mot · G5021652 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1652 m. fl. Den svenska betalningsbalansstatistiken har varit föremål för återkommande och betydande revideringar. Bytesbalansens saldo har sålunda sammanlagt reviderats upp med . Den viktigaste anledningen härtill har varit att den växande tjänsteexporten underregistrerats i utrikeshandels- och betalningsstatistiken. Den korrigeringspost som upptas i bytesbalansen för att balansera denna underrapportering har beräknats till hela . har vidare en markant ökning skett i kapitalbalansens (negativa) restpost. uppgick denna restpost - som visar omfattningen av det oregistrerade kapitalutflödet - till . Både korrigeringsposten på tjänstebalansen och restposten på kapitalbalansen är uttryck för de brister som kännetecknar den nuvarande valutakontrollen. Kontrollen av betalningarna till utlandet har brister men är likväl mera heltäckande, eftersom den registrering av valutaköp som äger rum åtminstone i princip gör det möjligt att i efterhand fastställa att en viss betalning motsvaras av reella inköp från utlandet. De verkligt stora bristerna i valutakontrollen föreligger i fråga om betalningarna från utlandet. Dessa registreras på tre olika sätt. registrerar varuexporten i tullstatistiken. SCB söker kartlägga tjänsteexporten och kapitalimporten genom enkäter till företagen. registrerar betalningar från utlandet via de valutaanmälningar från företag och banker som administreras av valutabankerna. Valutaanmälningsförfarandet lider emellertid av betydande brister. behöver företagen endast göra valutaanmälan om det inte rör sig om varuexport. Denna förutsätts vara täckt av tullstatistiken. Emellertid faller det på den enskilda exportören att avgöra om valutatransaktionen är att hänföra till varuexport resp. till tjänsteexport eller kapitalimport. Då några sanktioner inte är kopplade till felregistrering resp. underlåtenhet att lämna valutaanmälan och kontrollmöjligheterna i efterhand är utomordentligt begränsade, har företagen i ökande omfattning underlåtit att göra valutaanmälan för sådana transaktioner som rätteligen skulle ha anmälts. Följden har blivit ett mycket stort bortfall av anmälningar: anmäldes endast som tjänsteexport av en via enkäter uppskattad total volym om . Det tillämpade systemet innebär vidare att företag och allmänheten kan ägna sig åt kapitalimport vid sidan av valutaregleringens bestämmelser utan att någon effektiv kontroll- eller sanktionsmöjlighet föreligger. på kapitalbalansen visar emellertid att det stora problemet med största sannolikhet är den okontrollerade kapitalexport som äger rum. Ett sannolikt vanligt sätt för dylik kapitalexport torde vara att inte ta hem exportlikviden, något som har samma innebörd som illegal kapitalutförsel. Det faktum att transaktionerna från utlandet inte kan kontrolleras gör dem vidare till en kanal för att tvätta svarta inkomster. Sådana pengar kan inte spåras av myndigheterna, i inte ens får kännedom om att betalningen kommit in. Valutaanmälningarna skulle egentligen fylla två syften. Det ena är att utgöra underlag för den del av betalningsbalansstatistiken som avser tjänsteexport och kapitalimport. Det andra är att utgöra den dokumentation utifrån vilken har att kontrollera att valutaregleringens villkor för kapitaltransaktioner uppfylls. I fråga om betalningsbalansstatistiken har man sökt kompensera de brister i det statistiska underlaget, som rapporteringsfriheten i fråga om exportinkomster medför, genom statistiska enkäter utförda hos företagen av SCB. Dessa enkäter är emellertid behäftade med betydande osäkerhet. De ger exempelvis ingen förklaring till det valutautflöde på som ägde rum och som registrerades i den ovannämnda restposten på kapitalbalansen. Denna brist medför att betalningsbalansstatistiken blir otillförlitlig. Ett av den ekonomiska politikens viktigaste beslutsunderlag försämras därmed på ett avgörande sätt. Och för att kontrollera efterlevnaden av valutakontrollen är de fullständigt obrukbara, eftersom man inte den vägen kan kontrollera enskilda transaktioner. Det naturliga vore att den rapporteringsfrihet som råder beträffande utgående betalningar eliminerades och att valutaanmälningsplikten gjordes heltäckande. I årets budgetproposition markerar föredraganden i finansplanen att SCB:s årliga enkäter fortsättningsvis bör kunna ligga till grund för bytesbalansstatistiken. I klartext innebär detta att man i stället för att skärpa kraven på valutaanmälningarna nu definitivt slår sig till ro med det otillfredsställande läget i detta avseende. Mot att valutakontrollen skärps genom att valutaanmälningarna vid ingående betalningar görs heltäckande skulle kunna anföras att detta skulle kunna leda till en tungrodd byråkratisk hantering. Med nuvarande datateknik och med ett ökat samarbete mellan och valutabankerna, liksom med en lämplig undre beloppsgräns för valutaanmälningsplikten, skulle den nödvändiga registreringen kunna ske utan nämnvärda merkostnader. Därigenom skulle underlag skapas för att förbättra betalningsbalansstatistiken. skulle reella möjligheter skapas för kontroll i vad gäller efterlevnaden av valutaregleringen. En kontroll värd namnet är likaså nödvändig för att göra det möjligt för myndigheterna att bekämpa den ekonomiska brottslighet som utnyttjar de möjligheter utrikesbetalningarna erbjuder för sina syften. De brister i valutakontrollen som här påtalas bör skyndsamt undanröjas. bör därför stärka valutakontrollen genom att göra valutaanmälningarna obligatoriska för alla former av betalningar från utlandet. bör ett databaserat system för registrering och kontroll av transaktionerna införas. att hos riksbanksfullmäktige hemställer om åtgärder för att skärpa valutakontrollen i enlighet med vad i motionen anförts. () () () () () P. () () PER-A. () () () () () BO () ()