ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5021828 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. En påbyggnadslinje inom arbetsterapeututbildningen med inriktning på omsorg och habilitering Grundutbildningen för arbetsterapeuter kommer att skäras ned från 120 till 100 poäng. kommer två påbyggnadslinjer att införas, en med inriktning mot primärvårdens behov och en med inriktning mot somatisk och psykiatrisk sjukvård. Redan i den befintliga utbildningen är området omsorg-habilitering dåligt tillgodosett. Med neddragningen av grundutbildningen finns anledning att befara att detta område ytterligare kommer att eftersättas. Emellertid finns det tjänster för arbetsterapeuter inom området. Det är därför viktigt att det finns en adekvat utbildning. Vi vill därför förorda att en påbyggnadsutbildning om 20 poäng inrättas inom området omsorg-habilitering. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag och åtgärder för en påbyggnadsutbildning inom området omsorg-habilitering för arbetsterapeuter. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G5021829 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1829 m. fl. kommunisterna har i en annan partimotion till årets föreslagit förbättringar av hemspråksundervisningen för invandrarbarn. I den föreliggande motionen vänder vi oss mot regeringens intentioner att inför det kommande läsåret utfärda sådana förändringar i reglerna för statsbidrag, att man inför /84 räknar med att kunna göra en inbesparing av 118 milj. kr. av anslaget, vilket utgör av detsamma. De skäl som regeringen anför för inbesparingen är dels att kommunerna överkompenserats för sina kostnader för hemspråksundervisningen genom ett för högt veckotimpris, och dels att en dubbelkompensation föreligger genom kommunernas sätt att organisera hemspråksundervisningen. Till grund för den förra slutsatsen ligger en undersökning av SCB, som dock inte redovisas i propositionen, varför uppgiften inte låter sig analyseras och värderas. Till grund för slutsatsen om dubbelkompensation ligger det förhållandet att kommunerna i ökad utsträckning försöker driva hemspråksundervisningen i enspråkiga grupper. Enbart det förhållandet räcker emellertid inte för att man därav skall kunna sluta sig till att det går att dra in 73 milj. kr. på området, så som regeringen gör, utan att verksamheten riskerar att allvarligt försämras. Det fordras betydligt grundligare studier av hur och under vilka villkor hemspråksundervisningen bedrivs ute i kommunerna. I regeringens beskrivning av frågan ligger också en försåtlig anklagelse gentemot kommunerna, om att förfara bedrägligt med statsbidragsmedel. Anklagelsen bestyrks emellertid inte med ett ord i propositionen. Det finns emellertid anledning att anta att behovet av hemspråksundervisning ute i landets skolor är oändligt mycket större än det som täcks in med de nuvarande statsbidragsreglerna. Detta borde ses över, bl. a. därför att här finns massor med belägg, både i form av vetenskapliga undersökningar och vittnesmål från lärare ute på fältet. Därför bör uttala att den ovan nämnda besparingen på 118 milj. kr. ej bör komma till stånd. Under hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att den neddragning av anslaget till hemspråksundervisning med 118 milj. kr. som regeringen behandlar i proposition 1981/82:100, bil. 12, ej bör komma till stånd på det sätt regeringen föreslår. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G5021830 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1830 Statsbidraget till i m. m. På initiativ av Stiftelsen anordnade i samverkan med stiftelsen en fyra veckors kurs på i , avsedd i första hand för sjöfolk som av en eller annan anledning hade ledig tid till förfogande för folkhögskolestudier. Kursen väckte stort intresse inom sjöfartens organisationer, som i den såg ett embryo till en sjöfartens egen folkhögskola. Stiftelsen vädjade därför till om fortsatt folkhögskoleverksamhet på . Styrelsen för beslöt med anledning därav att under en i avtal begränsad tidsperiod i samverkan med Stiftelsen anordna kurser på under rubriken , sedermera - Sjöfolkhögskolan, detta i syfte att utveckla verksamheten och ge intresserade parter tillfälle att bilda en huvudmannaorganisation och skapa förutsättningar för dess övertagande av verksamheten. En huvudmannaorganisation, kallad Stiftelsen bildades . Till denna har Stiftelsen donerat alla sina tillgångar på . - Sjöfolkhögskolan ansökte 1980 och 1981 om att få bli självständig folkhögskola. I regeringens proposition 1981/82:100 (bil. 12, s. 588), skriver statsrådet, att pedagogiska och andra skäl talar för att (Viebäcksskolan och) - Sjöfolkhögskolan ges en självständig ställning. Detta får ske på så sätt att huvudmannen själv får besluta om han vill att Sjöfolkhögskolan skall få bli självständig. Detta i sin tur får ske på villkor att antalet statsbidragsberättigade elevveckor för båda skolorna beräknas på ett annat sätt än vad som sägs i folkhögskoleförordningens 83 §. statsbidrag får utgå ; därefter reduceras bidraget successivt upp ; en kursvolym ovanför detta tal får inte ligga till grund för allmänt bidrag. Konsekvensen av regeringsförslaget är i själva verket den att , som en gång för alla (1959) fått status som en hel och full folkhögskola skall besluta att reducera sig själv till en halv skola. Institut och har uppdrag att bedriva särskild nordisk bildningsverksamhet och har en f. ö. differentierad och etablerad folkbildningsverksamhet. positionens förslag till lösning av problemet med självständighet åt Sjöfolkhögskolan innebär att skulle förlora så stora delar av sitt reguljära statsbidrag, att en fortsatt rimlig verksamhetsomfattning omöjliggörs. anhöll 1978 om att genom att initiera verksamhet på i skulle medverka till att pedagogiskt och folkbildningsmässigt angelägna mål förverkligades. har Skeppsholmenverksamheten fått en egen huvudman och i ett läge, då skäl för självständighet åt denna verksamhet aktualiserats, så skulle detta få ske endast under förutsättning att Biskops-Arnös verksamhet så försvåras, att den i det närmaste omöjliggörs. Både med sin inriktning på kommunikativa ämnen och kulturpedagogik samt med sitt nordiska program och Sjöfolkhögskolan med sin verksamhet för en från folkbildningssynpunkt intressant målgrupp - de ombordanställda - skall självklart båda kunna arbeta vidare som självständiga folkhögskolor. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala sig för att och vid en eventuell separation skall erhålla statsbidrag enligt folkhögskoleförordningens 83 §. (c) ()
mot · G5021831 · 1982-01-26 00:00:00 — Behovet av en väl fungerande och utbyggd kollektivtrafik inom storregion har blivit alltmer märkbar . Allt fler personer börjar återgå till att anlita den samordnade trafiken som bedriver i kommunerna , , , , , , , , , , . Antalet resande har speciellt ökat från de yttre kommunerna, detta framför allt genom arbetsresor. Intresset för pendeltågstrafik har därigenom ökat. finns en fungerande trafik mellan som trots en sliten vagnpark har utvärderats positivt. Beträffande och har tidigare gjorts undersökningar. Tekniska svårigheter finns med nuvarande sträckning av enkelspår men är möjliga att lösa. Pendeltågstrafik kan upprättas genom entreprenad mellan kommunerna och . Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om pendeltågstrafik i . () ()
mot · G5021832 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1832 och att gå mot rött ljus Ca 9 personer bötfälldes 1977 i för att ha gått mot rött ljus. 2 personer bötfälldes för detsamma i . Sammanlagt i hela landet bötfälldes 635. För polisen är det en fullkomlig omöjlighet att övervaka alla förseelser mot förbudet att gå mot rött ljus. Efterlevnaden är också mycket dålig. Vid ett och samma tillfälle vid ett och samma övergångsställe kan lika många människor bryta mot förbudet som sammanlagt bötfälldes i , vilket är allmänt bekant. De som då bötfälls upplever självfallet det som en stor orättvisa. Straffsanktionen vid förbudet att gå mot rött ljus bör därför avskaffas men förbudet bör finnas kvar. och bör i stället informera om betydelsen av efterlevnad av förbudet. att beslutar avskaffa straffsanktionen att gå mot rött ljus.
