mot · G5021699 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1699 m. fl. Åtgärder för att förstärka budgeten, m. m. I denna motion föreslås en rad åtgärder för att förstärka statsinkomsterna. Flera av de föreslagna åtgärderna har också en viktig fördelningspolitisk aspekt. Det gäller nämligen att se till att även ekonomiskt starkare grupper får bidra till de uppoffringar den ekonomiska krisen lägger på svenska folket. Återställande av mervärdeskatten till närmast tidigare nivå De utgiftsnedskärningar som regeringen föreslår eller aviserar i budgetpropositionen lägger de tyngsta bördorna på svaga och utsatta grupper i samhället - de arbetslösa, de sjuka och de handikappade. Enligt socialdemokratisk uppfattning bör de bördor som den ekonomiska krisen gjort nödvändiga fördelas på ett helt annat sätt. Socialdemokraterna avvisar därför en rad av regeringens besparingsförslag och lägger själva fram förslag som, i motsats till regeringens förslag, innebär ett steg mot ökad rättvisa och utjämning. Huvuddelen av regeringens utgiftsnedskärningar avser transfereringar till hushållen, vilka slår mot den privata konsumtionen. Dessa nedskärningar har i princip samma effekt som skattehöjningar. Valet mellan dessa åtgärder bör avgöras bl. a. från fördelningspolitiska utgångspunkter. Nedskurna transfereringar har ofta mera negativa konsekvenser, eftersom de i allmänhet drabbar grupper som är beroende av transfereringarna för att hålla uppe sina disponibla inkomster. Skattehöjningar får däremot vanligen på ett annat sätt bäras även av grupper med en betydligt högre levnadsstandard. I ett avseende är däremot dessa båda typer av åtgärder likvärdiga. De påverkar nämligen inte omfattningen av den offentliga verksamheten, dvs. offentlig konsumtion och offentliga investeringar. Vi föreslår mot denna bakgrund att mervärdeskatten återställs till den nivå som gällde fram . Detta innebär en höjning från (motsvarande ett pålägg av ) till (motsvarande ett pålägg av ). De 20- och 60-procentiga reduceringsreglerna bör justeras i enlighet härmed. När det gäller utrymmet för privat konsumtion är detta och övriga förslag i denna motion sammantagna likvärdiga med de åtgärder som regeringen föreslår. Men våra förslag innebär en helt annan fördelning av konsumtionsutrymmet. Vi värnar med våra förslag de svaga och utsatta grupperna i samhället, medan regeringen vill att just dessa grupper skall bära hela bördan av den ekonomiska krisen. Den nu föreslagna höjningen av mervärdeskatten bör genomföras . Därigenom förstärks budgeten för innevarande budgetår med 750 milj. kr. För /83 beräknar vi de ökade statsinkomsterna till . Det torde ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig författningstext. beslutade , efter förslag av regeringen, om en omläggning av förmögenhetsskatten. Denna omläggning motiverades med den allmänna prisutveckling som ägt rum sedan de tidigare gällande skiktgränserna fastställdes i samband med fastighetstaxering. Omläggningen innebar dock även en viss sänkning av skatten för större förmögenheter, eftersom man eliminerade den skatteskärpning som gjordes 1975. Socialdemokraterna förde i motion 1980/81:132 fram ett alternativt förslag till omläggning av förmögenhetsskatten. Detta förslag upprepades av socialdemokraterna i skatteutskottet under allmänna motionstiden . Vi finner nu att starka skäl talar för att på nytt framföra detta förslag. Skälen för vårt förslag är följande: Vi kan för vår del av fördelningspolitiska skäl inte acceptera den av beslutade sänkningen av förmögenhetsskatten. Det är visserligen nödvändigt att ibland anpassa skatteskalorna till de fortlöpande prisstegringarna. anser vi dock att starka skäl talar för att skärpa skatten på större förmögenheter. Det