mot · G5022016 · 1982-01-26 00:00:00 — Orsakerna till denna utveckling står i första hand att finna i följderna av 1979 oljeprishöjningar och den restriktiva ekonomiska politiken. Den restriktiva politiken till trots, har inflationstakten i OECD-området bromsats in endast i mindre omfattning - från 1980 till 1982. Den restriktiva politiken har haft ett högt pris i form av den arbetslöshet som beräknas stiga till omkring 2829 miljoner människor i OECD-området, vilket motsvarar av arbetskraften. har och andra internationella organisationer förutsagt en återhämtning av den internationella konjunkturen. Uppgången har emellertid inte materialiserats, och vändningen i konjunkturen har successivt fått skjutas framåt i tiden. Orsakerna härtill är främst att den ekonomiska politiken i de tongivande länderna stramat åt efterfrågan mer än förutsett. I kom därtill den effektiva nedvärderingen av valutorna gentemot dollarn att utöva en depressiv effekt på efterfrågan av samma styrka som den andra oljechocken. I har den strama penningpolitiken drivit upp räntorna till höga nivåer. Dett har i sin tur tillsammans med ett stort bytesbalansöverskott kraftigt stärkt den amerikanska dollarn. Eftersom de västeuropeiska regeringarna inte velat acceptera en ytterligare depreciering av de nationella valutorna har även de stramat åt penningpolitiken. har flertalet regeringar reagerat på de budgetunderskott som uppstått till följd av lågkonjunkturen med nedskärningar av de offentliga utgifterna. Som visar i sin senaste rapport blir nettobesparingarna oftast begränsade. Detta leder i sin tur till ytterligare besparingsåtgärder i en efterfrågehämmande spiral. Sammantaget har dessa faktorer utövat en betydande restriktiv effekt på världsekonomin. förutses i stort samma konjunkturprofil som man förutsåg med ett svagt första halvår och en uppgång . Betydande osäkerhet vidlåder emellertid denna bedömning. Visserligen kommer de reala disponibla inkomsterna sannolikt att öka och konsumtionen med dem. Någon påtaglig uppgång för investeringarna är dock inte att vänta . Samma faktorer som verkat hämmande på utvecklingen - växelkursfluktuationer, högt ränteläge i och restriktiv politik - kan mycket väl leda till att återhämtningen blir ännu mera utdragen än den som regeringen nu förutser i sin finansplan. Det är inte heller uteslutet att den avbryts så att säga genom nya åtstramningar till följd av den strama ränte- och kreditpolitiken. Utvecklingen i innebär en tillbakagång för alla efterfråge faktorer utom exporten och lagerinvesteringarna. När det gäller exporten bygger regeringen på den prognos presenterat i preliminär nationalbudget och som skulle medföra en exportökning på knappt Osäkerheten beträffande den internationella konjunkturen, den svaga inhemska efterfrågan på våra viktigaste avnämarmarknader och den fortsatt försiktiga värderingen av exportmarknaderna, som görs av företagen i den senaste konjunkturbarometern, medför att regeringens exportprognos framstår som för optimistisk. Samma sak gäller antagandena om de svenska företagens benägenhet att sänka sina relativpriser och deras förmåga att snabbt återta marknadsandelar. Investeringarna förutses minska i volym . Regeringen har för industrins investeringar justerat upp prognos från till med hänvisning till bl. a. förlängningen av investeringsfondsfrisläppet för maskininvesteringar. Mot bakgrund av det mycket låga kapacitetsutnyttjandet och företagens försiktiga bedömningar av efterfrågan - i synnerhet från hemmamarknaden torde ( ) resp. industriförbundets prognoser () bättre spegla den sannolika utvecklingen. Även övriga fasta investeringar pekar neråt. Bostadsinvesteringarna väntas gå ned med . Industrins byggnadsinvesteringar ger en god bild av i vilken ringa utsträckning industrin satsar på att utvidga sin kapacitet; på de två väntas den minska sina byggnadsinvesteringar med . För den privata konsumtionen förutses en minskning med 1,trots att de reala disponibla inkomsterna beräknas sjunka med