mot · G5021488 · 1982-01-25 00:00:00 — Värdet av att kommunerna engagerar sig i arbetet för att stimulera utvecklingen i näringslivet måste ställas mot risken att kommuner hamnar i utpressningssituationer. Vi föreslår därför att en översyn av ramarna för kommunernas insatser i näringspolitiken genomförs. Vi har från socialdemokratisk sida under den borgerliga regeringsperioden lagt fram förslag till insatser i en rad olika industribranscher. Det gäller exempelvis gruvindustrin, stålindustrin, varvsindustrin och de olika delarna av skogsindustrin. Det gäller tekoindustrin, glasindustrin och bryggeriindustrin. Också utanför de egentliga branschmotionerna har vi fört fram förslag till branschinsatser. Man kan där exempelvis nämna förslag till åtgärder inom skogsmaskinbranschen och för andra delar av utrustningsindustrin samt olika förslag för att stimulera de högteknologiska delarna av verkstadsindustrin. På några områden kommer regeringen att lägga särskilda propositioner. Det gäller mineralområdet och data- och elektronikområdet. På dessa båda områden avvaktar vi därför med våra förslag till dess att en proposition föreligger. Ett undantag gäller en akut fråga på mineralområdet, som vi senare återkommer till. Regeringen kommer också att redovisa en proposition om de statliga företagen. Även i samband därmed finns det möjlighet att ta upp vissa frågor som har betydelse också i ett branschperspektiv. För tre branscher lägger vi under allmänna motionstiden partimotioner: Stålindustrin, skogsindustrin och tekoindustrin. Vi skall här kortfattat redovisa de viktigaste förslagen i dessa branschmotioner. Stålindustrins problem kvarstår. Efterfrågan är otillräcklig även om hänsyn tas till den senaste tidens något ökade orderingång. Någon uppgång inom de mest betydande förbrukarsektorerna kan inte skönjas. Tvärtom förutses en fortsatt synnerligen svag utveckling av industriinvesteringarna och bostadsbyggandet. Det är ett livsvillkor att svensk stålindustri har en internationellt sett konkurrenskraftig metallurgisk tillverkning. Vi föreslår att en särskild kommission skall inrättas, som skall ha till uppgift att planera stålindustrins metallurgiutveckling. En omedelbar uppgift för kommissionen blir att utarbeta förslag om åtgärder för att förhindra att bristen på skrot begränsar produktionsmöjligheterna på kortare sikt. Vi menar vidare att en plan bör utarbetas för en samordnad utveckling av den svenska handelsstålsindustrin. Handelsstålverken har fått fortsätta att på egen hand försöka finna lösningar på problem som ofta är av branschövergripande natur. Vi vill också ha en investerings-, struktur- och sysselsättningsplan för specialstålsindustrin. För del föreslår vi att beslut om en genomgripande modernisering av finvalsverket i fattas utan onödigt dröjsmål. Det erforderliga projekteringsarbetet bör genomföras . Förslag till genomförandet av moderniseringen bör redovisas för slutligt avgörande i . Vi menar också att den tidigare beslutade överflyttningen av produktion av järnvägsräls från Domnarvet till skall genomföras. koksverk är en annan fråga som tas upp i stålmotionen. bör enligt vår mening i ett särskilt uttalande stryka under betydelsen av att tillräckliga investeringar görs vid koksverk så att anläggningens nuvarande tekniska standard upprätthålls. Skogsindustrin tas upp i en annan partimotion. Branschen ger direkt och indirekt sysselsättning för flera hundra tusen människor. Orter och hela regioner är i många fall för hela sin existens beroende av branchens företag. En femtedel av våra exportintäkter kommer från skogsprodukter. Socialdemokraternas förslag inriktas mot tre huvudområden. För det första måste industrins råvarubehov säkerställas i såväl det korta som det långa tidsperspektivet. För det andra måste möjligheterna att stärka industrins konkurrenskraft tas till vara fullt ut. För det tredje måste utvecklingen ske i sådana former och i sådan takt att sysselsättningen kan hävdas och att de berörda orternas överlevnad