mot · G60285 · 1982-11-25 00:00:00 — Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. 1982/83:50) Hyreshusavgift på äldre fastigheter Regeringen har i proposition 1982/83:50 bl. a. föreslagit att en särskild avgift införs för sådana äldre hyreshus som inte omfattas av räntebidragssystemet och är byggda . Enligt propositionen får en minskning av räntebidragen för statligt belånade flerbostadshus genom bruksvärdessystemet effekt även för dem som bor i hus som inte omfattas av räntebidragsgivningen. På så vis skulle fastighetsägare i dessa hus få ökade intäkter utan motsvarande kostnadsökning. Detta är enligt förslaget inte skäligt, och ökade intäkter bör i stället dras in till staten. Av främst fiskala motiv bör enligt förslaget avgiften även omfatta lokalhyresfastigheter. En avgift på på taxeringsvärdet det tredje året beräknas öka statens inkomster med ca 1 600 milj. kr. Förvaltningen av framför allt det äldre enskilt ägda beståndet (byggt ) av bostadshyreshus har enligt SCB:s officiella statistik gått med kraftigt underskott (/kvm ly år). Detta beror på en förhållandevis svag hyresutveckling, kraftiga ökningar av driftsoch underhållskostnaderna samt det höga ränteläget. Vid en konvertering av lån är det vanligt att räntenivån höjs med . Konvertering av lån, som f. n. sker i allt snabbare takt, har kommit att bli en mycket tung börda för enskilda fastighetsägare, vilket inte har beaktats vid överväganden om omotiverade vinster som en följd av den extra upptrappningen av den garanterade räntan. Ungefär 3/4 av de privatägda bostadshyreshusen är byggda och drygt hälften . Husen är således relativt gamla och därtill relativt små. De utgör normalt stommen i den stadsbildning av stort arkitektoniskt och kulturellt värde som karaktäriserar många mindre och medelstora tätorter. Husen ägs i huvudsak av fysiska personer, som oftast har enstaka fastigheter och som själva också sköter förvaltningen. Hyresgästerna trivs i allmänhet mycket bra med sina boendeförhållanden, vilket bl. a. tar sig uttryck i en låg omflyttning. För dessa många små fastighetsägare och de boendemiljöer som de representerar skulle en ytterligare beskattning av fastigheterna utan motsvarande intäktsökningar kunna få mycket svåra konsekvenser. En hyreshusavgift som den är utformad i förslaget skulle drabba dem synnerligen hårt. Avgiften riskerar därför också att väsentligt öka fastighetsomsättningen, vilket inte kan vara någon önskvärd utveckling från samhällets synpunkt. Ett schablonavdrag på taxeringsvärdet innan avgiften beräknas skulle bidra till att lindra effekterna i det här avseendet. Om avgiftsunderlaget kan reduceras för samtliga fastigheter, undviker man också tröskeleffekter, och skillnader på grund av olikheter i taxeringsvärden mellan olika orter jämnas i viss mån ut. Ett avdrag på . skulle innebära att en fastighet med 4 normallägenheter i stort sett skulle kunna undgå avgift. Efter höjningen av värdena fastighetstaxering bedöms en fastighet med 300 kvm totalyta ha ett genomsnittligt taxeringsvärde på ca . Ett schablonavdrag på . torde inte heller på något avgörande sätt påverka statens inkomster från avgiften. av avgiftsunderlaget skulle därmed falla bort. Särskild hänsyn till fastigheter med underskott i förvaltningen kan också tas genom att avgiften förenas med en spärregel som garanterar att den i vart fall kan täckas av fastighetens resultat. Med den motivering som anförts i propositionen borde avgiften i och för sig förutsätta att den kan täckas av de hyreshöjningar som uppkommer som en följd av den allmänna höjningen av bruksvärdesnivån. Det torde emellertid inte vara möjligt att utforma en fungerande regel med sådant syfte. Avgiften bör däremot kunna maximeras till vad som kvarstår som nettoresultat av fastigheten enligt ägarens självdeklaration. Om det uppstår överskott, bör avgiften inte få tas ut med högre belopp än överskottet. Visar fastigheten underskott, bör ingen avgift alls utgå. Vi förutsätter att vederbörande utskott utformar erforderlig författningsändring. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om införande av hyreshusavgift, 2. att avslår det i proposition 1982/83:50 framlagda förslaget till lag om hyreshusavgift, 3. att - därest yrkandet under 2 icke skulle bifallas a) beslutar att hyreshusavgifter för varje beskattningsår utgör av det taxeringsvärde som legat till grund för beräkning av garantibeloppet minskat med , b) beslutar att hyreshusavgifter maximeras till fastighetens nettoresultat.