hela 2,. Skillnaden förklarar regeringen genom att anta att hushållens sparkvot sjunker med 0,efter att ha sjunkit 1981. Prognoser för sparkvoten är notoriskt osäkra. Den betydande försämring av arbetsmarknaden som med all säkerhet sker torde motverka den nedgång i sparkvoten som regeringen och bygger sina prognoser på. Jämförelse mellan prognos i finansplanen och utfall -0,8 -0,1 -0,3 -1,3 -1,8 -0,4 -6,1 -4,4 -2,5 -0,1 Källor: Finansplanen 1980, 1981 och 1982. Av ovanstående tablå framgår hur regeringens prognoser varit optimistiska resp. förskönat läget . Mot bakgrund av denna skillnad mellan prognos och utfall måste regeringens prognos tolkas med den största försiktighet. Den här tecknade konjunkturutvecklingen innebär att arbetsmarknaden kommer att försvagas kraftigt . Regeringen vågar själv inte förutse hur hög arbetslösheten blir. Av den optimistiska kalkyl som ges i preliminär nationalbudget skulle arbetslösheten öka med knappt 30000. Denna prognos bygger vidare på att industrin efter ett svagt första halvår skulle börja öka sin personal så att denna för året som helhet skulle öka med 10000 personer. Detta skulle kräva en kraftig ökning av industrisysselsättningen under loppet av året. Kvalificerade bedömningar från annat håll tyder däremot på en absolut nedgång i industrisysselsättningen under loppet av 1982. Regeringens beräkningar utgår även från att ökningen i kvinnornas förvärvsfrekvens skall bromsas upp. I klartext innebär detta att om inte arbetslösheten skall bli högre än regeringen förutser så måste kvinnor, som skulle vilja arbeta, stanna hemma. Sammanfattningsvis finns anledning att räkna med en ännu svagare utveckling av den svenska ekonomin än den regeringen presenterat. Detta innebär bl. a. att arbetslösheten blir ännu högre än man räknat med i nationalbudgeten. Socialdemokraternas politik för att föra ur krisen fastslogs då det s. k. krisprogrammet Framtid för antogs av partikongress. Krisprogrammet presenterar en plan för den svenska ekonomins återhämtning. Denna plan omfattar en rad åtgärder att sättas in mot de sjuka punkterna i vår ekonomi inflationen, underskotten och arbetslösheten. Ett av planens huvudsyften är att så snabbt som möjligt skapa större handlingsfrihet för en ekonomisk politik inriktad på tillväxt och full sysselsättning. Denna politik bör ha följande innehåll. Den ekonomiska politiken måste inriktas på att snabbt och påtagligt ta ner kostnads- och prisstegringen i . Målet måste vara att inte bara bryta med de senaste årens inflationsutveckling utan också nå en lägre ökning av kostnader och priser än i vår omvärld. Ett gynnsammare kostnadsläge skulle skapa förutsättningar för svensk industri att bölja återvinna förlorade marknadsandelar både utomlands och vilket är minst lika viktigt - på den svenska marknaden. Inflationen måste också minskas av andra skäl. En offensiv måste sätta sin för att öka investeringarna. Den bör inriktas både direkt på industrins investeringar och på andra sektorer, som stödjer den ekonomiska återhämtningen genom ökad produktionsförmåga och genom att minska vår import. Den efterfrågan och de behov som finns inom landet måste i ökad utsträckning tillgodoses genom svensk produktion. Flera olika åtgärder bör användas för att styra efterfrågan i denna riktning. En väsentlig del av underskottet i vår utrikeshandel beror på stora oljeimport. Snabba och effektiva åtgärder för att minska oljeförbrukningen genom bättre hushållning och övergång till andra energikällor är därför nödvändiga inslag i en återhämtningspolitik som syftar till ökad handlingsfrihet. En aktiv politik för att minska oljeberoendet betyder också stimulans för investeringar och industriell produktion. måste bättre än nu utnyttja sina egna råvaror och naturresurser. Det största nettoutbytet i form av exportinkomster uppnås i branscher där inhemsk råvara representerar en hög andel av produktionsvärdet. Svenska och mineraler bör i ökad utsträckning utnyttjas. Genom en aktiv skogspolitik från samhällets