mot · G60299 · 1982-11-25 00:00:00 — Också av principiella skäl bör därför den föreslagna höjningen av oljeavgiften avslås. Den skatteomläggning som genomförs innebär att nästan alla får lägre realinkomster efter skatt. I stället för den av regeringen föreslagna skatteskalan föreslår vi att den skatteskala som återfinns i den av oss väckta partimotionen 1981/82:2529 genomförs. Dessutom föreslår vi att begränsningen av inflationsskyddet upphävs och att en fullständig indexreglering återinförs. Det innebär att basenheten fastställs till . för 1983.1 enlighet med vårt skatteförslag föreslår vi också att underskottsavdragsbegränsningen slopas. Finansieringsbehovet på täcks mer än väl av de avslag på utgiftshöjningar som redovisats i motionen. Dessutom kommer vi att yrka avslag på den dominerande delen av den kraftiga ökning av industristödet som regeringen aviserat. Av de investeringsstimulanser som föreslås i propositionens underavsnitt om skattepolitiken accepterar vi förlängningen av investeringsavdraget och frisläppandet av de allmänna investeringsreserverna. Vi har heller inga invändningar mot det fortsatta frisläppandet av de allmänna investeringsfonderna. De allmänna investeringsfonderna kan f. n. utnyttjas för byggnadsarbeten och för investeringar i maskiner och andra inventarier. Däremot betraktas inte investeringar i marknadsföring som giltig grund för att använda investeringsfonderna. Vi föreslår att de allmänna investeringsfonderna även får utnyttjas för investeringar i marknadsföring och produktutveckling. För föreslår regeringen skattehöjningar på (se tabell s. 20). Det motsvarar nästan . i genomsnitt per hushåll. Till detta kan läggas de kommunala skattehöjningar som följer av devalveringen, momshöjningen m. m. De kraftiga skattehöjningar som socialdemokraterna föreslagit kommer om de genomförs - att få starkt negativa effekter på svenskt näringsliv. Det finns ingen skatt som inte direkt eller indirekt negativt påverkar företagens kostnadsläge. Av detta följer att alla tänkbara skattehöjningar dämpar tillväxten i det privata näringslivet. Devalveringens gynnsamma effekter på företagens konkurrenskraft och vinstsituation bromsas effektivt om skattehöjningarna genomförs. Regeringens skattehöjningar skulle därmed slå hårt mot den industriella expansion som man säger sig vilja ha. Regeringens proposition 1982/83:50 har uppenbarligen tillkommit i stor hast. Flera av förslagen är illa genomtänkta. I 7 kap. 2 § regeringsformen heter det om beredningen av ärenden: Vid beredning av regeringsärenden skall behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. I den omfattning som behövs skall tillfälle lämnas sammanslutningar och enskilda att yttra sig. Lagrådet konstaterar i sitt yttrande över förslaget till hyreshusavgift att en beredning av det slag regeringsformen förutsätter inte ägt rum. Den socialdemokratiska regeringens skattehöjningar för Mervärdeskatten höjs från 17,7 till 19% 4500 Allmän löneavgift (löneskatt) införs 1/1 19831 6200 Arbetsgivaravgiften höjs med 0,för arbetslöshetsförsäkringen 1500 Beskattning av s. k. övervinster i vattenkraftverk Skärpt förmögenhetsskatt \ ^ Skärpt arvs- och gåvoskatt / Skatt på videobandspelare med /st. Skatt på ljud-och videokassetter2 130 Urholkat inflationsskydd 1 500 Utdelningsskatt för aktier3 0 Begränsning av rätten till underskottsavdrag 450 Borttagandet av den indexreglerade särskilda skattereduktionen (effekt 1983) 1400 Höjda avgifter och vissa andra skatter 110 Slopad skattereduktion () på aktieutdelningar och sänkt reduktion för skattesparandet 600 Skattereduktionen för fackföreningsavgifterna -1200 Förlängda investeringsavdrag -1000 ' Ingen avräkning i avtalsförhandlingarna. Baserat på en lönesumma 1983 på . 2 Beslöts av . 