mot · G5021589 · 1982-01-02 00:00:00 — m. fl. Den ny arbetsmiljölagen, som trädde i kraft , kunde genomföras under bred enighet. Under de år som gått har emellertid alltför litet hänt när det gällt att i praktiken genomföra de nya bestämmelserna om arbetsmiljön. De föreskrifter som skulle precisera lagens allmänna riktlinjer har endast i ringa utsträckning kommit till stånd. Den förbättring av tillsynen som förutsågs i lagstiftningen har inte heller kommit till stånd. I en rad av frågor, där utredningsförslag eller andra skäl motiverat initiativ från regeringen i olika arbetsmiljöfrågor, har regeringen i stället förhållit sig passiv eller intagit en ställning som är negativ för miljöarbetet på arbertsplatserna. I årets budgetproposition meddelar regeringen att man avser avskaffa det statliga bidraget till företagshälsovården. Detta får allvarliga följder för den avsedda utbyggnaden av företagshälsovården. var ett självklart föregångsland på arbetsmiljöområdet. Det är vi nu inte längre. a. på produktkontrollens område har andra länder nu hunnit förbi i utvecklingen. I denna motion gör vi en genomgång av de viktigaste åtgärder som behövs för att på allvar börja förverkliga arbetsmiljölagen , och i övrigt för att åstadkomma förbättringar på arbetsmiljöns område. Förslagen i vår motion kan sammanfattas i form av följande 35 punkter: Arbetarskyddslagen och yrkesinspektionen ska få tillräckliga resurser för att förverkliga arbetsmiljölagen. I årets budget föreslår vi en ökning med 4 milj. kr. till styrelsen och 6 milj. kr. Pengarna skall bl. a. användas till att ta fram nya föreskrifter och till att förbättra tillsynen av de mindre arbetsplatserna. Yrkesinspektionsnämnderna, där de anställda är representerade, skall få ett ökat inflytande över inspektionen. De skall få bättre möjlighet att se till att det inte ses mellan fingrarna med sådant som borde leda till åtgärder. Löntagarna skall få ökat inflytande i yrkesinspektionen och i arbetarskyddsstyrelsen. Arbetarskyddstyrelsens arbete med att ge ut föreskrifter skall påskyndas kraftigt. a. skall de äldre anvisningarna snabbt överföras till den nya juridiska formen som föreskrifter. Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter skall innehålla fler bestämmelser som är direkt straffsanktionerade, dvs. som det är straffbart att bryta mot. Det skall vara dåliga arbetsmiljöer, inte som brist på mätningar och undersökningar, som blir direkt straffsanktionerade. Företag som bryter mot arbetsmiljölagen skall kunna dömas till kännbara företagsböter. Varje arbetsställe skall besökas av yrkesinspektionen minst en gång . Vid varje besök av yrkesinspektionen skall det skrivas ett inspektionsmeddelande. Av detta skall framgå vilka brister och missförhållanden i arbetsmiljön som har upptäckts. Anvisningar skall ges för när åtgärder mot dessa brister skall vara vidtagna. Skyddsombuden skall givetvis få kopia av inspektionsmeddelandet. skall i väsentligt ökad utsträckning utnyttja möjligheten till föreläggande och förbud, i stället för att nöja sig med mjukare former av påpekande som blir sämre respekterade. Arbetarskyddslagen skall arbeta en handledning för yrkesinspektionen efter de riktlinjer för en effektivare inspektionsverksamhet som vi föreslår. Yrkesinspektörerna skall få bättre utbildning som bl. a. produktkontroll, kemiska risker och ergonomi. Fler personer med erfarenhet som skyddsombud skall anställas som yrkesinspektörer. Erfarenheter av skyddsarbete, t. ex. som skyddsombud eller inom företagshälsovården, skall också få ökad betydelse då man tillsätter tjänster vid arbetarskyddsstyrelsen. Den kommunala tillsynen på småarbetsplatserna skall överföras till yrkesinspektionen. 