mot · G5022550 · 1982-05-13 00:00:00 — Moderata samlingspartiet menar, att det uppkomna läget på kreditmarknaden bör utnyttjas för en liberalisering av kreditpolitiken. Detta bör som mening ges regeringen till känna. Det höga skattetrycket, de offentliga utgifternas stora andel av BNP och det kraftiga underskottet i statsfinanserna utgör ett väsentligt hinder för en expansion i näringslivet. Moderata samlingspartiet har tidigare behandlat detta problem mycket utförligt i tidigare motioner (se partimotionen 1981/ 82:2018). Att kraftiga besparingar i de offentliga utgifterna är nödvändiga stöds också av avstämningen av långtidsutredning (SOU 1982:14). Där anges att besparingar på är nödvändiga . Med anledning av det preliminära budgetförslaget föreslog moderata samlingspartiet besparingsåtgärder uppgående till under /83. Dessa besparingar syftade till att angripa det strukturella underskottet i budgeten. I regeringens budgetproposition uppgick besparingarna till endast . Av det reviderade budgetförslaget framgår att statsbudgetsaldot förbättrats mellan 1981/82 och 1982/83 från 76,2 miljarder till 75,7 miljarder. beräknades underskottet för /83 till ca . Av förbättringen på svarar dock vissa engångsförstärkningar och omdisponeringar för 5,2 miljarder. Det är viktigt att framhålla att vi därmed på intet sätt kommit till rätta med de kraftiga balansproblemen. Detta styrks också av de beräkningar som presenteras i långtidsbudgeten. Budgetunderskottet 1983/84 beräknas enligt denna växa till ca . Trots detta anger inte regeringen något entydigt mål för besparingsarbetet för detta budgetår. Moderata samlingspartiet anser det nödvändigt att spara under /84 i förhållande till de angivna statliga utgifterna i långtidsbudgeten. I den mån den totala efterfrågenivån därmed skulle riskera komma på en lägre nivå än vad som är lämpligt bör detta motverkas av sänkta skatter. Socialdemokraterna har i motsatt sig den absoluta merparten av de av regeringen föreslagna besparingarna. I stället har man för /83 föreslagit utgiftsökningar på mer än . Helårseffekten av dessa förslag är t. o. m. väsentligt högre. Socialdemokraternas egna besparingsförslag belöper sig till totalt 165 milj. kr. (försvaret 100 milj. kr., återinförande av äktamakeprövningen i studiemedelssystemet 50 milj. kr. samt minskat bidrag till skördeskadeskydd 15 milj. Oviljan att spara på de offentliga utgifterna är lika stor som viljan att höja det samlade skatteuttaget. I tabell 3 redovisas de skatte- och avgiftshöjningar som socialdemokraterna föreslagit och vad det innebär för kalenderåret 1983.1 samtliga fall har moderata samlingspartiet gått emot förslagen, medan mittenpartierna i några fall står bakom dem. Sammanlagt föreslår socialdemokraterna skatte- och avgiftshöjningar på nästan 15 miljarder, se tabell 3. De skattehöjningar som föreslås i samband med den skatteomläggning som bygger på uppgörelsen mellan , och socialdemokraterna är inräknade i denna sammanställning. Därför bör den återstående effekten av skatteomläggningen, nämligen förändringar av skatteskalan som leder till skattesänkningar på räknas bort vid en bedömning av nettoeffekten. Socialdemokraterna föreslår alltså skatteökningar på netto ca . Denna beräkning inkluderar inte en eventuellt höjd ATPavgift för löntagarfonder på eller övervinstavgift som också föreslås av socialdemokraterna. Trots dessa förslag till skatte- och avgiftshöjningar redovisar socialdemokraterna för kommande budgetår ett statligt budgetunderskott som är klart högre än det moderata samlingspartiet och regeringen redovisar. Skattepolitiken är av avgörande betydelse för att återvinna balans i den svenska samhällsekonomin. Den av socialdemokraterna förda skattepolitiken har haft stor betydelse för uppkomsten av de balansbrister som f. n. kännetecknar den svenska ekonomin. präglades fram till regeringsskiftet av snabbt stigande skattetryck. Därigenom blev också skattesystemets brister alltmer uppenbara. Årliga skattejusteringar under den första blev nödvändiga för att korrigera de mest allvarliga bristerna i skattesystemet. Moderata samlingspartiet har under en lång följd av år varnat för konsekvenserna av denna utveckling. Vi har framhållit att skattesystemet driver på inflationen och hämmar den