ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5022506 · 1982-04-21 00:00:00 — Vi är dock helt medvetna om att problemet med övervärden ingalunda kommer att kunna föras till en mer generell lösning genom att utnyttja prisföreskrifter enbart i samband med ombildning av hyresrätt till bostadsrätt eller nyproduktion av bostadsrätt. Snarare kan sådana föreskrifter, om de ges en felaktig varubeteckning, komma att kunna uppfattas som obilliga i förhållande till den befintliga bostadsmassan av småhus med äganderätt och bostadsrättslägenheter sammanlagt ca 2,1 miljoner bostäder vilka i praktiken inte kommer att kunna beröras av dylika föreskrifter. För att komma till rätta med problemet med övervärden i samband med försäljning av bostäder måste en prövning ske i ett vidare fördelningspolitiskt sammanhang där såväl effekten av skattesystem som den rådande bostadsfinansieringen vägs in. En sådan utredning, som även bör inkludera en utveckling av den kooperativa boendeformen i syfte att bemästra överprisproblemet och förhindra spekulationen, måste baseras på en fördelningspolitik utgående från de värderingar som gäller för den socialt inriktade bostadspolitiken. Den nu aktuella lagstiftningen kommer att medföra, inte minst för kommunerna, vissa nya administrativa åtaganden och rutiner vid övergång från hyres- till bostadsrätt. Detta i kombination med att nya krediter, delvis förenade med behovsprövning, kommer att behöva ställas till förfogande vid övergången gör att vi finner att tidpunkten för ikraftträdande bör flyttas fram från till . Genom en sådan framflyttning kan, förutom att författningstexten föreligger före ikraftträdandet, dessutom bättre förutsättningar skapas för information till de boende om de nya reglerna som gäller vid framtida övergång från hyres- till bostadsrätt. Vi utgår från att berörda utskott utformar de av motionsförslagen föranledda förslagen till ändringar i lagstiftningen och hemställer 1. att antar de vid propositionen fogade lagförslagen endast med i denna motion förordade ändringar som innebär a) att de folkrörelsekooperativa bostadsrättsföreningarna undantas från den i propositionen föreslagna majoritetsregeln, b) att den generella hembudsskyldigheten inte godtas och i stället ersätts med en utvidgad förköpsrätt, c) att bostadsrättsförening i sina stadgar skall kunna föra in, utöver prisföreskrifter, även s. k. hembudsklausuler av i motionen förordad typ, d) att lagstiftningen träder i kraft , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts a) om en uppföljning av vissa ombildningar m. m. samt om därav föranledda förslag, b) om medverkan till vissa fastighetsöverlåtelser till folkrörelsekooperativa bostadsrättsföreningar m. c) om förutsättningar för bostadslån i vissa fall, d) om en utredning beträffande problemen med övervärden m. m. enligt vad i motionen anförts. () () HANS () () () () () () i () () () () () () ()
mot · G5022508 · 1982-04-21 00:00:00 — m. fl. En övre åldersgräns för antagning till läkarlinjen m. m. 1981/82:193) kommunisterna har i sak intet att invända mot förslaget om en övre åldersgräns vid antagning till läkarlinjen. Vi finner det emellertid icke tillräckligt motiverat att i detta syfte ändra högskolelagen. Högskolelagen torde inte hindra från att bestämma vad som sägs i den föreslagna tillkommande 9 a § eller i tillägget till 10 §. Än allvarligare synes det vara att propositionen inte innehåller någon argumentation för angelägenheten av att nu återinföra varningsinstrumentet vid små förseelser, dels medge längre avstängningsstraff vid grova förseelser för högskolestuderande. Inget anförs om vad som skulle föranleda de nämnda straffskärpningarna. Ingenting torde ha inträffat som aktualiserar strängare ingripanden mot studerande vid statlig högskoleenhet, om han med otillåtna hjälpmedel eller på annat sätt försökt vilseleda vid prov eller har stört eller hindrat undervisningen vid högskoleenheten. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att avslår proposition 1981/82:193 i vad avser upprättat förslag till lag om ändring i högskolelagen (1977:218). (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G5022510 · 1982-04-22 00:00:00 — Motion 1981/82:2510 m.fl. Statens hingstdepå och stuteri (prop. 1981/82:198) I proposition 1981/82:198 föreslås att den statliga verksamheten vid statens hingstdepå och stuteri skall avvecklas och överlåtas på en stiftelse. Propositionen bygger på ett avtal som träffats mellan staten och vissa intressenter. Dessa intressenter har förbundit sig att under närmare angivna villkor anslå egendom till en stiftelse med det ideella syftet att i huvudsak fortsätta verksamheten. Staten skall utan vederlag överlåta hästbeståndet samt utrustning och inventarier till stiftelsen. Värdet av detta har inte preciserats i propositionen. Något inflytande eller insyn i den fortsatta verksamheten tycks staten inte få bortsett från att lantbruksstyrelsen skall utse en revisor för granskning av stiftelsens verksamhet. Vi finnér det angeläget att samhället även fortsättningsvis kan påverka verksamheten och menar att ordföranden i stiftelsens styrelse och en ersättare för denna skall utses av regeringen. Ett annat vägande skäl för att samhället bör vara företrätt i styrelsen på detta sätt är den viktiga roll som en neutral ordförande kan komma att få spela då skilda intressen skall samordnas eller överbryggas. En av samhället utsedd ordförande kommer även att kunna fungera som en gentemot skilda intressen fristående part och då även för dem som inte är direkt företrädda genom stiftarna i styrelsen, t. ex. halvblodsklubbarna. Den omständigheten att staten upphör med verksamheten vid depån innebär att all personal måste sägas upp. Stiftarna har åtagit sig att i princip återanställa den personal vid depån som uppnått och som dessutom varit anställd . Det förhållandet att den övertaliga personalen inte tycks kunna få ett motsvarande arbete i regionen borde ha inneburit en skyldighet för stiftarna att återanställa all personal. Vi utgår från att staten tar nödvändiga initiativ i detta syfte eller frågan på annat sätt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi 1. att lämnar begärt bemyndigande under förutsättning att staten garanteras inflytande i blivande stiftelsen i enlighet med vad som anges i motionen, 2. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att bereda personalen fortsatt arbete. P. O. () () () ()
mot · G5022512 · 1982-04-23 00:00:00 — Ändrade regler för skogskonto, m. m. 1981/82:182) I propositionen föreslås bl. a. att skogsägare som drabbats av stormfällning, brand, insektsangrepp eller liknande händelse skall få betala in medel på ett konto med tjugoårig löptid (skogsskadekonto) i stället för det tioåriga skogskontot. Minsta inbetalningsbelopp på skogsskadekontot föreslås bli . Detta förslag överensstämmer helt med vad utredningen angående skogsindustrins virkesförsörjning föreslog i sitt betänkande som avlämnades . Under åberopande av vad som bl. a. inträffat i norra till följd av omfattande insektsangrepp på granskogen tog utredningen upp frågan om behovet av ändrade skogskontobestämmelser när det gäller inkomster till följd av skador på skogen. I en framställning till regeringen föreslog en enhällig virkesförsörjningsutredning att den längsta tid under vilken skogskontomedel, som härrör från avverkning av skadad skog, får stå inne skall förlängas från tio till . I virkesförsörjningsutredningens skrivelse till regeringen beträffande en förlängd löptid av skogskontomedel i skadefall föreslog vi att ändringen skulle gälla fr. o. m. Enligt en överenskommelse skall ändringen tillämpas även i fråga om medel som finns innestående på skogskonto före ikraftträdandet. Förslaget från