mot · G5022336 · 1982-03-25 00:00:00 — Motion 1981/82:2336 m. fl. Program för regional utveckling och resurshushållning (prop. 1981/ 82:113) I proposition 1981/82:113 uttalas på s. 60-61 under . a. följande beträffande : En viss ökning av sysselsättningen inom vårdsektorn i är nödvändig till följd av ökningen av befolkningen i de högre åldrarna. Vidare finns också vissa andra områden av lokal och regional service som kräver fler sysselsatta i . Behovet av arbetskraft i servicesektorn bör enligt min mening i första hand tillgodoses genom dämpning av sådan verksamhet som inte oundgängligen behövs för länets egna behov. Jag återkommer senare till frågan om viss fortsatt decentralisering av central statlig verksamhet. Vad gäller industriell verksamhet så har ett sådant läge och så gynnsamma förutsättningar i övrigt att regionen alltid kommer att vara attraktiv för stora delar av industrin. Det bör därför vara möjligt att i större utsträckning än arbeta för utflyttning av viss industriell verksamhet från till regioner som har större behov av sådan verksamhet. 1 propositionen sägs också att planeringstalen för bör vara låga och inriktas på ett lägre tal än man f. n. räknar med, nämligen 1560000 invånare . Ett skäl till detta är enligt propositionen att den industriella verksamheten i bör begränsas till förmån för övriga landet. I propositionen föreslås att och utvecklingsfonden skall forma industripolitiska program, vilka skall ligga i linje med statens regionalpolitik. Detta innebär tillsammans med de låga planeringstal som föreslås för en betydande dämpning av länets ekonomiska utveckling. Såväl för vår industriella utveckling totalt i landet som för vår exportindustris avsättningsmöjligheter är ett kvalitativt starkt bra. måste tillåtas växa och förstärkas för hela landets skull. I finns den moderna tekniken, driftiga företagare och innovatörer samt utbildningsresurser som är nödvändiga förutsättningar för utveckling och framsteg i landet. Vi kan inte tillåta oss att försvåra tillväxt där den är möjlig, bara för att den inte är möjlig överallt. Det är också fel att tro att en positiv utveckling i betyder ett hot mot landet i övrigt. Tvärtom är en motor i svenskt näringsliv. Vi kan därför inte acceptera att länsplaneringen blir ett instrument för att förhindra behövlig utveckling och expansion i . stadsområdena måste tillåtas att utvecklas efter sina förutsättningar, dock utan krav på extra planeringsresurser. I råder särskilda förhållanden i vad gäller samhällsplaneringen. , och utför i viss mån samma planeringsarbete. Detta dubbelarbete måste begränsas. Den förändring som föreslås i propositionen vad beträffar länsplaneringen får inte innebära att planeringsarbetet utvidgas, med åtföljande byråkrati. Motsatsen måste eftersträvas. Från statens sida bör därför en öppenhet finnas för regionalt betingade lösningar, vilket för borde innebära att det regionalt påböijade arbetet att reducera dubbelplaneringen bör beaktas. Länsplaneringen bör bedrivas så att stor hänsyn tas till varierande förutsättningar i olika delar av landet och att stor frihet ges åt de regionala initiativen, vilket förutsätter att de centrala direktiven för planeringen begränsas. roll bör ej låsas så att praktiska lösningar framför allt i storstadslänen omöjliggörs. Det är därför också önskvärt att begränsa behovet av enhetlig redovisning för riket. Med anledning av vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande den regionala planeringen i . () () G. () i () () () () () () () () ()