mot · G5022547 · 1982-04-13 00:00:00 — Det är givetvis socialdemokraternas strävan att genomföra dessa förslag, låt vara att de i vissa fall kan behöva ses över med hänsyn till att det kan ha inträffat förändringar i samhällsekonomin eller i andra avseenden sedan förslagen lades fram. Vi kan dock inte binda oss för att förslagen skall genomföras redan i den första budget som en socialdemokratisk regering lägger fram. Härvid måste även samhällsekonomiska och statsfinansiella hänsyn vägas in i bedömningen. De ekonomiska relationerna mellan staten och kommunsektorn Regeringen föreslog i årets budgetproposition en årlig indragning till staten av kommunernas och landstingens skatteinkomster med 3000 milj. kr. fr. o. m. Efter många turer enades regeringen och senare om en något större indragning med ca 3500 milj. kr. av kommunernas och landstingens skatteinkomster. Åtgärden begränsades till att enbart avse 1983. Socialdemokraterna framförde ett annat förslag om en tillfällig indragning av skatteinkomstökningar i samma storleksordning från kommunsektorn. Det är nödvändigt att en nytillträdd regering genast efter höstens val upptar överläggningar med om de ekonomiska relationerna mellan staten och kommunsektorn. Grunden för dessa överläggningar bör vara vår i olika sammanhang framförda uppfattning att den kommunala konsumtionen bör få öka , vilket är den dubbla ökningstakten jämfört med regeringens mål. Med en tvåprocentig expansion finns det utrymme för en fortsatt utbyggnad av äldreomsorgen och barnomsorgen. Vi vidhåller också vårt i en partimotion framförda krav på att en parlamentariskt sammansatt utredning bör tillsättas för att se över det nuvarande skatteutjämningssystemet. Den socialdemokratiska budgetpolitiken bör syfta till att ta ett fast grepp om den totala budgeten. Budgetens inkomstsida bör granskas lika noga som dess utgiftssida. Vi socialdemokrater är inte, som de borgerliga partierna, dogmatiskt bundna till att enbart kontrollera utgiftsutvecklingen. Utan att på något sätt eftersätta utgiftsgranskningen är det nödvändigt att i en rad avseenden förstärka kontrollen över inkomstutvecklingen. Den juridiska och formella kontrollen över inkomstsidan behöver kompletteras med en granskning som i högre grad tar hänsyn till samhällsekonomiska och statsfinansiella aspekter. I detta syfte bör redovisningen av statsinkomsterna byggas ut, bl. a. för att bättre belysa de inkomstbortfall som förorsakas av olika typer av avdrag, skattereduktioner, underuttag vid den preliminära beskattningen, skattebefrielse och underlåtenhet att betala debiterade skatter och avgifter. I vissa situationer, t. ex. när det gäller att stimulera någon viss typ av verksamhet, finns det ibland möjlighet att välja mellan statsbidrag och avdrag vid beskattningen. I det senare fallet är redovisningen av budgeteffekterna ofta mycket bristfällig och ibland helt obefintlig. Ett belysande exempel är det stora skattebortfall som förorsakas av det s. k. skattesparandet. Detta växer f. n. i en snabb och okontrollerad takt. Redan gjorda insättningar på skattesparkonton innebär stora statsfinansiella åtganden som sträcker sig åtskilliga år fram i tiden. En motsvarande slapphet vid kontrollen av statsutgifter är, dessbättre, närmast otänkbar. a. med hänsyn till denna utbytbarhet i vissa fall mellan statsutgifter och avdrag vid beskattningen (s. k. skatteutgifter) finns det starka skäl till en ökad samordning vid kontrollen av statsutgifter och statsinkomster. Härigenom erhålls en bättre överblick, och det blir möjligt att noggrant prioritera mellan olika typer av åtgärder som kan beröra såväl budgetens utgiftssida som dess inkomstsida. Ett annat inslag i en socialdemokratisk budgetpolitik för att öka möjligheterna