mot · G5021876 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1876 Avgiftsbeläggning av biltrafik i tätort, m. m. Bilen är ett på många sätt bra transportmedel. I många fall är den utmärkt, kanske t. o. m. oundgänglig. Det gäller i stora delar av landet, men främst i glesbygden. För många ändamål och vid många tillfällen är bilen av avgörande nytta. I större tätorter är bilen oftast inte lika oundgänglig. Det är kanske bekvämt för bilisten själv, men mängden bilar ger åt invånarna ofta grava problem vad gäller avgaser, buller, trafikolyckor och en inte oväsentlig försämring av den stadskulturella miljön. finns också en bättre utbyggd kollektivtrafik som alternativ. En differentiering av bilkostnaden skulle ge ett för samhället vettigare utnyttjande av bilen. behandlas alla bilister nästan lika. De fasta kostnaderna, såsom bilskatt och försäkring, skiljer sig inte nämnvärt. Inte heller bilens rörliga kostnader, främst literpriset på bensin, olja samt reparationer. Vid något enstaka tillfälle har lättnad införts för de nordligaste länen, dvs. regioner där bilen ofta är oumbärlig och där dess nackdelar blir mindre synliga, regioner där transporterna också gäller mycket långa sträckor. som bilens fördelar blir särskilt synliga i glesbygden har enigheten vuxit om behovet av att begränsa bilismen i de större tätorterna. Hälso-, miljö- och olycksriskerna har börjat tas på allvar. Politiken på detta område är ett samspel mellan stat och kommun. I vissa fall hindrar dagens lagstiftning kommunerna att vidta åtgärder som de kanske önskar - tullavgifter är ett exempel, boendeparkering har varit det. Bidragssystemen styr kommunernas investeringar, t. ex. i vad gäller cykelvägar och alternativa vägkonstruktioner. Skatte- och avdragsfrågor har stor betydelse. I de stora tätorterna prövas redan olika metoder för att minska antalet privatbilar i stadskärnorna och därmed minska olyckor, avgaser och buller. Olika styrmedel såsom trafiksaneringar och skärpt parkeringsövervakning har satts in. Undersökningar, bl. a. inom , visar dock att verkligt betydande resultat kan uppnås bara om nya möjligheter öppnas. Trafikpolitiska utredningen diskuterade olika utformningar av s. k. färdavgifter. Ett system är att ta ut särskilda tullavgifter då bilisterna åker in till stadskärnan. I har diskuterats en infartsavgift på . Såvitt bekant har tullavgifter prövats endast i en enda stor stad i världen, nämligen . Där minskade antalet bilar, som en omfördelning skedde i tiden och samåkningen ökade. En alternativt utformad färdavgift är att inom parkeringspolitikens ram ta ut den avgift man önskar för att styra det faktiska utnyttjandet av hårt belastade gator - dvs. en form av trängselavgift. Båda dessa kommunala fordonsavgifter saknar stöd i lagen. För att pröva system med skärpt ekonomisk styrning - och därmed bidra till en regionalisering av kostnaden - måste en lagändring ske. Det är min åsikt att tiden nu är mogen att öppna dessa möjligheter för kommunerna att ta ut tulleller trängselavgifter. Frågan behandlades av såväl 1980 som 1981. Den diskuterades i trafikpolitiska utredningen . har tidigare hänvisat till den tillsatta översynen av trafikproblem. Inom ramen för utredningen sker överläggningar mellan berörda statliga, landstingskommunala och andra parter. Enligt min mening borde redan nu en försöksverksamhet med färdavgifter kunna inledas. En uppföljning och utvärdering kunde ske som ett led i den ovan nämnda utredningen eller i annan form som regeringen bestämmer. Av värde vore också en ytterligare belysning och försök till kvantifiering av de bilismens samhällskostnader som trafikpolitiska utredningen inte ansåg sig kunna göra. I denna utredning gjordes en god analys av samhällskostnader för vägdrift, trafikövervakning, trängsel, trafikolyckor m. m. Någon kvantifiering av miljökostnader, humanvärde vid olyckor etc. kunde inte göras på grund av brist på tillgängligt forskningsmaterial. har 1980 och 1981 behandlat förslag om en ytterligare samlad överblick och utvärdering av miljökostnaderna i vid mening och därvid avstyrkt en ny utvärdering. En sådan vore dock av stort värde eftersom TPU:s definition kan - och ibland tas - till intäkt för en sned beskrivning av kostnadsfördelningen stat-individer. Det vore också viktigt ur regionalpolitisk synvinkel. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen anhåller om förslag till lagändring för att ge kommunerna möjlighet att avgiftsbelägga biltrafik i tätort, 2. att hos regeringen anhåller om närmare kartläggning av bilismens samhällskostnader, varvid särskilt bör uppmärksammas de s. k. miljökostnaderna samt regionala skillnader.