mot · G5021068 · 1982-01-22 00:00:00 — Yrkesvägledare och arbetsvårdare vid arbetsförmedlingarna presenterade sitt förslag till omorganisation (PLOG). Detta förslag redogör för stora förväntade behov hos de sökande av arbetsförberedande och vägledande insatser. Man föreslog därför att det nuvarande systemet med yrkesvägledare och arbetsvårdare skulle slås sönder. I stället skulle av personalen utbildas till s. k. arbetsvägledare. Denna omorganisation håller nu på att genomföras. Det är värdefullt att en större personalgrupp får tillgång till en orientering i yrkesvägledningens och arbetsvärdens problematik. Men mer än en orientering kan det ju inte bli, när utbildningen skall omfatta mot yrkesvägledares och arbetsvårdares nuvarande . Det bästa vore naturligtvis att alla förmedlare hade en sådan bakgrund att arbetsförmedlingens personalresurser kunde utnyttjas mer flexibelt vid olika konjunkturer. Det kan knappast sägas vara rationellt när ett af-kontor har platsförmedlare och arbetsvägledare när det kanske finns 20 lediga arbeten att förmedla - allt medan behoven av mer omfattande utredningar om de arbetssökandes situation ökar. avskaffar man yrkesvägledarna och arbetsvärdarna. En kraftig kvalitetsförsämring av det kunskapsinnehåll som finns är oundviklig. Att tillägna sig kunskaper om nuvarande utbildningsväsende med dess återkommande förändringar, bevaka den svenska arbetsmarknaden inte minst beträffande den snabba utvecklingen på datorområdet och ha en bred och aktuell kännedom om socialmedicin, drogmissbrukets olika verkningar samt dessutom hålla sig informerad om skador på grund av risker i arbetsmiljöer av olika slag, förefaller vara att ställa alltför stora krav på en enskild tjänsteman med 10 dagars orientering. Den kvalitet på service som finns åt de sökande måste med nödvändighet komma att tunnas ut med tanke på den dåliga förberedelse för uppgifterna som arbetsvägledarna kommer att ges. För hur många av de sökande kan ha turen att råka komma till en välutbildad kunnig, gammal yrkesvägledare eller arbetsvårdare? PLOG tar inte heller hänsyn till det faktum att yrkesvägledare och arbetsvårdare ofta rekryteras bland arbetsförmedlare med olika intresse- och yrkesbakgrund. De arbetsförmedlare, som sökt yrkesvägledartjänster, har ofta erfarenhet av undervisning och ett uttalat pedagogisktpsykologiskt intresse. De tjänstemän, som sökt tjänster som arbetsvårdare, har ofta kunskaper om socialmedicin, anstaltsvård och drogmissbruk. En del har varit anställda inom sjukvården, på socialbyråer eller fångvårdsanstalter. En arbetsvårdare av måste hålla sig kontinuerligt informerad om den explosiva utvecklingen på arbetsmiljöområdet, särskilt med tanke på alla sökande, som remitteras till arbetsvärden med anledning av allergier, eksem och olyckor på arbetsplatserna. I andra länder tillmäts yrkesvägledningen en allt större betydelse. Detta mot bakgrund av de återkommande strukturomvandlingar av olika sektorer av arbetsmarknaden, vilka är vanliga i industriländer med snabb utveckling. En utbredd internationell forskning pågår. Konferenser hålls vartannat eller på olika håll i världen. En mängd litteratur i ämnet yrkesvägledning utkommer fortlöpande på olika språk. Nya rön kommer ständigt och det är angeläget att också har en yrkeskår med gedigna kunskaper som kan följa den pågående debatten. I , som inte har någon statlig arbetsförmedling, anser man att yrkesvägledningen intar en så central betydelse för människors möjlighet att hitta rätt plats i yrkeslivet att så gott som varje universitet och högskola har en sektion med högt kvalificerade yrkesvägledare, som ger yrkesvägledning i form av vad vi skulle kalla enstaka kurser med få deltagare. Också i får vi en allt större grupp människor som av olika anledningar måste byta arbete vid vuxen ålder. I information från AMS sägs följande: Antalet arbetssökande som kommer till arbetsförmedlingen har fortsatta att öka och är mycket stort. I synnerhet ökar de yrkesobestämda, de nytillträdande, de återinträdande och sökande med arbetshinder. Det är kort sagt en tyngdpunktsförskjutning mot sökande som inte är etablerade på arbetsmarknaden och som behöver förmedlingens aktiva stöd. I andra länder förstår man att djupgående åtgärder är nödvändiga, om man skall finna en varaktig lösning och inte skapa en situation, där människor går från det ena tillfälliga arbetet till det andra därför att man inte från början analyserat situationen och funnit rätt plats i arbetslivet. Förutom den personliga tragedin en sådan situation innebär är det samhällsekonomiskt mycket kostsamt. Dessa mycket allvarliga och insatskrävande problem tror AMS att man skall kunna lösa med fler platsförmedlare och arbetsvägledare med 10 dagars orientering. I ett sådant läge avskaffas de yrkesgrupper som har gedigna kunskaper inom resp. områden. Instruktioner har gått att yrkesvägledande och arbetsvårdande uppgifter skall läggas som bevakningsuppdrag på vissa handläggare. Men man slår också fast, att detta inte skall vara heltidsuppgifter. Med tanke på den mycket omfattande och snabba utvecklingen på yrkesvägledningens och arbetsvärdens områden, vilket jag illustrerat tidiga re, säger det sig självt, att den s. k. bevakaren endast kan ha ytliga och fragmentariska kunskaper. Enligt riktlinjer för arbetsvägledarnas verksamhet skall de rikta sin vägledning mot AMU-utbildning. Det innebär med andra ord, att en förutsättningslös yrkesvägledning, som syftar till att kartlägga den sökandes fallenhet, önskemål och förutsättningar, är avskaffad i . Detta tillåts hända medan resten av världen satsar allt större resurser på att hitta rätt plats åt rätt person. I UbU:s betänkande nr 81/82:6 tillförsäkras ungdomsskolans elever rätten till en förutsättningslös vägledning. Som AMS egen information så tydligt åskådliggör kommer emellertid allt fler i vuxen ålder att behöva denna service. Vart skall då de vuxna ta vägen? Den som måste byta arbete på grund av en yrkesskada? Den vars yrke är föråldrat och inte har någon plats på dagens arbetsmarknad? Alla de kvinnor som på grund av datorisering nu måste byta yrke? Skall alla dessa placeras i första tillgängliga AMUutbildning utan att ges tillfälle till en genomgripande diskussion med en kvalificerad yrkesvägledare? omorganiserades arbetsförmedlingen efter en modell, som kallades Org -74. har man kommit fram till att Org -74 inte ledde till den effektivisering av verksamheten som man eftersträvade. Risken är överhängande att man mycket snart upptäcker att inte heller PLOG ledde till den förbättrade service man planerade. Det finns anledning att frukta, att den tradition av kunskapsöverföring både på bredden och djupet, som finns , då har gått förlorad. Utarmningen av de kunskaper, som skulle ge de sökande en förbättrad service, är då ett faktum. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa att åtgärder vidtas för att det vid arbetsförmedlingarna också i fortsättningen skall finnas yrkesvägledare och arbetsvårdare till de arbetssökandes förfogande.