mot · G5021230 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1230 m. fl. Enligt regeringsformens åttonde kapitel skall föreskrifter som berör förhållandet mellan enskilda och det allmänna, och som kan medföra ingrepp i bl. a. enskildas personliga förhållanden, företrädesvis meddelas genom lag, dvs. genom författning antagen av . Denna normgivningsmakt kan inte delegeras i andra fall än de regeringsformen uttryckligen medger. Beträffande föreskrifter, som kan medföra inskränkning av de medborgerliga rättigheterna, är delegation i princip förbjuden (RF 2:12, 8:1). Sammanfattningsvis kan regeringsformen sägas innefatta bestämmelser om att författningstext, som kan medföra påtagliga ingrepp i den enskilde medborgarens integritet eller påverka rättssäkerheten för de enskilda medborgarna, företrädesvis skall meddelas genom lag. Personalkontrollkungörelsen (SFS 1969:446) är en av regeringen ensidigt utfärdad kungörelse (motsvarar dagens förordningar). Kungörelsen ger utrymme för såväl avskedande som omplacering i anledning av uppgift registrerad och utlämnad med stöd av PKK. Vidare har i praxis en utlämnad uppgift ansetts uppfylla LOA:s (lagen om offentlig anställning) och anställningsförordningens krav på saklig grund när den i övrigt mest meriterade nekas anställning till s. k. skyddsklassad tjänst. Kungörelsen har vid upprepade tillfällen varit föremål för diskussion i kammaren. Att ett avsked måste anses vara ett påtagligt ingrepp i den enskilde medborgarens personliga förhållanden kan väl knappast ifrågasättas. Även en omplacering - liksom ett förbigående vid tillsättning av tjänst - i anledning av att man betraktas som en åtminstone potentiell säkerhetsrisk upplevs av de drabbade som ett verkligt ifrågasättande av vederbörandes medborgerliga pålitlighet. Det är nu personalkontrollkungörelsen trädde i kraft. har det bl. a. visat sig att RPS/Säk valt att ej tillämpa PKK 13 §. Stadgandet avsåg, enligt den offentliga utredning (SOU 1968:4) som utredde den fortsatta handläggningen av säkerhetsfrågor, att säkra en möjlighet för personen i fråga att förklara eller vederlägga en ofördelaktig upplysning som skulle kunna komma att påverka avgörandet. Utredningen underströk (s. 75) att denna s. k. kommunikationsprincip ej heller i personalkontrollärenden bör åsidosättas utan starka skäl - , sade man, kan det vara nödvändigt att underlåta kommunikation för att skydda en informationskälla. 13 §, som i stort svarar mot utredningens förslag, har aldrig tillämpats. RPS/Säk hävdar att ett iakttagande av detta stadgande skulle kunna avslöja registreringsgrunderna. På denna grund har man alltså valt att åsidosätta nyssnämnda kommunikationsprincip. Personalkontrollkungörelsen bör därför i dessa delar ändras. kan då kungörelsens andra paragraf ges den formen att stadgandet kommer att uppfylla de minimikrav som måste ställas på ett stadgande avsett att utgöra en garanti mot åsiktsregistrering. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att personalkontrollkungörelsen skall upphävas och ersättas med en personalkontrollag, 2. att uttalar att i samband härmed bör a) kungörelsens 2 §, andra stycket ändras så att stadgandet i fortsättning får följande lydelse: 2 § För den särskilda den särskilda polisverksamheten. detta register får ej utan den registrerades uttryckliga samtycke innehålla uppgift om dennes politiska åskådning eller organisationstillhörighet. b) kungörelsens 13 § ändras så att stadgandet i fortsättningen får följande lydelse: 13 § Innan uppgift lämnas ut enligt denna lag, skall den som uppgiften avser beredas tillfälle att skriftligen eller muntligen yttra sig i ärendet, om ej synnerliga skäl föranleder annat. 3. att hos regeringen hemställer om förslag härom. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)