mot · G5021834 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1834 För att yrkesmässigt utföra persontransporter krävs tillstånd. Trafiktillstånd ges endast i den utsträckning behov anses föreligga. I de fall myndigheterna anser att det inom ett område inte föreligger behov av ytterligare transportkapacitet kan den som där vill etablera sig som trafikutövare vara hänvisad till att överta något befintligt tillstånd. Enligt yrkestrafiklagen får tillstånd för persontransporter överlåtas på någon annan om tillståndshavaren dör. Tillståndet får också överlåtas om tillståndshavaren har försatts i konkurs eller om det finns andra skäl. skall pröva frågan om medgivande till överlåtelsen. Det rådande tillståndssystemet har medfört ett antal problem. Särskilt inom taxitrafiken har systemet lett till att ibland höga ersättningsbelopp kommit att betalas för själva tillstånden. Ofta motiveras beloppet med den goodwill firman byggt upp. Kostnaden kommer att belasta rörelsen trots att kanske inte några motsvarande ökade intäkter finns. I vissa storstadsregioner förekommer svartåkning. I vissa glesbygder råder viss överetablering inom taxinäringen. Vissa trafikutövare som upphör med verksamheten kanske överlåter sina tillstånd i stället för att låta återkalla dem. Det vore av stort värde att komma till rätta med de problem och missförhållanden som finns i samband med överlåtelser av trafiktillstånd. Enligt proposition 1979/80:142 kunde kanske kretsen av personer som kunde få ta över trafiktillstånden inskränkas till enbart familjemedlemmar eller personer som sedan läge haft anställning i firman. En god bit på väg skulle man dock komma redan genom att tillämpa dagens lagstiftning på ett bättre sätt. Genom att mer noggrant följa lagens anda och dess text, sådan den är skriven, kan undantagen från lagens restriktiva princip bli avsevärt färre. Lagen stipulerar att särskilda skäl skall föreligga för att överlåtelse skall få ske. I praxis har denna skälighetsbedömning från sida kommit att uppluckras på ett olyckligt sätt. Att ett överlåtelsekontrakt eller ett köpeavtal redan finns upprättat kan inte få räknas som särskilt skäl. De problem som uppstår i samband med överlåtelse av ett trafiktillstånd och de höga ersättningar som då ibland betalas, berörs inte i proposition 1981/82:78 om vissa yrkestrafikfrågor. Jag anser dock att frågan är av sådan vikt att borde se till att dagens missförhållanden elimineras. Med anledning av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående en mer strikt tillämpning av lagstiftningen rörande överlåtelse av trafiktillstånd och särskilt vad som anförts angående köpeavtalets ställning i samband med sådan bedömning, 2. att hos regeringen begär förslag till ny lagstiftning på yrkestrafikområdet innebärande att kretsen av personer som får överta trafiktillstånd inskränks till enbart familjemedlemmar och personer som varit anställda hos trafikutövaren.
