mot · G502949 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:949 m. fl. Värdesäkringen inom den allmänna försäkringen m. m. Efter en uppslitande politisk strid lades genom beslut vid riksdag grunden fast för det svenska pensionssystemet. Det centrala i detta beslut var att de hundratusentals löntagare som dittills enbart haft att förlita sig på folkpensioneringen för försörjningen under sin ålderdom tillförsäkrades en pension som stod i relation till deras inkomster under den aktiva yrkesperioden. En annan viktig del i beslutet var det utsträckta efterlevandeskyddet. Det problem som drabbat så många enskilt uppbyggda försäkringar, nämligen att de successivt förlorade i värde, löstes genom att förmånerna gjordes värdesäkra genom en anknytning till ett s. k. basbelopp, som avspeglade konsumentprisernas förändring. Övergångsreglerna gjordes generösa för dem som då befann sig i yrkesaktiv ålder; i stället skulle räcka för fullt intjänande av tilläggspension. Beslutet var ett stort framtida åtagande. För att bl. a. klara av detta togs större avgifter ut än som skulle ha behövts för att enligt den s. k. fördelningsmetoden täcka de löpande kostnaderna för pensionerna och deras förvaltning. Den fondbildning som byggdes upp har varit av avgörande betydelse för det svenska samhällets utveckling; stora belopp har använts för att bygga ut näringsliv, bostäder och samhällelig service. Successivt har pensionssystemet förbättrats. Pensionsåldern har sänkts från 67 till . Folkpensionens grundbelopp har höjts och ett system med pensionstillskott för dem som har ingen eller låg ATP införts. Pensionsåldern har gjorts rörlig och delpensionsförsäkring införts, allt i syfte att låta den enskilde själv anpassa sin arbetsinsats vid stigande ålder till sina egna förutsättningar. Alla dessa förändringar genomfördes under den socialdemokratiska regeringen. Människorna kunde känna trygghet inför detta system, präglat av fasthet och stabilitet i innehåll, form och regler. Även om kostnaderna skulle öka, upplevdes detta ej som något avgörande i ett samhälle med växande ekonomi och sunda statsfinanser. har denna bild i grunden förändrats. Den snabba inflationen i , vilken under de borgerliga åren legat klart över genomsnittet för OECD-området, har lett till kraftigt ökande kostnader för pensionssystemet. /76 uppgick utgifterna under folkpensionsanslaget till . Nästa budgetår föreslås över 37 miljarder. Bakom denna utveckling ligger en kvantitativ utveckling, med ca 400 000 fler folkpensionärer (huvuddelen ålderspensio Däri ligger också de under den socialdemokratiska regeringstiden beslutade förbättringarna inom folkpensioneringen, t. ex. pensionstillskottens årliga höjning. Men den främsta orsaken är inflationen. Av t. ex. den nominella höjningen av folkpensionerna beror inte mindre än på inflationen och återstoden på redan beslutade höjningar av pensionstillskotten. Att antalet äldre ökar och att dessa får högre pension från ATP än dagens pensionärer påverkar naturligtvis också den framtida kostnadsbilden. Särskilt stark är ökningen av de allra äldsta, som beräknas bli 110 000 fler än f. n., något som inte minst kommer att ställa krav på ökad samhällelig service i form av omsorg och vård. Men detta har varit förutsedda faktorer. Den låga ekonomiska tillväxten i landet, som under vissa perioder av den borgerliga regeringstiden t. o. m. varit negativ, har inneburit att avgiftsunderlaget vuxit i betydligt långsammare takt. Därmed har inkomsterna till den allmänna pensionsfonden inte ökat i beräknad takt medan utgifterna ökat långt snabbare än väntat. Utvecklingen belyses av följande tabell över fondens inkomster, utgifter och behållning 1973-1980 (miljarder kronor). inflöt i avgifter och 16,1 i ränta. De utbetalade pensionsmedlen uppgick till 23,5. En ekonomisk utveckling av låg tillväxt, hög inflation och dramatiskt växande budgetunderskott har fört de borgerliga regeringarna till att göra panikartade ingrepp i det allmänna pensionssystemet. Vid riksdag drev den borgerliga riksdagsmajoriteten igenom en urholkning av värdesäkringen av pensionerna, trots att löften upprepade gånger ställts ut också av de borgerliga partierna om att värdesäkringen skulle bevaras. Genom att förändrade energipriser inte längre skulle komma att påverka basbeloppet kommer varje nominell höjning av priset på energi att betyda en urholkning av pensionerna; samma föhållande gäller i princip i fråga om de indirekta skatterna m. m. Detta riksdagsbeslut riktade sin särskilda udd mot ATP-systemet, och visade också att det var fråga om ett grundskott emot