ekonomiska tillväxten. Utvecklingen har också givit oss rätt i dessa avseenden. Ingen kan längre blunda för de problem som skattesystemet skapat. Den borgerliga valsegern 1976 innebar viktiga förändringar i den skattepolitiska utvecklingen. har det totala skattetrycket varit oförändrat. Vissa marginalskattejusteringar har också genomförts även om de borde ha fått en större omfattning. Fr. o. m. 1978 har vi haft ett inflationsskydd i skattesystemet genom indexregleringen av den statliga skatteskalan. redovisade den dåvarande borgerliga trepartiregeringen ett ekonomiskt handlingsprogram med en rejäl marginalskattesänkning som viktigaste beståndsdel. Handlingsprogrammet innebar att det skattepolitiska reformarbete som inleddes genom regeringsskiftet skulle fullföljas i ett högre tempo. Mot bakgrund av handlingsprogrammet inleddes diskussioner med socialdemokraterna om utformningen av marginalskatterefor träffades en uppgörelse mellan mittenpartierna och socialdemokraterna om en skatteomläggning, som i väsentliga avseenden avvek från vad som angetts i trepartiregeringens handlingsprogram. Från socialdemokratiskt håll har uttalats att uppgörelsen i allt väsentligt innebar att deras krav på skattepolitiken tillgodosågs. För moderata samlingspartiet innebar uppgörelsen däremot att fortsatt medverkan i trepartiregeringen blev omöjlig. Den proposition som nu förelagts överensstämmer i allt väsentligt med socialdemokraternas uppgörelse med mittenpartierna från . Då presenterades skatteförslaget som en skattesänkning för nästan alla människor. Att regeringen och socialdemokraterna då inte tog upp effekten av reformens finansiering var direkt vilseledande. De vet att förslaget innebär att skatterna kommer att öka med enbart . Detta är en betydande skattehöjning, motsvarande i genomsnitt . Därmed strider skatteförslaget mot strävan att få ekonomi i balans. Detta kan endast ske genom att skattetrycket successivt sänks. Genom urholkningen av indexregleringen kommer inflationen att på nytt tillåtas att öka skatteuttaget. Marginalskattesänkningarna kommer successivt att återtas snabbare ju högre inflationstakten blir. Att också regeringen räknar med att det samlade skatteuttaget stiger som en följd av skatteomläggningen framgår av nedanstående citat från det reviderade budgetförslaget: /83 har inkomstskatten till följd av reformen kassamässigt beräknats minska med ca 0,8 miljarder Vidare innebär den föreslagna allmänna löneavgiften att inkomsterna /83 stiger med . I propositionen om skatteomläggningen föreslås införandet av en ny löneskatt, kallad allmän löneavgift, på . Denna finansiering av skatteomläggningen innebär en höjning av kostnaderna för näringslivet. Därmed försvåras möjligheterna att förstärka den konkurrensutsatta sektorn. Även avtalsrörelse försvåras, bl. a. genom kravet att löneavgiften skall avräknas från löneramen. Den föreslagna avdragsbegränsningen innebär ökade orättvisor i skattesystemet med starkt negativa effekter på främst småhusmarknaden och nyföretagandet. Dessutom ökar skattekrånglet och skattetänkandet ytterligare, samt urholkas symmetrin i skattesystemet. Tyvärr har marginalskattesänkningen försenats och till omfattningen begränsats i förhållande till trepartiregeringens ståndpunkt i det ekonomiskpolitiska handlingsprogrammet . Vi har i vår motion 1981/82:2529 föreslagit en varaktig skattereform som i allt väsentligt bygger på vad trepartiregeringen var överens om . Vårt förslag till skatteomläggning innebär bl. a. följande: Marginalskatterna sänks så att den helt övervägande delen heltidsarbetande får högst marginalskatt. Det innebär att sänkningarna i vissa inkomstskikt går utöver vad regeringen och socialdemokraterna föreslår. Inflationsskyddet i skatteskalan bibehålls så att automatiska skattehöjningar undviks och marginalskattesänkningarna inte urholkas. Rätten till underskottsavdrag bl. a. för småhusägare bibehålls i full utsträckning. arbete på att utforma åtgärder mot otillbörliga avdrag återupptas och intensifieras. Skattereformen finansieras dels genom att den särskilda skattereduktionen avskaffas, dels genom besparingar i de offentliga utgifterna. Moderata samlingspartiets förslag till marginalskattereform innebär sammanfattningsvis en ordentlig stimulans till