mot · G5021044 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:1044 m. fl. Att det alls lever människor här på jorden beror på att livsbetingelserna för mänskligt liv finns. Så har det inte alltid varit och så kommer det sannolikt inte heller att förbli. Ett naturligt försvinnande av de mänskliga livsbetingelserna på jorden ligger dock i en mycket avlägsen framtid. En mycket större risk är att människorna genom sitt eget handlande själva förstör sina livsbetingelser. Det mest akuta hotet av alla är kärnvapenkriget som på skulle kunna radera ut både det mänskliga livet och dess betingelser. Allt måste göras för att förhindra ett sådant, men det ligger utanför ramen för vad vi normalt menar med miljövård. kommunisterna har, under hela den tid som vi haft en miljödebatt här i landet, som övergripande mål för sin miljöpolitik haft en god och livsvänlig miljö för människorna både i arbetet, i bostaden och i naturen. Vi har framhållit miljövårdens internationella aspekter. Vår atmosfär är internationell i hög grad. Miljöförhållandena i havsvattnet berör också många andra länder. Därför måste vara pådrivande i de internationella miljöfrågorna. Det är viktigt att industriländerna, dit hör, driver en likartad miljöpolitik och att inte vissa länder skaffar sig konkurrensfördelar genom rovdrift på både den yttre miljön och på den mänskliga arbetskraften. Många miljöintresserade människor här i landet har sett problemen med vår miljö som en nödvändig effekt av industrisamhället. Man har vänt sig mot industrisamhället som sådant och krävt ett alternativt mera småskaligt och decentraliserat samhälle. Vi anser för vår del att vi måste behålla industrisamhället men att dess utveckling måste ledas i en riktning som ger minsta möjliga miljöstörningar. Inslag av småskalighet och decentralisering kan ingå i en sådan utveckling. Den teknik som människan fått i sin hand har en dubbelkaraktär, den kan vara både på gott och ont. Den kan ge oss ett bättre liv men den kan också skada våra livsbetingelser. Tekniken har både en konstruktiv och en destruktiv sida. Vi måste använda tekniken konstruktivt. Den teknik som kan ge oss ett bättre liv kan också användas för att undanröja miljöstörningar. Men för att den skall få en sådan användning måste all rovdrift bort, man måste hushålla med naturresurserna. Miljöförstöringen måste hejdas och förstörd miljö så långt detta är möjligt återställas. Om detta handlar i stora drag miljöpolitiken. Men den handlar också om att enskilda kortsiktiga vinsintressen måste tvingas stå tillbaka för folkets gemensamma intresse av en god miljö. Försurningen av mark och vatten har fortgått i . Effekterna kommer först till synes i sjöar och vattendrag. Vid sjunkande pH når detta en surhetsgrad då fisken kan fortplanta sig och fisken dör ut. 10 000 sjöar i beräknas redan vara döda och lika många till är under akut hot att dö. Försurningen beror på sur nederbörd. Nederbörden blir sur genom att det i industriländer släpps ut stora mängder av främst svaveldioxid (S02) i luften. Men också kväveoxider medverkar vid försurningen. Dessa utsläpp till atmosfären sker i huvudsak från anläggningar där kol och olja förbränns. Mängden utsläpp beror dels av den mängd bränsle som förbränns och dels av halten svavel i bränslet. Utsläppen kan reduceras genom reningsåtgärder i anläggningarna. Sådana åtgärder är emellertid kostnadskrävande och det är därför angeläget att alla de industriländer som gör sådana försurande utsläpp solidariskt medverkar i ett program för att minska dessa gränsöverskridande luftföroreningar. har för del godkänt en konvention på detta område. Det är angeläget att den kommer i kraft och leder till åtgärder. Den är emellertid inte konkret bindande för de länder som biträtt den. Det är därför angeläget att , som är mottagarland för försurade luftföroreningar från västra och mellersta , också bilateralt med dessa länder söker komma fram till avtal om minskande av dessa luftföroreningar. är särskilt utsatt i områden