mot · G502625 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. I bergslagskommunerna, där gruvhanteringen sedan århundraden svarat för en stor del av arbetstillfällena, ser man med växande oro på hur sysselsättningen minskar. Det är något av en katastrof när denna tidigare så stabila basnäring åderlåts i en takt som sker. Utvecklingen i de mellansvenska gruvorna i fråga om antalet anställda framgår av att det 1955 fanns ca 7 000 personer. har ett tjugofemtal gruvor avvecklats. 1980 var antalet anställda mindre än hälften. Importen av stål är nu oroande hög. För de två återstående mellansvenska järnmalmsgruvorna är det naturligtvis viktigt att det fortsättningsvis kommer att finnas en efterfrågan på järnmalm inom landet, en malmbaserad metallurgi. Det finns emellertid påtagliga faror när det gäller metallurgins utveckling: allt flera av våra stålverk övergår till skrotbaserad metallurgi. Ägarförhållandena har bidragit till att hindra en rationell gruvdrift. Om malmen levereras till ett enda stålverk, som nedlägger masugnsdriften, så stoppas ju gruvdriften av den orsaken. Skiftande ägarförhållanden i fråga om sulfidmalmsgruvorna försvårar rationell brytning och anrikning även inom detta avsnitt. Gruvverksamhet är av utpräglat långsiktig karaktär. Verksamheten har dock präglats av stor kortsiktighet i agerandet . Snabba och stora expansionsplaner och investeringar har avlösts av lika snabba nedläggningsbeslut. Gruvverksamhet behöver mer än annan industri ett långsiktigt betraktelsesätt och en långsiktig samhällsekonomisk målsättning för att inte tillfälliga men djupa nedgångsperioder skall ödelägga det som långsiktigt kan vara livskraftigt. Avsaknaden av en mineral- och gruvpolitik i har varit och är den stora bristen . Den bristen kan få stora långsiktiga negativa återverkningar för ställning på mineral- och gruvområdet liksom på angränsande industriområden. Företagens bristande förmåga att hantera problemen långsiktigt har tyvärr inte på något sätt kompenserats av en framsynt samhällspolitik. Samhället måste nu genom en aktiv industripolitik för gruvindustrin skapa förutsättningar för en framtida överlevnad innan ett kortsiktigt företagsekonomiskt agerande försvårar eller omöjliggör detta. En målsättning för all gruvbrytning måste vara att den anpassas till konjunkturvariationerna på ett för arbetstagarna positivt sätt. Det kan ske så att rikare bryts i högkonjunktur och fattigare vid lågkon Det är dessutom angeläget att framtidsinvesteringar sker i gruvorna under konjunktursvackor. Fördelarna är uppenbara både för gruvornas anställda och för tillverkare av gruvutrustning. Gruvföretagen bör dessutom göra ytterligare insatser för att exempelvis nå en vidareförädling av järnmalmen, bl. a. så att fosforlåga produkter kan framställas och därtill masugnsvänliga, pelletiserade. Det är nödvändigt att en samordning sker av gruvhanteringen. Inte bara i fråga om brytning av nu kända fyndigheter av järnmalm, sulfidmalm och mineraler, utan även i fråga om en planmässig och utvidgad prospektering. Det har heller inte i någon större skala företagits metodundersökningar för att klargöra möjligheterna att tillvarata biprodukter vid anrikning. Det måste konstateras att en del av dagens problem för gruvorna beror på en bristfällig marknadsföring. Kunskaperna om marknaderna för de mellansvenska specialsligerna är och har varit bristfälliga. Ingen har såvitt bekant kartlagt dessa marknader. Det borde ske snabbt. Vidare borde möjligheterna till att på olika sätt bearbeta de mellansvenska malmkvalitetema för att därigenom skapa nya marknader snabbt utredas. Med hänsyn till konkurrentländernas prisutveckling och produktionskostnadernas utveckling så kan situationen för svensk gruvindustri i ett längre perspektiv sannolikt förändras till det bättre: - kostnaderna för sjöfrakterna ökar och kommer att öka alltmer med hänsyn till energikostnadernas utveckling, - stålindustri kommer att rustas upp och bli konkurrenskraftig, - produktions- och kostnadsfördelarna för nya gruvor kommer inte att öka ytterligare, - den svenska malmens kvalitet, vilken gör att den är billigare att vidareförädla än t. ex. den brasilianska malmen, - den svenska malmens fördelar, t. ex. granuler av Grängesbergsmalm. Ett stort kunnande finns också i fråga om tillverkning av maskinell utrustning för gruvhanteringen. Men företag som inte får sälja någon utrustning i drabbas ju snart av arbetsbrist och nedläggning. Den utvecklingen pågår tyvärr . I tidigare motioner har situationen i det mellansvenska gruvområdet beskrivits. majoritet har emellertid avvisat de åtgärder som motionärerna fann nödvändiga. Den negativa utvecklingen fortsätter tyvärr. Med stöd av det anförda hemställer vi därför att hos regeringen begär en snar översyn och redovisning av möjligheterna till stödjande åtgärder för gruvhanteringens framtida utveckling, varvid särskild hänsyn tas till situationen vid nuvarande och tidigare gruvfält i i enlighet med vad i motionen anförts. () () () () () () ()