till överblick och underlätta meningsfulla prioriteringar är att budgetförslaget för ett visst år bör utarbetas vid ett och samma tillfälle. har budgetprocessen tenderat att spridas ut över . För att underlätta budgetarbetet för alla parter och möjliggöra att det bedöms mot en samhällsekonomisk bakgrund, bör budgetarbetet inom i allt väsentligt äga rum och därvid resultera i en samlad bedömning med noggranna prioriteringar mellan olika åtgärder med budgetmässiga konsekvenser. I den socialdemokratiska partimotionen 1980/81:1136 angavs som en punkt i det omfattande antiinflationsprogram som där presenterades att det är nödvändigt att återupprätta normer och disciplin i den ekonomiska politiken. Detta är nödvändigt även med tanke på budgetpolitiken. En viktig orsak till den snabba försämringen av statsfinanserna under den borgerliga regeringsperioden är uppluckringen av olika ekonomisk-politiska normer och bristen på en långsiktig strategi. har de borgerliga regeringarna försökt sätta upp vissa mål för budgetutvecklingen. I flertalet fall har man dock inte lyckats nå de uppsatta målen. En viktig förklaring till detta är att målen delvis har varit olämpligt formulerade. Om man skall utfärda normer för den ekonomiska politiken bör de uppfylla vissa grundläggande villkor. Det finns därvid anledning att återge ett citat ur ovan nämnda motion: Normer i den ekonomiska politiken bör vara enkla och robusta. Deras viktigaste funktion är av psykologisk och praktisk-politisk natur. Det är av grundläggande betydelse att normerna omfattas av så många människor som möjligt. Det är därför nödvändigt att normerna är begripliga och framstår som meningsfulla och realistiska, dvs. möjliga att iaktta. överträds skall det stå klart för alla att statsmakterna kommer att vidta korrigerande åtgärder. Ytterligare en omständighet som bör få ökad vikt gäller att studera de fördelningsmässiga effekterna av olika ekonomisk-politiska åtgärder. Det är angeläget att ambitionsgraden för sådana studier höjs. Detta är särskilt betydelsefullt mot bakgrund av de kärva perspektiv som avtecknar sig såväl i fråga om budgetpolitiken som när det gäller den ekonomiska politiken i stort . Mot bakgrund av de ovan angivna allmänt formulerade utgångspunkterna för den kommnde budgetpolitiken finns det anledning att något mera preciserat ange vilka riktlinjer som bör gälla för budgetpolitiken under främst budgetåren 1982/83 och 1983/84. Myndigheternas anslagsframställningar bör styras av särskilda anvisningar. Kravet på återhållsamhet med statsutgifterna, behovet av att kunna prioritera mellan olika verksamheter och strävan att effektivisera och rationalisera myndigheternas arbete förutsätter att det även utfärdas särskilda anvisningar för myndigheternas anslagsframställningar. Kortsiktigt med tanke på anslagsframställningarna för /84 - är det av praktiska skäl ofrånkomligt att myndigheterna utgår från de anvisningar som gäller. Översynsarbetet bör byggas ut. De resurser som finns i bl. a. statskontoret och bör i ökad utsträckning användas för olika typer av översynsprojekt inom statsförvaltningen. Det kan också finnas skäl att se över och komplettera de förordningar m. m. som har fastställts och som på olika sätt syftar till att förenkla, decentralisera, rationalisera och effektivisera myndigheternas arbete och att begränsa regleringar som onödigtvis driver upp kostnaderna i myndigheter, kommuner, företag och organisationer. Prisuppräkning o. d. av olika anslag bör ske mycket restriktivt. Begränsningar i fråga om prisuppräkningen kan, som komplement till andra åtgärder, påverka inflationsförväntningarna i dämpande riktning. Detta synsätt har i viss mån präglat den kommande reformen av inkomstskatten, där den