13.1 samband med detta skall de största yrkesinspektionsdistrikten delas, så att det i princip skall finnas ett distrikt per län. Gränsvärderna för kemiska ämnen skall sänkas ytterligare, så att de ger ett tillfredställande skydd mot risker för skador och obehag. Gränsvärdema för halter i blod eller urin (biolgiska gränsvärden) skall införas för flera ämnen. Det kraftigt försenade produktregistret måste nu snabbt byggas upp. Registret ska innehålla uppgifter om innehållet i alla de olika kemiska produkter som används i landet. Skyddsombuden skall få tillgång till uppgifter ur registret. Detta blir en värdefull komplettering till tillverkarnas och importörernas informationsskyldighet. När produktregistret är uppbyggt, införs förhandskontroll av kemiska ämnen. Det innebär att inga nya ämnen skall få införas utan att myndigheten fått dokumentation och gett sitt godkännande. Kostnaden för detta förfarande skall betalas av de företag som vill införa de nya ämnena. Redan innan registret är uppbyggt, kan ett system införas där den som vill börja använda ett nytt ämne ska förhandsanmäla detta. Därigenom får myndigheten möjlighet att ingripa mot ämnen som bedöms skadliga. Försäljning eller import av en produkt som innehåller ett nytt kemiskt ämne bör inte få ske förrän myndigheten lämnat tillstånd till det. Skyddsombuden skall få ökad hjälp med att skaffa uppgifter om skadeverkningarna av olika kemiska ämnen och om andra forskningsresultat de kan ha nytta av. a. anser vi att den informationscentral som inrättas vid skall prioritera hjälpen till skyddsombuden med information om kemiska hälsorisker i arbetsmiljön. Reglerna för märkning av kemiska produkter bör skärpas. F. n. kan man inte se på en omärkt produkt om den är omärkt därför att den inte behöver märkas eller därför att tillverkaren försummat att märka den. Lagstiftningen bör kompletteras med regler om hur det på en produkt skall framgå att den inte omfattas av skyldigheten att märka med varningstext. En utvärdering skall göras av bekämpningsmedel som registrerats enligt gamla regler. En del av dessa skulle inte ha godkänts enligt nu gällande krav. De bör dras in. Ett samlat forsknings- och utvecklingsprogram skall bedrivas för att få fram nya, bl. a. biologiska bekämpningsmetoder som är bättre för arbetsmiljön och för den yttre miljön. Asbest i bromsbelägg och friktionselement i bilar och maskiner skall förbjudas senast fr. o. m. den 1 okotber 1983. Företagshälsovården bör byggas ut med målet att omfatta alla anställda. Vi säger nej till regeringens avveckling av försäkringsersättningen till företagshälsovården. Regeringsförslaget skulle innebära ett kraftigt avbräck för arbetsmiljöarbetet. I stället vill vi ändra bidragens utformning så att det bättre stimulerar förebyggande verksamhet. Utbildningen av företagsläkare skall förbättras och utvidgas. Den skall ske i samma former som annan vidareutbildning av läkare. Läkarna skall också lära sig mer om yrkessjukdomar i sin grundutbildning. Yrkesmedicinska kliniker skall byggas ut i varje sjukvårdsregion och i varje län. Utökad utbildning av experter på gifter (toxikologer) och av yrkesmedicin are. Ett system med auktorisation för mätföretag skall införas. Därigenom kan kvaliteten förbättras i de mätningar som görs i arbetsmiljön. Försäkringskassornas handläggning av arbetsskadeärenden bör förbättras: - Bättre utbildning om arbetsskador för dem som handlägger ärendena. - Bättre tillgång till arbetsmedicinsk expertis. - Bättre arbetsplatsutredningar, med bl. a. samråd med skyddsombud och företagshälsovård. Betydligt oftare än skall arbetsplatsen besökas. Kvinnor som behöver ledighet därför att deras arbetsplats inte är säkert för fostret skall få fullgott försäkringsskydd, när omplacering inte är 1* 1981182. Huvudprincipen skall naturligtvis ändå vara att skapa arbetsmiljöer som är säkra även för gravida och deras . bör öka sina insatser på detta område. Ökad satsning på undersökningar där man kartlägger hälsotillståndet hos grupper som är utsatt för särskild miljöpåverkan (epidemiologiska undersökningar). a. bör cancerregistret, missbildningsregistret och arbetsskadestatistiken utnyttjas effektivt för detta ändamål. skall ha facklig representation i styrelsen. De skall forska även i arbetsmiljöfrågor. De fackliga