ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5021232 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1232 och rattonykterhet till sjöss När det gäller trafiknykterhetslagstiftningen borde enhetliga regler gälla till lands och till sjöss. För de förare som överträder bestämmelserna om alkohol i trafiken borde också gälla samma lagbestämmelser och samma straffpåföljd. En olycka till sjöss kan nämligen ha lika svåra konsekvenser som en på land. Vid trafik till sjöss saknas dock bestämmelser om promillegränser. Av alla dem som drunknar är alkoholpåverkade. Vid inträffade båtolyckor och i synnerhet vid småbåtsolyckor är många av förarna alkoholpåverkade. Med de snabba fritidsbåtar som finns är alkoholpåverkade båtförare en stor trafik- och olycksfallsrisk. Det har ju också inträffat att alkoholpåverkade styrmän på stora fartyg kört på grund eller t. o. m. upp på land med bl. a. stora ekonomiska konsekvenser. Vi får alltså inte tro att det inte är så farligt om en eller annan båtförare skulle förtära alkohol eller att vi inte skulle behöva stränga straffbestämmelser då det gäller båtfylleri. som avlämnade sitt betänkande 1974 avstyrkte en promillegräns bl. a. med den motiveringen att fritidsbåtar även användes för övernattning. Med samma motivering skulle ju då t. ex. bilar med husvagn också vara undantagna från promilleregeln. Bara för att man kan övernatta i ett motordrivet fordon bör inte undantag göras från våra trafiklagar. Vid tidigare behandling av motioner i samma fråga har från lagutskottets sida framhållits att alkoholförtäring ombord på fritidsbåtar inte är förenligt med de krav sjölivet ställer och leder till ökade risker för allvarliga Mot denna bakgrund och med hänsyn till att antalet fritidsbåtar ökat väsentligt finns det all anledning att se allvarligt på det problem som alkoholförtäring till sjöss utgör och överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att olycksriskerna skall minska. Den logiska följden av denna uppfattning borde vara att en skärpning sker av gällande regler rörande onykterhet i trafik till sjöss efter mönster av vad som gäller för vägtrafiken. Som skäl emot att man inte har kunnat genomföra ändrad lagstiftning har bl. a. anförts att efterlevnaden skulle vara svår att övervaka. Kontrollsvårigheter har dock förts fram även i många andra sammanhang men har inte fått vara avgörande. Inte heller i detta fall bör kontrollen få anses vara ogenomförbar. Trafikonykterhet till sjöss är nämligen så pass allvarlig och kräver så många människoliv att frågan i varje fall bör utredas. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en snabb översyn för att vidga nuvarande trafiknykterhetslagstiftning att gälla även till sjöss. () ()
mot · G5021233 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1233 Ändring av upphovsmannarätten till fotografisk bild De flesta konstnärliga verk skyddas i lag när det gäller upphovsmannarätten. Fotograferna har emellertid en svagare ställning än övriga grupper med upphovsmannarätt. Fotografernas rätt till sina bilder regleras lag om rätt till fotografisk bild. 14 § i lagen innebär dock en inskränkning i upphovsmannarätten om man jämför med bestämmelser för andra grupper. Fluvudregeln är att beställaren har rätten till beställd fotografisk bild om man inte slutit avtal med fotografen om annan ordning. Denna inskränkning gäller inte för beställt litterärt eller konstnärligt verk. Vid ett uppdrag som utförs gemensamt av t. ex. journalist och fotograf har journalisten automatiskt rätt till återpublicering, medan fotografen i förväg måste förhandla om detta. Om uppdraget utförts av en journalist och en tecknare hade samma rätt gällt för båda. Sedan lagens tillkomst 1960 har användningen av bilden som illustration ökats mångdubbelt. Bilder beställs främst av annons- och reklambyråer, bokförlag, tidningar, industrier och statliga organ. En liten grupp välkända fotografer kan naturligtvis framgångsrikt förhandla med så starka förhandlingspartners, men mindre kända fotografer och fotografer i början av sitt yrkesutövande har inte styrkan att genom förhandlingar tillförsäkra sig rätten till vidare användning av sina bilder. Fotografen mister dels kontrollen över hur, när och var bilden används, dels ensamrätten att mångfaldiga bilden, vilket bidrar till att minska försörjningsmöjligheterna. Bakgrunden till det sämre skyddet för beställd bild var att man ville skydda beställd porträttbild. Porträttfotografering är en mycket begränsad sektor i fotografernas yrkesutövning, och skyddet för denna typ av bild bör kunna regleras på samma sätt som gäller för upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk beträffande beställd porträttbild. 1976 tillsattes upphovsrättsutredningen, som hade till uppdrag att göra en allmän översyn av upphovsrättslagstiftningen. Direktiven berör emellertid ej det beskrivna och i talet med bildutvecklingen ökande problemet. Det finns därför anledning att utredningen med förtur behandlar och föreslår förändringar i 14 § lag om rätt till fotografisk bild. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen angetts om rätt till fotografisk bild.