automatiska indexregleringen ersätts med en på förhand fastställd, tämligen måttlig årlig uppräkning av skatteskalorna. I samma syfte bör framställningar om överskridanden behandlas mycket restriktivt. Indexeringar och andra typer av automatik bör brytas eller mildras. Indexeringar kan på flera sätt ha en negativ inverkan på ekonomin. De kan verka inflationsdrivande, om de genom att mildra inflationens skadeverkningar försvagar motståndet mot en fortsatt inflation. En rad stabiliseringspolitiska åtgärder får sämre verkningsgrad, eftersom vissa sektorer i ekonomin genom indexeringarna undantas från att påverkas av dessa åtgärder. Anpassningsbördan tenderar då att bli desto hårdare för övriga icke indexskyddade sektorer. Genom att bryta upp eller mildra indexeringar och annan automatik skapas bättre förutsättningar för en reell prövning av statsutgifterna, och möjligheterna till meningsfulla prioriteringar ökar. Det bör även noga övervägas i vilka fall statliga utgiftsprogram kan göras tidsbegränsade. Den omprövning av olika injlexregleringar som här förordas får inte tas till intäkt för att låta inflationen successivt urholka det sociala välfärdssystemet. De sociala förmånernas realvärde måste avgöras utifrån deras fördelningspolitiska syften och de utfästelser som gjorts från samhällets sida. Vi vidhåller således att värdesäkringen av pensionerna skall återställas. Det statliga kommittéväsendet bör ses över. Det är angeläget att kommittéerna på ett tillfredsställande sätt kostnadsberäknar sina förslag och även visar hur dessa kan finansieras inom ramen för kommitténs verksamhetsom Det är vidare angeläget att begränsa tillväxten av det statliga kommittéväsendet. Detta bör kunna ske dels genom en hårdare tidsbegränsning av kommittéernas verksamhet, dels genom att lägga ned vissa kommittéer, vilkas verksamhet inte bedöms som oundgänglig. Kontrollen av budgetens inkomstsida bör förbättras. Detta bör ske genom en rad åtgärder. En första förutsättning härför är att redovisningen av olika inkomster resp. inkomstbortfall förbättras avsevärt. Alla förslag som medför konsekvenser för budgetens inkomstsida bör innehålla noggranna kostnadsberäkningar. Vidare bör övervägas tänkbara åtgärder för att dämpa eller förhindra en okontrollerad ansvällning av avdrag och skattereduktioner som försvagar budgeten. Taxorna för statliga verksamheter bör ses över. Taxor bör i vissa fall kunna användas i ökad utsträckning för att främja god hushållning och förstärka statsinkomsterna. En förutsättning är dock att taxepolitiken utformas på ett sätt som är förenligt med grundläggande fördelningspolitiska mål. Statens betalningsrutiner bör effektiviseras. Staten gör stora ränteförluster till följd av gällande betalningsrutiner främst i fråga om skatteuppbörden men även när det gäller olika typer av utbetalningar. För flertalet skattekällor sker uppbörden med betydande eftersläpning, och i många fall innebär dessutom preliminärskatten ett underuttag i förhållande till den slutliga skatten. Detta leder till att staten genomgående har mycket stora skattefordringar - det rör sig om mångmiljardbelopp. Eftersom dessa skattekrediter är räntefria - eller i vissa fall beläggs med en ränta som klart understiger den marknadsmässiga nivån - gör staten stora årliga ränteförluster. Dessa står inte i rimlig proportion till det arbete som de skattskyldiga i vissa fall utför i samband med skatteuppbörden. Vissa förbättringar har skett , delvis efter socialdemokratiska initiativ. Vi föreslår i en särskild motion ytterligare några sådana åtgärder. Likväl återstår det mycket att göra. Det gäller helt enkelt att på ett rimligt sätt bevaka statens intressen vid utformningen av de statliga betalningsrutinerna. Flera andra