mot · G502547 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:547 m. Den borgerliga regeringen har alltmer satt i system att förelägga riksdagsledamöterna förslag till långtgående beslut, som inte bara är dåligt utredda och förberedda utan ger ett ofullständigt underlag som försvårar beslutsfattandet. I den allmänna sparivern anser sig regeringen nu kunna skära ner anslaget under , B 4, som gäller förvaltningskostnader för de allmänna försäkringskassorna, främst på lönekostnaden. Regeringens motivering är bl. a. ändrade arbetsrutiner av ut betalningssystemet. Fr. o. m. förslås att försäkringskassornas utbetalning av dagersättningar skall ske genom kontoinsättning eller postanvisning. Därmed kan försäkringskassornas kontantutbetalningar i stort sett upphöra. föreslås att utbetalningsintervallerna för dagersättningar begränsas så att löpande ersättning sker högst en gång per 14-dagarsperiod. Vidare anser regeringen att den urholkning av det sociala trygghetssystemet som skett, exempelvis vad gäller bostadsbidragen och basbeloppsändringen, minskar arbetsbelastningen. I den utredningsrapport som gjort görs bedömningen att möjlighet finns till vissa besparingar på personalsidan genom slopad kontanthantering, ökad datorisering och minskad sjukpenningutbetalning. Men säger i sitt budgetförslag att det bygger på uppgifter som de inhämtat från försäkringskassorna. De schablonberäkningar rambudgetsystemet delvis slutligen skall bygga på har ännu inte kunnat tas fram, varför beräkningarna baseras på de redovisningsdata som finns tillgängliga i nuvarande system. har inte varit enigt i sina bedömningar. Två ledamöter har reserverat sig till rapporten, främst med motiveringen att de inte haft tillräcklig tid - - för att på ett tillfredsställande sätt utreda och analysera de ytterst komplicerade förhållandena när det gäller följdverkningarna av dessa. Detta har medfört att en rationaliseringsåtgärd lösryckts ur det större sammanhanget vad gäller såväl övriga åtgärder med rationaliseringsinnebörd som åtgärdernas samband med och effekter för socialförsäkringen och de försäkrade. De menar att de ekonomiska effekterna är bristfälligt redovisade. Även vad gäller personalen och personalkonsekvenserna föreligger stora brister. Redovisningarna har i stort sett inriktats på angivande av inbesparingar i antalet årsarbetare. Regeringen drar långtgående slutsatser av och vidtar besparingar redan inom /83 utan vetskap om konsekvenserna av ännu inte genomförd ändring av arbetsrutiner. Inriktningen är att minska personalbehovet med 4 000 tjänster. Försäkringskassorna har genom långvarig utbyggnad av vårt sociala trygghetssystem fortlöpande påförts nya och ökade arbetsuppgifter. Arbetsuppgifter som inneburit ökningar både på det kamerala och personliga området. Den personliga kontakten med de försäkrade har varit en viktig del i handläggningen av olika försäkringsärenden. Försäkringsbestämmelserna är inte precis de lättaste att förstå. Vad som gäller för den enskilde, vilka rättigheter man har, vart man skall vända sig för att få besked, är frågor som försäkringskassorna måste kunna svara på. Från informationssynpunkt har den mänskliga kontakten med försäkringskassornas anställda varit ovärderlig för många försäkringstagare. skall den möjligheten till kontakt bort, vilket väckt protester både hos allmänheten och de anställda. För allmänheten betyder detta en sämre service och för de anställda sammanfattningsvis en sämre arbetsmiljö. Slopande av kassornas kontanthantering försämrar kassornas service avsevärt. Den nödvändiga kontakten med försäkringstagare försvåras väsentligt. Skall kontakterna i fortsättningen ske per post, torde det knappast bli varken billigare eller mindre personalkrävande. om det genom ökade arbetsuppgifter skett en utbyggnad, betyder inte detta att försäkringskassorna ohämmat expanderat. Inom deras verksamhet, som på andra områden, sker en fortlöpande rationalisering och effektivisering. Administrationen i försäkringskassorna har kontinuerligt förändrats och förbättrats. Genom tidsstudier har ärendetider fastställts som underlag för personaldimensioneringen. Kassornas användning av ADB-systemet har medfört rationaliseringar som motsvarar 4 000 årsarbetare. De anställda motsätter sig inte ändringar i rationaliseringssyfte, men motsätter sig åtgärder som drabbar socialförsäkringens innehåll och kassornas service. Man menar att de förslag som lagts allvarligt hotar försäkringskassornas roll i samhället, servicen till allmänheten och anställningstryggheten för de anställda. En så kraftig reducering på personalsidan som regeringen räknat med kan innebära att både filialexpeditioner och lokalkontor tvingas läggas ner. Detta skulle särskilt hårt drabba glesbygden och ställa tusentals anställda - främst kvinnor - utan arbete. De försäkringsanställda hävdar att förändringar inom socialförsäkringen måste grunda sig på en socialpolitisk helhetssyn. De kräver genom sin organisation att regeringen tillsätter en samrådsgrupp inom med uppgift att ur ett helhetsperspektiv göra en översikt av kassornas verksamhet, och att genomgripande beslut rörande kassornas verksamhet måste anstå till dess samrådsgruppen redovisat sitt arbete. kommunisterna instämmer med de försäkringsanställda. På så lösa grunder som finns kan inte förslag om nedskärningar i budgeten godtas. Särskilt inte i en verksamhet som inte bara rör de anställda utan samtliga medborgare i samhället. Med hänvisning till motionens innehåll föreslås 1. att uttalar att de av regeringen föreslagna personalindragningarna inom försäkringskassorna inte bör ske på grundval av befintligt beslutsunderlag, 2. att beslutar höja anslaget under bil. 8 B 4 med . i förhållande till regeringens förslag till totalt , 3. att hos regeringen hemställer om en allmän översyn beträffande försäkringskassornas administration utifrån ett helhetsperspektiv och med hänsynstagande till konsekvenser förförsäkringen, de försäkrade och de anställda i enlighet med de försäkringsanställdas förslag. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)