sida skall skogsindustrins råvaruförsörjning tryggas. Den offentliga sektorn har en viktig uppgift i återhämtningspolitiken. Dess efterfrågan kan mera konsekvent inriktas på att stödja utveckling, produktion och sysselsättning inom landet. Dess tillväxt måste dock anpassas till det tillgängliga utrymmet. Eftersom den offentliga konsumtionen är förhållandevis importsnål, bestäms detta utrymme i första hand av medborgarnas vilja att betala höjda skatter och avstå från privat konsumtion. En uppgång av industriproduktionen måste få leda till en förbättring av industrins vinstläge. måste det totala sparandet i landet öka genom att konsumtionen hålls tillbaka. Skall denna inriktning av politiken kunna få ett tillräckligt brett stöd, måste samhällets fördelningspolitik utformas så, att vinstökningen inte ytterligare förstärker koncentrationen av privat makt och förmögenhet och att uppoffringarna för ett ökat sparande fördelas efter medborgarnas förmåga att bära dem. En viktig förutsättning för återhämtningspolitiken är därför att löntagarfonder införs och att orättvisorna i skattetryckets fördelning avlägsnas. Riktlinjer för den ekonomiska politiken Den ekonomiska utvecklingen i blir utomordentligt svag. Den inhemska efterfrågan kommer att ha pressats ned med . Inte bara den privata konsumtionen utan alla slag av fasta investeringar - de som representerar den framtida produktionspotentialen - sjunker kraftigt. Sysselsättningen sjunker och arbetslösheten stiger. Socialdemokraterna avvisar denna arbetslöshets- och åtstramningspolitik. Det är oundgängligen nödvändigt att stärka vår konkurrensutsatta sektor. Men detta sker inte genom att industriinvesteringarna sjunker . Inte heller stärks vår ekonomis slagkraft genom att tusentals människor drivs ut i arbetslöshet. Detta slag av politik har prövats och misslyckats i andra länder och kommer att misslyckas även i . Den borgerliga åtstramningspolitiken har krävt stora uppoffringar av de breda folkgrupperna utan att detta lett till några resultat. Det enda uppoffringarna leder till är nya borgerliga krav på uppoffringar. En central uppgift för den ekonomiska politiken är att genom omedelbara arbetsmarknadspolitiska insatser motverka de samhällsekonomiska förluster och de sociala olyckor som arbetslösheten medför. Kapacitetsutnyttjandet inom det svenska näringslivet har vidare utsatts för starka störningar och är nu orimligt lågt. sjunker investeringarna på bred front. Den inhemska efterfrågan bör därför stimuleras. Detta måste dock ske på ett sätt som är förenligt med det akuta behovet av att höja det produktiva sparandets andel av nationalinkomsten. Den stimulans som erfordras bör därför ges formen av åtgärder som direkt ökar eller stimulerar investeringarna i ekonomin. som politiken inriktas på att trygga sysselsättningen och öka investeringarna, måste den också leda till en rättvis fördelning av välfärden. Detta innebär att vi värnar om stödet till de sjuka, arbetslösa och handikappade och avvisar regeringens angrepp på trygghetssystemen. Vi föreslår att värdesäkringen av pensionerna återställs. Det innebär likaså att de favörer den borgerliga regeringen givit de välsituerade, bl. a. genom skattefondsparandet, avskaffas. Våra förslag kombinerar en totalt sett högre efterfrågan i ekonomin med en något stramare budgetpolitik än den regeringen föreslår. Efterfrågeökningen inriktas helt på investeringar som skapar produktion och sysselsättning och därmed högre inkomster . Den något stramare budgetpolitiken blir trots detta möjlig genom att den inriktas på att till statsbudgeten överföra en del av den överskottslikviditet som finns i andra sektorer av ekonomin och som där inte finnér någon produktiv användning. Ovan har behovet av ökade investeringar berörts. Socialdemokraterna föreslår i en särskild motion ett investeringsprogram till en budgetmässig kostnad av 2045 milj. kr. Den totala investeringsökning som detta program beräknas medföra uppgår till storleksordningen . Investeringsstimulanserna