arbete, sparande och företagsamhet. Den motverkas inte av höjda skatter i övrigt, vilket gör att de positiva effekterna fullt ut kan komma hushållen och näringslivet till godo. Regeringen föreslår i stimulanssyfte åtgärder på totalt . Därav faller ca 1,4 miljarder på , 600 milj. kr. under finansfullmakten och ca 200 milj. kr. I propositionen bilaga 4 föreslår regeringen att skall anslå . till sysselsättningsskapande åtgärder under / 83. Av de föreslagna åtgärderna avser . en ökning av beredskapsarbetsverksamheten, . insatser för , . för förnyade anslag till de s. k. ungdomsplatserna, . särskilda åtgärder inom län. I den reviderade finansplanen anför ekonomiministern arbetsmarknadspolitikens viktigaste del är den egentliga platsförmedlingen, som syftar till att de arbetslösa skall kunna ta de arbeten som finns på den öppna marknaden. Ekonomiministern anför vidare: den genomsnittliga produktionsnivån väntas 1982 ligga högre än föregående år. Under loppet av 1982 beräknas dock ökningstalet bli väsentligt större eller . Detta kommer att medföra en uppgång i industrisysselsättningen med början . Trots detta redovisas i propositionen förslag till ytterligare insatser av beredskapsarbeten i förhållande till den i budgeten upptagna konjunkturneutrala resursberäkningen. Detta innebär att regeringen motsäger sin enligt ovan redovisade bedömning av industrisysselsättningens utveckling /83. Vår uppfattning är att regeringens förslag till sysselsättningspolitiska stimulansåtgärder är betingade av andra skäl än de som redovisats i propositionen. De föreslagna åtgärderna skall ju faktiskt inte sättas in förrän under den kommande vintern. Nyckeln till att förbättra situationen på arbetsmarknaden ligger i den ekonomiska politiken. Vi måste få fart på svenskt näringsliv och skapa förutsättningar för företagen att investera och expandera. lingen i näringslivet får inte bromsas upp. Utvecklingen måste inriktas på expansion inom företag och branscher med långsiktig utvecklingspotential. Avgörande för de kommande årens utveckling på arbetsmarknaden blir också löneutvecklingen. Ett stort ansvar åvilar härvidlag arbetsmarknadens parter. Moderata samlingspartiets närmare synpunkter på arbetsmarknadspolitikens inriktning har utförligt redovisats i partimotion 1981/82:2018. Enligt vår bedömning är det viktigt att regeringen och AMS på grund av den osäkra konjunkturutvecklingen inför den kommande vintern håller en hög sysselsättningsberedskap. Det är emellertid för tidigt att redan nu bedöma behovet av ytterligare sysselsättningsskapande åtgärder. Erforderlig planeringstid för igångsättning av ytterligare insatser kräver inte heller beslut . Regeringen måste dock noga följa konjunkturutvecklingen och vara beredd att snabbt via finansfullmakten, som /83 uppgår till , ställa tillräckliga resurser till förfogande för ytterligare beredskapsåtgärder. Behovet av extraordinära åtgärder i är väl dokumenterat. Näringslivet är i stort behov av omfattande tillväxt och differentiering för att klara en tryggad sysselsättning för befolkning. Särskild vikt måste härvid läggas på utvecklingen i de kommuner som helt är beroende av verksamhet. Moderata samlingspartiet har i partimotion 1981/82:113 utförligt redovisat de åtgärder vi anser nödvändiga för att åstadkomma en sådan utveckling. De kraftfulla generellt inriktade insatser genom sänkningen av arbetsgivaravgiften och elenergibeskattning som där förordas är enligt vår uppfattning långt mer effektiva och verkningsfulla jämfört med regeringens starkt begränsade åtgärdspaket. Regeringens selektiva åtgärdsförslag riskerar dessutom att minska möjligheterna till nödvändig expansion och strukturomvandling av näringslivet i . Moderata samlingspartiet har såväl i motioner lagda under den allmänna motionstiden som vid behandlingen av riksdagsbeslutet angående särskilda åtgärder för ungdomar upp till utförligt redovisat vår positiva syn på dessa frågor. Vi hälsar regeringens förslag om ytterligare medel för en fortsättning med de s. k. ungdomsplatserna med tillfredsställelse. Vad gäller övriga åtgärder mot ungdomsarbetslösheten hänvisar vi till vår kommittémotion, som kommer att väckas senare denna dag. Regeringen aviserar i proposition att man avser att inom ramen för finansfullmakten