mot · G502187 · 1982-01-13 00:00:00 — Motion 1981/82:187 m. fl. Ökat stöd till och befrielserörelserna i , , m. m. övergrepp mot folken i blir allt brutalare. Inte minst gäller detta läget i och . Natten när vann presidentvalet i fick hundratals fyrverkeripjäser himlen över att lysa i regnbågens alla färger. Det var de rika som firade seger. För dem var presidentskiftet i en garanti för att den rådande ordningen i skulle bestå. Och den rådande ordningen är i liktydig med en av brutalaste förtryckarregimer. (Ur Chilebulletinen 5/81.) har styrts av korrumperade regimer stöttade av USA-imperialismen och de stora amerikanska bolagen. Enda undantaget var en tioårig reformperiod med demokratiskt styre strax efter . Den regim som då ledde landet införde bl. a. bättre skolundervisning, bättre hälsovård, förbättrade landets kommunikationer m. m. Den utlyste också fria val. När denna regims ledare, med ett grundmurat folkligt stöd, beslutade om en jordreform som bl. innebar att väldiga egendomar skulle fördelas bland de fattiga jordlösa lantarbetarna tröt tålamodet i , och invaderades landet och regimen störtades. En terror, som därefter tagit sig allt groteskare uttryck, inleddes. räknar man med att mer än 9 100 oppositionella mördats, studerande, fackföreningsledare, präster och andra kristna mördas av president dödsskvadroner för sina demokratiska åsikters skull. har i sina rapporter påvisat att morden sker i fullt samförstånd med presidenten och hans närmaste män. Efter den demokratiska Arbenzregeringens fall har varit något av ett experimentland för . De erfarenheter CIA där vunnit har sedan använts mot befrielserörelser i andra latinamerikanska länder. Men trots att befrielserörelsen i så gott som utrotades till följd av massivt amerikanskt stöd har den aldrig dött ut, och når den demokratiska oppositionen nya framgångar. Detta har sin grund i flera faktorer. Indianerna, som utgör omkring hälften av landets befolkning, har kommit med i kampen. Flera organisationer har bildats för att tillvarata denna kraftigt eftersatta grupps intressen, och ledde den viktigaste av dessa, CUC eller enhet, en framgångsrik strejk. Vidare bildades FDCR, Frente Democratico contra la repression. Organisationen som initierades av GNUS, Centro Nacional de Unitad Syndical, en bred facklig organisation, samlar över 500 grupperingar, fackföreningar, kristna grupper, politiska partier m. fl. som fronten nått denna bredd har den också radikaliserats. I likhet med vad som skedde i ser sig FDCR som något av en politisk arm till de gerillaorganisationer som för en väpnad kamp. Också gerillaorganisationerna, varav de viktigaste är EGP, ORPA, FAR samt PGT, har påbörjat en enhetsprocess, och ett gemensamt överkommando har bildats. Denna utveckling har tvingat att ändra strategi. kan inte längre förlita sig på att armé skall kunna gripa in mot befrielserörelsen i eller på andra håll utan förstärker i stället de militära insatserna i för att även fortsättningsvis ha en polis-styrka i området. En av anledningarna till intresse för är de oljefyndigheter i landet de stora multinationella bolagen mutat in. Vpk har i tidigare motioner och interpellationer tagit upp befrielsekampen i . Också den har uttryckt stark oro över det folkmord det härskande militärrådet med i spetsen försöker genomföra. Oppositionen mot juntan genom FDR/FMNL är nu mycket bred och enad. Dess kamp är, som FDR:s ledare, , vid ett besök i förklarade, uttryck för ett helt folks vilja. Ett enat folks vilja kan inte knäckas. Men folkets svårigheter är stora. Och den internationella solidariteten med den folkliga befrielserörelsen är av mycket stor betydelse. Särskilt viktigt är att utöva påtryckningar på . och juntan måste inse att en politisk lösning är den enda framkomliga vägen. Därvidlag har den fransk-mexikanska deklarationen spelat en viktig roll. Den fransk-mexikanska deklarationen är i första hand ett ställningstagande till förmån för det salvadoranska folkets egen bestämmanderätt mot en intervention från . Den är för en politisk lösning och erkänner FDR/FMNL som en viktig politisk kraft som representerar de breda folklagren. Därmed ges FDR/FMNL också rättigheter, såväl politiska som andra. Också om opinionen i har vuxit mot inblandning i fortsätter Reaganadministrationen såväl med sitt militära stöd, både det direkta och det indirekta via , som med sitt propagandakrig mot Särskilt illavarslande är de uttalanden som gjorts om planer på militära aktioner mot , och . har visserligen kritiserat , men passiviteten är ändock det mest påfallande. bidrar också indirekt genom sitt medlemskap i () organisationer till att stötta mördarregimen och dess politik. Ytterligare ett problem förtjänar att särskilt beröras i sammanhanget, nämligen de flyktingströmmar som finns inom området. Enligt FN:s finns mer än 40 000 salvadoranska flyktingar i , i 20 000, i 50 000-100 000, i 10 000, i 100 000-200 000. Dessa siffror är i realiteten sannolikt ännu högre. Flyktingarna lever under mycket svåra förhållanden. De har inte fått rätt att betraktas som flyktingar, vilket innebär att de har stora svårigheter att försörja sig, skaffa jobb m. m. Och i och har flyktingar arresterats vid upprepade tillfällen. Dessa flyktingar behöver såväl politiskt stöd, för att få den status de har rätt att kräva, som ett mycket omfattande humanitärt och ekonomiskt stöd. Situationen i är naturligtvis annorlunda än i och . Men just genom att , genom sin lyckade revolution, gett nytt hopp åt många latinamerikanska länder, utsätts landet inte bara för ett hätskt propagandakrig utan också för ekonomiska bojkottåtgärder från sida. har stoppat sina lån till landet. Lån som var avsedda för mat åt folket och för en utveckling av jordbruket. För ett drygt halvår sedan bildades UNAG, Union Nacional de Agropecuaries y Ganderos, en bondeorganisation främst för små och medelstora bönder. är ett jordbruksland och behöver allt stöd för att kunna genomföra den självförsörjningsplan regeringen satt som mål. vill fred men fruktar en invasion från USA-imperialismen. En sådan skulle allvarligt skada inte bara folkens kamp inom detta område utan också utgöra ett allvarligt hot mot avspänningssträvandena över huvud taget. Situationen i är av avgörande betydelse för det internationella fredsarbetet. stöd till bör öka. Vpk tar upp detta i samband med behandlingen av biståndsanslagen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen hemställa att den tillvaratar alla möjligheter att i internationella sammanhang verka för hjälp åt folken i , och , 2. att beslutar att hos regeringen hemställa om ett skarpt uttalande som fördömer och dess allierades inblandning och insatser av trupper, rådgivare, tortyrexperter osv. i dessa stater. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)