mot · G5021790 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1790 Utbildningssektorn för administrativa, ekonomiska och sociala yrken (AES-sektorn) vid har av olika skäl hamnat snett i anslagsfördelningen. Enligt beräkningar som utförts vid utbildningsbyrå ligger sektorns s. k. per capita-kostnad, dvs. anslagsnivån per helårsstuderande, lägre än genomsnittet för AES-sektorer av motsvarande storlek vid andra universitet och högskolor. Förklaringen finns delvis att söka i en allmän eftersläpning i anslagsutveckling. Men framför allt är sektorns svaga ekonomi en följd av det fria tillträdet till vissa utbildningar inom AES-sektorn före totaldimensioneringens införande. Det stora intaget till särskilt ekonomutbildningen har fått kvardröjande kostnadseffekter som framtvingat omfördelningar och därigenom påverkat sektorns övriga utbildningar. Den kanske allvarligaste konsekvensen är att resurserna för socionomutbildningen i har skurits ned med . linjeutbildning har för det pågående läsåret tilldelats drygt 9 milj. kr. men hade behövt drygt 11 milj. kr. löneläge för att kunna bevara sin tidigare verksamhetsnivå. Nedskärningen har medfört att i är sämre försörjd med resurser än landets övriga socionomutbildningar. En jämförelse med i , som har de största organisatoriska likheterna med Göteborgsinstitutionen, ger vid handen att linjeutbildningens per capita-kostnad löneläge, exkl. centrala avsättningar, där är . högre än i (knappt 9 000 resp. . Med anledning av anslagsreduktionen gjorde en inventering av besparingsmöjligheter som ansågs realistiska i den meningen att de i stort sett var förenliga med bibehållen undervisningsvolym för sociala linjen och förvaltningslinjen. Besparingarna drabbade bl. a. den handledda studiepraktiken, de gemensamma föreläsningarna, assistenttjänstgöringen, utbildningsplaneringen och det pedagogiska utvecklingsarbetet. Åtgärderna beräknades ge en nettobesparing /82 på drygt 0,5 milj. kr.jämfört med kostnaden för oförändrad verksamhetsnivå. För att hålla den för anvisade budgetramen återstår emellertid ytterligare knappt 1,5 milj. kr. att spara, och det kan bara ske genom att kraftigt nedbringa antalet undervisningstimmar per studerande. En utredning som verkställts av i samarbete med visar att ett sådant besparings program inte är tekniskt genomförbart under det här budgetåret. En mer långsiktig anpassning till budgetramen skulle enligt samma utredning leda till en tjugoprocentig minskning av undervisningsvolymen per studerande. Ett tiotal heltidstjänster finge avvecklas, däribland tre ordinarie universitetslektorat. Institutionen måste t. ex. helt avstå från ämneslärare i statistik. Dessutom beskärs den timarvoderade undervisningen och den handledda studiepraktiken, den senare i en omfattning som torde nödvändiggöra dispens från den av UHÄ fastställda utbildningsplanen. Sedermera har styrelsen för beslutat genomdriva åtgärder av denna innebörd, om inte AES-sektorn under /83 får en anslagsförstärkning som möjliggör en viss återhämtning av tidigare anslagsnivå. Tjugo procent är en anmärkningsvärt stor nedskärnilng, vilken institution den än drabbar. För blir emellertid konsekvenserna särskilt allvarliga. Institutionen är en yrkesutbildande skola som tämligen odelat ägnar sig åt två av AES-sektorns tyngsta och mest efterfrågade utbildningslinjer. Det innebär att institutionen har föga utrymme för enstaka kurser och därmed saknar möjlighet att lokalt variera sitt kursutbud. Det innebär också att utbildningsuppdraget är reglerat av och fixerat i vad avser såväl studerandeantalet som studietidens längd och utbildningens målsättningar. Nedskärningen kommer därför att uteslutande drabba undervisningens kvalitet och försämra dess jämförbarhet, med undervisningen vid landets övriga socionomutbildningar. Uttryckt i prestationstermer innebär besparingsbetinget att antalet lärartimmar per kurspoäng, som har legat på 10,7, måste sänkas till 8,6. Som jämförelse kan nämnas att motsvarande relation vid i är per poäng. (Uppgifterna avser totalantalet lärartimmar vid resp. institution i förhållande till antalet givna kurspoäng. De skall inte förväxlas med undervisningstätheten för varje elev som ger lägre värden.) Genom den standardförsämrande effekten fungerar nedskärningen som en negativ utbildningsreform som kopplas till de fyra senaste årens reformering av sociala linjens och förvaltningslinjens utbildningar. Den ämnesintegration, problemorientering, gruppedagogik och samordning av teori och praktik som föreskrivs i den av 1977 anmtagna SLU-reformen (reformering av sociala linjens utbildning) kommer att äventyras och därmed uppbyggandet av det tvärvetenskapliga och forskningsanknutna ämnet socialt arbete. Ett annat kvalifikationskrav är att landets socionomutbildningar skall ge tillräcklig och likvärdig behörighet för den nya forskarutbildningen i socialt arbete som varit högskolereformens stora satsning på forskningsanknytning av yrkesinriktad utbildning. Det är viktigt med åtgärder som kan tillförsäkra socionomutbildningen i likvärdighet med landets övriga socionomutbildningar. Den besparingsanalys som genomförts vid visar att för att bibehålla undervisningstätheten i linjeutbildningen behöver kompenseras för minst hälften av den tjugoprocentiga nedskärningen. Uttryckt löneläge (som tillämpas i budgetpropositionen /83) och inkl. centrala avsättningar () till motsvarar detta en höjning av anslaget per helårsstuderande i linjeutbildning eller en ändamålsbestämd förstärkning av AES-sektorns anslag med 2 milj. kr. jämfört med det belopp som sektorn tilldelats i budgetpropositionen. Med stöd av vad som ovan anförts yrkar vi att hos regeringen begär förslag till åtgärder som kan garantera likvärdighet mellan socionomutbildningen i och landets övriga socionomutbildningar.