mot · G502394 · 1982-01-20 00:00:00 — Endast undantagsvis är dessa projekt länkade till den svenska bilaterala sektorsverksamheten. Det har påpekats att återkopplingen till den svenska resursbasen är så svag att i många fall inte ens SIDA självt känner till vilka resultat som uppnåtts inom projekten. Till detta kommer att SIDA haff svårigheter att förbruka tidigare anslagna medel för dessa ändamål. Under /81 har reservationen för posten Särskilda program vuxit från 18 till 88 milj. ; en inte oväsentlig del hänför sig till den ointecknade reservationen för den ämnesinriktade verksamheten. Återflödet, vid vilket regeringen i andra sammanhang i biståndsbudgeten fäster stor vikt, är dessutom särdeles litet när det gäller denna verksamhet. Vi har i flera motioner krävt att den ämnesinriktade verksamheten skall begränsas. SIDA:s huvuduppgift är att arbeta med det länderdestinerade biståndet. Personalresurserna bör i högre grad sättas in på detta område. Den ämnesinriktade verksamheten bör koncentreras till insatser, som kan ge väsentliga erfarenheter och kunnande för arbetet med landprogrammen. Mot denna bakgrund föreslår vi att anslagsposterna Särskilda program och Miljö- och markvård samt energi sammanlagt minskas med 81 milj. kr. jämfört med regeringens förslag. Det bör ankomma på regeringen att fördela det kvarstående totalbeloppet, 154 milj. kr., mellan de två posterna. Biståndsbudgeten måste inrymma en så stor anslagspost för katastrofbistånd att angelägna och oförutsedda behov kan mötas snabbt och effektivt. har katastrofposten - på bl. a. det landinriktade biståndets bekostnad - emellertid höjts så kraftigt att mycket betydande reservationer uppkommit. Genom att skära ned SIDA:s äskande om katastrofbistånd har regeringen tagit viss hänsyn till detta förhållande i årets budgetförslag. Ytterligare resurser behöver emellertid överföras till områden, där behoven redan nu är uppenbara. Regeringen pekar själv på sådana områden, t. ex. stödet till offren för det politiska förtrycket i . Man förklarar sig beredd att utnyttja katastrofresurser för detta ändamål, "om den fortsatta utvecklingen i skulle föranleda ett än större medelsbehov* (än 50 milj. Vi har svårt att förstå att det behövs ytterligare indikationer. I den särskilda motion som vi tidigare nämnt, begär vi att ytterligare 50 milj. kr. utan dröjsmål anvisas för dessa insatser. bör därför minskas med motsvarande belopp, dvs. från 350,8 milj. kr. till 300,8 milj. kr. Under denna rubrik vill vi också peka på några områden som kräver ökad uppmärksamhet i arbetet med katastrofhjälpen. I har det inte varit möjligt att nå en politisk uppgörelse om landets självständighet. Den sahariska befolkningen har i många tiotusental tvingats fly undan kriget in på algeriskt område och lever där i flyktingläger i öknen under svåra förhållanden. Till lägren behövs bl. a. mera mat, mediciner, proteser, skor, tält, filtar, vattentransportbilar och tankar för dricksvatten. Trots att försörjningsproblemen är allvarliga avstannade insatserna via vissa internationella hjälporganisationer för några *S 58-59, vår kursivering SIDA lämnade senast under /81 stöd till Rädda Barnens flyktinghjälp. Svenskt bistånd måste ges också i fortsättningen varvid kanalisering av stödet via POLISARIO även bör övervägas. På har den indonesiska militära ockupationen - som skett efter avkoloniseringen från - lett till en svältkatastrof. Av en befolkning på mellan 600 000 och 800 000 - uppskattningen varierar dödades troligen över 100 000 människor under kriget. tillät den indonesiska regeringen det internationella Röda korset att i begränsad omfattning arbeta i . Dessa katastrofinsatser har avslutats. Nöden fortsätter emellertid att vara stor. Den bör fortsätta katastrofhjälpen till . Under förutsättning att praktiska möjligheter föreligger bör hjälp kanaliseras genom Fretilin, den rörelse som ledde utvecklingen på av frihet efter det portugisiska kolonialväldets