mot · G502477 · 1982-01-21 00:00:00 — och valfrihet beträffande barnomsorgen har fattat beslut som fr. o. m. ökar möjligheterna till förenklingar och lokal anpassning av den kommunala barnomsorgen. De olika formerna av barnomsorg jämställs bidragsmässigt, och detta kommer säkerligen att främja ett än bättre resursutnyttjande. Tyvärr begränsas åtgärderna helt till den kommunala barnomsorgen. För ökad likställighet och större valfrihet vid val av barnomsorg är det också angeläget att i någon mån utjämna samhällets insatser för all god barnomsorg. Samhällets insatser bör i första hand vara ett stöd för familjen och ge föräldrarna största möjliga valfrihet att välja den barnomsorg de bedömer bäst för sitt/sina barn. har drivit frågan om vårdnadsersättning till alla småbarnsföräldrar. Ett första litet steg på den vägen har tagits genom att den särskilda föräldrapenningen har förlängts och utgår med ett fast belopp oavsett inkomst. Dagens ekonomiska läge medger inte en snabb utbyggnad av vårdnadsersättning (=särskild föräldrapenning med fast belopp). Detta begränsar barnfamiljernas valfrihet. De familjer som har sina barn på daghem eller i familjedaghem avlastas en del kostnader för mat, lekutrustning och visst slitage. I familjedaghemsverksamheten värderas detta till /dag, och det är den kostnadsersättning som dagbarnvårdarna erhåller per barn och hel dag. k. trefamilj ssystemet, som har tillämpats bl. a. i och i , utgår motsvarande ersättning till värdfamiljen, som får samma förmån som de föräldrar som har sina barn på daghem eller i familjedaghem, fast barnen får sin tillsyn i det egna hemmet. Det kan ses som en första liten åtgärd för ökad likställighet av olika former av barnomsorg att samhället på lika sätt svara för vissa grundkostnader. Åtgärder i den riktningen ökar valfriheten och minskar sannolikt något efterfrågan på de för samhället mycket dyrare omsorgsformerna familjedaghem och daghem. Totala samhällskostnaden bör snarare minska än öka. Genom den praxis som kommit till uttryck i trefamiljssystemet skulle man kunna dra den slutsatsen att det är fritt för kommunerna att till föräldrar som själva helt svarar för omsorgen av sina barn utbetala ersättning, motsvarande 1 1981182. den som utgår till dagbarnvårdare. Till dess att vårdnadsersättning kan byggas ut till måste det vara ett värdefullt komplement i barnomsorgen om kommunerna klart får denna möjlighet. Det bör poängteras att alla föräldrar med barn under förslagsvis då får samma förmån. Har familjen barnen på daghem eller i familjedaghem, utgår förmånen in natura - mat, lekutrustning och lokalkostnader. Svarar familjen själv för alla kostnader för barnomsorgen utgår en ersättning motsvarande den som dagbarnvårdare får per barn och hel dag. Ett motargument kan vara att de familjer som har sina barn på daghem eller i familjedaghem får betala en avgift. Det finns dock ingen anledning att exklusivt knyta ihop avgiften och kostnadsersättningen, då den helt dominerande kostnaden är arbetskostnaden, och denna får den som själv svarar för barnomsorgen helt svara för utan något som helst stöd från samhället. har dessa synpunkter framförts i motion 1979/80:841. Motionen har behandlats av socialutskottet i betänkande 1979/80:28, och utskottet anför med anledning av motionen: Utskottet förutsätter med hänsyn till det anförda att familjeekonomiska utredningen i hela dess vidd prövar frågan om hur familjestödet bör vara utformat för att rättvisa skall skapas mellan olika barnfamiljer. Vid kontakt med sekretariatet för familjeekonomiska kommittén (S 1979:06) upplyses att man väl uppmärksammat motionen, men att kommittén ännu ej konkret arbetat med de problem motionen berör. I dagens ekonomiska situation är det ytterligt aktuellt att så jämlikt som möjligt stödja all god barnomsorg. Detta är bästa grunden för ett optimalt utnyttjande av tillgängliga resurser. Även om de föreslagna möjligheterna utnyttjas fullt ut av kommunerna så blir kostnaderna mycket rimliga. Om vi förutsätter att kostnadsersättningen utgår under barnens andra och tredje levnadsår med /dag under /år och till alla barn som inte utnyttjar barnomsorg så blir årskostnaden i storleksordningen 600 milj. kr. Detta kan jämföras med den totala kostnaden - - som staten och kommunerna har för den kommunala barnomsorgen. Ett nettotillskott på . per barn i aktuell ålder kommer självklart att ha en stor betydelse för barnfamiljens ekonomi och väsentligt öka friheten vid val av barnomsorg. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att kommunerna skall ges möjlighet att till föräldrar som själva svarar för barnomsorgen av eget/egna barn utge kostnadsersättning med högst samma belopp som utgår i kostnadsersättning till dagbarnvårdare per barn och hel dag.