mot · G502408 · 1982-01-19 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för att förbättra de äldres livssituation Att bli gammal i dagens samhälle innebär för många isolering och att bli satt på undantag. Man isoleras från sociala sammanhang och förlorar den sociala gemenskap som ett yrkesarbete innebär. Men även om pensioneringen är inledningen till en förändrad livssituation, så är det fel att se den som en enstaka händelse som påverkar hela ens livsbehov och kanske rent av livstillfredsställelsen. Vissa människor drabbas abrupt och åldersmässigt exempelvis genom sjukdom, olycksfall eller företagsnedläggning och förtidspensioneras. Andra blir pensionärer av åldersskäl, men är ändå enskilda individer i olika stadier av en livsprocess, som påverkas av faktorer som hälsa, ekonomi och personliga intressen. Pensionärer är inte en homogen grupp som kan behandlas lika. En ålderdomsforskare har sagt att en pensionär är inte en gråhårig skrynklig och ensam person som bara kostar samhället pengar. Detta är helt riktigt. Pensionärer är också människor med stor livserfarenhet och kunskap som samhället på olika sätt borde ta till vara. Men efter ett långt yrkesliv har de också rätt att ställa krav på samhället. Krav på möjlighet att utifrån sina behov och förutsättningar leva ett självständigt liv i trygghet, med kontakter och med sysselsättningar som upplevs som meningsfulla. Detta leder till att helt olika behov måste tillfredsställas när det gäller samhällets service och omsorg. För den som under sitt yrkesverksamma liv varit aktiv under sin fritid eller aktivt deltagit i samhällslivet blir problemen mindre. De har lättare att engagera sig i olika verksamheter efter pensioneringen och fortsätter att vara aktiva. Men för dem som under hela sitt liv haft tunga eller på annat sätt slitsamma jobb och därigenom tvingats avstå från andra aktiviteter blir problemen större. De har inte orkat skaffa sig några speciella intressen eller kunnat engagera sig på samma sätt. För dem blir pensioneringen mer eller mindre en social utslagning, när de tappar kontakten med yrkeslivet och samvaron med arbetskamrater. vet vi att passivitet ökar behovet av samhällets olika vårdformer, vilket kräver stora ekonomiska resurser. Därför borde det ligga i samhällets intresse att skapa och stimulera de äldre till meningsfull sysselsättning och aktivitet. Pensionärsrörelsen har här stor betydelse, inte bara som intresseorganisation för ekonomiska och sociala krav, utan även för att den ger möjligheter till ett aktivt föreningsliv, studier och förströelser, inte minst på Men för att kunna uppfylla alla de krav och förväntningar som pensionärer ställer på sin organisation behövs ett ökat ekonomiskt stöd från samhället. Pensionärerna är de som genom egna och gemensamma erfarenheter och kunskaper bäst känner vilka av deras behov som är angelägnast att tillgodose. De måste genom sina organisationer, som inom sig samlat en stor del av landets pensionärer, ges möjlighet att påverka samhällsutvecklingen inom hela äldreomsorgen. Detta var också en av de viktigaste frågorna på PRO:s senaste kongress. Kravet på överläggningsrätt som gör det möjligt att förhandla. En rätt som inte bara skall gälla med riksdag, regering och departement, utan också omfatta landsting och primärkommuner. Inte minst i dagens kärva ekonomiska läge är det angeläget att pensionärerna själva får vara med och avgöra vad som måste prioriteras. Pensionärerna har sagt att de är beredda att bära sin del av den ekonomiska bördan, men de vill ha möjlighet att påverka sina villkor genom överläggningar. Boendefrågan är en annan för pensionärerna avgörande fråga. Det gäller alla boendeformer från den egna lägenheten i den reguljära bebyggelsen till institutionsboendet. Procentuellt bor de äldre i större omfattning än andra i omoderna lägenheter. Bostäder som saknar elementära bekvämligheter, ligger för långt från allmänna kommunikationer och serviceinrättningar. En boendeform som borde utvecklas och utnyttjas mer innan alltför stora servicebehov uppstår är boendet i kollektivhus, där alla generationer skulle kunna samlas och de servicebehov som finns, så långt det är möjligt, löses gemensamt. I ett kollektivhusboende är det inte bara kvaliteten på bostaden som är