mot · G5021332 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1332 m. fl. Ett barn- och ungdomspolitiskt program Barns och ungdomars uppväxtvillkor Många barn och ungdomar växer upp under helt annorlunda villkor än vad som var fallet för föräldragenerationen för bara . Samhällsförvandlingarna, bl. 1960-talets stora befolkningsomflyttningar, har varit snabba och påfrestande för stora grupper av människor. Uppsplittring av samhället, utarmningen av de lokala miljöerna, ökad segregering och isolering är vad 1960-talets koncentrationspolitik lett fram till. Barn och ungdomar växer upp utan att i närmiljön få kontakt med vuxenvärldens vardag och utan egentlig funktion. Den gemenskap som föräldrar och andra vuxna byggt upp på arbetsplatsen, i fackliga organisationer eller har kvar i hemorten på något annat håll, finns inte tillgänglig för barn och ungdomar i bostadsområdet. Barns och ungdomars kontakter med en levande kulturgemenskap har därför brutits. Undersökningar visar att många barn och ungdomar känner rädsla , rädsla för att bli arbetslösa, hur det skall gå för samhället, miljön och för dem själva. Rent allmänt upplevs ofta förhållandena i världen som plågsamma att tänka på, krig, svält, förtryck eller vuxensamhällets förljugenhet och falskhet. Bland barn i lägre åldrar har det framkommit att barn i i högre grad än i andra länder känner sig ensamma. De flesta barnen i och de andra länderna som en gjord undersökning omfattade ansåg att åtminstone någon tyckte om dem. Men det är anmärkningsvärt att av de svenska barnen gav svaret att de aldrig kände att det fanns någon som tycker om dem. Motsvarande siffra i de andra länderna var noll. Förändringarna i samhället har också medfört en mer eller mindre permanent ungdomsarbetslöshet. Genom effektiviseringar och krav på högre produktivitet i arbetslivet, har många typer av arbete som tidigare fungerat som inkörsport i arbetslivet försvunnit. Det är alltid svårt att bli arbetslös i vilken ålder man än befinner sig. Men att sluta skolan, att bli vuxen och trots detta bli förvägrad att göra något meningsfullt som är viktigt även för andra, kan vara förödande. Det är mot denna bakgrund många ungdomars protester mot samhället kan ses. Dessa protester kan vara våldsamma i form av förstörelse eller brott, andra blir passiva och försvinner i den drömvärld som den kommersiella ungdomskulturen kan erbjuda. Ungdomars behov av mening med tillvaron, identifikation och spänning som inte tillgodoses i det dagliga livet, i familjen, i skolan eller utgör en stor marknad för den kommersiella ungdomskulturen. I rapporten Ej till salu från en arbetsgrupp inom påvisas en del av de negativa inverkningar som följer i den kommersiella ungdomskulturens spår. Ofta sprids värderingar som verkar nedbrytande, t. ex. våld som lösning på problem, rasfördomar, konserverande av könsroller och förhärligande av en extrem individualism. Barns och ungdomars uppväxtvillkor måste ses mot bakgrund av hur hela samhället fungerar. Detta framhålls bl. a. från : Det finns f. n. 1,6 miljoner barn i , av hela befolkningen. är ett mångnationellt samhälle med omkring 300 000 invandrarbarn från 130 olika nationer, en halv miljon. Vart fjärde barn som föds är invandrarbarn, varannat. räknar man med att en tredjedel av befolkningen under är av utländsk härkomst. Detta faktum borde vara ett memento vid utformningen och planeringen av dagens och morgondagens kulturpolitik. De här barnen är en del av vår framtid. Barnens uppväxtvillkor har under drastiskt förändrats. Samhällsförändringarna har varit snabba och påfrestande för stora grupper av människor. Uppsplittringen och sektoriseringen av samhället, utarmningen av miljöer, en ökad segregering och isolering är det pris som tillväxten har krävt och som i synnerhet har drabbat barnen. Ett stort antal utredningar, rapporter och dokumentation om barns uppväxtvillkor, som gjorts , visar tydligt att barn lever och växer upp under mycket olika villkor. En jämförelsevis väl utvecklad barn-, familjeutbildningspolitik har trots allt inte kunnat utjämna dessa skillnader. Insatser på kulturområdet kan naturligtvis inte på ett avgörande sätt förändra villkoren för barn- och ungdomsgrupperna i dagens samhälle. Insatser inom andra samhällsområden krävs givetvis också. Ansvaret för att skapa bättre levnadsvillkor för barn delas av många. Vi menar att stora