organisationerna skall få behålla de pengar för forskningsinitiering, dvs. för att beställa ny forskning, som de haft men som regeringen vill dra in. Sekretesslagen skall ändras så att de fackliga organisationernas rätt till information om frågor av betydelse för arbetsmiljön garanteras. Uppgifter ur produktregistret skall bara få hemlighållas om tillverkaren eller leverantören skulle lida avsevärd skada om de lämnades ut. De skall alltid kunna lämnas ut om detta behövs för miljöarbetet. Staten bör föregå med gott exempel när det gäller att fullfölja sitt arbetsgivaransvar i arbetsmiljöfrågor. Stat och kommun får inte ges möjligheter att, t. ex. i besparingens tecken, undkomma arbetsmiljölagens krav. En utredning görs om arbetsmiljöfonder. skall inte exportera sina arbetsmiljöproblem. Vi vill utreda hur export av farliga maskiner och annan utrustning kan förhindras. Alla anställda skall få rätt till fria arbetskläder när sådana behövs av miljöskäl. I vår motion 1976/77:1675 redovisade vi vår syn på målen för arbetsmiljöarbetet. Här vill vi, med hänvisning till detta, endast särskilt framhålla att en förbättring av arbetsmiljön till stor del är en fråga om inflytandet på arbetsplatserna. Det är de anställda som bäst känner problemen, och det är deras intressen som skall komma i första hand i arbetsmiljöarbetet. Därför skall frågan om arbetsmiljö inte ses isolerat från arbetslivets reformering i övrigt. Under den borgerliga regeringstiden har reformarbetet för att ge de anställda ett ökat inflytande avstannat och i en del fall rentav ersatts med strävanden i motsatt riktning. Detta är allvarligt också ur arbetsmiljösynpunkt.. Tack vare de forskningsresultat som kommit fram har vi nu fått en ganska god bild av hur arbetsmiljön ser ut. denna kartläggning har utförts av LO genom dess olika enkäter. I en rapport inför 1981 redovisar LO resultatet av att man ställde samma frågor som man ställt 1970 till medlemmarna om vilka risker de anser sig ha i sin arbetsmiljö. Resultatet sammanfattades i följande tabell: LO-medlemmarnas uppfattning om förekomst av olika arbetsmiljöproblem (procent) Ur tabellen kan utläsas att LO-medlemmarna nu anser sig vara utsatta för olika arbetsmiljöproblem i större omfattning än vad som var fallet . Detta behöver emellertid inte tolkas så att arbetsmiljöerna på det hela taget blivit sämre. Mycket tyder på att framför allt genom skyddsombudens, skyddskommittérnas och företagshälsovårdens arbete snarare en förbättring ägt rum på de flesta håll. Den troligaste förklaringen till ökningen är därför att människor helt enkelt blivit mer medvetna om de arbetsmiljöproblem som finns på arbetsplatserna. Ofta accepterade man tidigare på grund av gammal vana förhållanden som man nu fått upp ögonen för och inte längre vill godta. En viktig slutsats är att den ekonomiska krisen inte fått LO-medlemmarna att nonchalera eller bortse ifrån sin arbetsmiljö, utan att medvetenheten om miljöproblemen tvärtom ökat. Genom den nya arbetsmiljölagens karaktär av ramlagstiftning har arbetarskyddsverkets centrala roll i det förebyggande arbetsmiljöarbetet ytterligare befästs. Det är arbetarskyddsstyrelsen som fått ansvaret för att föreskrifter om arbetsmiljöns beskaffenhet kommer fram i tillräcklig utsträckning. Det är också arbetarskyddsverket som, genom yrkesinspektionen, har att se till att föreskrifterna liksom lagens allmänna bestämmelser efterföljs på arbetsplatserna. Regeringen har det yttersta ansvaret för att arbetarskyddsverket har sådana resurser och sådana instruktioner att de av beslutade målen för arbetsmiljöarbetet kan förverkligas. mot denna bakgrund vi här går in på frågan om arbetarskyddsverkets resurser och om dess hittillsvarande insatser för att fullfölja den nya lagstiftningen. I vår partimotion 1976/77:1675 krävde vi en flerårsplan för resursutbyggnad av arbetarskyddsverket. Vårt syfte med detta var att arbetarskyddverkets verksamhet skulle kunna planeras på ett långsiktigt sätt. Under de borgerliga