avgörande utan också möjligheten till gemenskap. Äldre och yngre generationer kan få stöd och hjälp av varandra. är en annan boendeform som efterfrågas. Bristen på platser för dem som är vårdberoende har medverkat till att de befintliga servicehusen inte följt utvecklingen i planeringen, där hyresgästerna skulle vara så vitala att de i princip kunde klara sig själva. består hyresgästerna till stor del av människor , och många har dessutom rörelsehinder och andra handikapp. För dessa borde finnas en förbättrad form av de gamla ålderdomshemmen - en form med ökad möjlighet till enskilt boende. Dessutom ställs ökade krav på utbyggnad av långtidsvården. Prognoser visar att antalet ålderspensionärer stagnerar men att antalet i de högre åldrarna ökar. Detta kräver en anpassning i utbyggnaden av olika boendeformer för friska och sjuka äldre. Äldre människor vill också i större omfattning än andra bo kvar i sin invanda miljö, där de har sina kontakter. Detta är för samhället en billigare boendeform, men det kräver andra stödåtgärder från samhället. Exempelvis måste den sociala hemhjälpen byggas ut. Den sociala är en primärkommunal skyldighet, och där tvingas vi konstatera att många kommuner i stället för att öka skär ner sin verksamhet. som organiserar de anställda inom redovisar ökade arbetslöshetssiffror för hemtjänstpersonalen. De anställda inom har även fått stora inskränkningar i sina arbetsuppgifter till att mest omfatta en primitiv städning och inhandling av mat. (Arbetsuppgifter som inte bara gör arbetet tyngre och tråkigare, utan även medverkar till ett ökat tryck på institutionsboendet.) Borta är den fina tanken att de på olika sätt skulle aktivera och hjälpa till att bryta den isolering och ensamhet som många äldre drabbas av. Den fördelning av vårdansvaret som finns mellan kommuner och landsting är inte till fördel för de äldre, som , när den direkta sjukvården ligger på landstingen och övrig omvårdnad på kommunerna. Definitionerna är svåra, och det kan inte vara tillfredsställande att förhandlingar skall ske om vem som har ansvaret för vad. De som drabbas är de vårdbehövande. När arbetslöshetssiffrorna stiger då inriktas blickarna på de äldre inom arbetskraften. Det finns en tendens till krav på ökad förtidspensionering för att de unga skall få jobb. Detta skapar samvetskonflikter för många som kan och vill fortsätta att arbeta. I varje fall vill de fortsätta fram till pensionsåldern. Det är en oroväckande utveckling om den ekonomiska krisen används för att skapa motsättningar mellan olika grupper i samhället. Löntagare och barnfamiljer mot pensionärer. Rätten till arbete för alla måste grundlagfästas. Det ger visserligen inte fler arbeten, men det ger ett ökat stöd i kravet om arbete. som en kortare arbetsdag och en mer rörlig pensionsålder för arbetare - inom framför allt tunga och farliga arbeten - införs, måste rätten att kvarstå i arbetet fastslås. För många är det svårt att acceptera att plötsligt inte ha någon uppgift att fylla i samhället. Detta skapar otrivsel och isolering som snabbt leder till ett ökat vårdbehov, som kräver sjukvårdsresurser, som är den dyraste och mest deprimerande formen av omsorg. De erfarenheter och kunskaper som de äldre under ett långt yrkesliv skaffat sig borde bättre tas till vara i det fungerande samhällslivet. Om pensionärerna, som får sin ekonomiska standard kraftigt försämrad genom regeringens sparåtgärder, drabbas av en försämrad samhällsservice, innebär detta ett allvarligt ingrepp i deras livsbetingelser. Men det blir inte bara den enskildes ekonomi som drabbas utan hela samhällsekonomin. För det är samhället som slutligen har ansvaret för omsorgen om de äldre. Med hänvisning till vad som anförts i motionen föreslås 1. att hos regeringen hemställer om ett åtgärdsprogram för att lösa den vårdkris som drabbar sjuka äldre människor, 2. att uttalar a) att äldrevården bör föras in under samma huvudman, b) att en översyn bör göras för att fastställa behovet av olika boendeformer för äldre, c) att rätten till arbete bör gälla för de pensionärer som önskar arbeta, d) att pensionärsorganisationer får medbestämmande i alla frågor som berör pensionärernas förhållanden genom överläggningsrätt på alla nivåer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)