mot · G502578 · 1982-01-18 00:00:00 — m. fl. Samhällets mål för bl. a. konsument- och ungdomspolitiken utgår från centrala värden som jämlikhet, gemenskap och förståelse samt hushållning med resurser. En stor del av dagens marknadsföring innehåller dock i stor utsträckning budskap och ideal som går stick i stäv med dessa mål. Ett exempel är att vi på olika samhällsområden skall verka för jämställdhet mellan könen som könsfördomar och sexanspelningar tillåts florera fritt i reklamen. Ett annat exempel är den s. k. livsstilsreklamen, främst riktad till ungdomar, som oftast indirekt och på ett mycket sofistikerat sätt uppmanar oss att kasta gamla prylar och köpa nya, trots att vi måste eftersträva hushållning med samhällets och jordens resurser. Exemplen kan mångfaldigas. Eftersom de allt starkare kommersiella intressena direkt motarbetar utvecklingen i riktning mot att nå grundläggande mål på många områden måste kraftfulla samhällsåtgärder vidtas. Vår alltmer pressade ekonomiska situation nödvändiggör sådana insatser. Det är icke oväsentliga besparingar som hushåll och samhälle kan göra om konsumenternas behov får styra konsumtionens inriktning. De kommersiella intressenas budskap och ideal går som sagt stick i stäv med samhällets mål på en rad områden. Statens ungdomsråds utredning Ej till salu ger en samlad belysning av hur dessa budskap drabbar barn och ungdom. Statens ungdomsråds utredning visar också hur marknadsföringen till barn och ungdom går till och vilka metoder som används, hur barns och ungdoms osäkerhet utnyttjas, hur fritiden av marknadsförarna görs till en prylgemenskap, hur marknadsföringen ibland förstärker sociala missförhållanden osv. Här skall endast ett område beröras där förhållandena närmast kan betraktas som absurda. Det gäller utbildningen i marknadsföring på främst högskolenivå, men även inom gymnasieskolan. En undersökning, som docent med medel från det numera borttagna konsumentverksanslaget till forskning gjorde , av de läroböcker i marknadsföring som används på högskolan visar hur studenterna i företagsekonomi, de blivande marknadsförarna, i utbildningen får lära sig metoder att försvåra välgrundade och förnuftiga köp. Det är ofta fråga om en dold påverkan på konsumenten. Studenterna får t. ex. lära sig att spela på konsumenternas känslor snarare än att tala om den vara man säljer. Konsumentens svaga punkter lär man sig utnyttja systematiskt för att vilseleda honom. Den samhälleliga utbildningen är i hög grad inriktad på ett sätt som går tvärtemot den samhälleliga konsumentpolitikens. tvingas därmed sätta in allt större resurser för att motverka effekterna av de egna utbildningsinsatserna, om inte obalansen på marknaden skall öka. Dessutom strider utbildningen av marknadsförare mot en av grundstenarna i det marknadsekonomiska systemet, nämligen att konsumenterna rationellt och självständigt skall göra sitt konsumtionsval. Utbildningen inom högskolorna kommer inte att förändras om förslagen i utredningen , förvaltningslinjen, linjen för personal- och arbetslivsfrågor (UHÄ 1981:23) genomförs. Den jämförelsevis obetydliga konsumentpolitiska utbildningen och forskningen vid universiteten ger heller inte utrymme för nämnvärda motvägande insatser. Också utbildningen inom gymnasieskolan är bristfällig i samma avseenden som inom högskolan. Med hänsyn till att de konsumentpolitiska inslagen i gymnasieskolan är så begränsade skapas inte heller här en rimlig motvikt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas i syfte att ändra utbildningsplanerna inom högskolan på marknadsföringsområdet så att undervisningen inriktas på att tillgodose konsumenternas behov av saklig produktinformation, 2. att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas i syfte att ändra utbildningen i marknadsföring inom gymnasieskolan så att undervisningen inriktas på att tillgodose konsumenternas behov av saklig produktinformation. () () () () () () () () () () ()