3 Får effekt på utdelningarna som utbetalas . föreslagna skatten på vattenkraft har i praktiken behandlats på samma lättsinniga sätt. Avdragsrätten för fackföreningsavgiften och skatten på videoutrustning torde också kunna föras till gruppen förslag som inte fått den omsorgsfulla beredning som grundlagen förutsätter. Lagrådet har inte beretts tillfälle att granska vattenkraftsskatten, avdragsrätten för fackavgifter eller videoskatten. Regeringsformens stadganden om beredning av regeringsärendena har tillkommit för att kvaliteten i maktutövningen skall kunna upprätthållas. Det är tydligt att regeringen i de nu ifrågavarande fallen åsidosatt dessa hänsyn. Vi finnér det för vår del angeläget att får möjlighet att mot den här redovisade bakgrunden närmare granska om beredningen av de fyra här redovisade förslagen överensstämmer med grundlagen. Arbetslösheten har ökat snabbt . var enligt arbetskraftsundersökningarna 176000 personer utan arbete, vilket motsvarar av arbetskraften. Enligt för oktober månad har den öppna arbetslösheten minskat till 127000 personer eller . Denna förändring torde i huvudsak vara ett resultat av tidigare insatta arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Efterfrågan på arbetskraft är fortfarande mycket låg. Trots detta ligger oktober månads arbetslöshetssiffror lägre än motsvarande månad föregående år. Trots att den öppna arbetslösheten enligt den senaste mätningen påtagligt minskat finns det anledning att vara oroad över den kommande utvecklingen, framför allt med tanke på det fortsatt svaga internationella konjunkturläget i kombination med regeringens arbetslöshetsskapande ekonomiska politik. Bakom arbetslöshetssiffrorna döljer sig en trendmässig och mycket oroande ökning av ungdomsarbetslösheten. För ungdomar är arbetslösheten 7,. Arbetslösheten för vuxna () har däremot varit relativt och uppgår f. n. till 2,. Ungdomsarbetslösheten är alltså huvudförklaringen till den höga totala arbetslösheten. Detta illustreras i diagram 1. Skulle ungdomarna drabbas i samma utsträckning som den vuxna befolkningen hade den totala arbetslösheten legat under 100000 personer. Den faktiska ungdomsarbetslösheten inger dessutom större oro än vad statistiken påkallar, eftersom de arbetsmarknadspolitiska insatserna prioriterar just ungdomar. Regeringen förutspår att arbetslösheten kommer att uppgå till 3,. Detta är till stor del en effekt av den mycket kraftiga åtstramningen av privat konsumtion. Redan nu signaleras från allt fler håll varsel om permitteringar inom den privata tjänstesektorn. Det är också sannolikt att den del av vår ekonomi som är utsatt för utländsk konkurrens inte i någon högre grad kan tillgodogöra sig effekterna av det genom devalveringen förbättrade kostnadsläget. Denna förbättring motverkas av en lång rad skattehöjningar, vinstavsättningar och andra tvingande likviditetsindragningar för företagen. Politiken hindrar därför lönsamma företag från att expandera, vilket också måste sätta sin prägel på sysselsättningsutvecklingen. I stället föreslår regeringen att arbetsmarknadspolitiken i realiteten skall fungera som städgumma efter en ekonomisk politik som innebär att antalet jobb minskar ute i företagen. Genom att isolera arbetsmarknadspolitiken från den ekonomiska politiken och göra arbetstillfällen" inom AMS-verksamheten till ett självändamål sitter man kvar i ett föråldrat tänkande. 1982/83:99 22 PERIODEN 1963-19821;(Rät linje visar trend). Ungdom*arbetalöshet (16-24&; Vuxenarbetolöshet (25-64-år) Källa: SCB:s arbetskraftsundersökningar. 1 Noteringen avser . åtgärder kan lindra arbetslösheten vid en tillfällig konjunktursvacka och underlätta strukturomvandlingen men de kan aldrig bota djupgående strukturella problem och bli en huvudingrediens i sysselsättningspolitiken. Nyckeln till en förbättrad arbetsmarknad ligger i den ekonomiska politiken. Vi måste skapa förutsättningar för våra företag att investera och expandera. Den ekonomiska politiken är och måste vara fundamentet i våra ansträngningar att klara arbetslösheten, särskilt för ungdomarna. Till stor del är dålig lönsamhet orsaken till de senaste årens minskning i sysselsättningen. Sambandet mellan industrins lönsamhet och sysselsättningsutvecklingen är mycket starkt. Diagram 