inte sätts i fara. Råvaruproblemet är nu det stora problemet för skogsindustrin. Till följd av virkesbristen har vårt land förlorat åtskilliga miljarder i exportintäkter. Fabriker har slagits ut och tusentals människor har helt i onödan blivit arbetslösa. Skogsindustrins strukturomvandling måste övergripande planeras. Den nuvarande planlösheten måste ersättas med en samordning och samverkan rörande de stora, övergripande besluten, t. ex. vad avser nedläggningar, kapacitetshöjande investeringar, förändringar i produktionsinriktning och inte minst i sysselsättningen. Det är inte fråga om någon detaljplanering av företagens verksamhet. En tredje partimotion tar upp iekoindustrin. Det är en bransch som arbetat under mycket stora svårigheter och vars sysselsättning minskat i snabb takt. har lagt fast ett mål för branschens utveckling, men de borgerliga regeringarna har inte satt in effektiva åtgärder för att uppnå målet. Från socialdemokratisk sida föreslås en rad konkreta åtgärder för att positivt påverka utvecklingen i branschen. Det är åtrgärder inom olika områden - industripolitik, arbetsmarknadspolitik, utbildningspolitik och handelspolitik. Vi föreslår ökade resurser till branschprogrammet för tekoindustrin. Branschprogrammet innehållet bl. a. insatser för att öka exporten och för att stärka tekoföretagens avsättning på hemmamarknaden. På det handelspolitiska området vill vi bl. a. förstärka samhällets möjligheter att upprätthålla det importskydd som gäller, men vi vill också utöka importbegränsningarna till fler länder och fler produkter. Vi vill också ha en obligatorisk ursprungsmärkning av kläder. På det arbetsmarknadspolitiska området tar vi upp äldrestödets utformning. Vi motsätter oss den förskjutning av åldersgränsen från 50 till som föreslås av regeringen. Vi ser det emellertid som angeläget att äldrestödet ersätts av ett mer offensivt stöd. Trots tekoindustrins starkt negativa sysselsättningsutveckling finns det ett behov av utbildning i branschen. Vi föreslår inom utbildningsområdet bl. a. ett förstatligande av i . Som tidigare påpekats vill vi från socialdemokratisk sida - trots att en särskild mineralpolitisk proposition kommer - ta upp några frågor som rör gruvindustrin. Den första gäller den akuta situationen i malmfälten. har f. n. stora avsättningsproblem. Leveranserna ligger långt under den nivå som i företagets långsiktiga plan anges som målet. Lagren ligger på en hög nivå. Om inga åtgärder sätts in finns det uppenbara risker för att företaget under loppet av 1982 tvingas avskeda personal. Detta skulle innebära att de utomordentligt allvarliga sysselsättningsproblemen i ytterligare förvärras. Det är enligt socialdemokratisk uppfattning inte acceptabelt. Det är nödvändigt att statsmakterna nu sätter in all kraft på att undvika en ökning av arbetslösheten i . Utvecklingen inom spelar en helt avgörande roll för sysselsättningsläget i malmfältskommunerna. Det är därför nödvändigt att så långt möjligt utnyttja insatser i som ett medel för att upprätthålla sysselsättningen i regionen. Vi föreslår att uppdrar åt regeringen att i samarbete med inventera möjligheterna att genom investeringsarbeten eller på annat sätt upprätthålla sysselsättningen i företaget. Ett förslag om åtgärder och om finansieringen av dessa bör redovisas inför . Den andra frågan gäller prospekteringsverksamheten och arbetet med nya gruvprojekt i såväl Bergslagen som och . Vi har från socialdemokratisk sida tidigare pekat på den mängd lovande mineraliseringar som finns i dessa områden. Vi har föreslagit offensiva insatser för att intensifiera prospekteringsverksamheten och för att utveckla nya gruvprojekt. Vi upprepar dessa förslag, som innebär att två femåriga program genomförs. För Bergslagen föreslår vi ett program av omfattningen 10 milj. kr. och för och ett program av omfattningen 50 milj. kr. Programmen bör administreras av industridepartementet. Vi vill också här peka på att vi i en socialdemokratisk partimotion om miljövården lägger fram