med urbergs- och morängrund. Sådana områden i och anses också sedan istiden ha genomgått en naturligt försurning som påskyndats genom det sura nedfallet. Om med trovärdighet skall kunna gå in i förhandlingar med andra länder om en nedtrappning av de försurande utsläppen måste vi gå före med gott exempel i det egna landet. Vi måste på olika vägar söka sänka våra egna utsläpp till atmosfären även om kanske bara en femtedel av vårt sura nedfall kommer från verksamhet här i . Vi har redan och kommer av allt att döma att få en ökad kolförbränning i landet. En sådan övergång från olja till kol får inte tillåtas med mindre än att miljöstörningarna från kolförbränningen hålls nere på samma nivå som om man fortsatt använda olja. Det rimliga är att man söker minska miljöstörningarna under denna nivå genom införande av den bästa teknik som finns tillgänglig. I vår motion till regeringens energiproposition ställde vi krav om att de miljökrav som ställt upp skulle vara minimum vid nya koleldade anläggningar. Vi vidhåller självfallet detta krav som vi påyrkar att kraven skärps i takt med att bättre teknik blir tillgänglig. Som underlag för vidare beslut om åtgärder mot försurningen i föreslog vi följande åtgärder: Sammanfattning av erfarenheterna från gjorda kalkningsförsök. Undersöka möjligheterna till avsvavling av oljan i de svenska raffinaderierna. Alternativt obligatorisk rökgasavsvavling i större anläggningar där olja eller kol förbränns. Utvärdera den ensidiga barrskogsodlingens försurande inverkan. Utvärdera också kväveoxidernas försurande inverkan. Plan för hur skall agera inom ramen för konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar för att positivt kunna påverka andra länder. har regeringen i budgetpropositionen, 1981/82:100, bilaga 13, H 15, meddelat att den har för avsikt att lägga en särskild proposition i denna fråga under vårriksdagen 1982. Vi får anledning att återkomma då denna proposition föreligger. Men vi vill redan nu förorda att ett så stort reservationsanslag tas upp under punkten H15 som förutsätts nödvändigt av , nämligen 50 milj. kr. 2 Skyddet av ozonskiktet kring jorden Även motionerade vi på denna punkt. Motionen ledde till en utförlig redovisning av jordbruksutskottet och en positiv skrivning. Frågan om skyddet för ozonskiktet kring jorden är en i högsta grad internationell fråga. Den redovisning som gjordes av utskottet rörde i huvudsak vad som sker internationellt för att skydda ozonskiktet. Det är naturligt att detta redovisas eftersom endast marginellt kan påverka skyddet av ozonskiktet. Men här som i andra internationella miljöfrågor måste gå i spetsen om vi med trovärdighet skall kunna driva frågan i de internationella sammanhangen. Vad vi krävde var skärpta åtgärder i mot utsläpp av freon till atmosfären. Några sådana beslutade det inte om vid motionsbehandlingen och därför står frågan kvar. Det kan också tänkas att användande av klor-fluor-kolväten, CFC-föreningar, freoner kommer att öka om den används som medier i värmepumpar. Användande av många och stora värmepumpsystem har ju ansetts vara ett inslag i den svenska energipolitiken. Det finns anledning att i detta och andra sammanhang vara vaksam mot utsläpp av freoner. Därför anser vi att det krävs en översyn som utmynnar i skärpta bestämmelser. Det bör finnas en nationell balans för denna hantering så att vi har kontroll på vart dessa ämnen tar vägen. Gränsvärden för vådliga ämnen i stads- och industriluft En av de grundläggande livsbetingelserna för människan är tillgången till ren luft. Luften i våra städer och kring våra industrier är emellertid inte ren. Med tillgängliga mätmetoder kan mycket stora skillnader i fråga om förekomsten av hälsovådliga luftföroreningar konstateras. Den viktigaste frontlinjen då det gäller att motverka ohälsa hos stora befolkningsskikt är breda förebyggande åtgärder. Sådana är också ägnade att sänka samhällets 1* 1981/82. mycket stora kostnader för sjukvård. En sådan viktig förebyggande åtgärd är