommunerna få större möjligheter än de har att på laglig väg ta ett eget ansvar för utvecklingen. En sådan utvidgad kompetens för kommunerna måste utredas. Regeringen bör ta initiativ till en sådan utredning och till att förslag föreläggs . 1 1981/82. Nr 481^/86 Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om en utredning och förslag till ökade möjligheter för kommunerna att bedriva sysselsättningsskapande verksamhet. () () () HANS () () () () () () BO () () () () ()
mot · G502482 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Tiden för väckande av förslag till grundlagsändring 8 kap. 15 § RF innehåller en tidsfrist för framläggande av grundlagsförslag. Huvudregeln är att skall förflyta mellan den tidpunkt då ärendet första gången anmäls i kammare och valet. kan medge undantag härifrån, om minst fem sjättedelar av » ledamöterna förenar sig härom. Denna minsta tidsfrist motiveras med att det gäller att förebygga otillräckligt övervägda beslut i grundlagsärenden och undvika behandling i mot slutet av sessionen närmast före valet av grundlagsändringar med stor principiell och praktisk räckvidd. Mot den långa tidsfristen talar svårigheterna att under förra hälften av november månad året före valet lägga fram förslag till grundlagsändringar för . Först utredningarna, därefter remissinstanserna och slutligen regeringen får arbeta med mycket knappa tidsmarginaler. Det blir särskilt besvärligt för regeringen att överväga olika alternativ sedan remissvaren kommit och att efter denna tidpunkt ha de överläggningar med riksdagspartierna som är vanliga i grundlagsfrågor. För riksdagsledamöterna är motionsmöjligheterna mycket begränsade. För att iaktta tidsfristen tvingas de lägga sina motioner under allmänna motionstiden året före valet, alltså före detta. Vanligen har utredningarna inte hunnit lämna sina betänkanden och ännu mindre föreligger några remissyttranden över dessa. Svårigheterna belyses av behandlingen av utredningen om kyrkomötet och den kyrkliga lagstiftningen. Regeringen blev inte färdig med sin behandling och riksdagsledamöter kunde inte motionera före tiomånadersfristens utgång. Det går enligt vår mening att undanröja dessa svårigheter och tillgodose de motiv som åberopas för tidsfristen. Den bör kunna minskas från minst tio och ändå låta får god tid för behandling och ge utrymme åt en lång offentlig debatt före valet. Denna minskning av tidsfristen innebär att förslagen skall lämnas i stället för . Härmed ökas i hög grad möjligheter för riksdagsledamöter att motionera i grundlagsärenden. Det kan ske under den allmänna motionstiden som valet försiggår. Vi förutsätter att denna motion behandlas enligt reglerna för extrabeslut i grundlagsfrågor. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att fristen för framläggande av grundlagsförslag sätts före valet samt att lagtexten får följande ändrade lydelse: Vidare skall förflyta mellan den tidpunkt då ärendet första gången anmäles i kammaren och valet. () () () HANS () () () () () () BO () () () () ()