mot · G502602 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. Arbetsförhållandena för landets 250 000 yrkesförare avviker inte oväsentligt från vad som gäller på arbetsmarknaden i övrigt. Yrkesförarens vardag präglas i många fall av onormalt långa arbetspass, högt uppdrivet arbetstempo, psykisk press och ofta otillräcklig vila. Trots att huvudregeln säger att nattvilan skall vara har undantaget, som medger endast 8 timmars vila, i flera fall blivit regel. Dygnsarbetstiden uppgår , men om särskilda omständigheter så erfordrar får utökas . Även om det aldrig varit meningen att undantagen skulle räknas in i tidtabeller, beställningstrafik etc., så har detta i många fall skett, bl. a. inom SJ:s busstrafik. En yrkesförare, vars dygnsarbetstid kan uppgå till hela , har laglig rätt till måltidsrast först efter 6 timmars sträckarbetstid. Åtskilliga exempel visar att så långa arbetspass ökar risken för trötthet och i värsta fall insomnande bakom ratten. Ett flertal undersökningar anger medeltalet för trötthetsolyckor till . Snävt tilltagna tidtabeller medför en stor press på förarna. ex. inom busstrafiken förekommit att en yrkesförare stått inför valet att antingen köra på vägar med högsta tillåten hastighet av för att klara tidtabellen, eller komma för sent och bli klandrad av resenärerna. Dagens arbetarskyddslagstiftning skyddar industriarbetare från att sätta sig bakom ratten efter viss arbetstid. Men busschaufförer och andra yrkesförare saknar sådant skydd. Det framstår således som helt uppenbart att en anpassning av bilarbetstiderna är en mycket angelägen reform ur såväl arbetarskydds- som trafiksäkerhetssynpunkt. Trafiksäkerhetslagstiftningen är ett område där samhället måste styra utvecklingen. Härtill kommer att ett stort antal enbilsföretagare inte är anslutna till någon arbetsmarknadsorganisation. Den lagstiftning som reglerar här berörda förhållanden har i stora delar varit oförändrad . Enbart en jämförelse mellan antalet motorfordon resp. fordon i yrkesmässig trafik mellan visar hur orimligt det är att bibehålla en lagstiftning som tillkommit under helt andra trafikmässiga förhållanden. uppgick antalet motorfordon till ca 400 000 och antalet fordon i yrkesmässig trafik till ungefär 30 000.1 december 1981 fanns det i 3 900 000 motorfordon totalt, varav ca 75 000 i yrkesmässig trafik. 1967 ändrades lagen vad gäller vilotider, men varken arbetstid eller rätt till 1 1981/82. På uppdrag av den socialdemokratiska regeringen tillsattes 1972 en utredning för att se över bilarbetstiderna. Utredningen framlade betänkandet Bilarbetstider (SOU 1977:2). I utredningen, som var helt enig i sina förslag, förordades bl. a. en begränsning av sträckarbetstiden , en sänkning av dygnsarbetstiden och en ökning av dygnsvilans längd . I sammanhanget kan nämnas att endast , internationellt sett, har en reglering som medger så lång körning som utan uppehåll. redovisade också förslag till utformning av tillsyn och kontroll samt påföljdsregler. De flesta remissinstanserna uttalade sig positivt om behovet av reformerad arbetstidslagstiftning för yrkesförare. Så t. ex. fann LO utredningens förslag väl avvägda och anpassade efter arbetstidsreglerna i arbetsmiljölagen. En del remissinstanser uttryckte tveksamhet till den föreslagna utformningen av tillsynen. Regeringen har underlåtit att ta ställning till bilarbetstidsutredningens förslag men tillsatte en särskild utredningsman med uppgift att göra en ny översyn av reglerna om bilarbetstid såväl beträffande möjligheterna till en samordning av de svenska och internationella arbetstidsreglerna som beträffande utformningen av tillsynen i . Att döma av såväl direktiven som av kommunikationsministerns svar på en fråga i tillmäter regeringen kontrollåtgärderna den största betydelse. Det torde knappast råda någon tvekan om att arbetsmiljön för landets yrkesförare är klart otillfredsställande. Pressade arbetsförhållanden utgör i sin tur en stor fara för trafiksäkerheten. Det är också viktigt att lagstiftningen skärps så att såväl de som tillhandahåller transporterna, de som är huvudmän för trafiken, som de som köper transporttjänsterna kan ställas till ansvar för överträdelser mot gällande lagstiftning. Enligt vår uppfattning bör koncessionsmyndigheten konsekvent återkalla privilegier/tillstånd för dem som notoriskt överträder gällande bestämmelser. förslag torde även i dessa avseenden kunna tjäna som en god vägledning för ett ställningstagande från regeringens sida. Svårigheterna att finna en ur alla synpunkter tillfredsställande utformning av tillsynen får inte användas som förevändning för ytterligare förhalning av en mycket angelägen anpassning av arbetsvillkoren för yrkesförarna i förhållande till vad som gäller på arbetsmarknaden i övrigt. Underlaget för ett regeringsbeslut i frågan torde under alla omständigheter vara så omfattande att förslag om förändrade arbetstidsregler för landets yrkesförare kan framläggas redan under innevarande . Mot bakgrund av vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om förändrade arbetstidsvillkor för yrkesförare i enlighet med bilarbetstidsutredningens förslag. () () HANS () i