tidigarelägga vissa statliga investeringar på byggnads- och anläggningsområdet. Dessa projekt kommer enligt vår bedömning att ge sysselsättningseffekter förhållandevis sent under konjunkturavmattningen. Moderata samlingspartiet anser att de projekt som igångsätts skall vara samhällsekonomiskt lönsamma och inte generera nya offentliga kostnadsökningar. Regeringen föreslår i bilaga 5 att 255 milj. kr. anslås för att stimulera byggandet /83. Till betydande del är detta åtgärder som syftar till att parera skatteomläggningens negativa effekter inom byggsektorn. I vår motion 1980/81:2188 förutsade vi att följden av regeringens och socialdemokraternas förslag till skatteomläggning skulle bli betydande prisfall på småhusmarknaden och att detta i sin tur negativt skulle påverka byggnadsindustrin. kan vi konstatera att dessa effekter till betydande del redan inträffat genom att avdragsbegränsningen diskonterats av villamarknaden. Fastighetsbeståndet har drabbats av ett kraftigt prisfall. Produktionen av småhus har sjunkit, vilket skapat sysselsättningssvårigheter för dem som är verksamma inom byggnadsindustrin. negativa effekter på byggandet tvingar regeringen att stimulera ombyggnader och reparationer av bostäder. Regeringen föreslår en ram på 125 milj. kr. för lån till byggnadstekniska åtgärder (reparationslån). Bakgrunden till dessa lån är bl. a. dåliga fönster i flerfamiljshus och mögel i småhus. Denna typ av arbeten är mindre lämpliga att utföra och utgör således en dålig stimulans av sysselsättningen . För bidrag till ombyggnad av flerbostadshus föreslås ett anslag på 100 milj. kr. För innevarande budgetår ges bidrag . föreslås en fortsättning, men det maximala beloppet begränsas till . Beloppet kan endast bli av marginell betydelse för varje projekt där mängden av detaljregler och tröghet i beslutsprocessen utgör ett högre belopp. Att ändra lånereglerna och förenkla byggnormerna i enlighet med moderata samlingspartiets tidigare framförda förslag är av större betydelse än regeringens förslag. För båda förslagen förutsätts att åtgärderna avslutas i huvudsak . Detta är en kortsiktig politik och möjliggör inte en rationellt planerad verksamhet i byggbranschen. Moderata samlingspartiets förslag till marginalskattereform innebär att det inte blir någon avdragsbegränsning med åtföljande negativa effekter på byggandet och att löneskatten och därmed kostnadsnivån blir lägre för byggnadsindustrin. Dessa generella lättnader är enligt vår mening att föredra framför de av regeringen föreslagna selektiva stimulansåtgärderna. Fri ekonomi eller fondsocialism har på mindre än utvecklats från ett fattigt land till en välfärdsnation. Den väsentligaste orsaken till detta är det svenska folkets arbete, sparande och företagande inom ramen för en fri marknadsekonomi. Ett alltmer omfattande samarbete med andra länder baserat på frihandelns principer är också en väsentlig förklaring. Marknadsekonomin har kompletterats med offentliga åtaganden för främst utbildning samt social trygghet och vård. Som framgått av det tidigare anförda har fått allt större problem. Industriproduktionen har utvecklats sämre än i jämförbara länder. Näringslivets konkurrenskraft har försvagats. Orsaken är främst att marknadsekonomin har försvagats. Väsentligt för att marknadsekonomin skall fungera är att näringslivet får tillgång till erforderligt riskkapital. Mot bakgrund härav har de tre borgerliga partierna varit eniga om att vidta åtgärder för att åstadkomma ett ökat frivilligt sparande i aktier. Främst har åtgärder vidtagits för att mildra de skattemässiga diskrimineringen av aktiesparandet. Villkoren för skattefondsparandet, som introducerades av den första trepartiregeringen, har av den andra borgerliga trepartiregeringen förbättrats avsevärt. Skattereduktionen har höjts från och den högsta gränsen för reduktionsberättigat sparande har höjts . Vidare har de anställda i börsnoterade företag fått möjlighet att spara i det egna företagets aktier enligt samma regler som gäller för skattefondsparandet. Dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedel från börsnoterade företag har mildrats för utdelningsinkomster . för ensamstående och . Den senaste tidens utveckling visar klart att den frivilliga stimulansvägen kan