2 visar vad som hänt med lönsamheten och sysselsättningen . När lönsamheten stiger, ökar sysselsättningen. När lönsamheten faller, minskar sysselsättningen. Räntabilitet på mm am mm Sysselsättnings- % Igr eget kapital etter skatt. förändring i industrin. Avlåses på höger axel. Att hög lönsamhet innebär att företag även investerar mer och skapar fler jobb kan man också se om man rangordnar de svenska industriföretagen efter lönsamhet och delar in dem i fyra lika stora grupper. Då får man det resultat som följande figur visar. Undersökningen omfattar 1 239 företag med 547 000 anställda. De företag som var lönsammast 1978 ... Räntabilitet på totalt kapital, % ... ökade sysselsättningen mest 1979. -1,6 Källa: SCB, Finansstatistik för identiska industriföretag 197879 med minst 50 anställda. Beräkningsmetod se SCB:s Pressmeddelande Nr 1980:99. Den moderata ekonomiska politiken som redovisats i tidigare avsnitt syftar till att genom ökad lönsamhet i företagen skapa varaktiga och trygga jobb. Avgörande för utvecklingen på arbetsmarknaden är hur snabbt strukturomvandlingen i näringslivet kan ske. Rörligheten på arbetsmarknaden måste öka. Det förutsätter att sysselsättningshämmande restriktioner i arbetsrätts- och trygghetslagstiftningen lättas. Vidare måste skattepolitiken, bostadspolitiken etc. stimulera och underlätta för människor att byta arbeten inom branscher och företag som har framtiden för sig. Arbetsmarknadspolitiken och AMS måste också anpassas och utvecklas i syfte att vara ett effektivt stöd för enskilda människors möjligheter att erhålla trygga jobb. Arbetsförmedlingen behöver effektiviseras. Formerna för sysselsättningsskapande åtgärder måste utvecklas och anpassas efter nya förutsättningar i ekonomin och på arbetsmarknaden. Förslag på detta område har tidigare redovisats av moderata samlingspartiet. Utbildning öppnar nya vägar till varaktiga jobb för enskilda människor. Utan en bra och efterfrågad yrkeskunskap blir möjligheterna för enskilda människor att få arbete väsentligt mindre. En bra utbildning behövs för att företagen skall kunna rekrytera arbetskraft till nya jobb inom framtida yrkesområden. Utbildningen inom grundskola, gymnasium och högskolor måste anpassas bättre till arbetsmarknadens och näringslivets krav. Inslaget av direkt yrkesteknisk utbildning inom gymnasieskolan behöver bli större. och högskolor måste ligga långt framme i sina ansträngningar att utbilda för framtidens yrkesområden. Därutöver måste formerna för omskolning till nya yrkesområden, vidareutbildning etc. förändras och förbättras. AMU:s roll för att understödja strukturomvandlingen är väsentlig. Men arbetsmarknadsutbildningen måste förändras i den riktning som moderata samlingspartiet redovisat i sin partimotion 1982/83. Ungdomsarbetslösheten Resultatet av de arbetsmarknadspolitiska insatserna visar att det inte går att vare sig i tillräcklig utsträckning eller varaktigt bekämpa ungdomsarbetslösheten och därmed den totala arbetslösheten med sådana metoder. allvarliga ekonomiska läge sätter också gränser för de resurser som varaktigt kan satsas på sysselsättningsskapande åtgärder. Därför måste vi omgående ta itu med de problem som utgör grundorsakerna till den trendmässigt ökade ungdomsarbetslösheten. Att särskilt ungdom drabbas av arbetslöshet beror i huvudsak på: o För höga ingångslöner för ungdomar. o Åmanlagar, MBL och andra avtal som reglerar ungdomars möjligheter på arbetsmarknaden, o Dålig skolutbildning. o Tillämpning av lagar och avtal som försvårar för ungdomarna att komma in på arbetsplatserna, o Bristande anpassning av arbetsmarknadspolitiken till rådande förhållanden i ekonomin och på arbetsmarknaden. Ett av de allvarligaste hindren för ungdomars möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden är de snabbt stigande lönekostnaderna. Höga arbetsgivaravgifter och snabb löneutveckling för den unga arbetskraften utgör ett stort hinder. Höga ingångslöner innebär att företagen undviker att anställa oerfaren arbetskraft, även