insatser måste göras för att åstadkomma goda uppväxtmiljöer för barn och ungdom. De viktigaste komponenterna i en bra uppväxtmiljö är att den skall stärka egenvärde och identitet, ge tillhörighet och gemenskap, bygga på uppgifter och ansvar samt främja samverkan och solidaritet. Med bra uppväxtmiljöer menar vi bl. o miljöer som människor kan överblicka, där barn och ungdomar kan och får vara med och ta ansvar; o miljöer där generationerna samarbetar kring viktiga frågor. Barn och ungdomar måste ges möjlighet att successivt växa in i vuxensamhället med stöd från de vuxna; o miljöer som har produktiva uppgifter för alla, även barn. Det ökar människors engagemang och motverkar passivitet och expertvälde; o miljöer som motverkar social utslagning och isolering och som främjar solidaritet, gemenskap och ansvar; o miljöer som fyller ungdomsåren med meningsfull verksamhet och därigenom skapar alternativ till det kommersiella fritids- och kulturutbudet. Från dessa utgångspunkter krävs ett medvetet arbete för en decentraliserad bebyggelsestruktur med fungerande lokalsamhällen där behovet av arbete, bostad och fritidsaktiviteter i betydande grad kan tillgodoses inom samma område. Barns naturliga kontakter med en levande kulturgemenskap har i mycket brutits som de kommersiella krafterna runnit i väg. Den kommersiella masskulturen har en stark genomslagskraft och attraherar särskilt grupper av barn och ungdom som av olika skäl saknar identitet, rotfäste i tillvaron och en meningsfull funktion i samhället. Den kommersiella kulturen blir den gemensamma koden med ideal, innehåll och värderingar som ofta står i direkt motsats till de värden samhället stöder eller vill främja. Barnens kulturlöshet kan därför indirekt bli ett hot mot demokratin. Radikala och snabba åtgärder krävs för att stärka barnens kulturidentitet genom att skapa bättre förutsättningar för barns eget skapande, att återknyta förbindelserna med det gemensamma kulturarvet, att ta till vara på de nya kulturer som våra invandrare har med sig, att ge alternativen en chans. För såväl centrala som regionala institutioner måste barn och ungdomar , vara en naturlig målgrupp. Det får inte vara så att institutionernas utbud riktas till de yngre enbart i de fall då extraresurser ställs till föfogande. En betydande del av varje institutions reguljära verksamhet måste särskilt inriktas på barn och ungdomar. Det är en självklarhet att alla barn och ungdomar, oavsett om de växer upp i landsbygd eller i tätort, skall ha tillgång till kulturinstitutionernas verksamhet. För att stimulera och utveckla amatörismen fordras insatser såväl från de som redan är verksamma amatörer som från de yrkesutövande kulturarbetarna. Den nya formen för bidrag till kulturellt arbete i folkbildningen är en tillgång för ett växande lokalt amatörarbete. För studieförbundens lokalavdelningar bör den nya bidragsformen leda till en tyngdpunktsförskjutning från distributiv kulturprogramverksamhet till amatörkulturarbete och aktiviteter där amatörer och professionella samverkar. Barn och ungdomar möter i stor utsträckning två olika musikvärldar. Den ena är institutionernas och skolans musikvärld, där den seriösa musiken dominerar. Den andra är fritidens popmusikvärld, präglad av kommersiell musikindustri som i sin strävan att erövra största möjliga marknad sprider Vid sidan av kontakt med och deltagande i den levande musiken är rikskonserters fonogramutgivning och stöd till annan fonogramproduktion ett viktigt bidrag till variationsrik musik för barn och ungdomar. Skönlitteratur är en tillgång både för att bättre förstå den egna vardagen, vidga vyerna och stimulera fantasin. Särskilt viktigt är det att barnen, som lägger grund till sina attityder och sin verklighetsbild, kontinuerligt får möta och läsa kvalitetslitteratur. Folkbibliotekens insatser för att genom bibliotek, bokbussar och boklådor göra god litteratur tillgänglig för alla är av betydelse. Den statligt intierade försöksverksamheten med läsfrämjande åtgärder, kanaliserade genom studieförbunden och dess barn- och ungdomsorganisationer, har givit erfarenheter och goda resultat. Genom föreningslivet har aktiva insatser gjorts för att nå fram till barn och barnfamiljer, som inte spontant möter upp på bibliotek och i bokhandel. Böcker har blivit ett mer naturligt inslag i föreningsverksamheten, inte minst i föreningarnas