regeringsåren har det förekommit allvarliga störningar i verkets planering. Så t. ex. gavs arbetarskyddsstyrelsen genom en skrivelse direktiv om att utreda kraftiga nedskärningar av tillsynsavdelningens verksamhet. a. skulle ett alternativ med en 10-procentig nedskärning utarbetas. Det är tillsynsavdelninge som har att bl. a. utarbeta de föreskrifter som enligt uttalade mening måste komma till stånd för att arbetsmiljölagen, som ju är en ramlag, skall kunna nå sin avsedda verkan. I årets budgetproposition förutskickas att vissa anslag till arbetarskyddstyrelsen, som tidigare täckts genom statsbudgeten, nu ska beviljas ur arbetarskydasfonden. Detta gäller anslag till materielanskaffning för forskningsavdelningen. Vi vill erinra om att till synes planlösa förändringar av detta slag kommer att försvåra såväl arbetarskyddsstyrelsens som arbetarskyddsfondens planering. Årets budgetproposition innebär en direkt nedskärning av såväl arbetarskyddsstyrelsens som yrkesinspektionens verksamhet. Detta sker utan att något förslag redovisas till effektivisering av verksamheten. Enligt vår mening bör anvisa de medel som behövs för att förhindra en nedskärning av nuvarande personal- och verksamhetsnivå. Vad gäller arbetarskyddsstyrelsens del krävs för detta 3,0 milj. kr. och vad gäller yrkesinspektionens 2,5 milj. kr. Därutöver bör, för att säkra möjligheterna att fullfölja arbetesmiljömotionens intentioner, ytterligare satsningar göras på två prioriterade områden. Det ena är inspektionen på de mindre arbetsställena. 35 nya inspektionstjänster bör tillkomma, huvudsakligen i syfte att förbättra tillsynen av de mindre arbetsställena. Kostnaden härför kan beräknas till 3,5 milj. kr. Det andra området är utarbetande av föreskrifter för arbetsmiljön. Här krävs, som vi nedan skall återkomma till, en väsentlig uppryckning om arbetsmiljölagens syfte skall kunna förverkligas. För detta ändamål bör, utöver de åtgärder för att effektivisera arbetet som vi föreslår i denna motion, tio tjänster inrättas. Kostnaden för detta kan beräknas till 1,0 milj. kr. Sammantaget innebär detta att arbetarskyddsstyrelsen tilldelas 4 milj. kr. och yrkesinspektionen 6 milj. kr. utöver vad som föreslås i budgetpropositionen. Arbetsmiljön är i första hand en fråga för de anställda. Den part som representerar dem som får lida av dålig arbetsmiljö bör ges ett större inflytande i ledningsorganen för arbetarskyddet. Socialdemokratin kommer i regeringsställning att se över dessa frågor. En ökad facklig representation som ger majoritet i arbetarskyddstyrelsens verksstyrelse och i yrkesinspektionen kan därvid bli aktuell. Yrkesinspektionsnämnderna måste få en starkare ställning inom inspektionen. Deras inflytande bör öka vad gäller verksamhetens inriktning, ställningstaganden till olika slags åtgärder, personalrekrytering m. m. Detta kan ske genom att regeringen justerar instruktionen för yrkesinspektionen så att det där tydligt framgår att yrkesinspektionsnämnden har till uppgift att inom ramen för de beslut som fattas av arbetarskyddsstyrelsen planera arbetarskyddsverksamheten inom distriktet. Vidare bör av instruktionen framgå att nämnden ska höras i frågor om tillsättning av tjänster i distriktet. Detta bör av ges regeringen till känna. Enligt den nuvarande instruktionen för yrkesinspektionsnämnderna skall frågor om meddelanden om föreläggande eller förbud enligt arbetsmiljölagstiftningen eller enigt lagstiftningen om hälso- och miljöfarliga varor underställas nämnden. Detta har tolkats så att om det i inspektionsarbetet framkommit brott mot gällande föreskrifter och andra bestämmelser, skall ett beslut om att vidta föreläggande eller förbud föreläggas nämnden. Beslut om att i ett sådant fall inte göra ett föreläggande fattas däremot i praktiken av den enskilda inspektören. Denna beslutsordning har lett till att yreksinspektionsnämnderna fått alltför liten möjlighet att verka för ett effektivt genomdrivande av de föreskrifter och förbud som gäller. En förbättring bör kunna