mot · G5021630 · 1982-01-26 00:00:00 — Förbättring av möjligheterna till samverkan vid tidningsframställning En förutsättning för både en stabilare konkurrenssituation och olika tidningars möjligheter att hävda sig är att företagen är beredda att samverka, påpekar departementschefen i proposition 1980/81:137 om stödet till dagpressen. Samverkan kan etableras på flera sätt och bör eftersträvas i så stor utsträckning som det är möjligt utan att den enskilda tidningens självständighet och egenart äventyras, påpekar departementschefen och tillägger: Enligt min mening bör det statliga stödet i högre grad än vad som varit fallet användas för att stimulera till olika samverkansformer. På annat ställe i propositionen påpekar departementschefen att det statliga presstödet bör därför klart uttrycka det önskvärda i ett vidgat samarbete. och remissinstanserna har likaså klart uttalat sig för en utvidgad samverkan mellan dagstidningarna. Lån ur den s. k. pressens lånefond, som finansieras genom reservationsanslag på driftsbudgeten, skall företrädesvis ges för projekt som syftar till kostnadsbesparingar genom samverkan mellan tidningsföretag. Någon ändring i denna bestämmelse förutsätts inte. En sådan ändring vill vi föreslå för att pröva om inte den skulle kunna medverka till att samverkan av såväl ekonomiska som psykologiska skäl kan ta nya och intressanta former. På tidskriftssidan - i fråga såväl om populärpressen som om fackpressen sker en tydlig utveckling mot att tidskrifterna inte själva äger den tekniska utrustningen utan förlägger den tekniska produktionen (sättning, repro, tryckning och visst distributionsarbete) hos helt fristående eller delägda tryckeriföretag. Motsvarande utveckling har ägt rum i fråga om dagspressens endagstidningar, av vilka fr. o. m. 1981 veterligt ingen har eget tryckeri, majoriteten har heller inte eget sätteri. De flesta endagstidningar produceras hos andra tidningsföretag men ett flertal framställs av från endagstidningarna helt fristående produktionsföretag. redovisar att sedan samverkansbidragen genomfördes samverkan etablerats endast i sju fall; i ett av dem har samverkan upphört genom den ena tidningens nedläggning. Det största samverkansprojektet har startat i , där ett antal tidningar trycks i samma officin, ett projekt för vilket såväl samverkansbidrag som lån från pressens lånefond beviljats. Allmänt kan dock konstateras att samverkan utvecklats i långsammare takt än statsmakterna enligt olika uttalanden förväntat sig. Ett betydande psykologiskt hinder för samverkan uppstår när en tidning skall avveckla sin officin och förlägga sin produktion hos en annan, kanske starkt konkurrerande tidning. Ett sätt att komma över detta hinder är att som tidningarna i bilda ett gemensamt tryckeriföretag till vilket de förlägger tryckningen av sina tidningar medan de alla avvecklar sina hittillsvarande tryckerier. Ett annat sätt är att förlägga tryckningen i ett företag som inte ägs av någondera av tidningarna. Detta alternativ har med framgång prövats i , där ett från tidningarna helt fristående företag trycker dels två dagliga tidningar (Dagen och ), dels fyra endagstidningar (, , Skaraborgs-Bygden och Sörmlandsbygden). I Skaraborgsfallet kunde samverkansbidrag och lån ur pressens lånefond utgå. I Örebrofallet hade samverkansbidrag inte kunnat beviljas om samverkan inletts efter , och lån ur pressens lånefond kan heller inte beviljas. Lån kan bara beviljas tidningsföretag som ger ut dagstidning eller företag som ägs gemensamt av två eller flera dagstidningsföretag och svarar för produktionen av de samverkande tidningarna. Den ekonomiska kalkylen för tidningsproduktion blir väsentligt oförmånligare i Örebrofallet än i Skaraborgsfallet. Vi föreslår därför att lånefonden öppnas också för företag som inte är tidningsägt, men som svarar för sätteri- och/eller tryckeriproduktion av flerdagarstidningar. För produktion av flerdagarstidning utnyttjas investeringarna i större utsträckning än motsvarande utrustning ägd av dagstidningsföretag. Därför kan det vara rimligt att inskränka den utvidgade rätten till lån från pressens lånefond till företag som producerar flerdagarstidning. Enligt 54 § i presstödsförordningen kan lån beviljas tidningsföretag som ger ut dagstidning eller företag som ägs gemensamt av två eller flera tidningsföretag och svarar för produktionen av de samverkande tidningarna. Med tanke på värdet av en ökad samverkan i fråga om tidningsframställning bör 54 § förses med ett tillägg, som möjliggör att lånefonden efter prövning av presstödsnämnden öppnas även för företag som inte är tidningsägt men som svarar för sätteri- och/eller tryckeriproduktionen av dagstidningar med produktionsbidrag. I svar på liknande motion 1980/81:2034 anför KU i betänkande 1980/81:19 att dagspresskommittén inte föreslagit några ändringar. Vidare anför utskottet att följderna av en lagändring är svåra att överblicka. I det senare fallet anför dock presstödsnämnden på fråga om konsekvenser av en lagändring: Konsekvenserna av att öppna fonden för företag som legotrycker flerdagarstidningar blir f. n. små. Situationen nu för t. ex. som trycker sina upplagor inhyrda på icke ägt tryckeri är att den inte kan få sina speciella önskemål tillgodosedda. För denna tidning vore det intressant att starta eget tryckeri. En sådan investering skulle betinga en kostnad av ca 9 milj. kr. legotryckeri sorn vill tillmötesgå bl. a. denna tidning avser att investera för en tredjedel av denna summa. Det skulle med de mål som statsmakterna har med samverkan vara helt fel att en tidning skaffade sig eget tryckeri, och det skulle också få konsekvenser för de övriga tidningar som legotillverkas på det aktuella tryckeriet. I pressens lånefond finns outnyttjat 39 milj. kr. varför det inte tillkommer några nya anslagskrav genom en lagändring av 54 §. Med stöd av dessa motiveringar hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att 54 § i presstödsförordningen bör kompletteras på sätt som finns beskrivet i motionen.