fall och före den indonesiska invasionen. Med hjälp av bl. a. omfattande internationella biståndsinsatser har försörjningssitutionen i förbättrats och det akuta hotet om hungersnöd avvärjts. Behovet av bistånd till den hårt drabbade befolkningen och för återuppbyggnad av det krigsskadade landet förblir emellertid stort. De svenska biståndsinsatserna har förmedlats genom internationella program eller svenska enskilda organisationer. Som utrikesutskottet konstaterade i sitt betänkande 1980/81:20, s. 69, bör inte avsaknaden av diplomatiskt erkännande av regimen i hindra från att utnyttja även direkta kanaler för humanitärt bistånd när det visar sig vara en framkomlig väg. För de insatser, som kommer att erfordras, bör regeringen enligt vår mening således vara beredd att ta direkta kontakter med regeringen i . Tyngdpunkten i insatserna bör förskjutas mot mer återuppbyggnadsbistånd. Att utforma en medveten u-landspolitik har varit ett återkommande löfte från de borgerliga regeringarna. Vad denna politik skulle innebära eller vilka resultat man anser sig ha åstdkommit förblir emellertid okänt. Att döma av de upprepade beskrivningarna i budgetpropositionerna är det mesta som uppnåtts en grupp för samråd mellan kanslihusets olika delar i u-landsplitiska spörsmål. Därmed inte sagt att inte samråd och samordning behövs. Det gäller både organisatoriskt och i fråga om politikens innehåll. Framväxten av en rad statliga organ för handläggning av olika u-landskontakter understryker det organisatoriska samordningsbehovet. En medveten u-landspolitik kan man vidare bara tala om när de skilda intressen - hos oss och i - som avser relationerna med Tredje världen vägs ihop till en helhet. aktiv handling krävs på båda dessa områden. Många har uttalat önskemål om att vidga samarbetet med . Detta gäller såväl kommersiellt och industriellt samarbete som politiskt och kulturellt. Ett av motiven härför är ställning som litet, alliansfritt land med en tradition av aktiv och oberoende utrikespolitik. Ett samarbete med kan för olika vara ett bättre alternativ än med stormakter, gamla kolonialländer eller multinationella jätteföretag. Också för del är det viktigt med ett större samarbete med som strävar efter politiskt och ekonomiskt oberoende. I likhet med många länder i Tredje världen har vi vidare intresse av att sprida det internationella beroende, som följer av en omfattande utrikeshandel, till en större länderkrets. Ett vidgat u-landssamarbete är angeläget för del även från näringspolitiska och kommersiella utgångspunkter. U-landsmarknaderna - i första hand OPEC och de nya industriländerna - kommer sannolikt att uppvisa en högre expansionstakt än våra traditionella handelspartner i industri världen. Vi bör ha mycket att vinna på ett ökat utbyte med de nya marknaderna, både när det gäller utrikeshandel och industriell utveckling. Socialdemokratin har dragit upp riktlinjerna för ett utvidgat samarbete med i en särskild rapport, och den Tredje världen, Samarbetsavtal med . Där utvecklas bl. a. de förslag som vi framfört i riksdagsmotioner om övergripande samarbetsavtal som instrument i en strävan till intensifierade u-landsrelationer. Rapportens förslag kan sammanfattas på följande sätt: - bör aktivt använda sig av samarbetsavtal som instrument för ett intensifierat utbyte med olika . Det kan gälla länder som får svenskt bistånd men också andra länder där det finns gemensamma intressen av ett fördjupat samarbete på grundval av t. ex. utrikespolitiska, industriella och kommersiella motiv. -1 de fall samarbetsavtal sluts med biståndsmottagarländer kan u-landet, om det så önskar, använda pengar från landramen för att finansiera samarbetsavtalet. ett samarbete med andra länder, som uppfyller kraven för att erhålla svenskt bistånd, bör kunna finansieras ur budgetanslaget för biståndet. - På motsvarande sätt är det naturligt att ett samarbete som bestämts utifrån andra principer finansieras på annat