förslag som kommer att ge påtagliga positiva effekter för kalkbrotten och kalkbruken. Kalkföretagen har under främst drabbats av en krympande efterfrågan från främst järn- och stålindustrin, cellulosaindustrin och byggnadsindustrin. I miljövårdsmotionen föreslås nu ett program som bl. a. innebär ökad kalkning av mark och vattendrag som ett medel mot försurning. Vidare föreslås i partimotionen framtidsbyggande insatser för utbyggnad av rökgasrening och avloppsvattenrening, vilket också kommer att ge positiva efterfrågeeffekter för kalkföretagen. Det finns en mängd branscher där det vore motiverat att statsmakterna mer aktivt gick in för att påverka utvecklingen. En sådan bransch är gummiindustrin, som genomgått stora förändringar som inneburit svåra problem för branschens anställda. Gummiindustrin har enligt vår uppfattning utvecklingsmöjligheter - bl. a. på grund av att har en stark transportmedelsindustri. Dessa möjligheter borde tas till vara. Vi menar att det programarbete som påbörjats för branschen borde föras vidare och att därmed förutsättningarna för en förstärkt samverkan mellan branschens företag skulle prövas. Ett annat viktigt område i programarbetet måste vara åtgärder för att stärka Plast- och gummitekniska institutet. Industrins investeringar och kapitalförsörjning Industrins investeringar i byggnader och maskiner ökade ganska stadigt i volym och fram t. o. m. Endast förekom att industriinvesteringarna minskade. Investeringstillväxten var i genomsnitt räknat i fasta priser. Åren efter 1976 inträffade ett kraftigt ras i industriinvesteringarna. minskade investeringsvolymen i industrin . skedde så en viss återhämtning, men fortfarande var investeringsverksamheten långt års nivå. minskade åter industriinvesteringarna och kan man räkna med en ytterligare försvagning. Det är ställt utom allt tvivel att de borgerliga regeringsåren inneburit en mycket stark uppbromsning av framtidsbyggandet inom svensk industri. År har investeringsaktiviteten legat på en nivå som framstår som utomordentligt låg, antingen man jämför med den föregående perioden eller med de krav på industriinvesteringar som ställts upp bl. a. i statens industriverks rapporter och i olika långtidsbedömningar från de borgerliga regeringarna. Industriinvesteringarna har alltså under hela den borgerliga regeringsperioden legat på en otillfredsställande låg nivå. Uppbyggnaden av den industriella produktionsapparaten har saktat av. Här finns verkligen skäl att tala . En av grundstenarna i ett program för en långsiktig sanering av industrin måste vara att genom en ökning av investeringarna dels stärka industrins konkurrensförmåga, dels stimulera utvecklingen av industriell produktion på nya områden. Det är enligt vår uppfattning klart att ett radikalt lyft i industriinvesteringarna inte kan uppnås utan att en rad olika åtgärder sätts in. En starkt bidragande orsak till den låga investeringsaktiviteten är det allmänt sett låga kapacitetsutnyttjandet inom industrin. Det finns goda möjligheter att öka produktionen inom ramen för den befintliga produktionskapaciteten, varför företagen inte har anledning att ytterligare bygga ut sin kapacitet. Någon väsentlig ökning i industriinvesteringarna kan därför inte förväntas innan avsättningen och därmed kapacitetsnyttjandet har förbättrats. Den socialdemokratiska politiken är inriktad på att åstadkomma en sådan ökad efterfrågan på industrins produkter. Den är för det första så utformad att den bl. a. genom en rättvis fördelningspolitik och en stark inriktning på inflationsbekämpning skall lägga grunden till lugna avtalsrörelser. Därigenom skapas förutsättningar för en stärkt internationell konkurrensförmåga för svensk industri och följaktligen en bättre avsättning av svenska produkter både utomlands och på hemmamarknaden. Vår politik innebär för det andra en förstärkt efterfrågan på hemmamark naden sorn en direkt följd av den investeringsoffensiv som presenterats tidigare i denna motion. Satsningarna på