mot · G5021369 · 1982-01-26 00:00:00 — Per Stenmarck Y r kesintroduktionen Yrkesintroduktionen infördes genom den s. k. ungdomspropositionen (prop. 1979/80:145). Avsikten är att de ungdomar som inte antagits till gymnasieskola skall kunna beredas annan sysselsättning. I , och sannolikt också i ett antal andra kommuner, har krav framförts från fackliga organisationer och från socialdemokraterna att en förutsättning för yrkesintroduktion är att det företag där eleven skall vistas har kollektivavtal. I blev detta också skolstyrelsens linje, ett beslut som sedermera överklagats till kammarrätten. Beslutet gick emot det tjänsteutlåtande som förelädes skolstyrelsen. Där citeras författningskommentarer nr 220 av , där det bl. a. framhålls: Avgörande för beslut om överenskommelse är att platsen kan antas erbjuda den stimulans, trygghet och erfarenhet som eleven behöver och yrkesintroduktionen syftar till Däremot har det aldrig varit avsikten att man för dessa arbetsplatser skulle kräva att det skall finnas ett kollektivavtal eller en fackklubb Det finns ett mycket stort antal arbetsplatser framför allt mindre som inte har något kollektivavtal. Dessa platser skall givetvis inte undandras skolan när man försöker placera ungdomarna. I utbildningsutskottets betänkande 1980/81:22 behandlades bl. a. en motion med krav på att lokal facklig organisation ges inflytande över yrkesintroduktionen samt trepartsförhandlingar mellan skola, arbetsgivare och facklig organisation. Utskottet svarade bl. a. att trepartsöverenskommelser av det slag som nämnts i motionen har inte förutsatts 1979 om uppföljande studie- och yrkesorientering och om åtgärder för att främja ungdomars utbildning i gymnasieskolan m. m. Kommuns överenskommelse med företag eller institution om medverkan vid utbildning och yrkesintroduktion innehåller ingen fråga där skolan förhandlar i traditionell mening med arbetsgivare och/eller arbetstagar part bör med hänvisning till det anförda avslå motionen. Detta blev också beslut. Frågan har varit föremål för riksdagsdebatt. sade dåvarande skolministern bl. a. att självfallet får man inte acceptera att eleverna placeras på arbetsplatser med bristfällig arbetsmiljö, eller att eleverna utnyttjas för andra syften än dem som avses med reformen. Däremot har det aldrig varit avsikten att man för dessa arbetsplatser skulle kräva att det skall finnas ett kollektivavtal eller en fackklubb. framhöll skolminister att krav som i detta sammanhang är ovidkommande, t. ex. kravet på kollektivanslutning, försvårar och begränsar möjligheterna att skaffa fram erforderligt antal platser Det är med tanke på skolans och elevernas centrala intresse av yrkesintroduktion och av att urvalet av sådana platser inte på ett onödigt och ovidkommande sätt decimeras som det är viktigt att inga käppar sätts i hjulen. Det torde vara helt klarlagt att färre platser kommer att stå till förfogande för yrkesintroduktion om man ställer krav på gällande kollektivavtal. I det besvär som inlämnats till kammarrätten i över behandlingen i görs bedömningen att fler platser skulle kunna ställas till förfogande för yrkesintroduktion om kravet på kollektivavtal slopas. Ytterst är det med andra ord ungdomar som blir lidande av denna behandling. Oavsett kammarrättens utslag i det aktuella fallet torde regeringens och avsikt aldrig ha varit att yrkesintroduktion endast skall förekomma vid företag där kollektivavtal slutits. Med stöd av ovanstående hemställer jag att begär att regeringen förelägger förslag till förtydligande av gällande regler, så att det klart framgår att yrkesintroduktion inte skall vara begränsad till företag där kollektivavtal slutits. PER STENMARCK (m)