när verksamheten skulle motivera en personalökning. Eftersom lönekostnader och arbetsgivaravgifter är centrala faktorer för våra företags möjligheter att göra sig gällande i konkurrensen, kommer den unga oerfarna arbetskraften att ställas åt sidan även under resten av 1980-talet. Ansvaret vilar här tungt på arbetsmarknadens parter. Regering och riksdag kan inte ensamma klara detta problem. Därför måste parterna ta itu med att lösa problemet med de alltför höga ingångslönerna. Om detta inte sker och lönekostnaderna utvecklas som får löntagarorganisationerna och arbetsgivarna ta på sig ett mycket stort ansvar för att ungdomsarbetslösheten ökar ytterligare. Även inom andra avtalsområden finns grundläggande problem som parterna måste hjälpa till att lösa. Det behövs ungdomsplatser för 1821åringarna, utökade möjligheter till prov- och korttidsanställningar, möjligheter att ta till vara utrymmet för enskilda beredskapsarbeten ungdomsplatser praktikplatser etc. Om parterna ej är beredda att genom avtal göra nödvändiga förändringar måste lagstiftning tillgripas. Riksdag och regering har självklart också ett stort ansvar. Regeringen måste därför omgående fullfölja beslut om principerna för en garanti avseende erbjudande om arbete, utbildning eller praktik till alla ungdomar upp till . Ett system med samhällstjänst måste utformas praktiskt och sättas i verket. Regeringen bör utfärda nya riktlinjer för hur resurserna för beredskapsarbeten skall användas vid insatser för våra ungdomar. Möjligheter att dela upp beredskapsar beten såväl tidsmässigt som ekonomiskt måste ges och justeringar i ersättningsnivåer för ungdomar genomföras. Villkoren för enskilda beredskapsarbeten för ungdomar måste förbättras i förhållande till beredskapsarbeten i den offentliga sektorn. Olika former av yrkesutbildning skall prioriteras. AMU måste bli effektivare och förändras enligt de riktlinjer som anges i vår väckta partimotion (1981/82:2018). Resurser som därmed friställs skall användas för en kraftig satsning på företagsförlagd utbildning, lärlingsutbildning etc. Skolan måste förbättra sin direkt yrkesinriktade utbildning och också satsa på utbildning till yrken inom framtida teknikområden och branscher, datateknik, elektronik etc. Regeringens åtgärder och förslag för att förstärka resurserna och bygga ut den yrkesinriktade utbildningen för ungdomar, redovisade i proposition 1982/83:50 bil. 3, Åtgärder inom verksamhetsområde, ligger väl i linje med moderata samlingspartiets nedan redovisade åtgärdsprogram för att stärka ungdomars ställning på arbetsmarknaden. Vi bifaller därför dessa förslag. måste följa upp parternas ansträngningar att via avtal finna lösningar på problem som är relaterade till arbetsrätts- och trygghetslagstiftningen. Prestige och olika partsintressen får inte stoppa ansträngningarna att snabbt vidga möjligheterna för våra ungdomar att bli delaktiga i arbetslivet. Som alternativ till regeringens miljardrullning inom ramen för AMS traditionella insatser föreslår moderata samlingspartiet följande program för att minska ungdomsarbetslösheten. Programmet måste genomföras i nära samarbete mellan arbetsmarknadens parter. Kostnaderna för programmet beräknar vi till mellan 100 och 200 milj. kr. Programmet finansieras genom att regeringen utnyttjar kvarstående medel inom ramen för finansfullmakten (175 milj. samt genom de resurser kommunerna redan erhållit för att bekosta verksamheten med de s.k. ungdomsslussarna (100 milj. Eftersom vi avvisar regeringens förslag om ökade skatter, bl. a. i form av höjda arbetsgivaravgifter och höjd moms, får kommunerna också större möjligheter att aktivt ställa upp för att genomföra delar av programmet. Det bör dock återigen betonas att en förutsättning för full produktiv sysselsättning är en ekonomisk politik som syftar till att förbättra företagens lönsamhet och konkurrenskraft, dvs. motsatsen till den politik regeringen förespråkar. Program för lägre ungdomsarbetslöshet O Avvisa propositionens förslag om höjda