är särskilt viktigt med hänsyn till att det kärva ekonomiska läget kräver vissa uppoffringar från medborgarna. Dessa uppoffringar måste då, på ett helt annat sätt än vad regeringens politik innebär, fördelas efter bärkraft. Ägare av stora förmögenheter har av uppenbara skäl möjlighet att ta på sig en större del av de bördor som måste bäras. Vårt förslag till förmögenhetsskatteskala innebär att förmögenheter som överstiger 1 milj. kr. drabbas av skärpt beskattning. För den del av förmögenheten som överstiger 2 milj. kr. föreslår vi att en ny, högsta skattesats om införs. Vi vill härutöver peka på att den nuvarande förmögenhetsskatten i praktiken slår mycket olika på skilda typer av förmögenhetsobjekt. Förmögenheter i form av bl. a. bankmedel, aktier, obligationer, lånereverser o. d. beskattas till sitt fulla värde. Andra förmögenhetsobjekt - t. ex. fastigheter, bostadsrättslägenheter och företag - beskattas endast till en del av det egentliga värdet. Vi anser att denna särbehandling är orättvis och att den dessutom särskilt hårt drabbar förmögenhetsobjekt som inte är värdebeständiga utan urholkas av den snabba inflationen. inte heller som ändamålsenligt med tanke på att exempelvis sparande på bank i hög grad får anses vara samhällsnyttigt. För att skapa en något mera rättvis behandling av de förmögenhetsobjekt som beskattas till sitt fulla värde föreslår vi att ett särskilt fribelopp om högst . införs vid förmögenhetsbeskattningen för den del av förmögenheten som utgörs av bankmedel, aktier, obligationer, lånereverser Det särskilda fribeloppet bör endast kunna utnyttjas i de fall ifrågavarande del av förmögenheten utgörs av ett positivt nettosparande, dvs. sedan avdrag gjorts för alla låneskulder. Vi föreslår att den nya förmögenhetsskatteskalan får följande utformning: Förmögenhet (kr.) utgörs av bankmedel o. d. (kr.) 350 000- 500 000 500 000- 700 000 700 000-1 000 000 1 000 000-2 000 000 2 000 000 400 000- 550 000 550 000- 750 000 750 000-1 050 000 1 050 000-2 050 000 I följande tablå visas hur mycket skatt som behöver erläggas vid skilda förmögenheter enligt nuvarande regler resp. vårt förslag. Förmögenhet (kr.) Förmögenhetsskatt (kr.) Enligt vårt Enligt vårt förslag, förslag om . av förmögenheten utgörs av bankmedel o. d. 500 000 1000 000 2 000 000 3 000 000 1 000 9 000 30 000 55 000 1 500 10 500 35 500 65 000 1 000 10 000 35 000 64 500 De nya reglerna bör tillämpas första gången vid taxering. Denna skärpning av förmögenhetsskatten beräknas för /83 medföra en inkomstförstärkning för statsbudgeten med ca 100 milj. kr. Det torde ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig författningstext. Slopande av avdragsrätten för frivilligt periodiskt understöd I den socialdemokratiska partimotionen 1980/81:133 föreslogs att avdragsrätten för frivilligt periodiskt understöd skulle slopas fr. o. m. Motionen avslogs av , som emellertid på förslag av regeringen beslutade att avdragsrätten för frivilligt periodiskt understöd skulle begränsas till högst . 1* 1981182. Socialdemokraterna i skatteutskottet upprepade sitt förslag under allmänna motionstiden . Vi finner att starka skäl talar för att ånyo föra fram förslaget. En rad omständigheter talar för den föreslagna åtgärden. De sociala skäl som tidigare kan ha funnits för att tillåta denna typ av avdrag har successivt försvagats till följd av att samhällets åtaganden på det sociala området byggts ut. Vi vill som vår principiella grundsyn uttrycka att samhällets sociala åtaganden skall utformas på ett generellt sätt och med beaktande av de faktiska behoven och inte genom att bevilja skattelättnader som utgår som en automatisk följd av de dispositioner som vidtas av vissa enskilda personer och som dessutom blir