mot · G5021234 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1234 och mot bullerstörningar i flerfamiljshus Runt om i vårt land förekommer i flerfamiljshus alltför ofta bullerstörningar, som gör det svårt eller ibland kanske t. o. m. omöjligt för hyresgästerna att i sitt hem erhålla den vila och avkoppling som de självklart kan ställa krav på. Det kan naturligtvis bl. a. bero på såväl omedveten som medveten hänsynslöshet vad gäller ljudnivån vid användande av radio-, TVeller stereoapparater. Ett naturligt förfarande i en sådan situation borde vara en direkt hänvändelse till vederbörande störande medhyresgäst. Men beklagligtvis är relationerna mellan oss människor ej så öppna och förtroendefulla att detta utgör en framkomlig väg att praktiskt lösa problemet. Bristande grannsämja och i vissa fall rent av aggressivitet kan bli resultatet. skärptes byggnadsnormerna för ljudisolering, vilket medförde ett hyggligt skydd för de då vanliga störningarna av typ samtal, radio, TV och liknande. Men bilden har undergått en total förändring på grund av dagens stereoanläggningar med helt andra akustiska dimensioner . Medan ljudisoleringen således förbättrats med (decibel), så har ljudbelastningen ökat med 20-30dB. påverkas bilden naturligtvis också av den lavinartade försäljningsökning, som kunnat konstateras . Att genom tilläggsisolering lösa dessa problem är ekonomiskt orealistiskt. Kostnaden har uppgetts kunna belöpa sig på kanske . Enligt 12 kap. jordabalken - även kallad hyreslagen - finns i 25 § föreskrivet en skyldighet för hyresgäst att iaktta vad sorn fordras för att bevara sundhet, ordning och skick inom fastigheten. Detta gäller även hyresgästs familjemedlemmar, inneboende och/eller gäster. Om hyresgäst försummar sina skyldigheter och ej rättar sig efter upprepade tillsägelser, förlorar vederbörande sin hyresrätt och kan uppsägas. Om avflyttning då ej sker kan hyresvärden gå till fastighetsdomstolen. Besittningsskyddet gäller i detta fall icke. Om domstolen konstaterar, att vad som lägges hyresgästen till last inte befinnes ringa, kan domen innebära vräkning. Att förbjuda stereoapparater, vilket i den ibland inflammerade debatten framskymtat, utgör inte en vare sig önskvärd eller realistisk väg att avhjälpa missförhållanden. Frivilliga överenskommelser och bättre grannkontakter är naturligtvis att föredra. Information från såväl fastighets- som hyresgästorganisationer om hyresrätten medföljande rättigheter och skyldigheter måste intensifieras. Dessutom bör möjligheterna förstärkas för vederbörande organisationer och ansvariga myndigheter att ingripa till hjälp för de hyresgäster som utsätts för grava och i vissa fall hälsovådliga bullerstörningar från medhyresgästers sida. Fastighetsägaren bör erhålla såväl skyldighet som möjlighet att biträda hyresgäst, utsatt för störande buller inom fastigheten. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär utredning och förslag syftande till sådan ändring av hyreslagen att den enskildes möjlighet att skydda sig mot påtagliga bullerstörningar i flerfamiljshus förstärks. () ()
