mot · G502167 · 1982-01-12 00:00:00 — Motion 1981/82:167 Ändrade regler om taxeringsvärde på tomter som utarrenderas Vid fastighetstaxering har det i varit mycket delade uppfattningar om hur vissa tomter, som utarrenderats, skall taxeras. Det var relativt vanligt under slutet av 1940- och början av 1950-talen att jordbrukare för att tillmötesgå den stora efterfrågan på fritidstomter gjorde några avstyckningar, som sedan utarrenderades mot en fast årlig avgift på vanligen . Tomterna brukade vara och arrendena rörde sig i regel /år beroende på läge etc. Arrendekontrakten är inte uppsägbara och som regel är inte heller arrendena indexreglerade. Mot denna bakgrund är det uppenbart att dessa arrenden är en föga lukrativ verksamhet för nuvarande ägare av stamfastigheten. Vid fastighetstaxering åsattes inte tomterna något separat taxeringsvärde, utan i regel inbegreps dessa i totalsumman för övrig mark och per tomt var . ett vanligen förekommande värde. Vid taxering skulle ju tomter generellt åsättas ett eget taxeringsvärde, något som för många inneburit helt orimliga konsekvenser. Visserligen anges i Fastighetstaxeringslagens 5 kap. 2 § att taxeringsvärdet skall motsvara av taxeringsenhetens marknadsvärde. Dessutom anges i 5 § att en avkastningskalkyl bör vara till ledning vid fastställande av marknadsvärdet. Detta synes emellertid i här aktuella fall helt ha negligerats. Efter generella anvisningar från Länsstyrelserna har man i stället utgått från vad marknadsvärdet baserat på försäljningsstatistik vid försäljning av vanliga tomter beräknats till för resp. områden. Efter klagomål till fastighetstaxeringsnämnderna har dessa dock som regel reducerat tomtvärdet för dessa utarrenderade tomter till . Men inte ens denna reducering leder till ett rimligt resultat och stämmer i vart fall ej med det marknadsvärde som räknas fram genom en avkastningskalkyl. I sammanhanget bör kanske understrykas att någon försäljning av denna typ av tomter ej har förekommit . Ett verkligt fall torde bära vittnesbörd om detta. Från den aktuella stamfastigheten avstyckades (huvudsakligen på impedimentmark) 35 tomter omkring 1950. De utarrenderades till arrenden kring /år. Dessa tomter har taxerats till /st. Stamfastigheten är , sedan kommunen köpt övrig mark, annan fastighet och har taxerats till ca . Det senare värdet bedöms rimligt med hänsyn till tomtens läge och byggnadsbeståndet Intäkten från de 35 utarrenderade tomterna är f. n. ca . och skulle ungefär räcka till för att betala garantibeloppet på . Däremot inte till vare sig inkomst- eller förmögenhetsskatt som belöper sig på dessa tomter. Detta är givetvis orimligt. Nuvarande ägarna har kommit i en ohållbar situation, om inte högre taxeringsinstanser sänker till ett taxeringsvärde, som baseras på en avkastningskalkyl. Nuvarande arrendatorer har ju inget intresse av att köpa tomterna och kan inte heller tvingas att acceptera höjda arrenden före kontraktets utgång. En konkurs torde vara oundviklig , om inte ett rimligare taxeringsvärde fastställs för här aktuella tomter. Fallet är inte unikt. Tvärtom finns det flera liknande bara i . Även om man enligt min mening borde kunna räkna med rättelse i högre instans så finner jag det angeläget med ett uttalande från sida för att garantera en likformig taxering av denna typ av tomter. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställs att uttalar att tomter, som utarrenderats , skall åsättas fastighetstaxeringsvärde i relation till det marknadsvärde som framräknas med hjälp av en avkastningskalkyl jämlikt fastighetstaxeringslagens 5 kap. 5 §.