detta. Från socialdemokratisk sida motsatte vi oss dessa förändringar. Vid riksdag återkom regeringen med ytterligare förslag som påverkade pensionärernas standard, bl. a. genom att föreslå en ändring i sättet att fastställa basbeloppet. Detta skulle nu fastställas en gång i stället för att justeras när priserna stigit . Den automatiska kopplingen till förändringarna i prisläget bortföll därmed. Också var det från de borgerligas sida fråga om att svika tidigare givna löften. Det framstod som särskilt utmanande när socialministern dagen före publicerandet av regeringens förslag försäkrade: Pensionärerna kommer också i fortsättningen att kompenseras för prisutvecklingen, med undantag för energiprishöjningar och punktskattehöjningar. Från vårt partis sida kunde vi inte acceptera regeringens förslag. Innebörden av regeringens förslag var nämligen att det var pensionärerna som tillsammans med de arbetslösa fick betala momssänkningen. Vid sidan av de rent materiella försämringarna har de borgerliga riksdagsbesluten också skapat en betydande osäkerhet om innebörden av basbeloppsbegreppet. Basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring har kommit att tillämpas i en rad sammanhang även utanför lagstiftningsområdet. Härom uttalades i den socialdemokratiska reservationen i lagutskottet (LU 1981/82:13) följande: Härtill kommer att det nu aktuella förslaget - liksom fallet var ingriper i bestående avtalsförhållanden och andra rättsförhållanden och därmed i praktiken kan leda till rättsförluster och i vart fall kommer att medföra en betydande osäkerhet för den enskilde om hur avtal och överenskommelser skall tolkas och tillämpas. När det gäller lagstiftning som på detta sätt påverkar bestående rättsförhållanden på förmögenhetsrättens område vill utskottet erinra om vad som uttalats under förarbetena till regeringsformen, nämligen att stor vikt måste fästas vid den enskildes möjligheter att vid en rättshandlings ingående kunna överblicka konsekvenserna av denna (se KU 1975/76:56 s. 36 och 37). Endast tungt vägande social hänsyn kan enligt förarbetena föranleda att lagstiftning ges retroaktiv verkan på förmögenhetsrättens område. Några sådana skäl föreligger inte i det nu aktuella lagstiftningsärendet. Enligt utskottets mening står således förslaget i propositionen klart i strid med förarbetena till regeringsformen. De borgerliga regeringarnas politik har skapat en betydande oro över pensionssystemet för framtiden. Det är enligt vår mening en förstahandsuppgift att återskapa tilltron till den allmänna pensioneringen. Människorna måste kunna känna tilltro till de beslut som statsmakterna genom regering och riksdag fattar. Alldeles särskilt gäller det åtganden och förpliktelser på lång sikt. måste självfallet varje socialt system anpassas till de förändringar som äger rum i samhället. Beslut som fattats under vissa givna förhållanden kan passa mindre väl i dagens och än mer framtidens samhälle. Vi vill erinra i detta sammanhang om att pensionskommittén lagt fram sitt förslag om efterlevandepensioneringen och att också socialpolitiska samordningsutredningen tagit upp delar i pensionssystemet. Det alldeles avgörande för att det skall vara möjligt att infria gjorda åtaganden på pensionsområdet är att det i vårt land förs en ekonomisk politik som tar ned inflationen och återskapar tillväxten i vår ekonomi. Socialdemokratin har vid sin partikongress lagt fram riktlinjer för hur skall kunna tas ur den ekonomiska krisen. Ett genomarbetat program - Framtid för - har lagts fram och antagits av kongressen. Dess huvudtes är att ansträngningarna nu måste riktas in mot att ta ned inflationen samt bättre ta till vara och bygga ut vår industriella kapacitet. Därför måste insatserna inom teknisk och naturvetenskaplig forskning samt investeringarna öka. Utrymmet för ökning av offentlig och privat konsumtion är begränsat. Inom den offentliga konsumtionen prioriterar socialdemokratin barnomsorgen och äldreomsorgen. De växande räntekostnaderna för statsskulden tar en allt större andel av statens inkomster i anspråk. Dessa räntor, som 1982/83 passerar anslaget till folkpensioner, måste betalas. a. problemet med de snabbt växande statsskuldräntoma gör att den nödvändiga utvecklingen mot bättre balans i statens finanser inte kan komma till stånd utan uppoffringar av alla. ATP-systemet bygger som sagts tidigare på principen att pengarna för pensionsutgifterna skall tas ur den löpande produktionen. Folkpensioneringen betalas på motsvrande sätt genom avgifter på lönesumman och skatter. Även om i ATP-systemet byggts in ett fondsystem, är