luftvård. Vi måste minska föroreningen till luften och särskilt då i våra stora städer och kring våra industrier. Som det nu är finns det inte bindande gränsvärden för den luft vi skall andas vare sig i våra städer elller runt industrier. Sådana gränsvärden borde fastställas och efter hand justeras i takt med de tekniska möjligheterna att minska luftföroreningarna. Exempel på tvistigheter kring dessa frågor är daghemsprocessen i , diskussionerna om luftföroreningarna från industrierna vid och utsläppen av lösningsmedel från Volvos anläggning i . Vi är väl medvetna om att det här rör sig om en känslig fråga som kan få stora ekonomiska verkningar. Att den har sådana verkningar kan inte få leda till passivitet utan skall i stället uppfattas som en utmaning till att ge sig i kast med problemen. Vi menar att tiden börjar bli mogen för att fastställa hygieniska gränsvärden för inandningsluften och påyrkar att regeringen företar behövlig utredning och kommer med förslag i frågan. 4 Utvidga sprutningsförbudet i skogen till att också gälla parker och trädgårdar behandlade en proposition från regeringen om bekämpning av lövsly. Den vann inte bifall. har regeringen därför lagt en ny proposition om förlängning av redan rådande totalförbud mot sprutning av bekämpningsmedel över skogsmark. Som ett argument för att sprutningen över skogsmark skulle ha marginell betydelse brukar man framhålla att mängden besprutningsmedel som sprids över jordbruksmark är vida större än den som tidigare fick spridas över skogen. är det bara stopp för sprutning över skogsmark. Spridning av bekämpningsmedel över jordbruksmark är föremål för överväganden i en utredning som beräknas kunna avslutas . Här får vi rimligen lov att avvakta vad utredningen kommer fram till. Men ett område borde förbudet redan nu kunna utvidgas till, nämligen parker och enskilda trädgårdar. Vi tror att det skulle kunna ske utan större olägenhet. Det skulle leda till mera parkarbete som miljön skulle bli bättre. Enskilda trädgårdar borde kunna klara sig utan giftsprutning, det gjorde de tidigare. Vi föreslår därför att det provisoriska totalförbudet för spridning av bekämpningsmedel över skogsmark utvidgas till att gälla också parker och enskilda trädgårdar och att frågan om sprutningen totalprövas för alla områden när det kan läggas proposition på grundval av den nu sittande utredningens resultat. 5 Det krävs ett utvecklingsprogram för avfallshanteringen och särskilt då den första har det från både statens och kommunernas sida satsats stora belopp på kommunala avloppsreningsverk. Det har också från statens sida satsats stora belopp på miljövårdande åtgärder inom industrin. Det har lett till väsentliga förbättringar i våra vatten. Men problem kvarstår. Reningsverken störs ofta av utsläpp, främst från industrier, av ämnen som negativt påverkar reningsprocesserna. Det avskilda slammet innehåller också för jorden giftiga ämnen, som tungmetaller, vilket gör slammet olämpligt som jordförbättringsmedel. Dessa problem måste lösas så att slammet kan återföras till jorden utan våda. Inriktningen bör vara att de oönskade föroreningarna avskiljs redan vid källan och att de ifrågavarande ämnena i möjligaste mån återvinns. Hanteringen av miljöfarligt avfall är en specialfråga inom avfallshanteringen. Att det inte går att bara deponera detta avfall ute i naturen har länge stått klart. Det primära ansvaret för att det uppkommer så lite miljöfarligt avfall som möjligt måste åvila de fabrikanter varifrån detta avfall kommer. Processer måste redan från början utformas med tanke på att det blir så lite miljöfarligt avfall som möjligt. När det ändå uppkommer skall det i första hand behandlas och nyttiga delar återvinnas inom det egna företaget. För det avfall som ändå uppkommer måste vederbörande företag betala destruktionskostnaderna. Denna destruktion bör omhäntertas av ett samhällsföretag. är ett sådant samhällsföretag. Det har emellertid länge saknats resurser för att på ett miljömässigt godtagbart