mot · G602120 · 1982-11-25 00:00:00 — grundinställning är att statsmakterna inte skall göra sig till förmyndare för människorna och söka påverka deras konsumtion genom olika skatter på lyx eller umbärliga varor. Detta är mycket subjektiva begrepp som endast i vissa fall bör utnyttjas för lagstiftning. Den avveckling av en rad äldre punktskatter som skett tidigare var således riktig enligt vår mening och mycket starka skäl bör kunna anföras för att nya skall införas. Sådana starka skäl redovisas inte för den föreslagna videoskatten. Vi vill särskilt framhålla att en skatt på videobandspelare inte kan motiveras av olust över vissa slag av programmaterial som förekommer; skatten ändrar inte någonting i detta avseende. Vi avvisar därför skatteförslaget. Övriga förslag inom skatteområdet Regeringen föreslår att giltighetstiden för de olika skatteanknutna investeringsstimulanser som gäller generellt förlängs med . Vi ansluter oss till detta och stödjer alltså förslaget om utsträckt giltighetstid för det särskilda investeringsavdraget för byggnadsarbeten m.m. och det särskilda investeringsavdraget vid redovisningen av mervärdeskatt. Vi har redan angivit att vi motsätter oss förslaget till s. k. vinstdelning i form av en extra utdelningsskatt. I huvudsak gäller våra i detta sammanhang redovisade argument också förslaget om obligatorisk avsättning av av vinst till räntelösa särskilda investeringskonton. Det kan visserligen hävdas att företag som genomför investeringar eller 1985 kan få tillbaka pengarna med en begränsad ränteförlust, men det bör noteras att de i princip skulle kunna uppnå samma skattemässiga fördel men med mindre likviditetsförlust genom att utnyttja de allmänna investeringsfonderna som ju har exakt samma användningsområden. För företag som av en rad olika och bärande skäl inte lämpligen kan genomföra stora investeringar just blir tvångsavsättningen en ren belastning. Visserligen skall en dispensmöjlighet finnas, men regeringen aviserar att denna skall utnyttjas mycket sparsamt. Vi anser inte att företagsbeskattningen skall byggas upp på en sådan obestämd och slumpartad grund. Särskilt vänder vi oss också emot att regeringen skall ges sådana förhandlings- och påtryckningsmöjligheter i samband med dispensgivningen som skisseras i propositionen. En väsentlig sak för att vrida den ekonomiska utvecklingen in på sundare banor i är att få mer av fasta och kända spelregler för dem som skall stå för initiativen och risktagandet. Regeringsförslaget när det gäller vinstavsättningens detaljer får motsatt verkan. Vi avvisar därför förslaget. Det finns flera motiv till att stimulera en fortsatt utbyggnad av fjärrvärmen: - man utnyttjar ofta bränslena bättre - det ger möjligheter till elproduktion genom att mottrycket i fjärrvärme möjligheterna att använda inhemska bränslen ökar man får en bättre miljö genom att luften blir bättre i tätorterna. Regeringen föreslår ett 10-procentigt investeringsbidrag till utbyggnader av fjärrvärmenäten i alla delar av landet som beslutas . Det finns alltid risk för att den här typen av statliga bidrag huvudsakligen används till investeringar som skulle kommit till stånd även utan stimulansen. Det är därför en brist att regeringen i propositionen inte utförligare underbygger påståendet att det föreslagna bidraget medför investeringar som eljest inte kommit till stånd. Hänsyn till det rådande konjunkturläget och angelägenheten att av sysselsättningsskäl få igång kommunala investeringar gör dock att biträder regeringens förslag. Vi vill dock understryka att det är angeläget att fjärrvärmeutbyggnaden styrs till stadskärnor med framförallt äldre bebyggelse, eftersom det är där fjärrvärmen är mest lönsam. Trots alla fördelarna bör man ta hänsyn till en del nackdelar med fjärrvärmen som först blivit uppenbara. Fjärrvärmen har på sina håll kommit att stå i motsatsställning till användandet av en ny energisnål teknik, som t. ex. frånluftvärmepumpar. Det är också mycket tveksamt med fjärrvärme till nybyggd enfamilj sbebyggelse i tätorternas ytterområden. Husen som byggs är betydligt energisnålare och bättre isolerade än . Värmekonsumtionen är följaktligen mindre. Motiven för utbyggnad av fjärrvärme till sådana områden är därför inte längre så starka. Det kan t. o. m. vara så att möjligheterna till energibesparingar är större i hus som inte ansluts