mot · G5021235 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1235 m. fl. Ändrade regler om aktiers inbördes röstvärden Enligt aktiebolagslagen får man inte göra större skillnad mellan röstvärdet på aktier i ett nytt bolag än relationen ett till tio. En aktie får inte ge större rösträtt än tio gånger någon annan i samma bolag. Denna regel motiveras med förhållandet mellan preferensaktier och stamaktier. Stamaktieägarna står ju i första hand för risken och måste därför ha det huvudsakliga inflytandet. finns aktier med tusendelsröster i vissa börsnoterade bolag, bl. Det beror på att före ikraftträdandet av aktiebolagslag var det tillåtet med obegränsade rösträttsskillnader. Vissa bolag införde då stora variationer för att kunna dra till sig utländskt kapital, utan att för den skull diskvalificeras genom lag angående inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. Lagstiftningen har inte ingripit mot dessa redan bestående rösträttsskillnader. Härigenom har man accepterat ett alltför stort avsteg från principen lika kapital- lika rösträtt. Det ursprungliga motivet för tusendelsaktierna har ju nu försvunnit. Det finns ingen anledning att heller i gamla bolag acceptera en större rösträttsvariation än vad lagens huvudregel säger. Naturligtvis måste man skapa smidiga övergångsregler för anpassningen till lagens huvudregel. Aktiebolagslagen bör därför ändras så att regeln om att högst rösträttsskillnaden 1:10 får förekomma gäller alla företag, efter en omställningsperiod av tillräcklig omfattning. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om ändring av aktiebolagslagen så att skillnaden i rösträtt mellan olika aktier i ett bolag får vara högst 1:10 även i gamla bolag. () () ()
mot · G5021236 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1236 m. fl. Räntesatserna i växel- och checklagarna Enligt 48 och 49 §§ växellagen samt 45 och 46 §§ checklagen utgår vid krav i anledning av bristande betalning av växel eller check en ränta av . Denna låga räntesats innebär att det är lönsamt för en gäldenär att försöka förhala en betalning med motsvarande förlust för borgenären. Frågan uppmärksammades redan under förarbetena till räntelagen av . Den kommitté som tillsattes för att utarbeta räntelagen fann emellertid att någon möjlighet till justering av räntesatsen då inte förelåg eftersom var bundet av de internationella konventionerna, konventioner om gemensam växel- och checklag. förelåg starka skäl för en ändring av räntesatserna, så att dessa kom att stå i överensstämmelse med räntelagen. Med stigande ränteläge har det blivit alltmer uppenbart att en förändring måste ske. Vi vill därför föreslå att aktivt verkar för att få till stånd en ändring så att räntesatserna i växel- och checklagarna kommer i överensstämmelse med räntelagen. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående räntesatserna i växel- och checklagama. () ()
mot · G5021237 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1237 Översyn av upphovsrättslagens regler om fonogram Av tidningsartiklar har framkommit att några skivaffärer påbörjat uthyrning av grammofonskivor. Verksamheten synes redan fått stor omfattning. a. uppgav en firma att man hyrt ut mellan 300 och 500 skivor. Eftersom hemkopiering är tillåtet och det är lätt att spela över musiken på tomkassetter är risken stor för att en ökad uthyrning av grammofonskivor kommer att leda till en kraftig försäljningsminskning. Detta kommer självfallet att få svåra konsekvenser för skivhandlarna men även upphovsmännen kommer att drabbas hårt. En försäljningsminskning kan också leda till att skivbolagen inte vågar ge ut andra än kända namn och populära musikstycken, något som skulle vara negativt för hela vårt kulturliv. Det är därför viktigt att denna nya verksamhet möjligt blir föremål för översyn. En sådan översyn bör ske i den arbetande upphovsrättsutredningen. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär en utredning av verksamheten med uthyrning av grammofonskivor och behovet av ändrade regler i upphovsrättslagen.