skatter och avgifter, o Uppmana arbetsmarknadens parter att sänka ungdomarnas ingångslöner i förhållande till vuxnas löner samt omgående förverkliga uttalande om ungdomsplatser för 18-21 åringar. o Inrätta samhällstjänst för arbetslös ungdom. o Förbättra och utöka yrkesutbildningen för ungdom - bl. a. företagsförlagd utbildning och lärlingsutbildning - och effektivisera arbetsmarknadsutbildningen. O Förbättra villkoren för enskilda beredskapsarbeten och tillvarata möjligheterna att ordna sådana, ungdomsplatser, praktikplatser m. m. i de 75000 företag som saknar kollektivavtal. beredskapsarbeten och differentiera beredskapslönerna för ungdom. Gör det möjligt att kombinera beredskapsarbete och yrkesutbildning. 0 Förändra arbetsrätts- och trygghetslagstiftningen för att förbättra ungdomens situation på arbetsmarknaden, bl. a. genom att ge generell rätt till provanställningar samt genom att utöka rätten till korttidsanställningar. Regeringen föreslår i proposition 1982/83:55 att reglerna och omfattningen av ersättningen vid arbetslöshet skall ändras. Inga väsentliga förändringar har inträffat sedan beslutade att reformera detta försäkringssystem. Det är också alltför tidigt att redan nu dra så långtgående slutsatser om behovet av förändringar som regeringen gör, eftersom de praktiska erfarenheterna inte finns. Regeringens förslag innebär att såväl statsutgifterna som företagens kostnader ökar. Detta är oacceptabelt i nuvarande ekonomiska situation. Näringspolitiken måste syfta till ett dynamiskt näringsliv kapabelt till utveckling och förnyelse. Sådana omställningar kan inte ske genom politiska dekret utan genom väl fungerande marknader. I detta synsätt går en viktig skiljelinje mellan socialdemokraterna och moderata samlingspartiet. 1 proposition 1982/83:50 föreslås en rad nya stödformer inom bl. a. energi-, industri-, kommunikations- och bostadssektorerna. I propositionen anförs på s. 26: Investeringsprogrammet och investeringsstödet kommer följaktligen att inriktas å ena sidan på sådan industriell verksamhet som har förutsättningar att klara sig genom hård konkurrens, å andra sidan på sådana investeringar i infrastruktur som sänker kostnaderna och stärker konkurrenskraften för industrin som helhet. Denna inriktning är i och för sig rimlig, men samtliga investeringar som regeringen vill få till stånd är i praktiken inriktade på hemmamarknaden och sannolikt inte heller lönsamma. I propositionen föreslås ett investerings- och utvecklingsprogram för gruv- och mineralindustrin för att få till stånd en utökad prospektering i syfte att öka livslängden hos befintliga gruvor och mineralföretag samt att lägga grunden till nya sådana. Prospektering efter nya mineraler bedrivs f. n. i huvudsak inom AB , och förutvarande geologiska undersökning. För prospekteringsändamål förbrukas uppskattningsvis mellan 100 och 150 milj. kr. 1 regeringsförslaget föreslås ett medelsbehov för programmet om totalt 300 milj. kr. Ett prospekteringsstöd har införts (NU 1981/82:40). Socialdemokraterna röstade då emot detta förslag. Deras motivering var att stödet skulle kunna leda till att gruvföretagen minskade sina egna prospekteringsansträngningar. Utskottets borgerliga majoritet och sedermera avslog socialdemokraternas motion. Detta var så sent som . De risker som kan finnas för att företagen drar ned på sina egna prospekteringsinsatser till följd av det stöd som då infördes ökar om nu ytterligare stöd införs. Det kan också ifrågasättas om de materiella resurser som behövs för prospekteringsändamål är tillgängliga i en utsträckning som tillåter full effektivitet vid en så kraftig ökning av anslagen för prospektering. Subventioneringen i sig medför också risker för en minskad noggrann prövning av resursanvändningen. Regeringens förslag är liksom andra idéer i krispropositionen - mycket ofullständigt presenterat. För att pengarna inte bara skall leda till slöseri och ett ökat budgetunderskott fordras mycket bättre förberedande undersökningar. Vi kan inte finna