skäl talar också för en effektivisering i detta avseende. De nuvarande betalningsrutinerna innebär i vissa fall att verksamheter subventioneras på ett sätt som varken är samhällsekonomiskt motiverat eller önskvärt av andra skäl. I en del fall uppkommer uppenbara fördelningspolitiska orättvisor. Detta gäller exempelvis den i praktiken gynnsammare behandlingen av B-skattare jämfört med A-skattare. Härtill kommer att även kreditpolitiska och statsskuldspolitiska överväganden kan motivera en annorlunda utformning av betalningsrutinerna. Med hänsyn till den kraftiga förskjutningen av det finansiella sparandet från den offentliga till den privata sektorn är det nödvändigt att vidta motåtgärder, som minskar den offentliga sektorns sparandeunderskott. Åtgärder av det här aktuella slaget är fördelaktiga jämfört med traditionella skattehöjningar, eftersom deras huvudsakliga effekt på ekonomin är finansiell och inte real. Mot denna bakgrund är det motiverat att göra en samlad och snabb översyn av de statliga betalningsrutinerna i syfte bl. a. att minimera statens ränteförluster. Bygg ut kontrollen av s. k. utombudgetära utgifter. I årets långtidsbudget redovisas fem typer av utombudgetära utgifter. Det gäller s. k. skatteutgifter, statliga lån och kreditgarantier, statlig reglering och normgivning, statligt företagande samt offentliga fonder utanför statsbudgeten. Det rör sig om sammantaget mycket omfattande verksamheter som inte direkt redovisas på statsbudgeten men som ändå har en långtgående betydelse för samhällsekonomin och som det är möjligt att påverka med beslut fattade av statsmakterna. Liksom fallet är för statsbudgetens inkomstsida bör som ett första steg redovisningen av verksamheten på dessa områden liksom av effekterna av politiska beslut byggas ut väsentligt. Syftet bör vidare vara att öka möjligheterna för statsmakterna att styra utvecklingen av de utombudgetära utgifterna. Den socialdemokratiska skattepolitiken har beskrivits i en rad olika dokument . Det finns i detta avsnitt anledning att kort beröra förhållandet mellan skattepolitiken och kraven på att förstärka den offentliga sektorns finanser. Även denna aspekt har belysts närmare dels i krisprogrammet, dels ivår ekonomisk-politiska motion 1980/81:2190, som lades fram . I dessa dokument förs ett resonemang om den avtagande effektiviteten för olika skattehöjningar på grund av den nivå som skattetrycket har nått. En skattehöjning påverkar basen för andra skatter i minskande riktning. Detta innebär att den initiala skattehöjningen till en del motverkas av att andra skatteinkomster minskar. Till detta kommer att vissa skattehöjningar genom att driva upp prisnivån även kan medföra ökade statsutgifter. En annan aspekt som begränsar möjligheterna till skattehöjningar är att dessa verkar dämpande på den ekonomiska aktiviteten, vilket kan leda såväl till minskade skatteinkomster som till mer eller mindre ofrånkomliga beslut om ökade statsutgifter för bl. a. arbetsmarknadspolitiska insatser. Det finns således anledning att upprepa den slutsats som drogs i de båda ovan nämnda dokumenten: "Det kommer därför inte att vara möjligt att sanera statsfinanserna genom att uteslutande eller ens huvudsakligen förlita sig till skattepolitiken." Detta utesluter inte att en aktiv skattepolitik bör föras, där ett av syftena är att stärka den offentliga sektorns inkomster. Några av de skatteförslag som vi har lagt fram under vårriksdagen har också haft ett sådant syfte. Men slutsatsen är likväl klar. För att begränsa underskotten i såväl statsbudgeten som i den totala offentliga sektorns finanser måste skattepolitiska åtgärder kompletteras med en rad andra åtgärder. Härvid är det ofrånkomligt att genomföra en hård granskning av alla