mot · G5021835 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1835 m. fl. Reformeringen av telepolitiken behöver få fortsätta i syfte att uppnå fri konkurrens inom området. bör faktiska monopol endast omfatta telenätet. Därigenom gynnas konsumenterna av teletjänster genom att de ges möjlighet att utnyttja den tekniska utvecklingen på teleområdet till en låg kostnad. Den tekniska utvecklingen är så snabb på området att det krävs en mer långsiktig avgränsning av monopolet så att konkurrenter kan planera sin verksamhet på ett bättre sätt än . Svensk industri inom tele- och dataområdena har visat att den ligger väl framme i den internationella konkurrensen. För att industrins fortsatta utveckling på exportmarknaderna inte skall hämmas krävs att hemmamarknaden är öppen för fri konkurrens. I den internationella handeln är fungerande referensobjekt av stort värde som försäljningsargument. En mer långsiktig konkurrens skall inte innebära att förhindras att marknadsföra egna produkter för anslutning till nätet. bör även efter en begränsning av monopolområdet ha goda förutsättningar att hävda sig på marknaden - inte minst genom dess totala storlek och därmed goda resurser. Det är dock viktigt att verkets myndighetsroll och dess affärsdrivande verksamhet i övrigt klart skiljs åt. Det får inte finnas grund för misstankar att verket utnyttjar sin myndighetsfunktion för att skaffa sig konkurrensfördelar. Det mest påtagliga problemet härvidlag är den tekniska provningsverksamhet som sker inom verket. Även om vissa förändringar skett av verksamheten anser vi inte att de är till fyllest. Det har förekommit uppgifter om att provningen av utomstående konkurrenters produkter tar otillbörligt och även att verket kan tillgodogöra sig idéer om tekniska konstruktioner från konkurrenterna. Även om dessa uppgifter inte är korrekta får det inte finnas någon tvekan om att den statliga provningsverksamheten sköts på ett garanterat objektivt sätt. Vi menar därför att den bör överföras till annan myndighet i enlighet med vad som är brukligt. Ett annat problem som blivit alltmer aktuellt är modemmonopol. På det området har konkurrenter fått vidkännas problem med leveranstider därför att haft kapacitetsproblem med modemer. De flesta utrustningar som berörs av detta monopol är försedda med modemer och här borde - efter teknisk provning av deras funktioner marknaden kunna släppas helt fri för konkurrens. Med stöd av det anföra hemställs 1. att begär förslag av regeringen om en monopolavgränsning på teleområdet som innebär att i fortsättningen endast ansvarar för telenätet, 2. att begär förslag av regeringen om att tekniska provning av apparatur och utrustningar överförs till annan myndighet, 3. att begär förslag av regeringen att monopolet på modemer avskaffas. () () () PER STENMARCK (m) ()
mot · G5021837 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1837 I proposition 1981/82:78 föreslås åtgärder för att förenkla den yrkesmässiga trafiken och för att komma till rätta med olagligheter inom branschen. Olaglig yrkesmässig trafik är i vissa storstadsregioner ett betydande problem ur rättslig och skattemoralisk synvinkel. En åtgärd skulle kunna vara att skärpa reglerna för återkallande av körkort då överträdelse av gällande lag gjorts. Påföljden för olaga yrkesmässig trafik var före enbart dagsböter men kan numera uppgå till fängelse ; ett steg i rätt riktning. En sådan översyn och uppskärpning av återkallelsegrunderna rörande körkort utlovades i proposition 1979/80:142 om vissa taxifrågor. Enligt dåvarande statsrådet skulle förslag grundade på en sådan översyn presenteras möjligt. Något förslag har ännu inte presenterats. Den behandling av yrkestrafikförordningen som nu gör bör kompletteras med förslag även i denna fråga. Med anledning av ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till skärpta regler för körkortsåterkallande vid olovlig yrkesmässig trafik.
