mot · G502757 · 1982-01-21 00:00:00 — Inrättande av en professur i cardiologi vid Sedan av i nära samarbete med statens förhandlingsnämnd påtvingats ett beslut att lägga ned kom den professur i medicin, som därvid förflyttades till , att förvandlas till en professur i medicinska njursjukdomar - den tredje specialprofessuren för njursjukdomar i . I samband med förslaget härom i proposition 1979/80:136 motionerade jag (motion 1979/80:1961) om att borde avvakta med beslut i saken intill dess man kunnat mot varandra väga behovet av en tredje n/urprofessur och en första hjärtprofessur (professur i cardiologi). ville emellertid inte lyssna till detta utan biträdde propositionens förslag. Utskottet uttalade likväl en platonisk förhoppning om att skulle få ett underlag för ställningstagande till hur den cardiologiska forskningen bäst kan främjas. Något sådant underlag har vederbörande myndigheter ännu inte besvärat sig med att prestera. Varje antydan om problemställningen saknas därför också i årets budgetproposition, bilaga 12. Under många, långa år var ett internationellt ledande land på hjärtsjukvårdens och hjärtforskningens område. Förnämliga insatser gjordes i detta sekels begynnelse av , professor i medicin först i och sedan vid . inträffade stora genombrott för hj ärtforskningen, både i fråga om medicin och kirurgi, i och utomlands, framför allt i . Här hemma var det professorerna inom invärtesmedicinen, inom kirurgin och inom pediatriken, som kring sig samlade unga medarbetare och på bred front förde utvecklingen framåt, såväl forskningsmässigt som i fråga om den praktiska sjukvården. Även inom röntgenologin och den kliniska fysiologin gjordes viktiga framsteg. Det var som den förfinade diagnostiken av medfödda och förvärvade hjärtfel blev praktisk verklighet och, tillsammans med utvecklandet av hjärt-lungmaskiner, successivt möjliggjorde operationer på öppet hjärta och inopererandet av proteser som ersättning för förstörda hjärtklaffar. Under de följande decennierna kom pacemaker-verksamheten i gång, med svensken (nu professor i ) som en av pionjärerna, och - föregångna av stora, internationella epidemiologiska studier över kranskärlsjukdomens (angina pectoris och hjärtinfarkt) förekomst och samband med olika, predisponerande eller utlösande faktorer - både ansträngningarna att förebygga sådana sjukdoms tillstånd genom ändrad livsföring (kosten, rökningen) och den operativa rekonstruktionen av sjukligt förändrade kranskärl. härmed utvecklades en ofantlig aktivitet inom den kliniska farmakologin och läkemedelsindustrin för att ta fram nya kemiska preparat som på ett vetenskapligt underbyggt sätt kunde normalisera förhöjda blodtryck, kontrollera farliga rytmrubbningar och motverka följderna av sviktande hjärtverksamhet. På alla dessa områden har senare generationer av svenska cardiologer gjort väsentliga, ofta internationellt ledande insatser. Nylin, , och skapade kring sig skolor som förde deras verk vidare. fick en professur i thoraxkirurgi, medan tiden ännu inte var mogen för specialprofessurer i invärtesmedicinens viktigaste grenar. Därav kom det sig att när tre professurer i invärtesmedicin blev lediga, alla tre kom att besättas av lärjungar till och , vilkas insatser vid den aktuella tidpunkten hade sin tyngdpunkt i cardiologin. Detta hade till följd att den cardiologiska forskningen fortsättningsvis fick särskilt stark förankring vid två invärtesmedicinska kliniker i respektive och . Från dessa - men naturligtvis, om än i mindre omfattning, också från andra kliniker i landet har ett stort antal avhandlingar utgått och många docenturer i medicin eller cardiologi etablerats. Ett flertal av dessa docenter är professorskompetenta. Det förhållandet att några stora allmänna invärtesmedicinska universitetskliniker under mer än två decennier förvaltat det cardiologiska arvet har medfört att behovet av specialprofessurer i ämnet känts mindre starkt. När och de ifrågavarande ämnesföreträdarna för invärtesmedicinen lämnade sina befattningar, stod följaktligen cardiologin utan egna företrädare vid de medicinska fakulteterna. En forskningsinriktning med visst intresse för delar av cardiologin (forskning rörande blodfetter) har visserligen tre å fyra företrädare, och forskning rörande högt blodtryck och stroke (hjärnblödning och blodpropp i hjärnan) ytterligare ett par, men för den fundamentala och övergripande hjärtforskningen finns någon akademisk företrädare. Mot bakgrunden av vad jag här skildrat anser jag det alldeles orimligt att vi nu i står i det läget att cardiologi (kunskapen om hjärtsjukdomarna), vår största sjukdomsgrupp och dödsorsak, saknar egen företrädare vid de medicinska fakulteterna, medan väsentligt mindre delområden såsom njursjukdomar, lungsjukdomar och reumatiska sjukdomar vardera är företrädda med flera professurer (resp. 3, 3 och 4). Jag måste därför en sista gång vädja till att se till att får åtminstone en professur i hjärt- och kärlsjukdomar (cardiologi). Vid har en personlig professur i medicin upphört. Vården av hjärtpatienter - medicinska såväl som kirurgiska - vid har koncentrerats till Thoraxklinikernas byggnad inom sjukhusområdet, där det också finns specialavdelningar för klinisk fysiologi och röntgenologi för detta klientel. Det naturliga vore därför att parallellt med den där befintliga professuren i thoraxkirurgi (främst hjärtkirurgi) inrätta en professur i cardiologi. Medel härför borde kunna friställas i samband med upphörandet av en tidigare personlig professur, förenad med överläkartjänst vid , vars innehavare företrätt motsvarande ämnesområde. Skulle så icke vara fallet synes det böra ankomma på utskottet att inom det befintliga budgetutrymmet pröva vilken annan motsvarande tjänst under E16 (medicinska fakulteterna) som bör anstå, eller att provisoriskt inplacera den under anslaget till medicinska forskningsrådet (E37). Med hänvisning till det anförda hemställer jag att inrättar en professur i cardiologi vid med placering vid Thoraxkliniken fr. o. m. /83. G. () i