har givits en sådan inriktning att det svenska näringslivets och den svenska industrins produktionsförmåga långsiktigt skall befrämjas. O Transport- och kommunikationsområdet har blivit eftersatt och visar nu uppenbara tecken på bristande kapacitet och materiel. Här behövs betydande investeringar som med fördel bör genomföras i en lågkonjunktur. Insatserna inriktas på vägunderhåll, vägar, broar, vagnar och lok till SJ och kollektivtrafiken. O Bostadsbyggandet har sjunkit till en katastrofalt låg nivå. Även om det långsiktiga bostadsbehovet har reducerats så är den nuvarande nivån orimligt låg, med följd att arbetslösheten bland de anställda i bygg- och byggmaterialindustrin stigit snabbt och att omfattande industriell kapacitet inom byggsektorn nu håller på att slås ut. bostadsbyggnadsområdet föreslås en rad olika åtgärder som är ägnade att höja produktionsnivån inom denna sektor. O Landets starka beroende av importerad energi utgör en stor börda för folkhushållet. En förstahandsuppgift måste vara att ersätta importerad olja med inhemsk energi som energisparandet intensifieras. De borgerliga partierna har visat stor passivitet när det gäller att genomföra beslut på enegiområdet. a. ökade resurser till oljeersättningsfonden och miljöinvesteringar och genom en aktivering av energisparandet kan vårt långsiktiga energiberoende reduceras som kapacitetsutnyttjandet i byggnadssektorn höjs. O För näringslivets och industrins framtida utveckling är de satsningar som görs på forskningens och utvecklingens område av avgörande betydelse. F. n. finns på detta område flaskhalsar bl. a. när det gäller lokaler för teknisk forskning och utveckling. Vi föreslår utbyggnad av sådana lokaler samt ökade anslag till teknikupphandling, stipendier till uppfinnare och till de tekniska fakulteterna. O Inom den kommunala sektorn föreligger utarbetade planer för investeringar på miljöområdet. Genom ett 30-procentigt statligt bidrag bör ca en tredjedel av dessa investeringar kunna tidigareläggas. De sammanlagda effekterna av det socialdemokratiska investeringsprogrammet framgår av följande tabell: Investeringsprogrammet, budgetkostnader och total effekt (milj .kr.) O Vi räknar med att den förstärkta efterfrågan som följer av satsningarna på energiområdet, transportområdet, byggande etc. kommer att medföra behov av nyinvesteringar i industrin. Några nya generella stimulanser föreslås inte. En ytterligare stimulans för industriinvesteringarna på något kommer när vårt förslag om en struktur- och utvecklingsfond har genomförts. Fondens uppgift blir bl. a. att medverka vid finansieringen av investeringsprojekt som på grund av sin storlek eller höga risknivå är svåra att finansiera. Vi föreslår dessutom att ett investerings- och utvecklingsprogram för de statliga företagen skall utarbetas. Den kraftiga nedgången i de statliga industriinvesteringarna måste brytas. I stället menar vi att staten skall utnyttja sina möjligheter att via den statliga företagssektorn lyfta industriinvesteringarna. Ett förslag som kan bli ett viktigt inslag i kraftsamlingen för att få 3 1981182. fart på det svenska näringslivet är förslaget om löntagarfonder. Fonderna är ett medel för att hålla tillbaka de svenska företagens kostnadsutveckling och därmed öka konkurrensförmågan. De är en finansieringskälla för uppbyggnaden av industrins produktionsanläggningar. Och de är en väg att öka de anställdas inflytande i företagen - något som bl. a. kan bli betydelsefullt när det gäller att styra företagens resurser bort från spekulation och till produktiva investeringar. Den totala effekten av investeringsprogrammet kan uppskattas till ca . Olika beräkningar såväl i de fackliga organisationerna som i näringslivet har visat att investeringar i byggsektorn på 1 miljard ger 5000 -6000 sysselsättningstillfällen. Mot bakgrund härav kan den direkta sysselsättningseffekten av vårt program uppskattas till 3000040000 jobb . I totalsiffran på 7,2 miljarder avser endast energiområdet. Andra förslag