mot · G5021838 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1838 för att öka antalet turistresor till Vi har i ett successivt stigande underskott i det s. k. turistnettot; 4,9 miljarder, 5,4 miljarder och för 6,3 miljarder. Det är angeläget att skapa så bra förutsättningar som möjligt för både svenskar och utlänningar att turista i i större utsträckning än f. n. Detta förbättrar bytesbalansen och skapar ytterligare sysselsättning. Trots de ökade resurser som satsas på turismen, kommer vi inte att förbättra denna post i vår handelsbalans. Olika initiativ bör tas för att förbättra situationen. Ett initiativ kan vara att stimulera turistresor till genom att ansluta landet till det s. k. ABC-chartersystemet. Låt oss referera vad framhållit: ABC charters från i första hand till har icke varit tillåtna och en väsentlig inkommande turisttrafik går oss förbi till bl. a. men även till . Ej heller tillåts s. k. weekend-charters till och från . Märkligt nog tillåts weekend-charters till , men då systemets ekonomi bygger på trafik i båda riktningarn, har detta i sig inget värde. Lättnader på dessa två områden skulle sannolikt öka valutaintäkterna dels genom att svenska flygplatser tillföres väsentligt ökade inkomster i stället för att riskera bortfall av ett stort antal , dels genom en kraftigt ökad beläggning av våra hotell. betraktas definitivt som en dyrbar destination från t. ex. amerikansk synvinkel beroende på höga landnings- och administrativa kostnader. Situationen tillspetsas ytterligare av höga flygkostnader i jämförelse med konkurrerande länder som accepterar ABC-charters eller gör andra typer av charter tillgängliga för konsumenterna. Chartertrafiken från till är i stort sett begränsad till svenska utvandrare och deras ättlingar som inte har för avsikt att spendera lika mycket pengar per dag i som vanliga amerikanska turister. Liberalare charterbestämmelser skulle särkerligen innebära en stor fördel för turistindustrin och alla övriga intressenter inom turism som skulle tjäna på den ökade trafikvolymen. Typiskt för ABC-chartern är dels att den inte behöver inkludera hotellkostnader (ger större valfrihet för resenären), dels att bokningen måste ske minst före utresedagen (ger arrangören god tid för planering etc). Såvitt vi kunnat utröna synes f. n. , och samtliga västeuropeiska länder utom , och ha godkänt ABC-charter. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställs att begär att regeringen utreder konsekvenserna av ett godkännande av ABC-charter.
mot · G5021839 · 1982-01-26 00:00:00 — Överförande till riksbanenätet av järnvägslinjen Målet för trafikpolitiken bör vara att erbjuda alla medborgare och näringslivet i landets olika delar en tillfredsställande trafikförsörjning. I beslut om en ny trafikpolitik infördes bl. a. ett s. k. riksnät, när det gäller persontrafiken, och till detta skulle föraspersontrafiken på det tidigare affärsbanenätet och vissa andra bandelar. Utanför detta riksnät hamnade vissa delar av det trafiksvaga bannätet, och för dessa skulle frågan om fortsatt persontrafik prövas. I första hand gällde det sådana bandelar som i allt väsentligt tillgodoser lokala eller regionala resbehov. Till denna grupp fördes bl. a. bandelarna (43,) och (115,). De kommuner i och västra som berörs av bandelen Dal-Västra järnväg präglas av svåra struktur- och sysselsättningsproblem. Bandelen bedöms ha stor regionalpolitisk betydelse och som helt nödvändig för att berörda orter skall vara attraktiva ur boendesynpunkt och för lokalisering av sysselsättning. Dessutom har statsmakterna utpekat Dano-området (Dalsland-Nordmarken) som ett primärt rekreationsområde, och rekreationsberedningen har föreslagit att bl. a. Dano-området bör bli föremål för särskilda statliga satsningar. har de fem Dano-kommunerna engagerat sig i de rekreationspolitiska frågorna. En rad utredningar och en omfattande utvecklingsplan har presenterats, som ytterligare understryker Danoområdets synnerligen goda förutsättningar för en utveckling av rekreation och turism. En viss utbyggnad har skett och pågår och en rad konkreta åtgärdsförslag för en utbyggnad föreligger. Vidare är en av förutsättningarna för att ett fjärr-rekreationsområde skall fungera att det finns goda kommunikationer. a. med vad som ovan anförts vore det olyckligt och inkonsekvent av statsmakterna att medverka till neddragning och nedläggning av persontrafiken på Dal-Västra järnväg. Med hänvisning till det anförda hemställs att hänför bandelen Mellerud-Bengtsfors-Arvika till riksnätet. () ()