uppnås genom regler om att då det uppdagas förhållanden som strider mot gällande föreskrifter eller som innebär allvarliga risker för de anställdas liv eller hälsa, skall ett beslutsunderlag föreläggas inför avgöra om föreläggande eller förbud skall utfärdas. Det finns också skäl att överväga relger om att då ett missförhållande inte rättas till efter den av yrkesinspektionen utsatta tiden, skall ärendet föredras inför om eventuellt föreläggande eller förbud. De närmare formerna för sådana regler bör utredas. Detta bör av ges regeringen till känna. Med stöd av arbetarskyddslagen, som föregick arbetsmiljölagen, utarbetade arbetarskyddsstyrelsen anvisningar för olika delfrågor inom arbetsmiljön. Anvisningarna var ett värdefullt komplement till arbetarskyddslagen, men hade inte tillräckligt juridisk status. De fungerade som råd och anvisningar och kunde få full juridisk verkan enbart om yrkesinspektionen utfärdat ett s. k. föreläggande. Den kanske viktigaste enskilda lagändringen i den nya arbetsmiljölagen 1978 var att arbetarskyddsstyrelsen fick fullmakt att utfärda kungörelser med direkt sanktionerade föreskrifter. Detta innebär att de bestämmelser som utfärdats av arbetarskyddsstyrelsen nu kunde få tillräcklig juridisk status. En viktig förutsättning för arbetet med föreskrifterna var att det skulle bedrivas snabbt. I vår motion 1976/77:1675 påpekade vi att arbetarskyddsverket måste få tillräckliga resurser för att överföra tidigare utfärdade anvisningar och meddelanden till föreskriftsform samt att utfärda nya föreskrifter. Det är angeläget att detta arbete bedrivs utan onödig omgång, för att övergången till föreskriftsform inte medför att det tar att utfärda bestämmelser än i det tidigare system, då dessa hade karaktären av anvisningar och meddelanden. antogs den nya arbetsmiljölagen, och den trädde i kraft . producerade arbetarskyddstyrelsen flera anvisningar enligt de gamla reglerna än vad man gjort under så kort tidsperiod. Det var naturligtvis bra att dessa nya regler kom fram men det var inte bra att man undgick att ge dem en tillräcklig juridisk status. Utgivningen av föreskrifterna kom däremot att påbörjas mycket långsamt. Detta påvisas i avhandling till arbetsmiljö: En enda föreskrift utkom , 1979 var antalet tre och 1980 tio stycken. ... I ett PM daterat , dvs. strax efter det att arbetsmiljölagen trädde i kraft, utlovades 31 föreskrifter innan /79 var slut. Av de utlovade föreskrifterna utkom endast två som planerat. 29 st., hade således inte förverkligats. Det finns 134 gamla anvisningar som behöver ersättas. Om man antar att det behövs drygt så många föreskrifter om nya och icke reglerade risker i miljön kan behovet uppskattas till 300 föreskrifter. Om utgivningstakten blir tio stycken så tar det runt att förverkliga detta första steg. Årtalet skulle då vara 2010! Arbetarskyddstyrelsen har genom sin rätt att utge bindande föreskrifter fått en mycket självständig ställning inom förvaltningen. Styrelsen har i huvudsak undantagits från andra myndigheters skyldighet att underställa regeringens föreskrifter, råd och anvisningar. Huvudskälen till detta var att många normer och bestämmelser inom arbetsmiljön måste utfärdas snabbt. Detta syfte bakom beslut om särskilda befogenheter till arbetarskyddsstyrelsen har emellertid inte infriats på ett tillfredställande sätt. För att belysa bristerna i detta hänseende kan nämnas ett exempel som redovisats i arbetarskyddsstyrelsens verkstidskrift , nr. 9/1981. Exemplet gäller s. k. kombinerade vulkningstillsatser inom gummiindustrin. fick arbetarskyddsstyrelsen kännedom om att använda dessa tillsatser. Förbudet meddelades i en kungörelse som arbetarskyddsstyrelsen antog . Att en kemisk produkt, som inte varit känd för sådana effekter, visar sig ge upphov till cancer, är ett typiskt exempel på en situation då ett snabbt ingripande från arbetarskyddsstyrelsen skulle ha varit nödvändigt. Genom arbetsmiljölagen fick arbetarskyddsstyrelsen möjlighet att utfärda direkt