förmånligare ju högre marginalskatt givaren har. skatteutredning konstaterade att möjligheterna till skatteflykt genom avdrag för periodiskt understöd utnyttjades i ej obetydlig omfattning. Understöd till mottagare utomlands görs i betydande omfattning. Det säger sig självt att kontrollmöjligheten i dessa fall är särskilt liten. Tillgänglig statistik visar dessutom att såväl andelen inkomsttagare som har avdrag för periodiskt understöd som det genomsnittliga avdragsbeloppet ökar med stigande inkomst. Av de skäl som här har redovisats finner vi att avdrag för frivilligt periodiskt understöd ej bör tillåtas fr. o. m. Andra former av periodiskt understöd (s. k. legalt periodiskt understöd), dvs. i huvudsak understöd till make eller förutvarande make och minderåriga barn, bör emellertid ge rätt till avdrag även i fortsättningen. Ett slopande av avdragsrätten för frivilliga periodiska understöd innebär också en avsevärd förenkling av taxeringsnämndernas arbete. Avdragen för frivilligt periodiskt understöd har av allt att döma ökat kraftigt . De ökade skatteintäkterna till stat och kommun av vårt förslag beräknas till 300 milj. kr. För /83 räknar vi med en inkomstförstärkning om 100 milj. kr. Det torde få ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig författningstext. Höjning av vissa avgifter i samband med uppbörden av skatt, m. m. I motion 1980/81:85 föreslog vi bl. a. att kvarskatteavgiften och restavgiften skulle höjas. Vidare förordades vissa förändringar i fråga om fyllnadsinbetalning av preliminär skatt. Dessa upprepades i en motion (1980/81:1563) under allmänna motionstiden . har därefter på förslag av regeringen beslutat om en viss höjning av kvarskatteavgiften. I samband därmed avslogs våra yrkanden i motion 1980/81:1563. Enligt vår mening talar starka skäl för att på nytt aktualisera förslag till förändringar på detta område. beslutade om en höjning av den särskilda avgift som tas ut vid uppbörd av kvarstående arbetsgivaravgifter. På kvarstående avgifter på högst . höjdes den särskilda avgiften från samt för högre belopp från till, vid belopp , resp., vid belopp , . Dessa procentsatser framstår för oss som en rimlig nivå även för kvarskatteavgiften. Vi föreslår därför att kvarskatteavgiften höjs i enlighet med vad som gäller för den särskilda avgiften på kvarstående arbetsgivaravgifter. Restavgift uttas i allmänhet när skatt eller avgift inte betalas inom föreskriven tid. Restavgiftssystemet omfattar i stort sett samtliga skatter och avgifter. Avgiften är fast och utgår av det obetalda beloppet, dock . Arbetsgivare som inte betalat innehållen skatt inom föreskriven tid kan förutom restavgift bli skyldig att betala en tilläggsavgift. Även denna är av obetalt belopp och kan tas ut för högst tre sexmånadersperioder. föreslog - i avvaktan på den slutliga utformningen av ett datorstöd till kronofogdemyndigheterna - att restavgiften skulle höjas till . Utredningen föreslog också en höjning av det minsta belopp som tas ut i restavgift till . Någon höjning av tilläggsbeloppet föreslogs inte. Procentsatsen för restavgiften bör avvägas med utgångspunkt i de funktioner som avgiften skall fylla. Om restavgiften skall vara ett effektivt påtryckningsmedel vid uppbördstillfället måste en kostnadsjämförelse visa att dröjsmål med betalning av skatter och avgifter är en oförmånlig kreditform i förhållande till ett vanligt lån. Eftersom restavgiften är fast måste procentsatsen således bestämmas med hänsyn till den kredittid som i allmänhet uppkommer genom betalningsdröjsmålet. Mot denna bakgrund anser vi skatteindrivningsutredningens förslag väl avvägt. Det bör därför genomföras möjligt. Den förestående lösningen av frågan om datorstöd till kronofogdemyndigheterna bör