offentliga utgifter med syfte att väsentligt nedbringa ökningstakten för dessa. Socialdemokraterna presenterade ett samlat alternativ till regeringens budgetförslag. Enligt vårt förslag skulle budgetunderskottet för /83 bli lägre än enligt regeringens förslag. Härtill kom att vårt förslag till likviditetsindragning från kommunsektorn skulle minska statens upplåningsbehov med ytterligare under /83. har både regeringen och socialdemokraterna lagt ett antal nya förslag med budgetmässiga konsekvenser. Även av andra skäl har förändringar inträffat , t. ex. som följd av nya beräkningar av förslagens budgetmässiga konsekvenser eller av ställningstaganden i som avviker från de ursprungligen lagda förslagen. Nedan återges översiktligt de budgetmässiga konsekvenserna av socialdemokraternas ställningstaganden i eller, i de fall sådana ännu inte hunnit göras, av förslag framlagda i socialdemokratiska parti- och utskottsgruppsmotioner. De belopp som återges uttrycker skillnaden mellan socialdemokraternas och regeringspartiernas ställningstaganden. Uppgifterna avser de budgetmässiga konsekvenserna under /83. Socialdemokraterna har bl. a. lagt fram följande förslag till utgiftsökningar på statsbudgeten: Åtagandena i fråga om pensioner kostar netto 200 milj. kr. (härtill kommer en utgiftsökning med 245 milj. kr. på AP-fonden). Vårt ställningstagande rörande sjukförsäkringen kostar 825 milj. kr. Den del av utgiftsökningen för arbetslöshetsersättningen som faller på statsbudgeten uppgår till 530 milj. kr. Vårt förslag rörande statsbidragen till barnomsorgen medför inga utgiftskonsekvenser för /83 (för helår beräknas utgiftsökningen till 350 milj. Detta är de fyra åtaganden som socialdemokraterna utfäst sig att genomföra i händelse av att det blir en socialdemokratisk regering . Vårt investeringsprogram beräknas i förhållande till regeringens förslag medföra merutgifter om 1887 milj. kr. De insatser vi föreslår för AMS kostar 2140 milj. kr., vartill kommer en merutgift för tidigare lagda förslag som uppskattas till 176 milj. kr. Bland övriga förslag med mera omfattande utgiftskonsekvenser kan nämnas höjda barnbidrag m.m. 516 milj. kr., bostadspolitiska åtgärder 505 milj. kr., regionalpolitiken 326 milj. kr., åtgärder inom näringspolitiken och särskilda insatser för småföretagen 183 milj. kr., åtgärder för ungdom lil milj. kr., studiemedel 99 milj. kr., åtgärder för barn 84 milj. kr. och presstöd 76 milj. kr. Övriga förslag till ökade statsutgifter summerar till 330 milj. kr. Totalt innebär våra förslag ökade statsutgifter med 7988 milj. kr. Våra förslag till utgiftsbesparingar hänför sig till stor del till samma områden som nämnts ovan. Våra ställningstaganden har således i flera fall inneburit att vi förordat vissa utgiftsökningar men i gengäld gått emot andra utgiftsökningar som föreslagits av regeringen. De beloppsmässigt största bespa ringarna avser bostadspolitik 350 milj. kr., arbetsmarknadspolitik 150 milj. kr. och försvaret 110 milj. kr. Totalt har vi föreslagit besparingar utöver regeringens förslag med 721 milj. kr. På inkomstsidan förordar vi att momsen skall återställas till den nivå som rådde fram till , vilket enligt nuvarande beräkningar väntas inbringa 3 400 milj. kr. Höjningen bör äga rum den 1 juli 1982.1 övrigt föreslår vi skärpt skatt på större förmögenheter 100 milj. kr., skatt på videoutrustning 150 milj. kr., höjda avgifter på försenad skatteuppbörd 250 milj. kr., skatt på kraftbolagens vinster 500 milj. kr., miljöavgifter 275 milj. kr., en hyreshusavgift 650 milj. kr. och höjd skogsvårdsavgift 290 milj. kr. Vi räknar också med ett visst inkomstbortfall till följd av att de höjda arbetsgivaravgifter som vi föreslår (se nedan) förutsätts bli avräknade i