sätt. Ett samarbetsavtal som träffas utifrån kommersiella intressen finansieras utifrån de budgetposter som är avsedda för att främja svensk export. - Förverkligandet av samarbetsavtalen förutsätter en samordning av de statliga organ som sköter u-landskontakterna vid sidan av SIDA. Dessa bör föras ihop till en organisation för utvidgat u-landssamarbete, ett nytt u-landshandelsorgan. Detta bör både disponera egna finansiella resurser och ha vida förhandlingsfullmakter i sin förmedlarroll. Vi noterar att budgetpropositionen innehåller ett kortfattat resonemang, som kan tyda på ett visst intresse från regeringens sida för denna fråga. Det är emellertid angeläget att arbetet på att utforma detta instrument bedrivs kraftfullt. bör begära att regeringen skyndsamt prövar frågan om former och metodik för en vidare användning av samarbetsavtal som ett medel i u-landspolitiken. En aktiv statlig u-landspolitik förutsätter, som nämnts, att de statliga organ som är verksamma inom denna politik samordnas bättre. Detta är också ett krav, som vi drivit från socialdemokratisk sida i upprepade riksdagsmotioner. I årets budgetproposition anmäler nu regeringen att man avser att granska behovet av ytterligare samordning och effektivisering och, om så visar sig lämpligt, föreslå åtgärder för att förbättra den organisatoriska strukturen. Vi finner detta tillfredsställande. Denna granskning bör självfallet också omfatta fonden för industriellt samarbete med , , som i budgetpropositionen nu föreslås få ett vidgat verksamhetsområde. Utvidgningen påverkar eller föregriper inte i sig samordningsfrågan. Därför motsätter vi oss inte den föreslagna ändringen. Särskilt förmånlig kreditgivning till u-land Ett viktigt led i det kommersiella utbytet, byggt på samarbetsavtal, är att resurser kan ställas till förfogande för subventionerade exportkrediter. Systemet med särskilt förmånliga krediter är här ett användbart instrument. Detta system finansieras, som det föreligger, med biståndsmedel. Det förutsätter, som vi också tidigare betonat, långtgående hänsyn till biståndsoch solidaritetspolitikens principer. Ett enligt utrikesutskott har konstaterat (UU 1981/82:12) att systemet tillämpats på ett sätt, som synes stämma med dessa principer. Man utesluter emellertid inte att utförligare riktlinjer kan behöva utarbetas i detta syfte. Vi vill understryka detta. Med hänsyn inte minst till de kraftigt ökade resurser som föreslås anslagna till de förmånliga krediterna, kan klarare riktlinjer snabbt visa sig behövliga. Detta torde framför allt gälla för krediter till som varken är programländer eller medverkar i s. k. bredare samarbete. Genom sina förslag i budgetpropositionen efterkommer regeringen i varje fall i viss utsträckning de av oss ställda kraven på en lösning av frågan om risktäckningen vid förmånlig kreditgivning. I takt med att kreditgivningen ökar beträffande programländer m. fl. kan det dock bli motiverat med ett risktäckningssystem, som ger effektivare planeringstrygghet för biståndsverksamheten. Detta torde, liksom en översyn av berednings- och beslutsordningen för krediterna, kunna inrymmas i den utvärdering av systemet som skall göras under /83. I budgetpropositionen nämns endast i förbigående frågan om villkoren för Vi utgår från att dessa garantier i vad avser t. ex. och risktäckningsgrad likställs med sedvanliga exportkreditgarantier. Budgetpropositionen ägnar betydande uppmärksamhet åt frågan om hur stor del av biståndet som används för upphandling i . Vi vill i det sammanhanget understryka propositionens uttalande om biståndets syfte och målen för biståndspolitiken. Återflödet får inte göras till något övergripande mål i den svenska biståndsverksamheten. Inom de ramar, som uppställs av de allmänna principerna för denna verksamhet är det angeläget att möjligheterna att stimulera återflödet till beaktas. Utöver de förslag som regeringen tar upp vill vi peka på rekryteringen till de multilaterala