virkesförsörjningsutredningen om förlängd löptid för skogskontot i skadefallen var remitterat till en rad remissinstanser. Förslaget tillstyrks av bl. I virkesförsörjningsutredningen ansåg vi socialdemokrater, att en tioårsperiod normalt torde vara tillräckligt för att fördela skogsintäkterna mellan olika beskattningsår och därigenom erhålla en lägre beskattning. bör det vara möjligt för skogsägaren att låta utföra och bekosta de återväxtåtgärder som enligt skogsvårdslagen krävs för att återbeskoga ett område efter exempelvis en slutavverkning. Det kan emellertid i fall där områden utsätts för exempelvis insektsangrepp av den omfattning som drabbade norra vara befogat med längre löptid. På ett område mellan och Ambjörby-ca 13 km-blev all granskog skövlad. Kalmarken bredernu ut sig längs , och det kommer att ta åtskillig tid innan markberedning och återplantering kan ske. Det bör i sammanhanget påpekas att med risk för snytbaggeangrepp på plantor som icke är skyddsbehandlade till följd av DDT-förbudet, så måste varje hygge ligga orört irman återväxtåtgärder kan sättas in. Fall som ovan relaterats och liknande händelser som får till följd att onormalt stora avverkningar måste komma till stånd motiverar en inkomstutjämning . Det är enligt min mening rimligt att löptiden förlängs i skadefall från nuvarande tio till och att, som virkesförsörjningsutredningen föreslog, detta skall gälla fr. o. m. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att löptiden på skogskonto förlängs från tio till för medel från skogsavverkningar på grund av stormfällning, brand, insektsangrepp eller liknande händelse och att ändringen skall gälla fr. o. m. 462 GOTAB 70990 1982
mot · G5022513 · 1982-04-23 00:00:00 — 1981/82 2513-2518 Motion 1981/82:2513 m. fl. Statens hingstdepå och stuteri (prop. 1981/82:198) I proposition 1981/82:198 föreslås att den statliga verksamheten vid statens hingstdepå och stuteri vid avvecklas och överlåts på en stiftelse. Ett avtal härom har träffats mellan statenoch berörda intressenter. Avels- och uppföljningsresultat i den svenska halvblodsaveln har på ett helt avgörande sätt sina grunder i verksamheten vid . Denna har i sin tur traditioner och har också kunnat röna ett mycket stort gensvar i internationella sammanhang. När nu svenska staten lämnar över hela verksamheten med inventarier, hästmaterial m. m. plus betydande startbidrag till en blivande stiftelse bör detta förhoppningsvis genom de frivilliga organisationernas ökade engagemang kunna leda till ett fortsatt kvalitativt högtstående avelsarbete. Staten har dock trots denna stora insats inte kunnat i det tecknade avtalet skapa några garantier för en sådan lyckosam fortsättning av verksamheten. Staten har inte heller beretts det inflytande eller den insyn i det fortsatta arbetet som skulle vara berättigat i förhållande till statens insats. Vi anser att ett visst statligt inflytande i den framtida verksamheten vid skulle innebära ökade garantier för ett fortsatt kvalitativt högststående avelsarbete inom den svenska halvblodsaveln. Vi föreslår därför att regeringen i styrelsen för den blivande stiftelsen vid tillsätter en opartisk ordförande jämte suppleant. När staten upphör med verksamheten vid depån måste all personal sägas upp. Enligt avtalet skulle stiftarna åtaga sig att återanställa viss del av personalen. Vi anser att överenskommelsen borde, förutom de nu utlovade tryggheterna för de anställda, också innehållit mera flexibla principer där ökad hänsyn kunde tas till depåns praktiska funktioner och behov. Med stöd av ovanstående hemställer vi 1. att lämnar begärt bemyndigande under förutsättning att staten garanteras inflytande i den blivande stiftelsen i enlighet med vad som anges i motionen, 2. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kommande anställningsfrågor. () () () () () () i Hjärtrum () () 1 1981/82.