energiområdet, transportområdet, i byggandet osv. innebär ökade leveranser för den svenska industrin. ger satsningen på investeringar en ökad effektivitet inom industrin också på andra områden, exempelvis transportsektorn. Det leder också till ökad internationell konkurrenskraft. En tredje i vår politik för att stimulera industrins förnyelse är olika åtgärder för att säkerställa att strukturomvandlingen genomförs i socialt godtagbara former. Insatserna har också till syfte att underlätta rekryteringen av arbetskraft till industrin och att undvika att strukturomvandlingsprocessen leder till en utslagning av arbetskraft. Vi har från socialdemokratisk sida i samförstånd med vid upprepade tillfällen krävt att en särskild struktur- och utvecklingsfond skall inrättas. Fondens uppgift skall vara att förbättra företagens försörjning med riskkapital. Den skall också kunna spela en viktig roll i samband med strukturförändringar inom näringslivet bl. a. som ett instrument för att åstadkomma den expansion på områden med utvecklingsmöjligheter, som är nödvändig om strukturförändringarna skall kunna genomföras på ett socialt rimligt sätt. En viktig uppgift för fonden blir att medverka vid finansieringen av investeringsprojekt, som på grund av sin storlek eller företagsekonomiskt sett höga risknivå är svåra att finansiera, och vars genomförande försvåras eller omöjliggörs på grund av brist på riskkapital. Till grund för beslut om engagemang från fondens sida måste ligga en vid, samhällsekonomisk bedömning av det enskilda projektet. Beslutet måste alltså innefatta hänsyn till effekterna på industriutvecklingen som helhet. Det är uppenbart att de statliga satsningarna på utveckling av svensk industri måste knytas till en finansieringskälla med mycket betydande resurser. I annat fall får insatserna endast marginella effekter. Det bör vara en uppgift för struktur- och utvecklingsfonden att finansiellt engagera sig i produktionsledet och vid upphandlingar. Det är därför också nödvändigt att det byggs upp en organiserad samverkan mellan fonden och forskningsarbetet. Endast på det sättet kan forskningsresultaten på ett effektivt sätt föras vidare till praktisk industriell produktion. Fonden bör driva sin verksamhet i form av en stiftelse. Verksamheten bör finansieras genom en särskild avgift på lönesumman. Olika former för kapitaltillskott från fondens sida bör vara tänkbara. Utöver aktieteckning genom nyemission bör förvärv av konvertibla skuldbrev eller motsvarande kunna vara aktuellt. Härutöver bör även andra former för kapitaltillskott kunna prövas. I vissa fall kan det vara lämpligt att strukturfondens insatser också kombineras med tillskott från annat håll, t. ex. från Investeringsbanken eller . För att fonden på ett effektivt sätt skall kunna fungera som ett av medlen inom ramen för en aktiv näringspolitik bör i dess styrelse finnas representanter för såväl löntagare och näringslivets organisationer som statliga myndigheter. Vi föreslår att regeringen utarbetar förslag om inrättande av en strukturoch utvecklingsfond i enlighet med de riktlinjer som här anförts. Den har sedan sin tillkomst spelat en mycket betydelsefull roll för att öka tillgången på riskvilligt kapital på den svenska kapitalmarknaden. Som vi tidigare påpekat är det angeläget att, som ett led i en politik för att öka industriinvesteringarna, vidta åtgärder för att förbättra företagens soliditet. Vi har från socialdemokratisk sida verkat pådrivande för att tillförs medel så att man skall kunna planera sin verksamhet långsiktigt. Vi har också vid upprepade tillfällen hävdat att allmänna pensionsfondens möjligheter till engagemang inte bör vara begränsat på det sätt som gäller. Fjärde fondstyrelsen har tidigare i en del fall gjort större placeringar än begränsningsregeln skulle medge. Det torde vara svårt att påvisa några som helst nackdelar med detta. I realiteten kommer flertalet större engagemang att äga rum efter direkta överenskommelser med vederbörande företag. Begränsningsregeln förhindrar