mot · G5022322 · 1982-03-24 00:00:00 — m. fl. Ändring i (ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet) (prop. 1981/82:142) Frågan om ekonomiska straffsanktioner mot juridiska personer har varit föremål för utredning . Arbetet har i huvudsak inriktats på att undersöka dels förutsättningar för att införa ett system med företagsböter, dels hur ett sådant system i så fall bör utformas. Vi socialdemokrater har i , första gången , krävt att regeringen skall lägga fram ett förslag av denna innebörd. I förevarande proposition föreslås nu vissa ändringar i kapitel om förverkande av egendom och annan särskild rättsverkan av brott. Förslaget syftar till att göra det möjligt att förverka sådana företagsekonomiska vinster som har uppkommit hos näringsidkare till följd av brott i näringsverksamheten. De föreslagna bestämmelserna tar inte enbart sikte på direkta brottsförtjänster utan även på värdet av sådana ekonomiska fördelar som på ett mera indirekt sätt kan härledas till brottet. Bestämmelserna skall kunna tillämpas vid såväl brottsbalksbrott som specialstraffrättsliga överträdelser. Dessa allmänna bestämmelser i föreslås på särskilda områden kunna kompletteras med regler om s. k. sanktionsavgifter. Därmed avses sådana avgifter som i viss utsträckning redan nu förekommer i speciallagstiftningen som sanktioner mot bl. a. juridiska personer i syfte att eliminera det intresse av att skaffa sig obehöriga vinster som kan ligga bakom regelöverträdelser av olika slag. Propositionen innehåller förslag till principer för när sådana avgifter bör användas och hur de i så fall bör vara konstruerade för att uppfylla rimliga krav på effektivitet och rättssäkerhet. Till grund för propositionen ligger en departementspromemoria, Ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet (Ds Ju 1981:3). Denna utsattes under remissbehandlingen för viss kritik när det gäller den närmare utformningen av förslagen. De kritiska synpunkterna har i viss mån beaktats vid utarbetande av propositionen. Men på andra punkter kvarstår anledningen till kritiken. Vi kan för vår del i och för sig instämma i en del av denna kritik. Men argumenten har enligt vår mening inte sådan tyngd att de bör föranleda ändringar i det nu framlagda förslaget när nu regeringen äntligen visat sig beredd att åtminstone göra något på detta område. Vi kan således acceptera de förslag som läggs i propositionen. Däremot är vi inte beredda att biträda den i propositionen inte direkt uttalade men ändå fullt uppenbara inställningen, att tanken på att införa ett korporativt ansvar (företagsböter) nu en gång för alla kan avföras ur diskussionen som sanktion mot brott i näringsverksamhet. Den i propositionen föreslagna förverkanderegleringen är ingen sanktion. Den tar enbart sikte på att neutralisera företagsekonomiska vinster som har uppkommit till följd av brott i näringsverksamhet. Inte heller ett avgiftssystem efter de principer som redovisas i propositionen kan ersätta ett korporativt ansvar. Syftena med företagsböter kan visserligen i någon mån tillgodoses, men avgifterna avses ju bara komma till användning inom speciella och klart avgränsade rättsområden där regelöverträdelser är särskilt frekventa. Det bör enligt vår mening finnas möjlighet för samhället att med kraft ingripa mot företags ekonomiska oegentligheter även i andra fall än de som kan förväntas bli avgiftsreglerade. Företagsböter kan vara en lämplig sanktion i dessa situationer. Det utredningsarbete som bedrivits på området har emellertid inte resulterat i ett underlag som kan läggas till grund för lagstiftning. Frågan bör därför utredas vidare. Det bör ankomma på regeringen att bestämma formerna för utredningsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en utredning av hur ett system med företagsböter kan utformas. () () () () () () () () () HANS () i PER A. () ()