sätt ta hand om det miljöfarliga avfallet. Som vi nämnde redan i förra årets motion i frågan så har ett avgörande förhalats . finns det emellertid beslut att det skall uppföras en destruktionsanläggning vid Norrtorp i Kumla kommun söder om . Det har rests hårt motstånd från lokalbefolkningen mot denna lokalisering. är den emellertid ett faktum och gäller det att göra det bästa av situationen. Uppförande av anläggningen har ännu bara påbörjats men det finns självklart en projektering som man följer. Anläggningen kommer med den föreliggande projekteringen att bli dyr. Ännu torde det vara möjligt att vidta modifieringar. Vissa uppgifter föreligger nu om att det skulle finnas tillgänglig teknik för avklorering av klorerade kolväten vid låg temperatur utan den högtemperaturförbränning som är projekterad. Är detta riktigt skulle anläggningen kunna bli mindre och billigare. Risken för giftiga utsläpp skulle då också kunna elimineras. Det kan finnas skäl att studera alla nya tekniker på området skyndsamt så att den tilltänkta anläggningen inte blir omodern redan innan den kommit i gång. Kan kostnaderna sänkas så är dettta givetvis en stor fördel. Det är också viktigt att de kontrollprogram vid och omkring i som utlovats till personalens och kringboendes säkerhet genomförs. Vid lagringen måste brandfarliga och inte brandfarliga ämnen skiljas åt på ett betryggande sätt. Klorerade kolväten måste säkert skyddas mot brand eftersom en brand kring dessa ämnen utgör en stor fara för omgivningen. 6 Undersök om gällande PCB-lag behöver vidgas hade man börjat studera anrikningen i levande organismer av vissa kemiska substanser. Det visade sig att vissa typer av klorerade kolväten anrikades och hade en mycket ogynnsam inverkan på livet i havet. Den typ av sådana ämnen som visade sig särskilt vådlig var PCB (polyklorerade bifenyler). Det ledde till att i särskild lag stoppade användningen av PCB . Denna lag blev betydelsefull från miljösynpunkt. finns det emellertid grundad anledning antaga att närbesläktade ämnen av klorerade kolväten också kan vara vådliga. Det kan nog gälla både aromatiska och alifatiska halogenerade kolväten. Sådana används som substitut för PCB och inom ett flertal användningsområden. Det kan finnas anledning att närmare utreda om åtminstone en del av dessa föreningar bör föras in under PCB-lagen. Legal täckning för ingripande finns redan i lagen om hälso- och miljöfarliga varor och i det prejudikat som befintligheten av en PCB-lag innebär. 7 Sätt hög pant på kadmium- och kvicksilverhaltiga batterier Den typ av miljögifter som är särskilt besvärliga att komma tillrätta med är tungmetallerna. De är grundämnen som normalt förekommer i naturen i små mängder. Men genom det mänskliga industrisamhället har dessa tungmetaller utvunnits i ren form för industriella ändamål och sedan spritts i naturmiljön. Vissa tungmetaller är särskilt skadliga när de sprids i naturen. Två av dessa är kadmium (Cd) och kvicksilver (Hg). Dessa två metaller används i batterier eller rättare i element som kopplas samman till batterier. De levererar elström under en begränsad livslängd, sedan blir de avfall. Ett miljöfarligt avfall. Det är ett stort miljöintresse att, så länge sådana batterier som innehåller dessa två metaller finns på marknaden, batterierna återlämnas för återvinning eller destruktion under kontrollerade förhållanden. Om så skall ske måste batterierna beläggas med en hög pant som återfås när batteriet lämnas tillbaka till inköpsstället eller annat välkänt inlämningsställe. Batterierna måste också vara märkta så att deras vådlighet och den höga panten framgår för köparen. Panten tillsammans med märkningen utgör motiv för att en mycket hög procent av de inköpta batterierna verkligen återlämnas. 