mot · G5021991 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1991 Statliga lån vid förvärv av äldre bostadsfastigheter i vissa skärgårdsoch fjällområden Svårigheten för bofast befolkning att finansiera köp och reparationer av äldre bostadsfastigheter i vissa skärgårds- och kustsamhällen samt vissa fjällorter har ofta påtalats. Priserna på de befintliga husen är ofta höga på grund av den otillfredsställande tillgången på fritidshus i attraktiva områden i vårt land. har ingående behandlat frågan och i ett delbetänkande lagt förslag till åtgärder som skulle motverka en icke önskad funktionsomvandling av bostadshus för helårsboende till fritidsboende. Bostadsminister har emellertid avvisat fritidsboendekommitténs förslag som hon - med all rätt - bl. betecknar som krångliga. Jag vill lösa detta problem med hjälp av förbättrade finansieringsmöjligheter (lån och borgen) för permanentboende samt ökade nybyggnadsmöjligheter för såväl permanent som fritidsbebyggelse. En växande del av bostadsbeståndet i skärgårdssamhällena har kommit att bli fritidsbostäder. I en del samhällen innebär det att den bofasta befolkningen minskat så att underlaget för butiker och annan samhällsservice hotar dess fortsatta existens. Detta är en reell hotbild som växer i samhällen, där allt fler bostadshus säljs till fritidsboende. Problematiken är - där den verkligen förekommer som en realitet - främst en fråga om pengar. Eftersom utbudet av fritidshus inte svarar mot efterfrågan i attraktiva områden, blir priserna på såväl permanent- som fritidshus höga Priserna anses ligga för högt för att ortsbor eller andra som vill bosätta sig på orten skall ha råd att köpa. Bostadshusen i skärgårdarna är oftast äldre, saknar lån och är i behov av upprustning. För att motsvara dagens krav på boendestandard krävs ofta dyrbar restaurering och modernisering. De som efterfrågar bostadshusen för fast bosättning - oftast yngre familjer - har följaktligen svårt att finansiera ett sådant fastighetsförvärv. Lösningen ligger då givetvis i första hand i ordnandet av lån till rimliga kostnader. Dessutom bör kommunerna se till att utbudet av hus ökar, vilket lämpligen sker genom ökade byggnadsmöjligheter och därav följande byggnation. Ett uppskruvat prisläge dämpas givetvis när tillgången svarar mot efterfrågan. I stället för att lösa finansieringsfrågorna och skapa ökad tillgång på såväl permanent- som fritidshus - vilket är mina förslag - vill fritidsboendekommittén (en knapp majoritet av dess ledamöter) införa det mest dramatiska och kontroversiella förslag till styrmedel som kommittén diskuterat, nämligen en lag om förvärvsprövning vid fastighetsköp. En sådan lagstiftning innebär dels väsentliga ingrepp i en fastighetsmarknad, låt vara inom begränsade områden, dels mycket svåra awägningsproblem vid kommunens prövning av en presumtiv köpares avsikter. Systemet är både krångligt och för den enskilde inte helt rättssäkert. Jag finner det angeläget att - där förutsättningar finns - skärgårdssamhällenas fastighetsbestånd utnyttjas för helårsboende. Skärgårdssamhällen med bofast befolkning även i aktiva åldrar behövs bl. a. som stödjepunkter för näringsliv, turism och allmän service inom resp. regioner. Det finns också ett riksintresse att bevara levande skärgårdar i vårt land, inte minst i , där omvandlingsproblematiken synes vara mest gripbar. Mitt förslag innebär att det upprättas ett särskilt lånesystem för förvärv av äldre bostadsfastigheter i särskilt avgränsade områden. Kommunerna får framlägga förslag till sådana områdesavgränsningar som regeringen efter hörande får ta ställning till och besluta om. Kriterierna skall i stort sett vara desamma som fritidsboendekommittén skisserar. Det skall gälla vissa skärgårdssamhällen och vissa fjällorter, där såväl närings- som regionalpolitiska förutsättningar finns för fast bosättning. Människorna skall med andra ord ha möjligheter till arbete och utkomst på ifrågavarande orter eller på bekvämt pendlingsavstånd. har utrett och skisserat förslag till ett system med statliga lån för de här avsedda ändamålen. Jag anser att lånens omfattning och villkor skall vara så lika nybyggnadslånen som möjligt. Lånen skall kunna täcka såväl köpeskillingen för fastigheten som kostnader för reparationer och den eventuella ombyggnad som krävs för att nå dagens krav på normal bostadsstandard. Eftersom priserna på befintliga bostadsfastigheter i de aktuella områdena oftast kan betecknas som relativt höga och den tekniska standarden i husen oftast är låg kan lånebehovet bli av ungefär samma storlek som för ett nyproducerat småhus. Dessa speciella lån skall givetvis förbehållas endast sådana fastighetsförvärv som avser permanentboende. Om låntagaren inte redan är mantalsskriven på orten förutsätts att så sker i samband med fastighetsförvärvet. Flyttar låntagaren från orten och/eller om fastigheten försäljs skall lånen sägas upp av långivaren. Ett statligt lånesystem enligt mitt förslag skulle knappast medföra några större kostnader för staten. En överslagsberäkning ger vid handen att det i tänkta områden kan röra sig om ca 100-200 fastighetsförvärv . Detta skall ställas i relation till den årliga nyproduktionen på ca 40 000 bostäder som alla ges generösa räntesubventioner. vinner man ett bättre utnyttjande av befintligt fastighetsbestånd - förutom den avsedda lösningen på problemen, dvs. att skärgårdssamhällen m. fl. utsatta orter kan hållas levande året runt. Med hänvisning till vad som här anförts hemställer jag att hos regeringen anhåller om förslag om speciella lån för bofast befolkning vid förvärv av bostadsfastigheter i vissa skärgårdsområden och kustsamhällen samt vissa fjällorter i enlighet med vad som i motionen anförs.