mot · G5022127 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för att förbättra de handikappades situation på arbetsmarknaden kom en statlig utredning, parlamentariskt sammansatt, med den stolta parollen Arbete åt alla. Ett särskilt betänkande ägnades åt arbetshandikappade, och man klargjorde att parollen gällde även dem. har mycken energi ägnats åt att smita bort från löftet och förklara att det gällde bara en del av de arbetshandikappade. För att vara mer precis de som trots allt kan väntas vara lönsamma objekt på arbetsmarknaden. Reträtten från den ursprungliga ståndpunkten har skett steg för steg. Handikapporganisationerna har hårt drivit kravet om de handikappades rätt till arbete, och i står endast vpk för den konsekventa ståndpunkten att var och en skall har rätt till ett arbete oavsett handikapp. Tvärtemot utredningar och deklarationer har situationen för handikappade på arbetsmarknaden inte förbättrats. Den har under en följd av år blivit allt svårare. Det återspeglas i ständigt stigande siffror över antalet förtidspensionerade, liksom i att antalet handikappade som arbetsförmedlingarna lyckas placera på öppna marknaden ständigt sjunker. av de arbetsvårdssökande lyckas få en sådan placering. Detta sammanhänger naturligtvis med den allmänna situationen på arbetsmarknaden, med stigande arbetslöshet, minskat antal industriarbetstillfällen och i stort sett anställningsstopp inom stora delar av den gemensamma sektorn. Detta duger som förklaring, men kan aldrig utgöra någon ursäkt för att svika arbetshandikappades rättmätiga krav på solidaritet från samhällets sida. I den här motionen föreslår vpk en rad åtgärder för att förbättra handikappades situation på arbetsmarknaden. Vi har också i andra motioner till årets berört frågan. Vi har således ställt krav om att anslagen för arbetshjälpmedel åt handikappade och anställning med lönebidrag skall räknas upp i enlighet med AMS äskande, dvs. med ca 250 milj. kr. Arbetslösa handikappade ungdomar upp till innefattas också i vårt förslag om en allmän ungdomsgaranti, som innebär att arbetsgivare med mer än 50 anställda, både inom privat och offentlig verksamhet, på anmaning av arbetsförmedlingen skall vara skyldiga at inrätta ett ungdomsjobb på var femtionde anställd. Denna verksamhet skall finansieras genom en arbetsgivaravgift uträknad på produktionsvärdet. 1* 1981/82. Alltjämt är det så att människor kan tvingas avstå från arbete därför att arbetsplatserna befinner sig i sådant skick att det inte går att fungera där, t. ex. om man är rullstolsbunden eller synskadad. Detta gäller inte bara gamla arbetsplatser, det gäller också helt nybyggda där man av okunnighet, fantasilöshet och/eller nonchalans byggt in avgörande hinder i miljön. Det kan även gälla offentliga institutioner, som t. ex. barnstugor. Byggnadsstadgans 42 a § gäller även för arbetslokaler, men ändå är dessa miljöer översållade med hinder som för den handikappade ter sig som närmast otroligt att man lyckats förbise. Det här vittnar om att kontrollen av efterlevnaden av 42 a § är i det närmaste obefintlig, utom vad gäller vissa hållpunkter som hissar, dörrar och toaletter. Det förefaller nödvändigt att starta ett omfattande utbildningsprogram i handikappfrågor för byggnadsnämnderna i landet och deras tjänstemän. Regeringen bör se till att det kommer till stånd, så att beslut om handikappanpassning av arbetslokaler kan förverkligas. Handikapporganisationerna bör få ett avgörande inflytande över utbildningsprogrammets innehåll. Arbetsförmedlingarnas resurser måste förstärkas avsevärt, för att deras möjligheter att ge arbetshandikappade en adekvat service skall ökas. Regeringen har även tidigare budgetår avslagit sådana önskemål, men det finns många skäl att ställa förslaget igen. Vi har redan konstaterat att det antal arbetshandikappade som arbetsförmedlingarna lyckas placera på öppna marknaden ständigt minskar. Då man gör detta konstaterande, måste också noteras att främjandelagen ännu inte har kommit till konsekvent användning. Det har från tjänstemän inom arbetsmarknadsverket hävdats att man av resursskäl inte förmår utnyttja främjandelagen. Mot bakgrund av detta anser vpk att 300 nya tjänster bör inrättas vid arbetsförmedlingen med speciell inriktning på arbetshandikappades behov och att 40 milj. kr. anslås för ändamålet. Regeringen bibehåller i budgetpropositionen sin oacceptabla linje att skära ned bidragen till Samhällsföretag. Man skickar emellertid med en liten mening, som är fullkomligt lysande i sin cynism och som innebär att regeringen vill förbehålla sig rätten att utöka antalet platser inom Samhällsföretag om särskilda skäl till det skulle uppkomma. Om inte den arbetslöshet som finns bland handikappade och som är känd av alla, inkl. regeringen, utgör sådana särskilda skäl, så kan vi inte förstå hur de skulle kunna uppkomma. Situationen kan i stort sett inte bli värre än vad den är. De krav på effektivisering och lönsamhet som ställs på Samhällsföretag och som ökar genom de föreslagna neddragningarna av statsbidrag gör att företaget kan fullgöra sin sociala målsättning. Även om företagets ledning låter sig intellektuellt korrumperas av sin lojalitet med den borgerliga regeringen, kan detta faktum inte längre döljas. Gravt handikappade gore sig inte längre besvär med att söka sig till Samhällsföretag. De är nämligen inte längre önskvärda där på grund av sin låga produktivitet. Detta är inte en uppfattning som vpk är ensamt om. Den delas allmänt av de arbetshandikappade här i landet och deras organisationer och har även uttryckts av anställda inom Samhällsföretag vid uppvaktning på . Det finns anledning för att understryka den sociala målsättningens övergripande roll i Samhällsföretags verksamhet. Regeringen har genom sin nedskärningspolitik och sitt ständiga framhävande av effektiviteten och förbättringar av det ekonomiska utfallet stegvis förvandlat företaget till något annat än vad som avsågs i riksdagsbeslutet. bör också understryka vikten av att gravt handikappade och utvecklingsstörda bereds platser inom ramen för Samhällsföretag. För att bryta den utvecklingslinje som regeringen framtvingat bör ytterligare 300 milj. kr. anslås till Samhällsföretags verksamhet. Under hänvisning till det anförda föreslås* 1. att med ändring i proposition 1981/82:100, bil. a) att under B 1. utöver regeringens förslag, avseende 300 nya tjänster för förstärkt service för arbetshandikappade, b) att under C 4. Bidrag till anvisa . utöver regeringens förslag, avseende bl. a. insatser för gravt handikappade och utvecklingsstörda, 2. att uttalar att regeringens förhållningssätt till Stiftelsen Samhällsföretags verksamhet, som det tagit sig uttryck i nedskärningar av resursramar och alltför kraftigt framhävande av effektivitets- och ekonomimålen, ej är förenligt med beslut om inriktningen av företagets verksamhet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) *Se även motion 1981/82:2128.