organisationerna och deras upphandlingsorgan. måste ta efter andra industriländer och föra en aktiv och genomtänkt politik på detta område. Ökad kunskap i de multilaterala organisationerna om vad vårt land kan erbjuda av varor och tjänster är ett viktigt steg för att öka det låga återflödet från dessa organisationer. Vi vill också peka på att våra biståndspolitiskt motiverade förslag till ändringar i förhållande till budgetpropositionen (ökning av det landinriktade biståndet på bekostnad av viss multilateral verksamhet och de s. k. särskilda programmen) torde klart verka i riktning mot ett ökat återflöde. I tidigare års motioner har vi, i likhet med , pekat på betydelsen av informationsanslaget och krävt högre bidrag till folkrörelsernas informationsverksamhet. I årets budgetproposition har regeringen svarat på detta genom att än hårdare skära ned detta anslag. Den komplicerade kris i världsekonomin som hårdast drabbar de fattiga men även , kan komma att äventyra biståndsviljan hos delar av den svenska befolkningen. Solidaritetspolitiken ställs på hårdare prov. Eftersom biståndsanslaget huvudsakligen används för verksamheter i länder långt bort från , är nästan alla svenskar beroende av andrahandsinformation om de olika programmen. Dessa omständigheter motiverar ett omfattande informationsanslag, speciellt beträffande stöd till folkrörelsernas informationsverksamhet. Mot denna bakgrund föreslår vi i likhet med SIDA att begreppet till enskilda organisationers u-landsinformation höjs till 17 milj. kr., en ökning i förhållande till regeringens förslag med 2 milj. kr. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riktlinjerna för den svenska biståndspolitiken, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av bidragen till internationella biståndsprogram, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om det svenska bidraget till tennavtalet, 4. att beslutar att avslå regeringens begäran om bemyndigande att teckna andel av () kapitalökning, 5. att beslutar att anslaget C 1. Bidrag till internationella biståndsprogram i förhållande till regeringens förslag minskas med 32 milj. kr. till 1 735 milj. 6. att beslutar att anslaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete i förhållande till regeringens förslag höjs med 30 milj. kr. till 4 084,8 milj. 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om redovisning och avtalsreglering av biståndet till i Sri Länka, 8. att beslutar att medelsramen för bistånd till i förhållande till regeringens förslag sänks med 40 milj. kr. till 115 milj. kr. för /83, 9. att beslutar att medelsramen för bistånd till i förhållande till regeringens förslag höjs med 55 milj. kr. till 400 milj. kr. för /83, 10. att beslutar att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 30 milj. kr. till 260 milj. kr. för /83, 11. att beslutar att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 10 milj. kr. till 110 milj. kr. för /83, 12. att beslutar att medelsramen för bistånd till utöver regeringens förslag höjs med 5 milj. kr. till 90 milj. kr. för /83, 13. att beslutar att medelsramen för Särskilda program och Miljö- och markvård samt energi i förhållande till regeringens förslag minskas med 81 milj. kr. till sammanlagt 154 milj. kr. för /83, 14. att beslutar att medelsramen för Katastrofer m. m. i förhållande till regeringens förslag minskas med 50 milj. kr. till 300,8 milj. kr. för /83, 15. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om katastrofbistånd till , Ostra och , 16. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om u-landspolitiken, 17. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskilt förmånliga krediter, 18. att beslutar att i förhållande till regeringens förslag bidraget till enskilda organisationers u-landsinformation höjs med 2 milj. kr. till 17 milj. kr. och följaktligen anslaget C 3. Information med 2 milj. kr. till 24 milj. kr. 1982/83. () () () () () () () AXEL () () () () () ()