till fjärrvärme. har i regeringsställning drivit en politik som beträffande bostadsförsörjningen i allt högre grad inriktats på att bygga om och underhålla äldre bostäder, förbättra dåliga bostadsmiljöer och spara energi. Trots att nyproduktionen har minskat kraftigt var ändå den totala byggproduktionen i bostadssektorn mätt i fasta priser av samma omfattning 1980 som . Den nu beskrivna inriktningen av bostadspolitiken svarar mot reella behov inom bostadssektorn vilket klart framgår av stadsförnyelsekommitténs och underhållsfondsutredningens betänkanden (SLU 1981:47, SOU 1981:99, SOU 1981:100). En rad åtgärder har på förslag av vidtagits för att hålla nyproduktionen av bostäder på en nivå som motsvarar efterfrågan. Som exempel kan nämnas förbättrade låneregler, lättnader i mark- och konkurrensvillkoren etc. kommer att driva den politiken vidare. En kritisk granskning av den socialdemokratiska bostadspolitiken, som den framskymtar i proposition 1982/83:50, ger vid handen att den på flera punkter ej överensstämmer med den inriktning av bostadspolitiken som vill se förverkligad. Temporära hyresrabatter Bostadsministern föreslår tidsbegränsade hyresrabatter för ny- och ombyggnader som påböijas . Enligt uppfattning finns det inte sakliga skäl att stimulera nyproduktionen i ett läge när antalet outhyrda lägenheter ökar snabbt och f. n. uppgår till ca 37000. Därutöver innebär hyresrabatterna kraftiga hyreshöjningar när de avvecklas, vilket skulle ske inom en förutsagd tidsperiod. Dessa extra hyreshöjningar skulle bli särskilt bekymmersam i tiden när reallöneökningar inte kan förväntas. Mot den bakgrunden motsätter vi oss en ytterligare stimulans av nyproduktionen i form av hyresrabatter för nyproduktion. Bostadsministern föreslår nu en hyresrabatt i ombyggnadsfallen som då även kan gälla hus som byggts om med ombyggnadsbidrag. De principiella invändningarna mot hyresrabatter gäller även här även om det är angelägnare att stimulera ombyggnadssidan. Dock finns här redan ett inarbetat och väl fungerande ombyggnadsbidrag. Det bör kunna förlängas för ombyggnadsarbeten som påböijas under 1983-1984. Vi beklagar att bostadsministern inte nu föreslår en permanent lösning av ombyggnadsfinansieringen. förslag är nu remissbehandlat och borde kunna ligga till grund för förslag. Det är viktigt för bostadssektorn att spelreglerna klarläggs. Vi föreslår därför att det nu gällande ombyggnadsbidraget omfattar hiss där ombyggnaden påbörjas . Mot bakgrund av ovan anförda resonemang om betydelsen av att öka ombyggandet och ej ytterligare stimulera nyproduktionen motsätter vi oss införande av hyresförlustgaranti. Dels tror vi inte att garantin får den avsedda effekten, dels måste det vara fel att bygga bostäder som ej efterfrågas. Åtgärder för bostadsområden med stor andel outhyrda lägenheter Det ökande antalet outhyrda lägenheter är ett stort problem för vissa kommuner och vissa bostadsföretag. Vi ansluter oss till bostadsministerns förslag om ett särskilt lån för ombyggnad av outhyrda lägenheter där man eftersträvar ett ändrat användningssätt. På många håll utvecklas nu ett aktivare sätt att marknadsföra tomma lägenheter. stödjer denna utveckling och yrkar bifall till regeringens förslag om särskilt lån för ombyggnad som skall möjliggöra ändrat användningssätt. Däremot finner vi det inte befogat att avsätta 50 milj. kr. som stöd till de värst drabbade företagen. Dessa särskilt drabbade företag ligger nästan undantagslöst i orter med svåra sysselsättningsproblem som har uppstått p. g. a. strukturförändringar inom företagsamheten. , , är exempel på sådana orter där de bostadspolitiska problemen är följder av sådana förändringar på arbetsmarknaden. Det är alltså, enligt vår mening, mer övergripande åtgärder från samhällets sida som måste till för att lösa dessa orters problem. Lån m.m. till underhåll av vissa bostadshus Vi motsätter oss också de av bostadsministern föreslagna nya underhållslånen med räntebidrag enbart för allmännyttiga företag. Lånen förstärker skillnaden i kostnadspartiet mellan olika ägarkategorier på ett sätt som snedvrider hyressättningen. I avvaktan på att underhållsfondsutredningen skall komma med förslag till hur frågan om finansiering av underhåll skall ske på lång sikt föreslår att underhållslån med /m2 skall få utgå med bostadslåneränta (f. n. 13,), dvs. utan räntesubventioner