det likväl den aktiva generationens arbete som skall möjliggöra pensionsutbetalningama. En av reallönehöjningar har förbytts i motsatsen för arbetare och tjänstemän. Inte heller kan inge förhoppning om reallönehöjningar på den nivå vi tidigare varit vana vid. I takt med att det inom pensionärskollektivet blir allt fler som får full ATP blir det än mer nödvändigt att det råder balans mellan den aktiva generationens och pensionärernas villkor. De äldre måste få känna trygghet under sin ålderdom, den aktiva generationen måste också ha en rimlig bärgning och kunna avstå både för det framtida samhällsbygget och vår välfärd. Vi vill i detta sammanhang erinra om det utredningsarbete som pågår kring dessa frågor inom ; i detta arbete medverkar även företrädare för . Det är som framhållits tidigare nödvändigt att återskapa förtroendet för det allmänna pensionssystemet. Den fortlöpande urholkningen av värdesäkringen som de borgerliga partierna i drivit igenom måste stoppas. måste det klargöras att de förändringar som behöver göras måste stå i samklang med strävandena att minska inflationstakten i vårt land. Vi vill här erinra om innebörden av den skatteuppgörelse som träffats mellan socialdemokraterna samt och . En inflation gagnar i längden aldrig de stora medborgargruppernas intressen. Vi redovisar i det följande våra motiv för och förslag till ändringar i värdesäkringen av pensioner m. m. och sättet att fastställa basbeloppet. I fråga om värdesäkringen av folkpensioner, ATP m. fl. förmåner som regleras av basbeloppet vidhåller vi vår tidigare uppfattning. Vid fastställande av basbeloppet bör därför beaktas ändringar i energipriser, indirekta skatter etc. Det bör alltså regleras genom konsumentprisindex. Därmed kan den ursprungliga innebörden av t. ex. ATP-systemets värdesäkring återställas. I budgetpropositionen föreslås bl. a. ånyo en uppräkning av handikappersättningen. Motivet härför är de försämringar som drabbat t. ex. de handikappade genom de borgerligas hantering av basbeloppet. Denna höjning, liksom den som beslöts , hindrar dock bara temporärt en urholkning av förmånerna. Genom den av oss föreslagna konstruktionen behövs inte återkommande höjningar av t. ex. handikappersättningen. I fråga om de kontinuerliga förändringarna av basbeloppet har tidigare gällt att en prishöjning utlöst en höjning av basbeloppet och därmed av pensioner och andra basbeloppsanknutna förmåner. Beroende på den starka inflationen har flera sådana höjningar ägt rum . Höjningarna ger dock alltid kompensation i efterhand; från pensionärsorganisationernas sida har man velat förkorta denna väntetid genom att minska den procentsats där en förändring utlöses. Det finns dock administrativa fördelar med att ett basbelopp påverkar pensioner m. m. endast en gång . En rimlig lösning kan därför vara att vid ett kommande tillfälle göra så att säga en förskottshöjning av basbeloppet, vilken dels tjänar som ett slags kompensation i förväg för kommande prishöjningar, dels sedan kommer att ligga kvar när basbeloppet justeras en gång . bör därför begära att regeringen utarbetar ett förslag enligt följande riktlinjer. Förmånerna inom pensionssystemet (folkpensioneringen och ATP) liksom inom den allmänna försäkringen m. m. skall liksom nu regleras medelst basbeloppet. Basbeloppet skall, från , justeras med hänsyn till ändringarna i konsumentprisindex. Därmed kan den ursprungliga innebörden av t. ex. ATP-systemets värdesäkring återställas. Det basbelopp som fstställs och som skall reglera förmånerna räknas upp med ett belopp som är högre än det som följer av en tillämpning av nu gällande regler. Om storleken av detta belopp bör regeringen överlägga med företrädare för pensionärernas organisationer. Beräkningsmetoden innebär därmed att basbeloppet och därefter fastställs genom att det nya basbeloppet räknas upp med konsumentprisindex. Socialdemokratin avser att i regeringsställning lägga fram förslag för om dessa förändringar. Därmed skapas ånyo en fasthet i det allmänna pensionssystemet som bör återge medborgarna förtroende för detta. Vårt förslag kommer att innebära ökade kostnader under anslaget till folkpensioner m. m. Med hänsyn till budgetläget måste dessa finansieras. Vi lägger däremot inte nu fram förslag om ytterligare medelsanvisningar för berörda anslag; detta får ske via tilläggsbudget. Med stöd av det anförda hemställs att begär förslag av regeringen om ändring av reglerna för värdesäkring m. m. av pensioner och andra basbeloppsanknutna förmåner i enlighet med vad som anges i motionen. () () HANS () () () () () () () () () () () () ()