enligt vår mening i detta skede inte inverka på en bedömning av restavgiftens storlek. Vi yrkar inte nu någon höjning av tilläggsavgiften. Det kan finnas anledning att återkomma till denna fråga . Fyllnadsinbetalning av preliminär skatt som görs året efter inkomståret medför f. n. ingen särskild avgift. Enligt en beslutad förändring kan fyllnadsinbetalning i vissa fall göras . I dessa fall utgår en avgift på av det inbetalade beloppet. Genom detta system kan enskilda och företag tillgodogöra sig i vissa fall avsevärda räntefria krediter eller krediter med låg ränta. Det finns anledning att skärpa bestämmelserna om fyllnadsinbetalning av preliminär skatt. Enligt vår mening bör en viss avgift tas ut på fyllnadsinbetalningar som överstiger ett visst belopp och görs efter den sista preliminärskatteuppbörden för inkomståret. Avgiften bör bestämmas till på belopp . och till på belopp däröver. Detta förslag innebär att den beslutade avgiften för fyllnadsinbetalningar den 1 maj-den 30 juni bör justeras. Denna avgift bör bestämmas till på belopp , till på belopp . och till på belopp däröver. Våra förslag kan vid oförändrat betalningsmönster uppskattas tillföra statskassan en merinkomst på i storleksordningen 275 milj. kr. I den mån avgiftshöjningarna leder till snabbare skatteinbetalningar, vilket får sägas vara den egentliga avsikten med förslagen, blir följden i stället att staten gör en räntevinst av ungefär motsvarande storlek. Härtill kommer, som en engångseffekt, en förstärkning av statsfinanserna till följd av snabbare skatteinbetalningar i samband med att de föreslagna åtgärderna genomförs. För /83 beräknar vi budgetförstärkningen till ca 250 milj. kr. Det torde få ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig författningstext. I nuvarande samhällsekonomiska läge är det viktigare än tidigare att de ekonomiska bördorna fördelas efter bärkraft. Punktskatter på umbärliga och lyxbetonade varor är ett sätt att åstadkomma en rättvisare sådan fördelning. Videospelare och annan videoutrustning, såsom videofilmkameror, tillhör enligt vår mening den grupp varor som av fördelningspolitiska skäl bör beläggas med en särskild punktskatt. Även andra skäl kan anföras till stöd för en skatt på videoutrustning. har i sitt slutbetänkande försökt beräkna den framtida spridningen av videospelare i . Enligt den lägre prognosen skulle det säljas 150 000 videospelare i landet, enligt den högre prognosen dubbelt så många. En skatt på på videospelarens pris i grossistledet, före mervärdeskatt, innebär en skatt per videospelare om ca . och en förstärkning av budgeten med 90-180 milj. kr. Därtill kommer skatteinkomsterna på försäljning av annan videoutrustning. Skatten på denna utrustning bör utgå med samma procentsats som för videospelare. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att en skatt av angiven innebörd införs på videoutrustning. Vi beräknar budgetförstärkningen till minst 150 milj. kr. för /83. Det bör ankomma på regeringen att närmare utforma den nya skatten. I samband därmed bör man finna former som innebär att de handikappade inte kommer att drabbas av extrakostnader. Regeringen bör förelägga ett förslag i frågan i sådan tid att lagstiftningen kan träda i kraft . Snabbare uppbörd av importmoms m. m. Staten gör stora ränteförluster till följd av gällande betalningsrutiner främst i fråga om skatteuppbörden men även när det gäller olika typer av utbetalningar. För flertalet skattekällor sker uppbörden med betydande eftersläpning och i många fall innebär dessutom preliminärskatten ett underuttag i förhållande till den slutliga skatten. Detta leder till att staten genomgående har mycket stora skattefordringar - det rör sig om mångmiljardbelopp. Eftersom dessa