vi lägger fram på energiområdet kan uppskattas ge ytterligare 3000040000 arbetstillfällen. Ökningen i sysselsättningen till följd av investeringsprogrammet inträder givetvis endast gradvis i takt med att projekten startas. Verkan på sysselsättningen blir därmed begränsad. Omedelbara insatser mot arbetslösheten Den omläggning av den ekonomiska politiken som socialdemokraterna förordar får med nödvändighet genomslag i form av ökad efterfrågan på personal först . Risken för att arbetslösheten stiger ytterligare är överhängande. Skall den öppna arbetslösheten snabbt kunna pressas tillbaka krävs följaktligen en omedelbar förstärkning av de arbetsförmedlande och sysselsättningsskapande åtgärderna inom arbetsmarknadspolitiken. Behovet av insatser understryks ytterligare av att möjligheterna att kraftigt och varaktigt pressa ned arbetslösheten blir allt mindre ju högre arbetslösheten är i utgångsläget. Erfarenheten visar att kraftiga höjningar av arbetslösheten lätt blir bestående. Mot denna bakgrund föreslår socialdemokraterna en omedelbar och kraftig aktivering av arbetsmarknadspolitiken. Insatserna bör koncentreras till: O med särskild tonvikt på arbetsförmedlingarna Socialdemokraterna avvisar regeringens minskning av arbetsmarknadsverkets personalresurser för arbetsförmedling med 80 tjänster. Därutöver föreslås att verket tillförs 300 nya tjänster. Sammanlagt innebär detta att AMS får 380 tjänster utöver regeringens förslag för att effektivt och snabbt kunna bistå de arbetssökande. Ytterligare 200 milj. kr. tillförs AMS för beredskapsarbeten och särskilda insatser inom och statlig förvaltning (BAMU). För /83 föreslås 145 milj. kr. för att motverka regeringens förslag till försämrade villkor för beredskapsarbeten. Dessutom krävs förnyad prövning av medelsbehoven för sådana arbeten. Det skall ske såväl som . Arbetsmarknadsutbildningens (AMU) resurser har inte utnyttjats till fullo . Ramen för utbildningen bör ökas med 10000 elever under /83. Bidraget för utbildning av personal som hotas av permittering eller uppsägning höjs . O Insatser för handikappade Driftbidraget till har av regeringen begränsats till av de totala lönekostnaderna från de som tidigare gällde för /82. Socialdemokraterna motsatte sig detta beslut och föreslår nu att sammanlagt 61 milj. kr. anvisas till Samhällsföretag, så att de handikappades rätt till arbete kan värnas. Ytterligare medel sätts in för att på olika sätt trygga de handikappades rätt till sysselsättning. O Förslag till åtgärder mot den höga ungdomsarbetslösheten Försämringen av arbetsmarknaden har drabbat ungdomarna särskilt hårt. Ungdomsarbetslösheten har stigit till den högsta nivå som registrerats sedan statistik börjat föras på detta område. Socialdemokraterna föreslår därför en rad åtgärder som är särskilt inriktade på att motverka ungdomsarbetslösheten: ökade resurser till studie- och yrkesorienteringen, utarbetande av uppföljningsplaner för ungdomar som har svårt att följa den reguljära gymnasieutbildningen, ökade resurser för yrkesutbildning på arbetsplatserna, permanentning av den verksamhet med ungdomsplatser som avtalats mellan LO, PTK och SAF och mellan parterna på den kommunala arbetsmarknaden. Obalansen i utbyte med utlandet förklaras till betydande del av vårt stora oljeberoende. Utbudet av inhemska råvaror, främst virke, har också varit otillräckligt vilket medfört att bytesbalansen visat större underskott än annars skulle ha varit fallet. Två viktiga uppgifter för den ekonomiska politiken måste därför vara att minska vårt importbehov på energiområdet och att öka virkesutbudet. Socialdemokraterna framför i en separat motion ett heltäckande program för en kraftfull energipolitik. Med utgångspunkt i krisprogrammets riktlinjer för energipolitiken presenteras där en rad förslag som sammantagna skulle göra avsevärt mindre beroende av importerad energi. För att bryta oljeberoendet föreslår socialdemokraterna bl. a. en plan för oljeersättning, klara och entydiga miljökrav, ytterligare 250 