mot · G5021080 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1080 och mot fackliga stridsåtgärder i vissa fall De fackliga organisationerna i vårt land fyller synnerligen viktiga uppgifter såväl genom att tillvarata sina medlemmars och gruppers direkta intressen som att bidra till ordnade förhållanden på arbetsmarknaden, bl. a. genom avtal som respekteras av båda parterna. Att arbetsmarknadens parter när de inte kan komma överens vid förhandlingar ibland vidtar stridsåtgärder är allmänt accepterat. Men när däremot en facklig organisation vidtar stridsåtgärder mot någon som inte är motpart, exempelvis småföretagare, som varken har några anställda eller tillhör någon arbetsgivarorganisation, måste allvarligt ifrågasättas om åtgärden kan anses acceptabel. Från tid till annan förekommer att fackorganisation hotar med stridsåtgärder mot sådana småföretagare, om de inte tecknar kollektivavtal med fackorganisationen. Det gäller småföretagare som ensamma eller tillsammans med sin familj helt sköter verksamheten och som inte avser att ha några anställda och därför inte heller är anslutna till någon arbetsgivarorganisation. Inom har vi f. n. ett exempel på en pågående blockad mot en sådan småföretagare. Det gäller en bensinstationsinnehavare som sköter sin bensinstation och kioskrörelse tillsammans med hustru och barn och därför ej anser sig ha någon anledning att teckna kollektivavtal. Som motåtgärd har blockerat honom från bensinleveranser, och har han inte någon bensin att sälja. Detta är endast ett exempel. Flera liknande fall har förekommit. I många fall torde småföretagare i en sådan situation efter hand ge efter för påtryckningar och teckna kollektivavtal för att undgå blockad. En sådan facklig stridsåtgärd som den refererade måste enligt vår uppfattning ur samhällets synpunkt ses som ett oacceptabelt missbruk av fackorganisationernas maktställning. I sådana fall som det nämnda drabbas dels egenföretagaren av hot mot företagets fortsatta existens och därmed ekonomiska problem, dels alla de kunder som är beroende av verksamheten. Lyckligtvis - ur kundernas synpunkt - är den blockerade bensinstationen inte den enda på sin ort varför dessa kunnat göra sina bensininköp hos annan station under blockaden. Men vad händer om den enda besinstationen eller dagligvaruaffären i en bygd blockeras? Hur skall då denna bygds människor få sin varuförsörjning utan oskäligt långa resor vid en blockad? Blockader kan alltså leda till betydande praktiska och ekonomiska problem för både den blockerade småföretagaren och hans kunder. Men nästan lika allvarlig är den principiella delen av frågeställningen. Skall vi i vårt demokratiska samhälle med väl utvecklade fri- och rättigheter och ett samhälle där de olika fackorganisationerna har stort inflytande acceptera blockader och liknande stridsåtgärder mot småföretagare som varken är eller avser att bli arbetsgivare. Enligt vår uppfattning måste samhället förhindra denna typ av stridsåtgärder. Görs inte detta finns risk för att sådana åtgärder att öka och tillgripas av flera organisationer. Det finns anledning erinra om att antalet småföretagare utan anställda och som inte tillhöra någon arbetsgivarorganisation är mycket stort i vårt land. En stor del av de 100 000 lantbrukarna tillhör denna grupp liksom många småföretagare inom handel, service och hantverk m. fl. I vårt land saknas lagstiftning som begränsar rätten att gå till facklig strid när kollektivavtal inte gäller. Vi saknar även lagregler om den s. k. negativa föreningsrätten, dvs. rätten att stå utanför en förening. Enligt vår mening får dock den hittillsvarande avsaknaden av lagstiftning på dessa områden inte vara anledning till att samhället även i fortsättningen avstår från att införa lagregler så att dessa ur både enskild och allmän synpunkt oacceptabla stridsåtgärder förhindras. Frågan har tidigare tagits upp i utan att ha lett till positiva beslut. Eftersom behovet av lagstiftning uppenbarligen snarare ökar än minskar bör , enligt vår uppfattning, besluta om att hemställa om skyndsam prövning av frågan i syfte att få underlag för lagändring, utan att invänta att utredningsarbete och remissbehandling slutförs angående arbetsrätten i stort. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om lagstiftning som förhindrar facklig organisation att - på grund av vägran att teckna kollektivavtal - vidta stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretagare, som ej har anställda eller tillhör arbetsgivarorganisation.