avtalsförhandlingarna. Inkomstbortfallet uppskattas till 920 milj. kr. Totalt beräknas statsinkomsterna till följd av ovan nämnda förslag öka med 4 695 milj. kr. Härtill föreslår vi i en särskild motion två åtgärder som engångsvis innebär betydande inkomstförstärkningar för statsbudgeten. Genom förbättrad uppbörd av arbetsgivaravgifterna tillförs statsbudgeten en engångsinkomst om ca 2000 milj. kr., varav hälften faller under /83. Genom förbättrad uppbörd av B-skatt tillförs statsbudgeten en engångsinkomst om ca 5000 milj. kr., varav 1700 milj. kr. faller under /83. Några av våra förslag får konsekvenser för den del av socialförsäkringssektorn som ligger utanför statsbudgeten. Hit hör våra förslag på pensionsområdet som leder till ökade utgifter för AP-fonden med 245 milj. kr., förslaget att förbättra delpensionen 50 milj. kr. och ökade utgifter över arbetslöshetsfonden 670 milj. kr. I gengäld föreslår vi höjd delpensionsavgift 225 milj. kr. och höjd arbetsgivaravgift till arbetslöshetsersättningen 1500 milj. kr. Totalt kan våra förslag beräknas förbättra den totala statsbudgetens finanser (häri inräknas även den del av socialförsäkringssektorn som redovisas utanför den egentliga statsbudgeten) med ca 1000 milj. kr. för /83. Härvid har även beaktats att statsskuldräntorna minskar något. Av denna förbättring faller ungefär 200 milj. kr. på den egentliga statsbudgeten och ca 800 milj. kr. Huvuddelen av de ovan nämnda engångsförstärkningarna av statsinkomsterna (ca ) faller emellertid först på /84. Budgetunderskottet kan som följd härav beräknas bli lägre än enligt regeringens alternativ. Sett på bortfaller dessa engångsinkomster. I gengäld bortfaller även betydande utgifter som också är av engångskaraktär. Hit hör stora delar av de insatser som föreslås inom arbetsmarknadspolitiken resp. inom ramen för vårt investeringsprogram. Långsiktigt kan vårt budgetalternativ beräknas leda till ett underskott som är drygt 300 milj. kr. mindre än regeringens. Med hänvisning till vad sorn anförts hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i motionen, 2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats i motionen, 3. att godkänner de riktlinjer för inriktning och dimensionering av verksamheten med beredskapsarbeten under /83 som förordats i motionen, 4. att beslutar höja tilläggsbidraget för kommunala investeringsarbeten enligt riktlinjer som förordats i motionen, 5. att beslutar avsätta . för särskilda sysselsättningsinsatser i , 6. att till Sysselsättningsskapande åtgärder för /83 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . 7. att godkänner de riktlinjer för arbetsmarknadsutbildningens dimensionering under /83 som förordats i motionen, 8. att godkänner den omdisponering av anvisade medel som förordats i motionen i syfte att stärka planeringskapaciteten inom arbetsmarknadsutbildningen, 9. att beslutar höja bidraget vid bristyrkesutbildning till . enligt riktlinjer som angivits i motionen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenska för invandrare vid bristyrkesutbildning, 11. att beslutar höja bidraget vid utbildning av permitterings- och uppsägningshotad personal till . 12. att godkänner den finansieringsordning rörande arbetsmarknadsutbildningen under /83 som förordats i motionen, 13. att avslår regeringens förslag rörande vissa särskilda åtgärder i , 14. att godkänner de riktlinjer för verksamheten med beredskapsarbeten i som förordats i motionen, 15. att godkänner de riktlinjer för ungdomsplatser som angetts i motionen, 16. att till Bidrag till anordnandet av ungdomsplatser () för /83 anvisar ett förslagsanslag av , 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nybyggnad av flygterminal i . () () HANS () () () () () () i () () () () () () ()