mot · G502880 · 1982-01-22 00:00:00 — och i samband med folkbokföringen Vid den praktiska tillämpningen av gällande folkbokföringsförordning förekommer sådant som är stötande från religionsfrihetssynpunkt. Detta hänger ofta samman med det principiellt felaktiga att ett av trossamfunden, , har hand om folkbokföringen. En bidragande orsak till berättigade klagomål kan ibland vara att olika noteringar, som anser nödvändiga för sin egen medlemsregistrering, sker parallellt med och blandat med anteckningar som gäller alla medborgare. I denna motion tas upp två exempel på rådande missförhållanden som bör elimineras. Detta synes vara möjligt genom skäligen enkla förtydligande tillämpningsföreskrifter till folkbokföringsförordningen: Enligt religionsfrihetslagen (SFS 1951:680, 7 §) skall barn som föds antecknas som medlem av om båda eller en av föräldrarna tillhör denna kyrka, såvida ej föräldrarna efter barnets födelse anmäler att barnet icke skall tillhöra . Vi har i vårt land ett växande antal äktenskap där bara en av föräldrarna tillhör och den andra är medlem t. ex. av romersk-katolska kyrkan. Inte så sällan låter man i ett sådant äktenskap döpa sitt barn i katolska kyrkan. De föräldrar som så gör räknar i regel med att de därigenom outtalat gett besked om vilken kyrka de anser att barnet skall tillhöra. De är kanske inte medvetna om att dopet har en så svag ställning i att det i och för sig inte har någon betydelse när det gäller medlemskapet. När pastorsämbetet får anmälan om dop som förrättats i katolska kyrkan skall anteckning göras om s. k. dop i annan ordning i födelse- och dopboken. Om föräldrarna icke uttryckligen och inom föreskriven tid anmäler att barnet icke skall tillhöra blir det automatiskt antecknat som medlem. Detta är visserligen formellt riktigt, men vi instämmer med dem inom katolska kyrkan som protesterar mot ett sådant resultat vid tillämpning av medlemskapsregler i samband med folkbokföringen. Vederbörande pastor bör givetvis i samband med anteckning om dop i annan ordning, anmält av föräldrar i blandäktenskap beträffande kyrkotillhörighet, informera om medlemskapsreglerna i och förvissa sig om huruvida barnet skall antecknas som medlem i eller ej. I 15 § folkbokföringsförordningen stadgas: Barns födelsetid, härkomst, förnamn och dop antecknas i födelse- och dopboken för barnets födelsehemort. I anvisningar till nämnda lagrum föreskrivs: I födelse- och dopboken antecknas, om dopet skett av eller i annan ordning, när och av vem det förrättats, vilka som anmälts som faddrar eller vittnen, samt, om dopet är nöddop, att detta är fallet. Det har förekommit att medlemmar i trossamfundet har anmält dop till folkbokföringsmyndigheten, dvs. pastorsämbetet i hemorten, men av vederbörande pastor fått meddelande om att man icke ansett sig kunna införa dopet i födelse- och dopboken. Pastor har i ett av oss känt fall motiverat sitt ställningstagande genom att hänvisa till att: biskopsmötet vid sitt sammanträde uttalade att dop förrättat av icke kan anses vara ett kristet dop ur synpunkt. I skrivelse från meddelas att med dop i Folkbokföringskungörelsen avses kristet dop. Föräldrarna har besvärat sig över pastors beslut. De kan icke förstå att den ena kristna kyrkan kan sätta sig över den andra och till och med kan anse sig kunna bedöma att en annan kyrka icke skulle vara , som själv säger sig vara det. Såväl vederbörande domkapitel som kammarrätten har avvisat besvären. i hänvisar i sitt beslut till en utredning som skett inom och som bl. a. säger att: dop antecknas i folkbokföringshandlingarna antingen som dop i ordning eller som dop i annan ordning. Att anteckning om dop överhuvudtaget göres är ett rent kyrkligt intresse och beror på att det för kyrkan i flera sammanhang är väsentligt att veta huruvida en person är döpt eller ej. Exempelvis kan anföras att dopet är en engångshandling som icke får upprepas och att dop är ett villkor för konfirmation. Vidare sägs att: en förutsättning för anteckning om dop i annan ordning måste vara att det verkligen är fråga om ett dop som skett inom ett kristet samfund och i den form, som enligt samstämmig uppfattning skall iakttas vid dopet, dvs att dopet skett i vatten och i den treenige Gudens namn. anser att det måste ankomma på att själv pröva om dessa kriterier är för handen. Sammanfattningsvis kan konstateras att anteckningen om dop i folkbokföringssammanhang av anses vara ett rent kyrkligt intresse och att pastor i i egenskap av folkbokföringsmyndighet anses - av kammarrätt och domkapitel - ha rätt att bedöma om de av som trossamfund uppsatta kriterierna för dop är uppfyllda. Här synes föreligga en uppenbar sammanblandning av de båda funktioner som pastorsämbetena i har att ansvara för. Problemet får sin särskilda tillspetsning då man tar del av det svar som företrädare för Kristet samfund fått av JO, då man i anmälan till JO meddelat att pastor i ett aktuellt fall refererat till biskopsmötets ovan relaterade beslut. I JO:s svar heter det: Vad Ni kallar för Biskopsmötets beslut utgör inte något för folkbokföringsmyndigheterna bindande avgörande. Er skrivelse avföres därför från handläggning. Den av föräldrar inom aktualiserade frågan kan måhända anses liten. Men religionsfrihetsfrågor är alltid viktiga oberoende av om de bedöms som små eller stora. Därför måste klarhet skapas vilket enkelt borde kunna ske med hänsynstagande till både och andra trossamfunds liksom till de inblandade föräldrarnas intressen. Vi föreslår att detta sker genom att anteckningen om dop i annan ordning kompletteras med en marginalanteckning om i vilket samfund dopet ägt rum. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen hemställer om tillämpningsföreskrifter till folkbokföringsförordningen i religionsfrihetens intresse och enligt de önskemål som redovisats i denna motion. () J. ()