mot · G5022194 · 1982-03-17 00:00:00 — m. fl. Lag om styrelserepresentation för samhället i vissa stiftelser (prop. 1981/82:112) Ett genomgående drag i socialdemokratisk politik är strävan att successivt utveckla en praktiskt fungerande demokrati inom skilda delar av samhällslivet. Några enkla lösningar finns inte, utan man måste söka sig fram längs olika vägar, dels för att utveckla metoder som kompletterar varandra, dels för att finna de lösningar som är mest effektiva vid en praktisk tillämpning. Vi har i det sammanhanget sett det som en viktig uppgift att finna former för en utveckling av kontakterna mellan statsmakterna och de ekonomiska maktcentra som de största företagen utgör. Det som händer i de stora företagen har en stor betydelse för enskilda orter och regioner och ibland också nationellt. Det är därför viktigt att skapa kanaler för informations- och meningsutbyte mellan statsmakterna och de stora företagen. Som ett av medlen för ett sådant ömsesidigt utbyte ser vi från socialdemokratisk sida bestämmelserna om statlig styrelserepresentation i vissa större företag. Försöksverksamheten på detta område har pågått . På initiativ från den dåvarande socialdemokratiska regeringen antogs en lag som gav staten möjlighet att utse en styrelseledamot i vissa förvaltningsaktiebolag och allmännyttiga stiftelser. utsträcktes lagen, fortfarande på socialdemokratiskt initiativ, till att gälla även statlig styrelserepresentation i vissa större producerande aktiebolag och ekonomiska föreningar. Den borgerliga regering som tillträdde senare valde att avstå från att utnyttja de möjligheter till utvidgad statlig styrelserepresentation som den nya lagen möjliggjorde. Dessa möjligheter togs sedermera bort genom ett riksdagsbeslut 1979.1 den nu föreliggande propositionen föreslås att den offentliga styrelserepresentationen ytterligare begränsas. Möjligheten för staten att utse styrelseledamot i förvaltningsbolag föreslås bli borttagen. Den nuvarande lagstiftningen föreslås bli ersatt av en tillfällig lag om styrelserepresentation för samhället i vissa stiftelser. Propositionen har föregåtts av en utvärdering av den hittillsvarande verksamheten, som gjorts av en särskild utredare. Betänkandet har remissbehandlats. Utfallet av remissbehandlingen visar att systemet med offentlig styrelserepresentation är en politiskt kontroversiell fråga. a. går en klar skiljelinje mellan löntagarorganisationerna, LO och TCO, å ena sidan och de företag som tillfrågats å den andra. LO och TCO önskar ett bibehållande och en utbyggnad av systemet med offentlig styrelserepresen1 1981/82. tation, medan företagen och deras organisationer vill att verksamheten skall upphöra. Ett undantag härvidlag är , som inte finner utredningens huvudsakliga principiella argumentation mot styrelserepresentation övertygande. Det bör noteras att bankinspektionen finner det tveksamt om utvärderingen ger grund för en så negativ totalsyn på offentlig styrelserepresentation som anges i betänkandet. Bankinspektionen pekar i det sammanhanget på sina huvudsakligen positiva erfarenheter av offentlig representation i bankväsendet. I yttrandena från och statskontoret redovisas också tveksamhet till utredningens utvärdering och den hittillsvarande verksamheten. Statskontoret anser inte att utredningen presenterar tillräckliga skäl för att avsluta verksamheten med offentliga representanter i investmentbolagens styrelser. önskar en förlängning av försöksverksamheten och en närmare precisering av de offentliga styrelseledamöternas uppgifter och ansvar. vill också ha en fortsatt verksamhet som därtill utvidgas till att även omfatta företag med egen produktion. Som tidigare påpekats ställer sig LO och TCO positiva till systemet med offentlig styrelserepresentation. Man förordar också att systemet utsträcks till att omfatta också de viktigare producerande företagen. Från socialdemokratisk sida menar vi att systemet med offentliga styrelseledamöter visserligen kan sägas inrymma vissa oklarheter i vad gäller ledamöternas roll och deras ansvar gentemot staten å ena sidan och det aktuella företaget å den andra. Vi finner emellertid dessa svagheter i systemet tämligen obetydliga. Det har heller aldrig varit avsikten att systemet med offentliga styrelseledamöter skulle vara den enda formen för offentligt inflytande i företag eller för informations- och meningsutbyte mellan staten och de större företagen. Den offentliga styrelserepresentationen kan aldrig bli mer än ett av många medel för att upprätthålla nära kontakter mellan staten och de större företagen och för ett samhällsinflytande över näringslivets utveckling. Vi har också i många sammanhang hävdat att det är nödvändigt att bygga upp ett närmare och mer förtroendefullt samarbete mellan samhällsorganen, företagen och de anställda, om de allvarliga problemen i den svenska ekonomin skall kunna lösas. Vi menar därför att det är utomordentligt viktigt att förbättra möjligheterna till ett direkt informationsutbyte och diskussion mellan statsmakterna och de större företagen. Att i den situationen upphöra med en verksamhet som innebär goda löpande kontaktmöjligheter mellan staten och företagen vore därmed enligt vår uppfattning ett steg i fel riktning. Vi föreslår därför från socialdemokratisk sida att den nu gällande lagen om styrelserepresentation för samhället i vissa aktiebolag och stiftelser utvidgas på det sätt som avsågs riksdagsbeslut. Regeringen bör sålunda få möjlighet att tillsätta offentliga styrelseledamöter i 60 aktiebolag eller ekonomiska föreningar och 10 allmännyttiga stiftelser. Lagen bör vara tidsbegränsad och gälla . Det är naturligtvis viktigt att det inte bara finns möjligheter till en utvidgad offentlig styrelserepresentation utan att också dessa möjligheter utnyttjas. Som tidigare nämnts var detta inte fallet . Vi menar därför från socialdemokratisk sida att genom ett särskilt uttalande bör understryka angelägenheten av att man tar till vara de möjligheter som en utvidgning av lagen om offentlig styrelserepresentation innebär. Vi föreslår att som sin mening ger regeringen till känna att reglerna om offentlig styrelserepresentation bör utnyttjas i den utsträckning som lagen medger. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att av regeringen begär förslag till lagstiftning beträffande styrelserepresentation för samhället i vissa aktiebolag och stiftelser i enlighet med vad i motionen föreslås, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs beträffande utnyttjandet av möjligheterna till offentlig styrelserepresentation. () () () () () () () () () () () ()