mot · G5022439 · 1982-04-16 00:00:00 — Hans Nyhage m. fl. Flexibel skolplanering m. m. 1981/82:167) Ett lands möjlighet till social och industriell utveckling är beroende av de satsningar på utbildning av landets medborgare som görs. Tillgången på naturresurser är av stor betydelse; långt viktigare är dock de mänskliga resurserna. En kvalitativt högtstående skola som kan aktivt stimulera varje individs allsidiga utveckling och som kan anpassas till varje elevs förutsättningar och intressen är av största betydelse, inte minst i den ekonomiska situation som vi nu befinner oss i och snabbt måste förbättra. Av väsentlig betydelse är, speciellt för ett land som vårt med dess geografiska förhållanden, planeringen av utbildningsväsendet. Den socialdemokratiska skolpolitiken baserades, precis som i andra frågor, på centralstyrning och stordriftstänkande. Resultatet har blivit att många skolor lagts ned och att bygder därmed utarmats. Utbildningen centraliserades till tätorter och till stora skolor, vilkas negativa psykosociala effekter moderata samlingspartiet tidigt påtalade. Vantrivsel, anonymitet, oro och skadegörelse blev konsekvenserna i många skolor. Vi hälsar därför med tillfredsställelse att regeringen nu i föreliggande proposition fullföljer de intentioner som dåvarande statsrådet uttryckte, då hon gav en sakkunnig i uppdraget att undersöka möjligheterna att åstadkomma en skolplanering som tar större hänsyn till lokala förhållanden och behov, som underlättar en begränsning av skolstorleken samt nyetablering och bevarande av små skolor. På grundval av betänkandet En flexiblare skolplanering föreslås i propositionen att också skolplaneringen skall anpassas till de principer för skolutvecklingen som gällt sedan det borgerliga maktövertagandet 1976: förtroende för lokala skolmyndigheters kompetens och förmåga att anpassa utbildningssystemet efter lokala behov och önskemål. Det innebär i själva verket en anslutning till de tankar som framfördes av skolkommission, men som inte följdes av den socialdemokratiska regeringen: De lokala skolmyndigheterna och därvid förutsättes samverkan mellan skolstyrelse, rektorer, lärarkollegier, målsmannaföreningar och lärjungeorganisationer bör tillerkännas utsträckt rätt att efter egna uppslag och erfarenheter och med hänsyn till bygdens behov ordna de lokala skolförhållandena och utforma skolans inre liv. Endast genom att tillerkännas tillräcklig frihet även frihet att göra misstag och ändra uppfattning kan skolan bli en levande skola. Sedan allt fler av de specialdestinerade statsbidragen till kommunerna, vilka bidrag var ett uttryck för viljan att centraldirigera, avskaffats senast statsbidraget till skolbyggandet är det konsekvent att också undanröja de hinder för att bibehålla eller nyetablera små skolenheter som ännu föreligger. De förändringar av principerna för gymnasieskolplanering som föreslås finnér vi i stort sett väl avvägda och förnuftigt utformade. Som anges i propositionen påverkas ungdomar i sitt val av gymnasieutbildning av tillgängligheten till olika utbildningsvägar. Även om det torde vara riktigt att tillgängligheten spelar störst roll för dem som söker eller går yrkesinriktad utbildning, är det också av stor betydelse för de teoretiskt inriktade eleverna. Risken för studieavbrott är stor för alla om skolvägen är lång. Om ambitionen är att bereda alla ungdomar oavsett hemvist möjlighet till fritt val av studieväg måste eleverna självfallet få nära tillgång också till teoretiska studievägar. Teoretiskt begåvade elever får inte tappas bort på grund av bristfällig planering. behöver alla begåvningar, vilken inriktning sedan begåvningen än har. Föredraganden har alltför lättvindigt avfärdat möjligheterna att förlägga också teoretisk utbildning till icke g-ort. har slutfört en utvärdering av korrespondensgymnasierna i och , och utvärderingen visar att denna undervisningsform är framgångsrik. Den är också billigare än den reguljära undervisningen i gymnasieskolan. Det finns därutöver skäl att undersöka möjligheterna att vid inrättande av teoretisk filialundervisning förlägga ett första studieår i anslutning till befintliga högstadieskolor eller att förlägga det avslutande året till huvudskolan. bör enligt vår mening uttala att inga ansträngningar får sparas för att bereda alla ungdomar möjlighet till gymnasial utbildning av såväl teoretisk som yrkesorienterad art. bör också hos regeringen hemställa om förslag till ytterligare decentralisering av teoretisk utbildning. Lokala behov och överväganden bör vara de avgörande grunderna för en sådan decentralisering. Med hänvisning till vad här anförts hemställs 1. att uttalar att alla ungdomar bör beredas möjlighet till såväl teoretisk som yrkesinriktad gymnasieutbildning, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till utvidgning av möjligheterna att förlägga teoretisk utbildning till icke g-ort. HANS NYHAGE (m) () () () () () () PER STENMARCK (m) G. () i () () () () () () ()