8 Avveckla användandet av asbest i bromsbeläggningar motionerade vi från vpk om förbud mot användande av asbest inom arbetslivet. Det byggde på kunskaper som länge funnits om asbestens vådlighet men som haft förvånansvärt svårt att tränga igenom. Men först hann asbesten skörda många tragiska dödsoffer bland arbetarna. håller man på att stoppa användandet av asbest. efter område försvinner den. Ett område som föranledde debatt var i bromsbeläggningar. Det gick ett s. k. miljölarm om asbest i luften inom tunnelbanan i . Asbestfibrerna i luften kom från bromsbeläggningarna till tunnelbanetågen. Det aktualiserade frågan om att asbesten i bromsbeläggningar försvinner och ersätts av redan nu tillgängligt ersättningsmaterial som inte ger samma vådor. I mera slutna miljöer, som den i tunnelbanan, har detta särskild betydelse för allmänheten. Men för dem som arbetar med bromsar torde det ha betydelse om alla asbesthaltiga bromsbelägg försvinner på samtliga fordon. Detta måste vara inriktningen och en plan bör läggas fram för att så sker. 9 Lägg ett program för färdigställande av produktregistret År 19773 antog lagen om hälso- och miljöfarliga varor LHMV (1973:329). Redan vid denna lags antagande förutsågs det i propositionen att det behövdes en omfattande registrering av kemiska produkter. Sedermera har också beslut fattats om uppbyggnad av ett sådant register. Uppbyggnaden har emellertid gått långsamt och det har rests hinder mot informationsfriheten om produkters sammansättning. av produktkontrollens organisation säger att den funnit stora brister i kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor och att de ambitioner som präglade lagstiftning om dessa varor till stora delar inte blivit uppfyllda. Huvudorsaken anges vara arbetsuppgiftens omfattning, otillräckliga resurser och en dåligt fungerande produktkontrollorganisation. Som målsättning för den framtida produktkontrollorganisationen anger utredningen ett genomförande av intentionerna i LHMV. Härför krävs en väsentligt förstärkt tillsynsverksamhet men också en aktiv produktkontroll. Ingripanden måste göras mot ämnen och produkter som bedöms innebära särskilda risker för människor och/eller miljön. Vidare understryker kommittén att tillgången på toxikologiskt utbildad personal och toxikologiska laboratorieresurser behöver förbättras och att det av statsmakterna beslutade produktregistret snabbt måste färdigställas. Vi anser det självklart att de många skyddsombuden ute i arbetslivet ges möjlighet medverka i kontrollen över att alla anmälningspliktiga produkter anmäls till registret och att de genom lämplig märkning av produkterna kan kontrollera att den ifrågavarande produkten varit föremål för registrering och kan sökas på angiven kod i registret. Att registret skall vara öppet för skyddsombuden utan kostnad är också en självklarhet. Vad som krävs är att det läggs en plan för produktregistrets färdigställande och hur det skall hållas aktuellt i fortsättningen. Med all respekt för uppgiftens omfattning måste allt göras för att registret färdigställs och kommer i funktion. 10 Inför obligatorisk förhandsgranskning av nya kemiska produkter Människan i det urbaniserade industrisamhället lever i en kemisk djungel. Livsmiljön är i stor utsträckning artificiell och i denna förekommer ett stort antal kemiska ämnen som skiljer sig från de naturligt förekommande. Inom de näringsverksamheter som borde ligga naturen närmare förekommer än mer kemikaliehantering än genomsnittligt inom industrin. Såväl jordbruket som trädgårdsnäringen använder stora mängder kemikalier. har miljödebatten i hög grad handlat om kemiska produkters inverkan på människan. Då och då kommer s. k. miljölarm i pressen om skaderisker från kemiska produkter och ämnnen. Redan har skadliga ämnen utmönstrats och andra utsatts för åtgärder. För att detta skall kunna ske måste vi ha kunskaper om produkternas inverkan på människan. Att införa nya produkter utan att ha dessa kunskaper innebär risker för konsumenterna. Det kan också innebära ekonomiska risker för industri och handel, genom att produkterna i efterhand kan komma att förbjudas eller utsättas för andra restriktioner. Det klart bästa måste vara att redan innan en produkt lanseras på marknaden