mot · G5021147 · 1982-01-25 00:00:00 — På förslag av i dess betänkande 1981/82:11 tog ställning till vissa motioner rörande kontrollmakt. Motionerna avslogs eller förklarades besvarade med vad utskottet anfört. I nämnda betänkande anmälde utskottet emellertid också sin avsikt att begagna sin initiativrätt att utforma förslag till direktiv till en utredning syftande till en översyn av verksamhet och organisation. Det gäller därvid i första hand att finna vägar att förstärka JO:s möjligheter att vara till verklig hjälp för de enskilda, som på olika sätt kommit i kläm inom den växande offentliga förvaltningen eller hos domstolar. Olika förslag har förts fram tidigare i motioner och offentliga debattinlägg och kan väntas komma att ingå i den genomgång som utskottet förutskickar skola föregå utredningsdirektivens avfattning. Jag vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten vid de frågeställningar som jag tog upp i min motion 1980/81:363 om möjligheter att granska rikets förvaltning. Som bestämmelserna i 1 kap. 4 § och 12 kap. regeringsformen är uppbyggda kommer den granskning av rikets förvaltning som enligt förstnämnda lagrum utförs av att i verkligheten endast ske genom JO och revisorer beträffande den förvaltningsverksamhet, som ligger under regeringsnivå. Revisorernas granskning avser i huvudsak en sakrevision. Den mera rättsliga kontrollen vilar på JO. Enligt regeringsformen kap. 1:4 granskar rikets styrelse och förvaltning. Enligt en tolkning skulle ordet styrelse resp. förvaltning korrespondera mot RF 1:6 regeringen styr etc. och 1:8 för den offentliga förvaltningen finns statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. Å andra sidan innebär ju även en stor del av regeringens verksamhet förvaltningsuppgifter. kontrollmakt i vad avser de egentliga förvaltningsmyndigheternas verksamhet är i RF 12:6 lämnad till JO och i RF 12:7 till revisorer. har därför i första hand ingen egen kontrollfunktion beträffande myndigheterna. Däremot kan rimligtvis JO:s och riksdagsrevisorernas ämbetsberättelse göras till föremål för en reell behandling i , ehuru detta vanligtvis inte sker. I den mån regeringens tillsyn över de statliga myndigheterna fallerat, kan detta naturligtvis påtalas vid granskning av regeringen. Inte minst synes detta gälla sådana föreskrifter som en förvaltningsmyndighet efter delegation från regeringen på bemyndigande av meddelat. Vid en översyn av är det naturligt att överväga om icke den granskning, som JO nu företar för räkning men helt utan kontakt med , skulle kunna i viss omfattning ske i närmare kontakt med . Om eller något riksdagsutskott finner anledning att utreda förhållandena inom någon viss del av förvaltningen, borde ett uppdrag härom kunna lämnas till JO. Själva uppdraget bör lämnas av , som ju svarar för denna del av granskande verksamhet. JO kan också i sin instruktion åläggas att, om han vid genomgång av någon förvaltningsgren finner omständigheterna vara sådana att bör orienteras därom, göra en anmälan till oberoende av om det gäller ett från erhållet uppdrag eller egna iakttagelser. får därigenom möjlighet att på grund av sådana rapporter själv fullgöra den uppgift att granska förvaltningen, varom talas i 1 kap. 4 § regeringsformen. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att i de direktiv till en utredning om översyn av , varom kan väntas komma att besluta efter förslag av , beaktar de synpunkter som denna motion redovisar. G. () i