för statligt belånade hyreshus byggda 19551975. Stödet skall självfallet ges med lika villkor till både privatägda som allmännyttiga fastighetsägare. I ett läge med ansträngda samhällsekonomiska resurser bör inte lånen subventioneras. perioder med subventionsfria underhållslån har givit vid handen att de ändå fyller sin funktion. Bidrag till förbättring av boendemiljöbidrag Bostadsministern föreslår att ramen för detta ändamål får överskridas med 25 milj. utöver de 60 milj. kr. som reserverat i budgeten 1982/83. De skäl som anförts för denna utvidgning har inte den tyngden att vi anser oss kunna tillstyrka detta förslag. Bidrag till vissa energibesparande åtgärder Däremot ligger förslagen beträffande energibesparande åtgärder inom byggnadsbeståndet i linje med den energipolitik som bedrivit. Vi kan därför ansluta oss till förslaget att införa ett temporärt bidrag till kostnaderna för förbättring av isoleringen i bjälklag och ytterväggar samt för byten och kompletteringar till treglasfönster. I proposition 1982/83:50 föreslås en utökning av intagningen till gymnasieskolan med 2000 platser samt möjlighet att redan från anordna yrkesinriktad filialutbildning i gymnasieskolan och att genomföra en utökning av yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan på s.k. icke gymnasieorter. Dessa förslag ansluter väl till de åtgärder på detta område som redan vidtagits av mittenregeringen för att minska ungdomsarbetslösheten, både i fråga om ökad intagning och gymnasieutbildning på s. k. gymnasieorter. kan därför biträda dessa förslag. Med tanke på kommunernas möjligheter att snabbt komma igång med den utökade yrkesinriktade utbildningen biträder vi också förslaget om det ökade stimulansbidraget. I det avsnitt i motionen som rör arbetsmarknadspolitiken föreslår vi utökade möjligheter att anordna s. k. lärlingsutbildning. Beträffande de olika byggnadsinvesteringar vid högskolorna som föreslås kan biträda den utökade kostnadsramen. Den anknytning som dessa projekt har till den forsknings- och utvecklingsverksamhet som i regeringsställning har medverkat till att starkt prioritera förefaller helt klar. Utökningen av kostnadsramen för inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna kan biträdas, eftersom detta synes ligga väl i linje med strävan att förstärka resurserna på de tekniska och naturvetenskapliga utbildningarna liksom för datautbildning. I frågan om pensionärernas ekonomiska villkor vill vi understryka vad vi i andra sammanhang anfört, nämligen att det är viktigt att i första hand de pensionärer som uppbär folkpension med ingen eller mycket låg ATP ges särskild kompensation för regeringens åtstramning av den privata konsumtionen. Pensionärer med hög ATP-pension har större förutsättningar att bära sin del av åtstramningspolitiken. Mot denna bakgrund avser vi att i vår ekonomiska motion pröva möjligheterna att ånyo göra en uppräkning av det pensionstillskott som utgår till pensionärer med låg eller ingen ATP. Förslagen i proposition 1982/83:55 om höjda barnbidrag liksom höjda flerbarnstillägg och studiebidrag motiveras med kompensation för den höjda mervärdeskatten. Barnfamiljerna tillhör den grupp som är hårdast utsatt i den nu aktuella politiken med kraftigt sänkta reallöner. Därför biträder vi förslaget att barnbidragen höjs. Vi noterar också att den konstruktion med extra barnbidrag för flerbarnsfamiljer som mittenregeringen introducerade och som socialdemokraterna då yrkade avslag på - nu har vunnit regeringens gillande. Genom beslut med anledning av den dåvarande regeringens proposition 1980/81:90 bilaga 1 om riktlinjer för energipolitiken antogs bl. a. ett program för oljeersättning. I programmet angavs som målsättning för den framtida torvanvändningen en årlig energiproduktion av och . De icke-socialistiska regeringarna har också vidtagit ett stort antal åtgärder för att få igång torveldade anläggningar. Flera sådana har som ett resultat därav också kommit till stånd. är det otvivelaktigt så att användningen av torv för att ersätta olja inte har ökat i den utsträckning som vore önskvärd. Mot denna bakgrund ligger det av regeringen föreslagna extra bidraget till förbränningsanläggningar som byggs för att eldas med torv helt i linje med energipolitik. Vi kan därför biträda förslaget. Upphandling inom energiområdet och dess finansiering