utreda dess eventuella skadeverkningar på människor och i miljön. Denna fråga har rests från oss tidigare, men då vi anser att den inte ännu fått en godtagbar lösning så reser vi den återigen. I andra industriländer håller man på att genomföra en förhandskontroll av nya kemiska produkter. Förfarandet innebär att de nya produkterna måste genomgå ett testprogram som påminner om det för läkemedelssubstanser. Kunskapsutvecklingen på testområdet kan troligen leda till att antalet djurförsök kan minska väsentligt och ersättas av test i mikroskalan. Det kan leda till snabbare testprogram och lägre kostnader. Det stora antalet nya produkter och det internationella handelsflödet med sådana produkter leder till att ett litet enskilt land som aldrig kan hålla egna resurser för att testa alla nya produkter. Ett internationellt utbyte av testresultat är därför nödvändigt. De länder som framställer kemiska produkter måste ta på sig ansvaret för testning i den omfattning som motsvarar deras andel i produktionen av dessa ämnen. måste för sin del skaffa sig de resurser som erfordras för att ta sitt ansvar på området. fick vi i lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Den möttes med förväntningar från den miljöintresserade allmänheten men med skepsis från de industriella intressena på kemiområdet. Lagens anvisningar om omvänd bevisföring och att en kvalificerad misstanke skulle räcka för att en produkt skulle kunna utsättas för åtgärd skulle ha kunnat betyda mycket för en effektiv kontroll av både redan befintliga och nya kemiska ämnen och produkter. Så har det emellertid inte blivit. De legala möjligheterna finns på papperet men den reella kemiska verkigheten har inte förändrats så mycket. Lagen har varit något av en papperstiger. förslag från motionärer om en förhandskontroll av kemiska produkter har avslagits av med motiveringen att man först ville avvakta den nya organisationen av produktkontrollen. uppgifter angav att en ny sådan skulle kunna komma i funktion . Det bör sålunda nu vara att beslut tas för både en ny produktkontrollorganisation och en förhandstestning av nya kemiska produkter. I båda fallen måste erforderliga resurser tillskapas. 11 Hushålla med våra naturresurser genom återvinning i den materiella produktionen Vår materiella produktion grundar sig i hög grad på råvaror som finns deponerade på jorden i begränsade mängder. Dessa råvarukällor är sålunda ändliga och kommer en gång att ha uttömts. Oljetillgångarna i världen kan vi redan nu förutse uttömningen av och många viktiga metaller kan också bli svårtillgängliga redan om några årtionden. All rovdrift med ändliga naturresurser måste bringas att upphöra. Därför måste vi hushålla med naturresurserna. Vi måste hushålla här i och vi måste verka för att också andra industriländer gör detsamma. Hushållningen måste komma in redan vid planeringen av produktionen. Vi måste tillverka de produkter som produceras på ett sådant sätt att återvinning av råvaror underlättas. Skall så ske måste vissa styrmedel till. I en marknadsekonomi måste dessa styrmedel i betydande utsträckning bli ekonomiska. Samhället måste gynna en produktionsinriktning som hushållar med och återvinner viktiga råvaror. Detta skall generellt gälla produktionens alla områden. På energiområdet måste en övergång till förnybara energikällor ske. Produkter i vilka metaller ingår måste redan vid sin konstruktion vara förberedda för att de ingående metallerna lätt skall kunna återvinnas. På förpackningsområdet används betydande mängder material. I små förpackningar kan t. o. m. förpackningen kräva mer material än den förpackade produkten. Här är det viktigt att återvinningsaspekten kommer in vid val av material och utformningen av förpackningen. För dryckesförpackningar gäller här att returförpackningar med hög pant är att föredra framför engångsförpackningar. Mycket energikrävande engångsförpackningar, som exempelvis aluminiumburkar, bör stoppas. Återvinning av papper har fördröjning börjat komma i gång.