även sådana engagemang som de berörda företagen finner nödvändiga för sin utveckling. Vi föreslår därför att undanröjer restriktionen beträffande fjärde AP-fondens engagemang i enskilda företag. Vi anser också att regeringen skall framlägga förslag till en bestämmelse i reglementet angående allmänna pensionsfondens förvaltning som uttryckligen ålägger fondstyrelsen att fästa vikt vid de anställdas synpunkter inför beslut om engagemang. Det ansvar som är förknippat med fjärde fondstyrelsens engagemang i nyemissioner gör att styrelsens beslut härom självfallet bör baseras på ett allsidigt utredningsmaterial. En särskilt betydelsefull faktor vid beslutsfattandet måste vara hur de anställda i berörda företag bedömer de investeringar som fondstyrelsen överväger att göra. Vi menar från socialdemokratisk sida att fondstyrelsen bör fästa särskild vikt vid de anställdas synpunkter. Regeringen bör lägga fram förslag till en bestämmelse i reglementet angående allmänna pensionsfondens förvaltning som uttryckligen ålägger fondstyrelsen detta. Den statliga företagssektorn har under de borgerliga regeringarna tilldelats en defensiv uppgift i industripolitiken och de statliga företagen har sackat efter i utvecklingen. Det har gått så långt att statliga företag tillåtits medverka till en felaktig omstrukturering och privat monopolbildning i vissa industribranscher. Den väntade nedgången i industriinvesteringarna beror helt på den kraftiga minskningen av de statliga industriföretagens investeringar. har framkommit uppgifter som tyder på att en utbrytning och privatisering av de vinstgivande företagen inom statsföretagsgruppen är förestående. En sådan åtgärd skulle innebära att samhället förlorade ett av de viktigaste vapnen i den industripolitiska arsenalen. Förändringen skulle försvåra för Statsföretag att rekrytera kvalificerad personal. Förutsättningarna för att utveckla statsföretagsgruppen till en slagkraftig koncern skulle ryckas undan. Socialdemokraterna menar att de statliga företagen måste vara ett aktivt medel i industripolitiken. Ett instrument som statsmakterna kan utnyttja för att påverka strukturutvecklingen som helhet i enskilda branscher. Ett instrument för att föra ut stimulanser till den svenska industrin - exempelvis vid upphandling av utrustning. Möjligheterna till effektivisering och samordning av de statliga företagens aktivitet måste tas till vara. I många fall torde det t. ex. finnas möjligheter till framgångsrik samverkan mellan olika affärsverk och statliga bolag i konkreta projekt. bör naturligtvis också kunna samarbeta med andra typer av företag, privata och kooperativa. Däremot vänder vi oss bestämt emot sådana förslag som leder till att det statliga företagandet försvagas, t. ex. genom utförsäljningar av delar av de mest lönsamma och expansiva delarna av den statliga företagsgruppen. Ett område, där statsmakterna har uppenbara möjligheter att genom aktiva insatser stimulera produktion och sysselsättning, är gentemot de statliga affärsverkens och myndigheternas egna verkstadsrörelser. Här finns en naturlig och organisatoriskt fast koppling mellan användar- och producentsidan, och förutsättningarna för ett samarbete i produktutvecklingsfrågor är därmed särskilt gynnsamma. Det behov av en ökad investerings- och utvecklingstakt som vi har i svensk industri måste mötas också inom den statliga företagssektorn. Vi föreslår därför att regeringen ges i uppdrag att utarbeta ett investeringsoch utvecklingsprogram för de statliga företagen. Regeringen bör redovisa resultatet av denna verksamhet för . Därvid bör också förslag om nödvändiga åtgärder för att säkra investeringsprogrammets finansiering läggas fram. I de skilda nordiska länderna finns en i många avseenden likartad syn på vilken samhällsutveckling som är önskvärd och också på statens roll i samhällsutvecklingen. Detta borde kunna utgöra en av utgångspunkterna för ett gemensamt nordiskt industripolitiskt arbete. En annan utgångspunkt skulle kunna vara det förhållandet