mot · G5021238 · 1982-01-26 00:00:00 — i och av lagen om rätt till fotografisk bild Lagen om rätt till fotografisk bild innebär att rätten till fotografisk bild tillfaller beställaren om det inte uttryckligen avtalats om annat. Denna regel är unik på det upphovsrättsliga området. Författare och konstnärer har upphovsrätt till sina verk. Så icke fotografer. Skillnaden är alltså stor mellan en författare/skribent eller en fotograf när det gäller rätten till sitt alster. För en fotograf är det viktigt att han kan behålla rätten till sitt alster både av ekonomiska skäl och av kvalitetsmässiga skäl. Återpublicering eller en vidare användning av bilderna ger mer pengar om upphovsrätten ligger hos upphovsmannen, och kvaliteten på alstren kan hållas högre om man måste göra nya beställningar hos fotografen i stället för att göra kopior eller duplikat på annat sätt. Som ovan nämnts ger lagen möjlighet att avtala om fotografens rätt till bilden, men erfarenheten har visat att det är svårt för många att nå sådana avtal då beställaren av ett arbete oftast har en starkare ställning genom att han erbjuder ett uppdrag. För att värna om den personliga integriteten bör naturligtvis bilder tagna för personligt bruk, såsom porträttbilder, undantas från en generell rätt för fotografer att behålla rätten till sitt alster. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att den nuvarande presumtionen till förmån för beställare av fotografisk bild leder till orimliga resultat och att upphovsrättsutredningen bör ges i uppdrag att med förtur skyndsamt föreslå ändringar i lagen om rätt till fotografisk bild. HANS (vpk) (vpk)
mot · G5021239 · 1982-01-25 00:00:00 — 1981/82 1239-1244 Motion 1981/82:1239 i och mot bulvanförhållanden Vid studium av den ekonomiska brottsligheten som florerar kraftigt i vårt land, och som ökar oroväckande, kan man finna att i många av de skumraskaffärer som görs är bulvaner eller som de också kallas ställföreträdande inblandade. Det är inom några områden som man kan konstatera särskilt stor aktivitet av sådana. Exempelvis vid fastighetsaffärer, överlåtelser av restauranger och illegala spel- och porrklubbar m. fl. Många är de fall där en hälsovårdsnämnd eller byggnadsnämnd gett ett föreläggande förenat med vite och där föreläggandet överklagats i alla instanser och där man slutligen kommit fram till att överklagandet inte vunnit bifall. Då överlåts objektet till annan person. Eftersom ägareförhållandet ändrats (åtminstone på papperet) så måste nämnden börja om från början. Granskar man sedan den nye ägarens ekonomiska situation finner man ofta att dennes tillgångar är obefintliga eller mycket begränsade. Det kan alltså fastslås att det rör sig om en fingerad affär. Detta kan ske utan att samhället har några möjligheter till ingripande utom i ett par fall, t. ex. trädde ny lagstiftning i kraft om s. k. näringsförbud. uppdrog regeringen till justitieministern att tillkalla en kommitté för att ta ställning till behovet av utvidgade regler om näringsförbud utanför konkursområdet. Man kan förmoda att sanktionen näringsförbud kommer att få större omfattning än f. n. och att därmed bulvanöverlåtelser av olika former av rörelser, för att kringgå lagen, ökar i samma takt. I lagstiftningen om näringsförbud har vissa personer, som står den drabbade nära, omfattats av förbudet, och det är bra. Men för en ev. bulvan där man klart kan konstatera att det rör sig om en bluffaffär finns inga förslag till åtgärder. I brottsförebyggande syfte skall man tillskapa regler (som t. ex. ) så att samhället inte står maktlöst i en sådan situation. Med hänvisning till vad ovan sagts hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära förslag till lag som kan förhindra användandet av bulvaner. HANS () () 1 1981/82.