utåtriktadeverksamhet. Fr. o. m. 1982/83 kommer den läsfrämjande verksamheten enligt budgetpropositionens förslag att få reguljärt stöd från staten. Många angelägna insatser för att främja barns positiva möten med boken pågår. Ändå måste vi konstatera det faktum att marknaden för barn- och ungdomslitteratur är starkt präglad av undermåliga produkter. I massupplagor och till förhållandevis låga priser saluförs en mängd böcker och serier, som förmedlar fördomar och falska bilder av vår tid och verklighet. av de serier som säljs i är importerade. Produktion av svenska kvalitetsserier måste uppmuntras och underlättas. Genom sin kombination av bild och text är serien en intressant litterär form för såväl ungdomar som vuxna. Utgivningsstödet till barn- och undomsserier bör uppmärksamt följas för att erhålla vetskap om detta stöd är tillräckligt som stimulans åt svensk serieproduktion. råder olika möjligheter för barn och ungdomar att få tillgång till bra kvalitetsfilm. Endast i storstäder finns relativt goda möjligheter till ett allsidigt utbud. Det är enligt vår mening viktigt att den statliga filmpolitiken har som utgångspunkt att skapa möjligheter för alla att få tillgång till ett omfattande och omväxlande utbud. har hälften av landets biografer försvunnit. Minskningen har framför allt skett på landsbygden. Möjligheter måste skapas även för dem som bor utanför storstadsområdena, att få se kvalitetsfilm. Folkrörelser, barn- och ungdomsorganisationer m. fl. är en viktig resurs i det sammanhanget. görs stora insatser från barn- och ungdomsorganisationer för att erbjuda ett rikt och varierat utbud av kvalitetsfilm över hela landet. stöder staten föreningars verksamhet som syftar till att tillhandahålla en alternativ filmrepertoar för lokalt förankrad visningsverksamhet. Filmvisningar i föreningslivet är det bästa sättet att sprida god kvalitetsfilm. möjligheterna att lokalt välja filmrepertoar större eftersom publiken själv är med och beslutar i dessa frågor. produceras ca 1-3 svenska långfilmer och ca 10-15 kortfilmer, som vänder sig till barn och ungdomar. Detta är en alltför liten produktion för att garantera ett allsidigt utbud. Det ojämförligt största produktionen av barn och ungdomsfilmer sker inom ramen för . Totalt avsätter 50 milj. kr. på produktion av barn- och ungdomsprogram. Av olika skäl får inte dessa filmer kopieras över film så att de kan användas i föreningslivet. Vi anser att ansträngningarna för att lösa dessa problem måste intensifieras så att stora produktion kan användas på ett bättre sätt. Barn och ungdomar ser rörliga bilder i mängder. Det stora utbudet av rörliga bilder i form av TV-program och filmer gör det nödvändigt att sätta in motåtgärder. På samma sätt som samhället vill stödja barns och ungdomars eget skapande när det gäller musik och teater bör samhället ge barn och ungdomar möjlighet att kunna använda och kritiskt värdera bild och film. Skolan och föreningslivet utgör ett viktigt instrument för dessa strävanden. Vi förutsätter att det arbete den filmpolitiska beredningen bedriver kommer att leda till åtgärder som får betydelse för den framtida filmpolitiken. Starka folkrörelser är en naturlig del i vårt samhälle. Folkrörelserna är viktiga ur demokratisk synpunkt eftersom de genom sina arbetsformer fostrar i demokrati och utgör kanaler för människors uppfattningar i viktiga samhällsfrågor. Folkrörelserna fyller också viktiga sociala och kulturella funktioner och ger människor möjlighet till personlighetsutveckling, ansvarstagande och identitet. Ungdomsorganisationerna når av barn och ungdomar, som genom att vara medlem i en , speciellt i en idéburen organisation, får möjlighet till meningsfull sysselsättning. Att betyda något, att ha kanaler och veta hur man kan påverka sin närmiljö är viktigt. Genom medlemskap i en kan barn och ungdomar få stimulans och uppmuntran till insikter i viktiga frågor. Starka barn- och ungdomsorganisationer ger ungdomar möjlighet att påverka hela sin tillvaro. Genom att känna trygghet och gemenskap i en grupp får ungdomar möjlighet att känna självförtroende. Många ungdomsorganisationer brottas emellertid med problem, inte minst de idéburna organisationerna har problem att nå barn- och ungdomar i nya förortsområden. Undersökningar som gjorts av visar också på en betydande social snedrekrytering av medlemmar. Det är de mest välanpassade ungdomarna