milj. kr. till den s. k. oljeersättningsfonden för investeringar som ger sysselsättning och minskar oljeberoendet. Kärnkraftens avveckling förbereds genom att en plan utarbetas som redovisar hur beslut om vattenkraftens utbyggnad till skall kunna uppnås. Vidare kräver vi offentlig redovisning av arbetet med bl. a. de s. k. säkerhetsstudierna och ett intensifierat och breddat arbete med kärnkraftsavfallets slutliga förvaring. Förslag läggs också fram om utveckling och produktion av nya energikällor. De medel som socialdemokraterna föreslår på detta område omfattar handlingsprogram för offentlig teknikupphandling på energiområdet, ett resursstarkt samhälleligt utvecklings- och upphandlingsbolag samt utvecklingsavtal mellan industrin och stora beställare. Insatser föreslås vidare för att utveckla miljötekniken på energiområdet. Slutligen läggs förslag fram om sådana förändringar av handläggningen av energifrågorna såväl centralt som hos kommunerna att energipolitiken görs effektivare. Vi har tidigare i denna motion kommenterat det otillräckliga utbudet av virke . Till följd av den bristande råvarutillförseln har mycket stora exportintäkter gått förlorade. Därtill har skogsindustrins lönsamhet reducerats och i vissa fall lett till företagskriser, nedläggningar och åtföljande arbetslöshet. Socialdemokraterna föreslår i sin motion om skogsnäringen att ett system införs som effektivt ökar virkesutbudet. Detta system bygger på att den existerande skogsvårdsavgiften höjs som stödet vid avverkning ökas. Härigenom ges skogsägarna incitament att avverka - eftersom den högre skogsvårdsavgiften åsamkar dem en fast kostnad som det ökade stödet i form av återväxt- och produktionsfrämjande åtgärder gör det billigare att avverka. Systemet bör i princip utformas så att ett belopp motsvarande hela eller huvuddelen av de beräknade kostnaderna för återväxtåtgärder och röjning, minskat med det statliga stödet, tas ut via höjning av skogsvårdsavgiften. Sedan görs alla investeringar i primärproduktion bidragsberättigade. Avgifterna och stödet bör balansera varandra, för att systemet skall vara neutralt gentemot andra inkomstgrupper. Vi föreslår att regeringen återkommer till med förslag om ett avgifts- och stödsystem enligt dessa riktlinjer. Tillvaratagande av inhemsk efterfrågan Ett viktigt element i det socialdemokratiska krisprogrammet är att den efterfrågan och de behov som finns inom landet i ökad utsträckning måste tillgodoses genom svensk produktion. De av socialdemokraterna föreslagna insatserna på energiområdet och i fråga om virkesutbudet är exempel på hur man på två betydelsefulla områden kan öka efterfrågan på svenska varor och tjänster. Ett annat område där ett stort utbud av råvaror har förutsättningar att öka den svenska produktionen är gruvnäringen. Genom ökad prospektering och projektering av nya gruvor skulle en betydande del av vårt behov av industrimineral och legeringsmetaller kunna täckas ge nom inhemsk produktion. I det program för gruvnäringen som föreslås i en särskild motion återfinns en rad åtgärder med denna inriktning. Den svenska industrins behov av insatsvaror täcks i ökande utsträckning genom import. För att uppnå balans i vårt utbyte med utlandet är det därför nödvändigt att inte endast öka exporten, utan även att öka den svenska produktionsandelen av den inhemska marknaden. En framgångsrik politik för importersättning måste bygga på samma ekonomiska förutsättningar som en politik för ökad export. Endast genom hög produktivitet, balanserad kostnadsutveckling och konkurrenskraftig teknikutveckling kan svensk produktion vinna inhemska marknadsframgångar. Men i en rad avseenden, exempelvis marknadskännedom, leveranssäkerhet, transportavstånd, valutarisker, borde svenska företag kunna skaffa sig ett försteg i konkurrensen på den egna hemmamarknaden. För att öka konkurrenskraften mot importen bör aktiva insatser göras för att öka informationsspridningen bland de svenska företagen om möjliga svenska leverantörer av komponenter.