mot · G5021933 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1933 Enligt grunduppfattning utgör ett differentierat och decentraliserat näringsliv grunden för ett framgångsrikt företagande och sund samhällsutveckling. Detta gäller både med avseende på ägande- och beslutande funktioner och produktionsinriktning och geografisk placering. skedde en kraftig specialisering och koncentration av produktionen som ägandet totalt sett koncentrerades i näringslivet. Myter skapades om att fusioner och strodriftstänkande var lösningen för framgång och effektivitet. varnade på ett mycket tidigt stadium för denna utveckling. Verkligheten har sedermera på ett allt tydligare sätt visat på effekterna av denna utveckling. De strukturproblem som vårt svenska näringsliv har fått genomgå är naturligtvis delvis betingade av en likartad internationell utveckling men också av en av socialdemokraterna medvetet förd centraliseringspolitik. Företags- och branschkriser, regionalpolitiska och sysselsättningspolitiska problem som vi brottas med kan till stor del härledas till den under framför allt förda näringspolitiken. De kortsiktiga lönsamhetsmålen har fått vara vägledande för industripolitiken före de samhällsekonomiska, vilket lett till både ekonomiska och sociala kostnader som minskad motivation och stimulans för de anställda. Effekterna av flyttlasspolitiken såsom ökad otrygghet, social utslagning och mänskliga tragedier är kostnader som inte medräknats i kalkylen av denna förda politik. har främst på initiativ av stora insatser gjorts på det regionalpolitiska området för att förhindra en fortsatt koncentrationsutveckling och åstadkomma en trendbrytning. En politik som redan nu börjar visa på resultat. Den centralistiska industripolitiken stärkte motsättningarna mellan å ena sidan lönsamhetsmål och å andra sidan sysselsättnings-, sociala och regionalpolitiska mål. Kombinationen och förstärkningen av dessa motsättningar utgör grunden för den tröghet inför förändringar som tyvärr i alltför hög grad har symboliserat stora delar av det svenska näringslivet. För att kunna undanröja dessa motsättningar måste demokratisering av det svenska näringslivet påskynda att de anställda/verksamma lokalt får äganderätt och inflytande. Maktkoncentrationen har varit markant i svenskt näringsliv. Speciellt markant har den varit vad avser anhopningen av betydelsefulla 1* 1981182. aktieposter till ett allt färre antal aktieägare. Motsättningarna och avståndet mellan de anställda och företaget som härigenom både skapats och förstärkts är en viktig grund till många konflikter inom industrin. Vi anser därför att en fortsatt utveckling i denna riktning från samhällets sida måste motverkas. Den nu dominerande företagsformen i främst de större företagen aktiebolagsformen - har visat på brister. Trots att antalet aktieägare ökat betydligt främst på grund av aktiefondsparandet i de börsnoterade bolagen, så kan man konstatera en fortsatt stark koncentration av de betydelsefulla aktieposterna till ett fåtal. Det är en utveckling som utifrån demokratiska samhällsekonomiska värderingar är oacceptabel. Lika litet som den nuvarande utvecklingen leder till en ökad demokratisering av näringslivet gör det socialdemokratiska förslag till centralistiska kollektiva löntagarfonder detta. Att föra en diskussion om valet mellan två centralistiska förslag är ingen bra utgångspunkt om målet är decentralisering och ökad demokrati i näringslivet. Utgångspunkten bör enligt vår mening vara att den enskilde individen ges möjligheter att lokalt kunna påverka och ha ägarinflytande i sitt företag. Ett personligt inflytande skapar den motivation och stimulans som är en grundförutsättning för en framgångsrik verksamhet. Strävan mot ökat löntagarägande i företagen är av central betydelse under det närmaste decenniet. Den bästa nu kända företagsformen enligt vår uppfattning för att uppnå detta är det löntagarägda företaget byggt på de kooperativa idéerna. Utifrån principen en person - en röst garanteras de verksamma i företaget lika inflytande, som lönsamhetsmålen, sysselsättnings- och sociala mål förenas. Intresset för den arbetskooperativa formen har ökat kraftigt . Människans behov av att själv känna och ta ansvar för sitt jobb och företag har ökat i företagskrisernas spår. Från samhällets sida måste det vara angeläget att stimulera utvecklingen mot arbetskooperativa företag. Förutom att lösa kapital- och finansieringsfrågor i dessa företag bör samhället hitta former för att underlätta övertagande av företag från de anställdas sida. Detta bör ske i samband med att företaget byter majoritetsägare, friköps eller omorganiseras. Enligt vår uppfattning bör en form av förköpsrätt för de anställda föreligga, när försäljning av hela eller betydande ägandedelar är aktuellt i ett företag. En sådan åtgärd tillsammans med nya former för att underlätta lösningar av kapitalfrågorna i dessa företag bör vara de viktigaste för att stimulera denna företagsform. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning beträffande möjligheterna att ge de anställda förköpsrätt i de fall som framförts i motionen. () ()