mot · G5021455 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Inom miljöpolitiken brukar uppmärksamheten koncentreras till kemisamhällets följder för hälsa och arbetsmiljö. Dessa kemiska risker tränger sig av egen kraft - och med rätta - in på den politiska dagordningen. Kemisamhällets faror berör människor i deras vardag. Många upplever en stark oro inför risken att dralo av okända miljöfaror. På flera områden krävs en kursförskjutning, så at. varje människa kan få uppleva en miljötrygghet, lika stark som den sociala tryggheten. Men låt oss minnas att dessa viktiga frågor hänger nära samman med andra och mindre dramatiska miljöfrågor. Den gröna naturvården engagerade människor långt innan vi blev medvetna om kemisamhällets faror. Här handlar det ofta om sådant vi inte alls kommer i kontakt med i vardagslivet. Det kan gälla säregna naturtyperi avlägsna delar av landet eller sällsynta djur och växter som de flesta av oss aldrig kommer att få möta i verkligheten. Vi måste lära oss att ta ansvar för den natur vi fått att förvalta. Vi måste lämna den ifrån oss så fruktbar och oförstörd att även kommande generationer kan leva ett tryggt och meningsfullt liv. För ett tjugotal år sedan kunde författaren - efter att i det norrbottniska myrlandet Taavavuoma ha sett 62 fjällgäss vid ett och samma tillfälle - skriva att här är fridlyst utan fridlysning. Men i snöskoterns och helikopterns tidevarv skyddas känsliga områden i våra vildmarker inte alls som förut genom sin svårtillgänglighet. Kravet att vi verkligen skyddar våra allra värdefullaste naturmiljöer har därför vuxit i styrka. Naturvårdslagens regler om nationalpark svarar för det starkaste lagliga skydd vi kan ge naturen. Det skall vi reservera för de allra mest omistliga naturmiljöerna. De flesta nationaparker har funnits . Trots detta har flera av de områden som varit värda att bli nationalparker saknat detta skydd. Arbetet med att rätta till detta har kommit en bit på väg. har bifallit förslag om tre nya parker: Store Mosse, och i . och ligger båda i och är två stora våtmarksområden med unika naturvärden. och mer än tjugo andra länder har anslutit sig till den internationella våtmarkskonventionen. Enligt denna skall varje föredragsslutande land på en lista ange de våtmarker som är internationellt värdefulla och skall ges ett fullgott skydd. På den svenska listan finns 23 områden, däribland och . Även bland de 23 områdena hör och till de mest värdefulla. Det väldiga myrområdet saknar motstycke i . Får detta stora område vara i fred är det av oerhörd vikt för många fågelarter, som är beroende av ostörda häckningslokaler. Men har blivit alltmer lättillgängligt. Det räcker med en förhållandevis kort färd på snöskoter för att komma in i de känsliga delarna av området. För en del fåglar börjar den känsliga häckningsperioden medan snön är kvar och risken för störningar är stor. uttalade sig en enhällig riksdag för snara åtgärder för att bevara Sjaunjaområdet, men har inte mycket hänt. Det finns numer ett förslag om ett naturreservat som dock inte genomförts. Någon klarhet har ännu inte vunnits, och framför allt bör understrykas att frånvaron av det starkare skydd som nationalparksinstitutet innebär, kommer att medföra fortsatt stora risker för en påverkan som skadar den känsliga miljön i Sjaunjaområdet. är inte ett lämpligt område för ett naturreservat vilket som helst. Dess naturvärden är unika för och bör skyddas såsom nationalpark. Taavavuoma ligger norr om i höjd med . Det har stort värde för många hotade fågelarter. Där finns en mycket säregen natur, s. k. palsmyrar, som är av stort vetenskapligt intresse. I jorden finns evig tjäle och palsarna har kommit till genom tjälskjutning. Torven har lyfts upp till en mängd kupolformade kullar, som når flera meter över den omgivande myren. Palsarna tycks till stor del ha kommit till i slutet av bronsåldern och i början av järnåldern då klimatet var mer bistert än . Det handlar alltså om formationer som är tusentals år gamla. Men de kan lätt förstöras av vädrets makter om de utsätts för skada genom eldning eller oförsiktig framfart med snöskoter. Tvärs genom en av de värdefullaste palsmyrarna lär myndigheterna faktiskt ha dragit en skoterled! Områdets botaniska värden är också utomordentliga. Även här är en utredning om inrättande av nationalpark befogad. Denna bör också innefatta det närbelägna och likartade Pirtimäsuoma-området. När det gäller att skydda våra värdefullaste naturområden handlar det inte bara om att inrätta nya nationalparker. De vägar, kraftver, dammar och kraftledningar som finns att se i representerar inga naturvärden, än mindre några omistliga sådana. Skylten nationalpark är till för att vi skall minnas att här finns någonting som är omistligt! Den fortsatta existensen av den nuvarande kan inte undgå att luckra upp respekten inför den fridlysning som ett nationalparksbeslut skall innebära. Det som gjorts i kan inte göras ogjort. Men låt oss ta bort nationalparksskyltarna därifrån, så att inte någon förleds att tro att det är så här en nationalpark kan få se ut. Redan mycket mindre ingrepp skulle ju kunna vara katastrofala i andra känsliga nationalparker. Delar av nuvarande som fortfarande har ett stort skyddsvärde, främst söder om sjön , kan överföras till den intilliggande Sareks nationalpark. Andra områden i de nordöstra delarna av den nuvarande parken kan slås ihop med en ny nationapark i Sjaunjaområdet. Nationalparkerna är bara en liten del av naturvården, och en ännu mindre del av miljöpolitiken i stort. Men om inte kan skydda det allra värdefullaste genom att göra det till nationalpark, hur skall det då gå med respekten för miljövårdens krav i de många andra sammanhang där dessa behöver tas på stort allvar? Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om , 2. att hos regeringen begär utredning om inrättande av en nationalpark i Sjaunjaområdet, 3. att hos regeringen begär utredning om inrättande av en nationalpark i Taavavuoma. () ()