straffsanktionerade föreskrifter. Syftet med detta var att de bestämmelser som är viktigast för att skydda de anställdas liv och hälsa skulle vara straffsanktionerade. I socialutskottets betänkande om arbetsmiljölagen, som antogs av , framhölls: Utskottet anser att det är väsentligt att arbetsmiljölagstiftningen inrymmer ett sanktionssystem som ger tillsynsmyndigheterna möjlighet till effektiva och konstruktiva ingripanden. Systemet bör enligt utskottets mening vara så utformat, att det verkar pådrivande på arbetsmiljöarbetet och därigenom har en förebyggande och framåtdrivande effekt. Ett sådant system innebär också att skyddsombuden får ökat stöd i sitt arbete med att förbättra arbetsmiljön och att yrkesinspektionen får ett fast underlag för sina åtgärder (SoU 1977/78:1, s. 74). Detta syfte med föreskrifternas straffsanktionering har emellertid inte kommit att uppfyllas. I det fåtal kungörelser som utkommit under de år som förflutit sedan arbetsmiljölagen trätt i kraft, finns endast ett ringa antal straffsanktionerade bestämmelser. I den mån de förekommer innebär de inte straffsanktion mot brist på vidtagna åtgärder för att förbättra arbetsmiljön, utan endast straffsanktionering mot skyldigheten att t. ex. mäta luftföroreningar och ombesörja vissa medicinska undersökningar. I ovan citerade avhandling framgår: Straffkopplade regler fanns 1980 bara i tre föreskrifter. I samtliga fall gäller de straffkopplade reglerna mätningar, märkningar och läkarundersökningar. Det är saker som det är mycket lätt att kontrollera efterlevanden av. Därutöver finns straff för brott mot reglerna om minderåriga, men de straffen finns utmärkta redan i lagen. Det förefaller som att det inte blir straffbelagt att underlåta att sanera en dålig arbetsmiljö. Det skäl som brukar anges för denna inriktning av föreskriftsarbetet är att det aldrig skall få uppstå några tolkningsproblem i fråga om en straffsanktionerad bestämmelse har överträtts eller ej. Att på detta sätt ställa helt andra krav än som ställs på andra straffsanktionerade regler i vårt juridiska system sanknar emellertid stöd i arbetsmiljölagen och dess förarbeten. I praktiken innebär det att riksdagsbeslutet inte har verkställts. I stället för ett system som skulle bli snabbare än anvisningarna och få en högre juridisk status än dessa har vi fått en försening utan att lagens syfte om straffsanktionering i någon nämnvärd utsträckning har tillgodosetts. Den nuvarande inriktningen på straffsanktionernas användning är allvarlig också genom sitt indirekta budskap. Den ger intrycket att man inom arbetarskyddsverket anser det vara allvarligare om man inte mäter i arbetsmiljön än om man inte förbättrar arbetsmiljön. Detta kan inte godtas. Under medverkan av statskontoret har det utarbetats en översyn av arbetarskyddsverkets administrativa funktioner (ASSÖ). Personalorganisationerna påtalar där i ett särskilt yttrande arbetarskyddsverkets interna juridiska funktioner inte fungerar på ett ur alla synpunkter tillfredsställande sätt. Lagbyrån uppfattas av personalen på tillsynsavdelningen som en propp i författningsarbetet... Det är förvisso oantastligt att författningarna måste utformas med tanke på möjlighet att utdöma sanktioner om föreskrifter inte följs, men det får inte ske på bekostnad av reella möjligheter att förebygga dåliga arbetsmiljöer. Det finns anledning att fästa vikt vid personalorganisationernas synpunkter vid den omorganisering av arbetarskyddsverkets arbete med föreskrifternas synpunkter vid den omorganisering av arbetarskyddsverkets arbete med föreskrifterna som är nödvändig för att verket skall arbeta enligt arbetsmiljölagens syften. Vi vill också framhålla att många inom arbetarskyddsverket gör mycket goda insatser i arbetsmiljölagens anda, men att sådana insatser ofta inte får de genomslag som vore önskvärt. bör uttala att arbetet med att utfärda föreskrifter väsentligen måste effektiviseras, bl. a. så att de tidigare anvisningarna snabbt kan överföras till föreskriftsform.