skattekrediter är räntefria - eller i många fall beläggs med en ränta som klart understiger den marknadsmässiga nivån - gör staten stora årliga ränteförluster. Dessa står inte i rimlig proportion till det arbete som de skattskyldiga i vissa fall utför i samband med skatteuppbörden. Ett påtagligt exempel härpå utgör uppbörden av mervärdeskatt på importen. I en rapport (- ett sätt att decentralisera databehandlingen i ) utarbetad av en projektgrupp vid generaltullstyrelsen och framlagd anges att den genomsnittliga kredittiden är för en hemtagare och för en kreditimportör i övrigt. Detta innebär en klart förmånligare kredittid än vad som är normalt vid momsuppbörden för inhemsk produktion. Det kan således hävdas att nuvarande regler för momsuppbörden inte fungerar konkurrensneutralt utan innebär en viss subvention av importen. I huvudsak gäller samma förhållande i fråga om andra skatter som tas ut såväl för importerade som för hemmaproducerade varor, t. ex. energi- och varuskatter. Syftet med den ovan nämnda rapporten är främst att åstadkomma förbättringar och rationaliseringsvinster i genom en övergång till decentraliserad dataregistrering och databehandling. En annan värdefull konsekvens av de föreslagna förändringarna skulle vara att utrikeshandelsstatistiken publiceras snabbare. Rapporten har varit på remiss. Dess förslag har till övervägande del bemötts positivt. Såvitt är bekant kommer generaltullstyrelsen att till regeringen överlämna förslag till förändringar i enlighet med vad rapporten förordat. Genom den föreslagna övergången till decentraliserad dataregistrering uppnås en viss tidsvinst. Denna kan kompletteras med vissa förändringar i tullfaktureringen som närmare beskrivs i rapporten samt en förkortning av importörens betalningsfrist . Totalt sett skulle därmed kredittiden kunna minskas med . Den genomsnittliga faktiska kredittiden skulle därmed bli i hemtagningssystemet och i övriga fall . Även efter en sådan förändring beviljas således importörerna räntefria skattekrediter på i genomsnitt drygt en månad. En förkortning av kredittiden leder till två slags inkomstförstärkningar för staten. En engångsförstärkning av statsinkomsterna i samband med själva övergången på grund av att momsuppbörden då påskyndas. En årlig räntevinst. Vi föreslår att kredittiden vid uppbörden av såväl mervärdeskatt som andra skatter på importen förkortas på ovan angivet sätt fr. o. m. . Vi bedömer engångsökningen av statsinkomsterna till ca 2 600 milj. kr. och att denna infaller under /83. Den årliga räntevinsten för staten uppskattar vi till ca 400 milj. kr. Under /83 bedöms räntevinsten bli 200 milj. kr. Den tillfälliga likviditetsförstärkningen för statsbudgeten motsvaras av en lika stor likviditetsförsämring av engångskaraktär för importföretagen. Däremot kommer denna inte att påverka deras vinster, eftersom dessa till skillnad från vad som sker för statsbudgeten beräknas efter bokföringsmässiga grunder och ej efter kassahållningen. Generellt sett är det inte rimligt att staten genom onödigt stor eftersläpning med skatteuppbörden i praktiken kostnadsfritt förser delar av näringslivet med likvida medel. Detta argument förstärks om det som i detta fall innebär en snedvridning av konkurrensförhållandena mellan hemmaproducenter och importörer till de senares fördel. Även med hänsyn till den kraftiga förskjutningen av det finansiella sparandet mellan den offentliga och privata sektorn är det nödvändigt att vidta motåtgärder, som minskar den offentliga sektorns sparandeunderskott. Åtgärder av det nu aktuella slaget är fördelaktiga jämfört med traditionella skattehöjningar, eftersom deras huvudsakliga effekt på ekonomin är finansiell och inte real och i princip inte påverkar företagens