mot · G5021240 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1240 m. fl. Översyn av lagen om rätt till fotografisk bild 14 § lag om rätt till fotografisk bild har som huvudregel att rätten till beställd fotografisk bild tillfaller beställaren. Endast om annat uttryckligen avtalats kan fotografen behålla denna rätt. Lagens utformning om rätten till beställd bild tillkom främst som ett skydd för beställare av porträttbild. Det ansågs befogat att tillvarata enskild persons intresse av att kunna kontrollera denna typ av fotografier. Av hänsyn till den personliga integriteten bör fotografens rätt till porträttbild även vara begränsad när fotografering sker för privat bruk. Användningen av den fotografiska bilden har ökat mycket drastiskt. Man kan med rätta tala om en bildexplosion i massmedia. De främsta bildbeställarna är juridiska personer, annonsoch reklambyråer, bokförlag, tidnings- och tidskriftsföretag, andra företag och industrier samt stat och kommuner. Möjligheter finns för fotografernas organisationer att med skilda branscher teckna avtal om villkor vid bildbeställning. Belysande i detta sammanhang är emellertid att bildbeställarna inte i något av existerande branschavtal medgett fotografen någon rätt till beställd bild, trots att lagen pekar på denna möjlighet. Fotografen måste i det enskilda fallet förhandla om rätten till beställd bild. Betydande svårigheter föreligger för den enskilde fotografen gentemot så starka förhandlingsparter som de ovan uppräknade. I och med att beställaren tillerkänns fotografirätten förlorar fotografen kontrollen över sin bilds användning. Bilden kan exempelvis sättas in i sammanhang som helt strider mot de syften bilden togs för. Fotografen går även miste om den ekonomiskt betydelsefulla ensamrätten att mångfaldiga bilden. Därmed finns heller ingen möjlighet att kontrollera kvaliteten på kopian. Fotograferna befinner sig i en särställning när det gäller återpublicering av material jämfört med övriga kulturarbetare. Tecknare, konstnärer, freelanceskribenter har vid en återpublicering alla rättigheter till vad de själva producerat och avgör av vem, när och i vilket sammanhang deras alster skall publiceras. Fotograferna har bara denna rätt efter förhandling i varje särskilt fall och därmed en i förhållande till övriga likvärdiga grupper betydligt svagare rättslig ställning. Fotografilagen har permanentat ett förhållande som allvarligt försvårat fotografernas arbetsvillkor och på ett effektivt sätt undandragit dem rättmätiga inkomster. 1976 tillsattes en utredning med uppdrag att göra en allmän översyn av upphovsrättslagstiftningen. ningen har inte gjort någon översyn av fotografilagen. Denna står dock på ett uppenbart sätt i strid mot den upphovsrättsliga lagstiftningen i de nordiska länderna som bygger på huvudprincipen att den som skapat ett litterärt eller konstnärligt verk har ensamrätt att bestämma över utnyttjandet av detta. borde därför med förtur föreslå en nödvändig lagändring. Med hänvisning till det ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att upphovsrättskommittén lämnar förslag till ändring av lagen om rätt till fotografisk bild med beaktande av vad som anförts i motionen. () ()
mot · G5021241 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1241 Underhållsbidrag till barn kan fastställas genom dom eller avtal. För barn som är födda utom äktenskap har socialnämnden en klar skyldighet att medverka till att underhållsbidrag blir fastställt. För övriga barn är det en fråga för domstol. Bidragsförskott utgår för åtskilliga barn som en grundtrygghet. En ansökan om bidragsförskott kan avslås om vårdnadshavaren uppenbarligen utan giltigt skäl underlåter att vidta eller medverka till åtgärder för att få underhåll eller faderskap fastställt. (Lag om bidragsförskott 2 §.) Det har förekommit hot om indragning av bidragsförskott om en vårdnadshavare inte har ansett sig ha möjlighet att göra ekonomisk utredning beträffande den underhållsskyldige. Detta har gällt i fall då underhåll tidigare varit fastställt men borde omprövas. Ansvarsfördelningen bör här klarläggas. Vissa försäkringskassor hjälper till i sådana ärenden. På andra håll finns särskilda familjerättsavdelningar inom den kommunala socialförvaltningen. På en del håll lägger man alltså utredningsuppgiften på den enskilde vårdnadshavaren. Enligt min uppfattning är detta en myndighetsfråga, och bör uttala sig om att någon av de aktuella myndigheterna bör ansvara för att den enskilde erhåller erforderlig hjälp. Genom att samhället genom bidragsförskottet ger en ekonomisk trygghet är det också samhällets uppgift att se till att underhållsbidragets nivå är den rätta. Detta måste självfallet ständigt prövas. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening uttalar att det är en myndighetsuppgift att göra ekonomisk utredning vid omprövning av underhållsbidrag, 2. att som sin mening uttalar att de aktuella myndigheterna bör göra en klar ansvarsfördelning.