som blir medlemmar i en förening. Detta är naturligtvis i första hand organisationernas egna problem, men eftersom folkrörelserna spelar en så betydelsefull roll i vårt demokratiska system och fyller så viktiga uppgifter när det gäller sociala och kulturella livet, är det viktigt att samhället stödjer folkrörelserna i deras strävan att engagera människor. En längre tids sjunkande medlemssiffror för de idéburna ungdomsorganisationerna måste leda till åtgärder för att stärka de idéburna organisationerna i deras arbete, som ofta präglas av hård konkurrens från det kommersiella fritids- och kulturutbudet. Det finns också anledning att se över hur samhällets stöd till folkrörelserna på ett bättre sätt kan samordnas för att nå bättre effekt. Föräldrarna, hemmet och familjen spelar naturligtvis en avgörande roll för barn och ungdomars uppväxtvillkor. De stora samhällsförändringar som vi inledningsvis beskrivit har dock medfört förändrade förutsättningar för föräldrarna att leva upp till sin roll. I den stora urbaniseringsprocess som fortgått under har människor ryckts upp med rötterna från invanda miljöer i glesbygd och småorter i och andra länder och flyttat till ofta helt nya bostadsområden. Därigenom har invanda och trygga band mellan grannar, vänner och släktingar klippts av och fungerande sociala strukturer har slagits sönder. Samhället kan inte genom institutioner och specialister överta föräldrarnas roll, men väl vara till hjälp och stöd. Folkrörelser och studieförbund måste spela en stor roll när det gäller att ge föräldrar stöd att vara aktiva i närmiljön och på så sätt vara med att forma den sociala och kulturella uppväxtmiljön för barn och ungdomar. Skolan är en viktig del i uppväxtmiljön för barn och ungdomar. Genom att ge elever möjlighet att aktivt delta i det praktiska arbetet med skolans skötsel, matlagning, städning etc. kan skolan utvecklas inom ramen för nuvarande läroplan. Detta tillsammans med ökade kontakter med arbetsliv, folkrörelser och kulturliv utanför skolan kan medverka till att barn och ungdomar får fler naturliga vuxenkontakter och får vara med att själva ta ansvar för sin närmiljö. har utropat till internationellt världsungdomsår. Världsungdomsårets övergripande mål sammanfattas i orden Delaktig het, utveckling och fred. Syftet med världsungdomsåret, vars tyngdpunkt skall ligga på nationell och lokal nivå är bl. a. följande: Att utveckla och genomföra nya och nyskapande politiska program och åtgärder på ungdomsområdet, i synnerhet inom områdena utbildning, arbete och andra levnadsvillkor såsom bostäder, hälsa, social välfärd. Den rådgivande kommitté inom FN som har att förbereda världsungdomsåret poängterar att detta år inte skall ses som en isolerad företeelse utan som ett led i ett långsiktigt och konsekvent utvecklingsarbete för att förbättra ungdomars villkor. Kommittén understryker också ungdomsorganisationernas roll i genomförandet: Ungdomars delaktighet och ungdomsorganisationernas medverkan måste erkännas och utnyttjas som en förutsättning för att nå de för världsungdomsåret uppställda målen. Regeringen föreslår att får ansvaret som beredningsoch ledningsorgan för det nationella arbetet med världsungdomsåret. Vi hälsar med tillfredsställelse detta förslag. har väl fungerande kontakter med barn- och ungdomsorganisationerna och en utredningsverksamhet med direkt anknytning till världsungdomsårets målsättningar. Under de senste åren har en rad utredningar tagit upp barns och ungdomars situation och fört fram förslag till åtgärder över ett brett fält. Vi vill här särskilt peka på statens ungdomsråds utredningar. Vidare har tagit initiativ till att utvärdera de tre årens satsningar på barnkultur. Vi anser att det är angeläget att nu sammanföra erfarenheterna av de senaste årens arbete och förslag och samla detta till ett barn- och ungdomspolitiskt program att föreläggas som en grund för fortsatta insatser på detta område. bör därför hos regeringen hemställa om ett sådant förslag. Vi anser att förutsättningarna måste undersökas för att inför inleda en nyskapande försöksverksamhet kring temat Ungdomars delaktighet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till ett samlat barnoch ungdomspolitiskt program i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär att nyskapande försöksverksamheter inleds med anledning av . () () () SVEN-E. () () () () () () ()