mot · G5022519 · 1982-04-27 00:00:00 — 1981/82 2519-2522 m. fl. Ändrade regler för skogskonto, m. m. 1981/82:182) Våra skogstillgångar är av stor vikt för vårt land. En stor del av våra exportinkomster baseras därpå, och många människor är direkt och indirekt beroende av skogsnäringen. Det påtalas i propositionen att avverkningarna kraftigt sjunkit jämfört med av och 1970-talets första hälft. Detta har naturligtvis lett till att skogsindustrin har fått problem med sin virkesförsörjning. En sådan situation är högst otillfredsställande och måste åtgärdas. Ett rimligt krav är att de som äger landets naturtillgångar, i detta fall skogsmarken, sköter och tillvaratar dessa på det för landet bästa sättet. Det bör alltså vara en plikt att avverka den kvantitet som tillväxten medger. har haft till uppgift att analysera orsakerna till de förhållandevis låga avverkningarna, samt att komma med förslag till åtgärder. Enligt direktiven skulle utredningsarbetet i första hand inriktas på att föreslå åtgärder som bygger på ekonomiska stimulanser snarare än administrativa regleringar. De nu föreslagna åtgärderna i propositionen följer också denna linje. Det är genom stöd och stimulanser som regeringen försöker lösa problemet med den otillfredsställande avverkningsnivån. Vi tror att de åtgärder som föreslås endast marginellt kommer att ändra utbudet av skogsråvara. Därför krävs andra och mera omfattande åtgärder. Allt talar för en ändrad skogsbeskattning. En sådan beskattningsform bör slå hårdast mot de skogstillgångar som bör avverkas och sådana som inte föryngras . För att tillämpa ett sådant system måste man ha tillgång till god information om skogen på den enskilda fastigheten som ju är beskattningsenhet. Därför måste en ordentlig satsning på datainsamling påbörjas , och skogsbruksplaner upprättas för alla fastigheter som har skogligt värde. Vi har i andra motioner föreslagit sådana åtgärder samt att ett kombinerat stöd- och avgiftssystem införs. Enligt vår mening är det endast så man kan komma till rätta med den situation som räder. Vi avvisar därför de förslag som läggs. Dessa kommer dels inte att nämnvärt påverka situationen, dels favoriseras skogsägarna genom sådana åtgärder på ett sätt som är oacceptabelt och orättvist. Med hänvisning till det anförda föreslås I 1981/82. 1. att beslutar att avslå förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. att beslutar att avslå förslag till lag om ändring i lagen (1979:500) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 3. att beslutar att avslå förslag till lag om ändring i skogskontolagen (1954:142), 4. att beslutar att godkänna vad som i motionen anförs om ändrad skogsbeskattning och av regeringen begära åtgärder i enlighet därmed. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G5022524 · 1982-04-28 00:00:00 — Motion 1981/82:2524 Reformerad inkomstbeskattning (prop. 1981/82:197) I propositionen anges på s. 57: Avlider en näringsidkare så bör tidigare underskott få utnyttjas av dödsboet under det beskattningsår när dödsfallet inträffade men inte vid senare års taxeringar. Några motiveringar för denna restriktiva inställning till dödsbonas möjligheter att utnyttja tidigare underskottsavdrag anförs ej. Inte heller har jag kunnat finna att återgivna ställningstagande är lagreglerat, utan tanken synes vara att genom anvisningar till lagen styra tillämpningen. Av olika skäl har man i skattelagstiftningen stannat för att låta ett dödsbo förbli oskiftat och bli beskattat såsom självständig juridisk person under de fyra kalenderår som följer efter dödsåret. Med detta har man uppenbarligen velat ge dödsbodelägarna skäligt rådrum för att upplösa dödsboet på ett för delägarna ekonomiskt rimligt sätt. Behovet av detta torde vara speciellt framträdande om den avlidne drivit någon form av rörelse. Även om det torde bli relativt få dödsbon som drabbas negativt av den inledningsvis refererade bestämmelsen, så anser jag att en dylik diskriminering av dödsbon är opåkallad. Det skulle ju rentav kunna uppstå fall där dödsårets inkomst är mindre än de ackumulerade underskotten. I undantagsfall kan det alltså vara betydelsefullt för dödsbodelägarna att kunna utnyttja de underskott som företagaren ådragit sig närmast före dödsfallet. Jag menar alltså att även oskiftade dödsbon inom ramen för de sex åren skall ha rätt att fritt utnyttja och fördela de underskott som den avlidne eljest skulle varit berättigad till. Under hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande oskiftade dödsbons möjlighet att utnyttja de underskottsavdrag vid inkomsttaxeringen, vilka den avlidne företagaren eljest kunnat tillgodogöra sig.