att ett av problemen i industripolitiken inom vart och ett av de nordiska länderna är ländernas ringa storlek. Små länder har svårt att på egen hand bygga upp effektiva organisationer för stöd till den egna exporten. De har svårt att ta vara på resultaten av forsknings- och utvecklingsinsatser. Den begränsade hemmamarknaden innebär svårigheter inte bara för den importkonkurrerande industrin utan också för exportindustrin, som ofta behöver en bas på hemmamarknaden. Dessa och andra skäl talar för gemensamma nordiska satsningar inom den tekniska forskningen, för att bredda industrins hemmamarknad, för att stödja exporten osv. Man kan enligt vår uppfattning konstatera att det nordiska industriella samarbetet ingalunda svarar mot vad som vore motiverat med hänsyn till behovet av samordning och stimulans av industrin i . Ett betydligt intensifierat industripolitiskt samarbete med andra nordiska länder bör därför enligt vår mening eftersträvas. Initiativ till samarbete i olika former kan tas inom ramen för verksamheten inom och , dvs. i sammanhang där samtliga nordiska länder är representerade. Många frågor, och många typer av samarbete, lämpar sig emellertid bättre för behandling på bilateral bas. Tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete är ett av de områden som enligt vår uppfattning bör kunna bli föremål för ett starkt utvidgat nordiskt samarbete. Vi hänvisar till vad som sägs i det särskilda avsnittet om tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete. Ett annat område där ett samarbete skulle kunna betyda en väsentlig stimulans av industrin är den offentliga upphandlingen. Den nära överensstämmelsen mellan de nordiska länderna vad gäller dels kraven på den offentliga sektorn, dels de problem som kräver lösning kan läggas till grund för gemensamma satsningar på teknikupphandling. En rad områden är tänkbara för ett samarbete. En närmare genomgång av bl. a. användarnas krav på produkter och system, potentiella producenter i olika länder och en rad andra frågor som avgör de praktiska möjligheterna att genomföra ett samarbete måste emellertid göras. Först då en sådan genomgång gjorts kan man ha en uppfattning om vilka områden som bör prioriteras i ett samarbete kring teknikupphandling. Det borde vara lämpligt att i första hand söka sig fram mot ett samarbete på bilateral bas, eftersom annars samordningsfrågorna kan förutses bli alltför svårlösta. har, delvis i anslutning till norska olje- och gasfynd men också av andra skäl, möjligheter till industripolitiskt samarbete yppat sig i en, jämfört med tidigare, utomordentligt stor utsträckning. Intresset utifrån för industripolitiskt samarbete med har varit betydande, likaså den svenska industrins krav på statliga insatser för att underlätta olika former av industrisamarbete mellan svenska och norska företag. Den har intagit en påfallande passiv hållning - en attityd som orsakat förvåning och lett till öppen kritik såväl från norsk sida som från det svenska näringslivet. Det är enligt socialdemokratisk mening tydligt att vi i bör förstärka resurserna för att delta i nordiskt industripolitiskt samarbete. Det gäller dels resurserna för att ta statliga initiativ till samarbete vid exempelvis forskning och utveckling eller offentlig teknikupphandling, dels resurserna för att hålla en industripolitisk beredskap för att stödja olika samarbetsinitiativ inom näringslivet. En väg skulle kunna vara att regeringen utsåg en särskild sakkunnig eller statssekreterare med ansvar för det nordiska industripolitiska samarbetet. Vad som här sagts om behovet av ökade resurser för arbete med nordiskt industripolitiskt samarbete bör ges regeringen till känna. Teknisk forskning och utveckling En målmedveten satsning på teknisk forskning och utveckling är nödvändig för att på återge det svenska näringslivet dess styrka. Från socialdemokratiskt håll har vi under en följd av år pekat på behovet av ökade insatser för teknisk utveckling och forskning samt fört fram konkreta förslag.