mot · G5022140 · 1982-01-27 00:00:00 — av m. fl. Åtgärder för att förbättra försäkringsdomstolarnas arbetsläge m. m. 1981/82:88) I propositionen har föreslagits vissa ändringar i domförhetsreglerna i försäkringsrätterna. Förslagen bygger till en del på försäkringsdomstolskommitténs (Ds S 1981:9) förslag. De innebär i dessa hänseenden att ensamdomaren skall få pröva frågor som inte innebär någon sakprövning samt avgöra mål då utgången är uppenbar. Mot propositionens förslag i dessa delar finns det inte anledning till någon erinran. Propositionsförslaget innebär härutöver att försäkringsrätten skall bli domför med en domare när den avgör mål där värdet av den förmån som är under prövning i försäkringsrätten understiger . och det överklagade beslutet inte är sådant att nämndemän skall delta. I propositionen hänvisar man till att enklare handläggningsformer för mål som rör lägre värden har införts inom vissa rättsområden, inom taxeringsprocessen och i dispositiva tvistemål vid de allmänna domstolarna. Vidare anges som motiv för förslaget det besvärande balansläget i försäkringsrätterna. Det finns hos försäkringsrätterna liksom hos andra domstolar en del mål som har enkel karaktär. Antalet sådana mål torde dock inte vara större hos rätterna än i andra jämförbara domstolar, och de handläggs nu snabbt och utan större arbetsinsatser av rätterna i deras ordinarie sammansättning, alltså med tre juristdomare. Försäkringsrätterna, som är uppbyggda med kammarrätterna som förebild, har en handläggningsordning som inte är jämförbar med tingsrätter och länsrätter. Alla beslut av försäkringskassorna som överklagas skall först omprövas av kassorna innan de förs vidare till en försäkringsrätt. Detta omprövningssystem kommer enligt propositionens förslag, som överensstämmer med kommitténs, att stärkas ytterligare. Enligt den föreslagna nya ordningen kommer besluten att få en kvalificerad granskning av en överordnad befattningshavare på kassans centralkontor. Det är inte minst mot den bakgrunden knappast lämpligt att vissa mål skall prövas av en enda domare i försäkringsrätten. Ett system med sakprövning av en ensamdomare rimmar också illa med förslaget att införa fullföljdsbegränsning i försäkringsöverdomstolen. Detta innebär att prövningstillstånd måste meddelas av försäkringsöverdomstolen för att målet skall få fullföljas och bygger på att försäkringskassornas beslut får en fullgod domstolsprövning i försäkringsrätterna. Om möjligheterna att sakpröva mål med en enda domare i försäkringsrätt införs enligt den föreslagna ordningen finns det risk att försäkringsöverdomstolen ser sig nödsakad att meddela prövningstillstånd i 1 1981/82. större omfattning i dessa mål än i andra som har prövats av fullsutten rätt. Till de nu anförda skälen kommer att vinsterna med förslaget i form av en ökad målawerkning sannolikt blir mycket begränsade. I propositionen räknar man med att avverkningen i hela landet skulle öka med 600 mål . Utslaget på de tolv avdelningar som försäkringsrätterna i budgetpropositionen föreslås bestå av innebär det en ökning med 3-4 mål per avdelning och månad. Försäkringsrätterna har ökat sin målavverkning markant genom att i enlighet med bl. a. försäkringsdomstolskommitténs förslag skriva förkortade domar och kan väntas avgöra 130-140 mål per avdelning och månad. Den vinst som skulle följa med förslaget om ensamdomare i enkla mål blir därmed marginell. I stället kan man befara att de organisatoriska förändringar i rätternas dömande verksamhet som blir nödvändiga till följd av propositionen kan komma att inverka menligt på avverkningen av övriga mål. Vi vill i detta sammanhang även hänvisa till den förstärkning av försäkringsrätterna som vi föreslagit i vår motion 1981/82:942 om anslagen till den allmänna försäkringens myndigheter. Enligt vår mening bör avslå regeringens förslag om en ensamdomarbehörighet vid avgörande av mål där värdet av den förmån som är under prövning i försäkringsrätten understiger . Däremot bör rätten ges en möjlighet, såsom också kommittén förordat, att med ensamdomare avgöra mål där utgången är uppenbar. En ökad målawerkning i försäkringsrätterna kan förväntas öka måltillströmningen till försäkringsöverdomstolen. Målbalanserna har även vid denna domstol stigit . Försäkringsöverdomstolen har ställt sig tveksam till om införandet av prövningstillstånd innebär några större lättnader i domstolens arbetsbörda. Det är angeläget att regeringen noga följer effekterna av förslaget även för försäkringsöverdomstolens del så att inte problemen med långa väntetider flyttas över dit. Skulle sådana tendenser visa sig bör regeringen vidta åtgärder för att hålla målbalansen vid domstolen på en acceptabel nivå. Det torde få ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med stöd av det anförda hemställs 1. att , med avslag på proposition 1981/82:88 i vad avser domförhet för ensamdomare i fråga om mål där värdet av prövad förmån understiger , beslutar att ensamdomare får besluta även i mål där utgången är uppenbar, att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försäkringsöverdomstolen. () i Kumla () () () () BO FINNKVIST (s)