mot · G5022525 · 1982-04-29 00:00:00 — m. fl. Ett reformerat kyrkomöte m. m. 1981/82:192) I proposition 1981/82:192 angående förslag till Lag om kyrkomötet föreslås i 1 att varje stift skall utgöra en valkrets. Detta innebär att som f. n. består av två valkretsar nu också skulle bilda en valkrets. omfattar , och och har större folkmängd än något annat stift. En valkrets omfattande hela skulle enligt vad Lunds domkapitel anfört i sitt remissyttrande innebära att antalet elektorer torde uppgå till 689. Stora praktiska problem uppstår med en så stor valkorporation. Det finns starka motiv för bibehållande av nuvarande uppdelning av i två valkretsar, varvid utgör en valkrets och och den andra valkretsen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att vid val till kyrkomötet indelas i två valkretsar, 2. att beslutar att indelning sker som genom att bildar en valkrets och och den andra valkretsen. HANS () ()
mot · G5022526 · 1982-04-30 00:00:00 — Ett reformerat kyrkomöte m. m. 1981/82:192) Proposition 1981/82:192 om ett reformerat kyrkomöte är resultatet av en politisk kompromiss på partiledarnivå. Som fallet är med kompromisser vidlåder svagheter också denna produkt. Allmänt kan konstateras att med hänvisning till RF 9 i allt väsentligt tar över lagstiftningsmakten för . Detta innebär uppenbarligen att kyrkan knyts hårdare till staten och blir beroende av denna mera . Att s. k. interna frågor framgent kommer att hanteras av kyrkomötet är klen tröst, enär kyrkomötets beslut i denna typ av frågor tidigare undantagslöst vunnit regeringens och godkännande. Statsrådet föreslår att ärkebiskopen blir självskriven ordförande i den kyrkliga centralstyrelsen. Detta ligger väl i linje med episkopala egenart, även om förslaget strider mot den uttalade målsättningen att ge kyrkomötet en mera demokratisk uppbyggnad. Förslaget kan emellertid godtas under den förutsättningen att ärkebiskopen utses av en bredare och mera demokratiskt uppbyggd väljarkår. utses ärkebiskopen av regeringen efter förslag av präster och lekmän i ärkestiftet, dvs. i , och samt av landets 13 domkapitel. Rimligtvis bör medborgarna i samtliga stift ha möjlighet att i demokratisk ordning påverka valet av ärkebiskop och därmed också valet av ordförande i den samfällda centrala styrelse. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att föreslå regeringen att utreda frågan om tillsättning av ärkebiskop.
mot · G5022528 · 1982-05-03 00:00:00 — i m. fl. Reformerad inkomstbeskattning (prop. 1981/82:197) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:2529 av m. fl. att vid beräkning av underlag för tilläggsbelopp något tillägg inte skall göras med den del av räntekostnaderna på låneskulderna i förvärvskällan jordbruksfastighet som belöper på den egna bostaden. () () () () () () HANS () () . HÖGMARK (m) () YR (m)
mot · G5022530 · 1982-05-03 00:00:00 — Motion 1981/82:2530 i Reformerad inkomstbeskattning (prop. 1981/82:197) Med anledning av regeringens proposition 1981/82:197 om reformerad inkomstbeskattning vill jag föreslå vissa förändringar i nu gällande skattesystem. Det även i ett längre perspektiv allvarliga ekonomiska läge som vårt folk befinner sig i kommer med största sannolikhet bl. a. att innebära att den övervältring av ansvaret för anhörigas stöd, hjälp och vård från familjekretsen till samhället som länge pågått måste upphöra, och en viss återgång till ökad familjesammanhållning blir ofrånkomlig. Det är lätt att konstatera att svenska folket genom den ökade medellivslängden alltmera är på väg att bli ett fyra-generations-samhälle (mormorsmor mormor mor barn). Det finns därför skäl att underlätta en familjesammanhållning, inte bara horisontellt utan också vertikalt. Inom en större familjekrets borde det kunna vara möjligt att även ekonomiskt hjälpa varandra. Även med hänsyn till den snabba inflationsutvecklingen borde därför hittillsvarande gränser för skattefrihet för gåvor resp. avdragsrätt för periodiskt understöd väsentligt höjas. Om den begränsningen görs att mottagaren skall vara svensk medborgare och medlem av den familj