generera ett tillräckligt stort sparande i aktier för att hushållen mer än väl skall svara för sin andel av det riskkapitalbehov som bl. a. har beräknats av långtidsutredningen för 1980-talet. Moderata samlingspartiet instämmer därför till fullo i den av regeringen deklarerade ståndpunkten att några tvångsvisa arrangemang för att lösa näringslivets riskkapitalfråga ej behövs. Socialdemokraterna har i allt högre grad kommit att orientera sig bort från marknadsekonomin. I en första fas satte man stor tilltro till ett ökat statligt ägande och statlig styrning av näringslivet. Den nya näringspolitiken, som bl. innebar bildandet av Statsföretag, skulle enligt socialdemokraterna medföra betydande fördelar för det svenska folkhushållet. Utvecklingen har klart visat att såväl statligt ägande som statlig styrning medför betydande nackdelar. Ekonomiska hänsyn får vika för en ofta kortsiktig politisk styrning. 80-projektet kan sägas utgöra kulmen på denna felaktiga politik. har socialdemokraterna försökt att lansera en annan väg att uppnå det tredje steget i socialismen. Begreppet kollektiva löntagarfonder lanserades av LO och det socialdemokratiska partiet. Olika förslag till löntagarfonder har framförts . Det förslag som är aktuellt innebär i korthet att arbetsgivarna skall inbetala av lönesumman och av vinsten över en viss nivå till fonderna som skall förvärva aktier i näringslivet. Det innebär att löntagarfonderna får ett dominerande inflytande över det svenska näringslivet. Detta medför i sin tur ett obevekligt fackligt-politiskt maktövertagande av näringslivet. Genom socialdemokraternas starka inflytande i ledningen för och tillförsäkrar man sig i praktiken ett bestämmande inflytande över näringslivet oavsett den politiska majoriteten. Därmed får en utveckling mot en ekonomi av öststatsmodell, dvs. en ekonomi som utmärks av stark politisk styrning av alla centrala delar av ekonomin. nomin undergrävs och den kommer att reduceras till ett obetydligt inslag i ekonomi. Konsumentinflytandet minskar drastiskt. Löntagarfonderna förhindrar utvecklingen mot ekonomisk balans genom att företagen via arbetsgivaravgifter och övervinstdelning förlorar resurser som bättre kan användas i den egna verksamheten. Det gäller särskilt lönsamma och framgångsrika företag som riskerar att en stor del av de resurser de genererar satsas på mindre lönsamma företag. Genom det politisktfackliga inflytandet kommer fonderna med all säkerhet att söka motarbeta strukturomvandling i en kortsiktig strävan att rädda befintliga arbetstillfällen. Med en sådan politik förloras dynamiken i näringslivet och vår industristruktur blir sannolikt alltmer stel och föråldrad. Fondförslaget medför därigenom stora svårigheter att upprätthålla sysselsättningen i produktivt arbete. Urholkas drivkraften till lönsamma företag minskar också näringslivets förmåga att behålla och dra till sig ny arbetskraft. Införandet av löntagarfonder kommer att hämma småföretagens utveckling och försvåra nyföretagande. Strävan att utveckla ett mindre företag påverkas av om ägarskapet övergår till löntagarfonden om verksamheten blir framgångsrik. På motsvarande sätt kommer naturligtvis nyföretagandet att motverkas. Går det egna företaget bra övertas det av löntagarfonden. Går det dåligt gör ägaren en personlig förlust. Sammantaget medför ett införande av löntagarfonder att den nödvändiga förstärkningen av näringslivet försvåras, att strukturförändringar motverkas och att successivt övergår från en marknadsekonomi till en politisktfackligt styrd ekonomi av socialistisk modell. Därmed hotas vårt lands välfärd. Med hänsyn till denna frågas stora betydelse anser moderata samlingspartiet att bör uttala att kollektiva löntagarfonder innebär en fackligpolitisk maktkoncentration och att de skulle leda till en försämring av sysselsättningen och av den ekonomiska utvecklingen. Åberopande det anförda hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas i motionen, 2. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kreditpolitiken, 3. att godkänner de riktlinjer för budgetpolitiken som förordas i motionen, 4. att uttalar att kollektiva löntagarfonder innebär långtgående maktkoncentration och en försämring av sysselsättning och ekonomisk utveckling. H. () () () ()