mot · G5021243 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1243 m. fl. Svenska småhus i biståndsarbetet Svensk biståndsverksamhet har stor omfattning. Det är framför allt de fattigaste länderna som behöver och också får hjälp. Även när katastrofer inträffar, t. ex. jordbävningar och översvämningar, görs från svensk sida betydande insatser. Denna hjälp har en annan karaktär än det långsiktigt planerade biståndet. Här är det inte så sällan fråga om att ersätta förstörda bostäder med nya. Att denna hjälp kommer snabbt är angeläget. Svenska småhus skulle i ökad omfattning kunna användas som katastrofhjälp . Den svenska bostadsproduktionen har minskat kraftigt . För de s. k. småhusfabrikerna har detta medfört stora problem. Antalet producerade enheter har sjunkit, vilket lett till att fabriker fått begränsa sin tillverkning eller t. o. m. fått läggas ner. I branschen finns f. n. en betydande överkapacitet. Där finns också ett stort kunnande som inte får gå förlorat. Ofta ligger dessa husfabriker i mindre orter, vilka är nästan helt beroende av fabriken för sin existens. En nedläggning kan därför få svåra konsekvenser. I inland, som kan betraktas som glesbygd, ligger dessa trähusfabriker relativt tätt. Alternativa sysselsättningar för friställd personal är här begränsade. Mot denna bakgrund vore det naturligt att i första hand vid katastrofer kunna erbjuda svenska småhus som hjälp vid återuppbyggnadsarbetet. SIDA är det organ som lämpligen skulle kunna samordna och svara för hjälpverksamhetens organisation. Även bör frågan om att i det ordinarie biståndsarbetet i någon utsträckning använda svenska småhus tas upp till prövning. En intressant tanke är att på lager låta producera monteringsfärdiga hus av enklare utformning för snabba insatser efter t. ex. en jordbävning. Snabbhet är i ett sådant fall i och för sig önskvärt. Trots detta kan invändningar resas mot systemet. För det första är dessa hus utformning låst, varför hänsyn till mottagarnas önskemål ej kan tillgodoses. För det andra är det tveksamt om dessa barackliknande hus fyller berättigade krav på kvalitet och hållbarhet. Den ovan skisserade tanken är således inte möjlig att realisera. Kravet på snabba insatser kan ändå i rimlig omfattning tillgodoses genom den flexibilitet som de svenska fabrikerna för prefabricerade småhus har. Viktigt är att det finns beredskap och framförhållning och att principbeslut i enlighet med vad som har angetts fattas. Ett nära och utvecklat samarbete mellan de svenska småhusfabrikanterna är härvidlag en förutsättning för att tillgodose motionens syfte samt åstadkomma konkurrensneutralitet företagen emellan gentemot statsmakterna. Att i detalj här ange under vilka former denna form av bistånd skall ges är således inte möjligt. Däremot bör regeringen ge SIDA i uppdrag att utarbeta förslag som anknyter till motionens syfte där såväl upphandling, produktionsfördelning, lagerhållning samt finansieringsformer inkl. ett eventuellt kreditgarantisystem får en ingående belysning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att begär att regeringen i ökad omfattning utnyttjar svenska småhus i biståndsarbetet i enlighet med vad som i motionen angetts. . HÖGMARK (m) ()