givaren tillhör (på sätt som kan definieras analogt med vad som gjordes i samband med införandet av realisationsvinstbeskattning på fastighet 1967), borde avdragsgränsen för periodiskt understöd kunna sättas vid exempelvis . och för skattefrihet för gåva vid åtminstone . Som alla vet har den ekonomiska krisen och det nu föreliggande skatteförslaget lett till en beklaglig minskning av byggandet i landet. som mängder av tomma hyreslägenheter visar att nybyggnadsbehovet inte är särskilt stort, torde det å andra sidan förhålla sig så att underhålls-, reparations- och ombyggnadsbehovet är stort. a. jordbruksfastighet är reparationer och underhåll avdragsgilla, medan detta ej gäller villafastigheter. Avsaknaden av avdragsrätt inbjuder till att låta ändå erforderliga reparationer med andra ord ske svart. Om även villaägarna finge avdragsrätt för reparationer skulle dels detta bostadsbestånd hållas i gott skick, dels frestelsen att anlita svartjobb upphöra, dels arbetslösheten inom byggnadsverksamheten mildras. Förmodligen skulle en sådan åtgärd temporärt leda till en viss minskning av skatteunderlaget. Detta skulle emellertid kunna kompenseras genom en motsvarande höjning av inkomstschablonen eller garantiavgiften. 1 1981/82. Det bör uppdragas åt utskottet att utarbeta sådana förändringar i lagtexten som kan föranledas av vad i motionen anföres. Under hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta 1. att höja gränserna för skattefrihet beträffande periodiskt understöd resp. gåvor inom familjekretsen på sätt som anföres i motionen, 2. att medge avdragsrätt för reparationer och underhåll även beträffande villafastigheter på sätt som anföres i motionen. G. () i
mot · G5022531 · 1982-05-03 00:00:00 — Motion 1981/82:2531 Reformerad inkomstbeskattning (prop. 1981/82:197) I proposition 1981/82:197 föreslår budgetministern att avdragsrätten för periodiska understöd helt slopas. medgavs enligt gällande lagstiftning avdrag för dessa understöd i obegränsad omfattning. Sedan detta år har rätten till avdrag successivt begränsats för att således i föreliggande proposition helt avskaffas. Enligt min uppfattning föreligger dock fortfarande situationer, där avdragsrätt bör medges. I de fall där äktenskap ingås mellan svenska kvinnor och utländska män och där äktenskapet upplöses genom skilsmässa uppstår ofta stora försörjningssvårigheter för den svenska kvinnan, om barn finns i äktenskapet och då tvist uppstår i vårdnadsfrågan och hon på grund därav ej kan återvända till . Skilsmässoförhandlingarna tvingar mödrarna att bo kvar i makens land så länge dessa pågår. Och förhandlingarna kan förvisso bli mycket långdragna. 1 många länder saknas också reella möjligheter för kvinnan att försörja sig genom eget arbete, även om hon har en svensk yrkesutbildning bakom sig. En annorlunda kultursyn lägger hinder i vägen. För dessa svenska mödrar och deras barn blir därför den hjälp som de eventuellt kan få av i boende anhöriga av vital betydelse. Dessa önskar gärna ge hjälp i en brydsam och svårbemästrad situation men understödet kan vara en tung börda, som skulle bli än tyngre, kanske omöjlig att bära, vid ett slopande av avdragsrätten. Det ekonomiska stödet riskerar att försvinna, och förutsättningarna för de svenska kvinnorna att erhålla vårdnaden om sina barn skulle därigenom antingen försämras eller kanske t. o. m. i vissa fall omöjliggöras. Det förtjänar här att understrykas att vårt sociala skyddsnät här ej fungerar, då dessa kvinnor ej är skrivna i och därför icke kan erhålla stöd den vägen. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att nu gällande avdragsrätt för periodiska understöd skall kvarstå vad beträffar i utlandet bosatta svenskar med minderåriga barn.
mot · G5022532 · 1982-05-03 00:00:00 — g) sanering av avdragssystemet med minskning av ränteavdragen för stora lån och borttagande av vissa avdrag som t. ex. vid skatte- och aktiefondsparande, representationsavdrag m. m., h) skärpt kamp mot skattefusk, skatteflykt och övrig ekonomisk brottslighet. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)