mot · G502184 · 1982-01-13 00:00:00 — Motion 1981/82:184 m. fl. Inför kungafamiljens aviserade utflyttning till aktualiserade kommunisterna i en motion (1979/80:263) frågan om den framtida användningen av . Efter kungafamiljens bosättning på används delvis av kungen som representations- och kontorslokaler. Dessutom är vissa andra verksamheter inrymda i . Uppenbarligen bör betydande utrymmen genom utflyttningen ha blivit lediga för andra ändamål och ytterligare utrymmen torde kunna tas i anspråk. Det saknas inte angelägna behov av de lokaler som blivit eller kan bli lediga. Det handlar om att prioritera bland olika tänkbara användningsområden. De delar av som inte av kulturhistoriska eller andra starkt antikvariska skäl bör användas i nuvarande skick kan ges en alternativ användning. skulle kunna fylla uppgiften som centrum för fritid och kultur för folket, i första hand i . Mot bakgrund av att historia i hög grad framställts som konungarnas, medan de arbetande människornas insatser förringats, är det rimligt att folkrörelse och arbetarrörelse ges plats i . Detta skulle bidra till att vår historia blir mer sann och fullständig och ge en mer rättvisande bild av landets utveckling. skulle exempelvis kunna inrymma ett kulturcentrum för folk- och arbetarrörelse med museum för arbetarrörelsens historia, utarbetat i samarbete med arbetarrörelsens arkiv, och ett konstgalleri för konst som speglar arbetslivet och arbetarrörelsen. Även andra användningsområden är möjliga. Möjligheterna är många. Regeringen bör utarbeta förslag rörande slotts användning i enlighet med anförda riktlinjer och förelägga . Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag om användningen av i i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G5021840 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1840 och särskild nordturistbiljett för ungdom Inför det nordiska är målsättningen att få till stånd ett ökat resande i de nordiska länderna. Framför allt är det nordborna själva, och inte minst ungdomarna, som mer skulle upptäcka och lära känna sitt . uttryckte i en rekommendation en vilja att skapa bättre och billigare resemöjligheter för ungdom i . Att skapa en nordisk motsvarighet till det populära interrailkortet ligger också helt i linje med krav och önskemål som har förts fram från ungdomsorganisationerna. Den s. k. nordturistbiljett som de nordiska statsbanorna införde 1979 svarar med sin nuvarande utformning inte upp mot de speciella behov som gäller för ungdomsresandet. Nordturistbiljetten är inget konkurrenskraftigt alternativ till interrailkortet. Det visar en jämförelse mellan rabattformerna. Nordturistbiljetten, som gäller för alla åldrar, kostar 1 040 skr för en månad. Interrailkortet, som ger ungdomar möjlighet att resa en månad i de flesta europeiska länder, kostar bara . mer, 1 080 skr. Försäljningssiffrorna talar också ett tydligt språk. såldes inom 70 000 interrailbiljetter. såldes 14 000 nordturistbiljetter. Man beräknar att av dessa köptes ca 3 000 av ungdomar . Från olika håll. a. från Sekretariatet för nordiskt kulturellt samarbete, Nordiska turistrådet och från Föreningarna Ungdomsrepresentantskap, har framförts konkreta förslag om att ge ungdomarna en särskild rabatt på det redan existerande nordturistkortet. Denna rabatt skall då gälla statsbanorna. Flyg, buss och båtföretag skall också enligt nämnda förslag inbjudas att ansluta sig till detta förmånskort för ungdomar. Även om järnvägsföretagen i berörda nordiska länder av olika skäl ställt sig negativa till speciella ungdomsrabatter, ligger det ett stort ansvar på de nordiska regeringarna att förmå de statliga transportföretagen att ta ett samhällsansvar och i fortsättningen agera i enlighet med den av uttalade rekommendationen. Både kulturpolitiska och samhällsekonomiska skäl talar för att en försöksordning med en särskild ungdomsvariant av nordturistbiljetten kommer till stånd inför det nordiska . Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att regeringen bör pröva möjligheterna att införa en särskild ungdomsvariant av nordturistbiljetten. () ()