kostnadsläge. Den här föreslagna nedkortningen av kredittiden vid uppbörden av importmomsen m. m. torde förutsätta att den i rapporten förordade övergången till decentraliserad dataregistrering i genomförs. Vi ser dock ingen anledning att i denna motion närmare gå in på hur de erforderliga administrativa förändringarna skall genomföras. Detta bör i första hand vara en fråga för regeringen, och den berörda personalen. Utredning om avdragsrätten för arbetsresor De regler som gäller för avdrag för arbetsresor är dåligt anpassade till strävandena att få fler människor att åka kollektivt i tätortsområden där goda kollektiva kommunikationer finns. I realiteten stimuleras många människor genom avdragsmöjligheterna att använda bilen, även om det finns goda kollektiva resmöjligheter. Bilavdragens storlek och villkor har diskuterats och utretts särskilt . har i en utredning visat att bilavdragen utnyttjats på ett ojämlikt sätt; de är högre hos män än hos kvinnor och ökar med stigande inkomster. Utredningen visar också att det sannolikt förekommer ett omfattande fusk med bilreseavdragen. Det förekommer att fler personer som använder samma bil drar av bilkostnaderna var för sig i deklarationen. Samåkning är i och för sig önskvärd men detta förfarande står i strid med skattelagstiftningen, eftersom ju endast den person som haft kostnaderna får göra avdrag. Fusket med bilavdragen gör att det i många fall blir närmast omöjligt för kollektivtrafiken att konkurrera. I diskussionen om bilreseavdragens storlek och villkor har ibland en motsättning uppkommit mellan glesbygd och storstäder. Där avståndet mellan bostad och arbete är stort är arbetsresor med bil ibland en förutsättning för människors möjligheter att bo kvar på hemorten. Kollektivtrafiken är då inte ett realistiskt alternativ. Detsamma gäller för en del personer med obekväm arbetstid. För flertalet människor i storstäderna och på andra orter med en relativt väl fungerande kollektivtrafik spelar arbetsresor med bil inte samma roll som i glesbygden. Bilreseavdragen kan då i stället bidra till en bosättning i villaförorter på långt avstånd från arbetsplatserna. Mot den redovisade bakgrunden bör en särskild utredning tillsättas om avdragsrätten för arbetsresor. Utredningens syfte skall vara att ändra reglerna för avdrag för arbetsresor så att de främjar energihushållning och anpassas till en trafikpolitik som främjar kollektivtrafiken. De nya reglerna bör utformas så att hänsyn tas till människor som inte har tillgång till kollektivtrafik. En förändring av reglerna får inte drabba handikappade som är beroende av bil för att kunna förflytta sig. I sammanhanget bör frågan om bil i tjänsten skall utgöra grund för avdrag för arbetsresor omprövas. Enligt vår mening bör det vara rimligt att arbetsgivaren står för kostnaderna om bil erfordras. En annan förändring som bör övervägas är att begränsa bilreseavdragen till bilens rörliga (körlängdsberoende) kostnader. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att beslutar om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt i enlighet med vad som anförs i motionen, 3. att beslutar att avdrag för frivilligt periodiskt understöd inte skall tillåtas fr. o. m. 4. att beslutar om förändring av avgifterna i samband med uppbörd av skatt i enlighet med vad som anförs i motionen, 5. att hos regeringen begär förslag om en skatt på videoutrustning i enlighet med vad som anförs i motionen, 6. att beslutar om en förkortning av kredittiden vid uppbörd av mervärdeskatt m. m. i enlighet med vad som anförs i motionen, 7. att hos regeringen begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att se över reglerna om avdrag för arbetsresor i enlighet med vad som anförs i motionen. () () () () ()