mot · G502591 · 1982-01-20 00:00:00 — Enligt den statliga utredningen (SOU 1978:18) beräknas trafikvolymen över komma att öka med , detta för såväl personbefordran som biltrafik. Också i har omfattande studier och utredningar av den framtida Öresundstrafiken utförts av berörda kommuner under medverkan av såväl svenska som danska experter. Studier har gjorts över vilken utveckling som kan förväntas, vilka färjelinjer som erfordras framöver och vilka problem vad gäller trafik, miljö m. m. som härigenom kan komma att uppstå. I fjolårets budgetproposition 1980/81 bilaga 9 behandlas frågan om den framtida järnvägstrafiken till kontinenten. Enligt propositionen bör en lösning av denna innebära en utbyggnad av tågfärjeförbindelserna. Detta föranledde SJ att på eget initiativ ytterligare utreda en utbyggnad av tågfärjetrafiken mellan och . Den av SJ igångsatta och pågående utredningen kommer enligt tillgängliga uppgifter att belysa förutsättningarna för tågfärjetrafik mellan och samtliga grannländer. Härvid kommer förbindelserna med att inta en framskjuten plats. Det tillädes dock i propositionen att det ankommer på regeringen att när ytterligare underlag föreligger ge SJ de föreskrifter som behövs för investeringar i tågfärjelinjer. Utgångspunkten bör givetvis vara att försöka finna sådana lösningar på färjetrafiken också över som uppfyller såväl företagsekonomiska som samhällsekonomiska och miljömässiga krav. Vad man därför har rätt att förvänta sig är att alla de alternativ som finns och det material som framtagits i de ovan nämnda utredningarna noga kommer att genomlysas. På denna punkt känner jag dock viss oro på grund av de uttalanden som gjorts från SJ:s trafikavdelning. Man har där redan under pågående utredning uttalat att av trafikekonomiska skäl är den lämpligaste svenska hamnen för en Öresundsled, uppenbarligen oavsett om ledens andra ändpunkt skulle bli eller . Då nu emellertid tycks vara enda möjliga alternativ på den danska sidan, bör detta rimligtvis påverka trafikekonomin. I en av kommun framtagen utredning konstaterades att investeringskostnaderna, som i Helsingborg-Köpenhamnsalternativet beräknades uppgå till 322 milj. kr., kunde i ett LandskronaKöpenhamnsalternativ pressas med till 219 milj. kr. med tågfärjetrafik mellan och baseras på en delvis utbyggd Sundshamn. Detta alternativ skulle innebära en besparing jämfört med med inte mindre än 217 milj. kr., dvs. ett belopp motsvarande hela investeringskostnaden i . Besparingen avser lägre investerings-, drifts- och kapitalkostnader, men innefattar inte kostnader för kommunernas investeringar (färjelägen, klaffar m. m.). Även för hamnar och DSB innebär Landskronaalternativet motsvarande lägre kostnader. Förutom de för skattebetalarna tungt vägande ekonomiska skälen talar även miljöskäl och möjligheterna för framtida utbyggnad för Landskronaalternativet. Landskronaregionens prekära arbetsmarknadsläge utgör i sig självt ett starkt argument för denna linjesträckning. Avgörande bör dock vara att finna den lösning som ger SJ och DSB bästa möjliga lönsamhet och skapar förbindelser som tillgodoser näringslivets behov av effektiva och så billiga transporter som möjligt. Härvid bör givetvis också beaktas de miljömässiga frågor som kan anmäla sig. Dessa måste få en sådan lösning att berörda kommuner och dess invånare känner sig tillfreds med de förslag som tas fram. För att nå de objektiva slutsatser som vi alla har rätt att kräva bör också den av kommun gjorda utredningen som här åberopas bli genomlyst av den inom SJ pågående utredningen. Åberopande det ovan anförda hemställs att i skrivelse till regeringen begär att den av kommun gjorda utredningen om färjeförbindelse med prövas av den inom SJ pågående utredningen om färjeförbindelser.