mot · G5022218 · 1982-03-23 00:00:00 — m. fl. Ansvarighet för närradio (prop. 1981/82:92) Närradioverksamhet (prop. 1981/82:127) Regeringen föreslår i proposition 1981/82:127 att verksamheten med närradio får fastare former. I enlighet med vpk:s mediapolitiska linje innebärande ett värn om yttrandefriheten och att söka vidga de enskilda medborgarnas möjligheter och rätt att göra sig hörda har vi konsekvent motsatt oss denna nyskapelse i etern. Den kritik som inte bara vi, utan en rad organisationer, fört fram närradion verkat kan främst sammanfattas i fem punkter. 1) närradion gynnar starka organisationer 2) närradion blir en tätortsradio 3) närradion kan påverkas av kommersiella intressen 4) närradion hämmar lokalradions utveckling 5) närradion kan ge utrymme för rasistiska och andra odemokratiska inslag Därtill kan läggas en sjätte punkt som gäller behandlingen av närradioverksamheten som sådan. Trots att av beslutade försöksverksamheter i LRAB :s regi ännu inte utvärderats, föreslås nu en utvidgning av vad som endast är en modell. Detta måste betraktas som anmärkningsvärt och visar en uppenbar nonchalans från regeringens sida. Närradion blir en tätortsradio Också i närradiokommitténs betänkande konstateras att närradion aldrig på samma sätt som lokalradion kan bli rikstäckande. Föreningsradio i glesbygd blir inte möjlig genom en satsning på närradio. Det är framför allt de som bor i tätorterna som nås av närradioverksamheten. Närradion gynnar starka organisationer Det är ett faktum att många organisationer på försöksorterna för närradioverksamheten valt att så utanför. Skälen härtill är flera personella, ekonomiska och andra. Det är ostridigt att närradion gynnar de resursstarka organisationer som i regel redan har möjlighet att komma till tals. Därmed faller argumentet om vidgad yttrandefrihet. Man vidgar inte yttrandefriheten nämnvärt genom att ge de redan starka än mer möjligheter att föra ut sitt budskap, som alla de grupper i samhället som 1981/82: 2218 nu saknar resurser, mänskligt och organisatoriskt, inte ges motsvarande rättighet. Undantag finns självfallet, men dessa organisationer och grupper skulle mycket väl kunna ges möjlighet att komma till tals inom en alternativ modell i LRAB:s regi. Närradion kan påverkas av kommersiella intressen Vpk:s utgångspunkt är att all eterverksamhet bör hållas fri från kommersiella intressen. Under den gångna försöksverksamheten med närradio har det visat sig att en uppenbar risk föreligger för att inte minst mindre organisationer kan komma att bli beroende av sådana intressen. Också utbildningsministern erkänner att detta är ett problem men drar inte konkonsekvenserna av de gjorda erfarenheterna utan hänvisar till förbudet mot sponsoring. Detta är emellertid helt otillräckligt för att skydda radioverksamheten mot kommersialisering. Därtill kommer att de faktiska kostnaderna för närradioverksamheten ännu inte är klara, men de uppgår till betydligt högre siffror än regeringen och närradiokommitténs majoritet föreställer sig. Närradion hämmar lokalradions utveckling Regeringen hävdar i sin proposition att närradion och lokalradion inte konkurrerar med varandra utan får ses som varandras komplement. Närradion jämförs med en tidning. Detta resonemang är helt missvisande. Självfallet kommer närradion att dra uppmärksamhet från lokalradion. Att dra parallellen till en tidning är inte heller korrekt eftersom det rör sig om två skilda medier. Närradion kan ge utrymme för rasistiska och andra odemokratiska inslag Under närradions försöksverksamhet har det förekommit inte bara rasistiska inslag utan också andra inslag med fientliga och negativa värderingar av minoritetsgrupper, kvinnodiskriminerande inslag osv. Regeringen föreslår nu att etiska regler skall införas, men att den uppgiften skall anförtros de sändande sammanslutningarna. Grova yttrandefrihetsbrott bör kunna föranleda återkallelse av sändningstillståndet. Den kritik som riktats mot närradioverksamheten för dess rasistiska inslag avfärdas i propositionen såsom överdrivna (s. 16). Vpk anser att mycket starka garantier måste finnas för att den typ av inslag som förekommit bl. a. i , innebärande uppmaningar såsom Ut med invandrarna, åt svenskarna osv., aldrig får förekomma. Därför har också programverksamheten vid radios programföretag kringgärdats med bestämda regler för detta. Motsvarande regler kan inte införas beträffande närradion. Men oavsett detta så är t. o. m. regeringens förslag i propositionen mycket svaga. Det är svårt att fälla för 1981/82: 2218 yttrandefrihetsbrott, och det kommer att bli än svårare om antar regeringens proposition om ändring av tryckfrihetsförordningen. Mot bakgrund av ovanstående och mot bakgrund av att pågående försöksverksamheter också med alternativa modeller ännu inte utvärderats anser vpk att regeringens proposition 1981/82:127 bör avslås. I konsekvens härmed föreslås också att proposition 1981/82:92 avvisas av . Vpk vill i stället satsa på en utbyggnad av en råd alternativa modeller inom lokalradions ram. Detta förutsätter ökade resurser, vilket vi tagit upp i annat sammanhang. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar avslå propositionerna 1981/82:127 och 1981/82:92. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)