några bärande skäl att på befintligt beslutsunderlag ändra på det ställningstagande som den borgerliga majoriteten gjorde . Vi yrkar därför avslag på propositionens förslag om ett reservationsanslag om 300 milj. kr. för stöd till prospekteringsverksamhet. En enligt regeringen avgörande del i strävandena att föra ur den ekonomiska krisen handlar om investeringar på energiområdet. Enligt regeringen bör takten i fjärrvärmeutbyggnaden öka, investeringar i torvanläggningar stimuleras och ett nytt stöd till energitekniskt inriktad industri introduceras. Regeringen anser dessutom att staten bör ta ett ökat ansvar för upphandlingen av kommunala energianläggningar. Totalt vill regeringen anslå 1200 milj. kr. Allmän enighet råder om att fjärrvärme i tätbebyggelse ofta har stora fördelar. Det slogs också fast i den energiproposition som förelädes . Till följd av de ekonomiska fördelar som en fjärrvärmeutbyggnad innebär satsar också åtskilliga kommuner på detta. Regeringen vill genom 300 milj. kr. i direkta statliga bidrag 1983 söka förmå kommunerna att öka investeringstakten. Bidragen skall ges utöver de lån som redan utgår till fjärrvärme. Det är av avgörande betydelse att kommunerna själva, utifrån de faktiska ekonomiska förutsättningar som föreligger, planerar och genomför den fjärrvärmeutbyggnad som man finnér ändamålsenlig. Den ryckighet som särskilda, statliga stöd för begränsade tidsperioder åstadkommer tjänar inte den långsiktiga och fasta ansvarsfördelning som en riktig energipolitik kräver. Vi avvisar därför detta förslag. Regeringen anser vidare att ett nytt bidrag på 200 milj. kr. skall införas för att stimulera till ökad torvanvändning. Bidraget skall utgå till förbränningsanläggningar som beställs . Det är i och för sig värdefullt att torvkunnandet i vårt land utvecklas. Motivet är emellertid inte så starkt att den föreslagna förstärkningen av det stöd som redan utgår till torvintroduktion kan försvaras. I dagens statsfinansiella läge är det nödvändigt att stöd till olönsamma investeringar hålls tillbaka. Andra energiinvesteringar kan snabbare och billigare minska oljeberoendet. Vi avvisar således också det särskilda bidraget till torvanläggningar. För att bistå vid upphandling av energianläggningar aviserar regeringen kommande överläggningar med kommunerna i syfte att uppnå ett mera samordnat upphandlingsförfarande. Skälen för en samordning är svaga. Förslaget präglas av misstron mot att enskilda företag och kommuner på egen hand eller i frivillig samverkan kan genomföra också omfattande investeringar. Det är tydligt att regeringen vill få en ny möjlighet att utöva påtryckningar på först och främst kommunerna i deras val av energiförsöijningsalternativ. Vi finner för vår del ingen anledning att biträda förslag som ger regeringen sådana möjligheter. Regeringen föreslår till slut ett nytt stöd till viss energiinriktad industri. Som nämnts är emellertid befintliga stödinsatser inom energiområdet normalt inte inriktade på tillverkare och kan heller inte avse användning av teknik färdig för kommersiellt bruk. Det är angeläget att den tillverkande industrin får ökade möjligheter att vidareutveckla teknik inom energiområdet. Vidare är det väsentligt att bristande kapacitet, omodern utrustning m.m. inte skall behöva hindra tillverkare från att producera den utrustning som energiinvesteringarna kräver. En ny stödform behövs enligt min mening för att komplettera nuvarande stödformer inom energiområdet och för att undanröja de hinder som kan finnas hos industrin när det gäller att leverera utrustning avsedd för energiområdet. Stödet bör i flertalet fall lämnas i form av lån, med eller utan villkorlig återbetalningsskyldighet. Jag bedömer att en engångsanvisning på 700 milj. kr. behövs för detta stöd. Dessa medel bör anvisas under ett nytt reservationsanslag. Det bör ankomma på regeringen att närmare bestämma de villkor som skall gälla för det nya stödet. Det är allt som anförs som motiv till ett förslag om sammanlagt 700 milj. kr.