Regeringen föreslår en ny stödform för att undanröja de hinder som kan finnas hos industrin när det gäller att leverera utrustning avsedd för energiområdet. För detta ändamål vill man ha ett nytt reservationsanslag på 700 milj. kr., som en nyinrättad delegation skall förfoga över och ge ut i form av lån med eller utan villkorlig återbetalningsskyldighet. Den nya delegationen skall enligt förslaget särskilt få till uppgift att främja ett samordnat upphandlingsförfarande inom energiområdet. delar inte regeringens uppfattning att statliga delegationer alltid är det bästa organet för att åstadkomma en viss önskad utveckling. I detta fall finns dessutom redan ett organ, oljeersättningsfonden, som prövar dessa ärenden. I propositionen anges att regeringens strävan är att 26 koleldade förbränningsanläggningar skall uppföras. Regeringens föreslagna åtgärder syftar också till att säkerställa att utbyggnaden av koleldade anläggningar sker på ett planerat sätt så att såväl energiförsöijningsintresset som hänsynen till miljön tillgodoses. Vi kan svårligen se att man kan upprätta en centraliserad plan för utbyggnaden av koleldade förbränningsanläggningar. Förutsättningarna är mycket skiftande i olika kommuner. Statsmakterna kan stimulera fram anläggningar med riktade åtgärder men näppeligen påtvinga ett visst antal kommuner att uppföra dylika anläggningar. Vi menar också att de skärpta miljökrav för koleldning som mittenregeringen föreslog på nytt bör tas upp till prövning. Regeringen bör i detta avseende återkomma med förslag till . Den verksamhet som bedrivs inom ramen för oljeersättningsfonden bör förlängas . Det är olyckligt att vid sidan av den redan befintliga oljeersättningsfonden inrätta nya administrationer för ekonomiska stimulansåtgärder för övergång till andra energislag. De nya stimulansåtgärder som regeringen önskar införa bör därför anförtros oljeersättningsfonden och samordnas med de uppgifter som redan åvilar fonden. Fonden bör anmodas inkomma med medelsberäkning för resterande del av den beslutande verksamhetsperioden och för ytterligare en treårsperiod. Medelsberäkningen bör inkludera kostnader för de extra stimulansåtgärder som regeringen nu föreslår. Fondens verksamhet bör även fortsättningsvis finansieras med avgifter på oljeprodukter. I avvaktan på sådana förslag är vi nu inte beredda att tillstyrka att den särskilda avgiften för oljeprodukter höjs . Regeringen bör återkomma med nytt förslag av här skisserad innebörd. Under en lång följd av år har tidigare socialdemokratiska regeringar försummat insatser för prospektering i . De regeringar som har medverkat i har däremot satsat stora resurser på sådan verksamhet, inte minst i . Detta har också givit praktiska resultat i form av den nya i som ju har tillkommit . Av särskild vikt är att hitta industrimineral, som kan vara en ersättning för malmen i nordligaste . En stor prospekteringsverksamhet sker i detta syfte. Den extra prospekteringsinsats som regeringen föreslår ligger därför väl i linje med den politik som företräder. Det finns emellertid ingen anledning att nu anvisa medel för en femårsperiod, utan vi föreslår att anvisas för innevarande budgetår. Därefter får regeringen återkomma i budgetpropositionen . I propositionen förs ett mycket kortfattat resonemang om hur investeringar i bättre infrastruktur kan skapa ökade förutsättningar för att bibehålla näringslivets konkurrenskraft. Ett sådant resonemang har tidigare utvecklats av mittenregeringen, senast i det åtgärdspaket som presenterades . Vissa av de investeringar som föreslås är också exakt eller nästan exakt desamma som där presenterades. Det finns mot denna bakgrund ingen anledning för att motsätta sig flertalet av de investeringsprojekt som föreslås. kan därför biträda det vägbyggnadsprogram på 268 milj. kr. Ett av projekten utbyggnaden av genom förbi tätort uppfattar vi som speciellt viktigt. Vägen föreslås utbyggas till motortrafikleds standard. Vi förordar för denna sträckning motorvägsstandard. I ett sådant sammanhang bör man också överväga olika finansieringsalternativ för att få en snabbare utbyggnad till högre standard. En intressant metod vore därför att utreda en delvis finansiering genom avgifter. De medel som anvisas nu täcker inte hela utbyggnaden; resten förutsättes tas inom årliga anslag. Det kan förutses att anspråken på anslag kommer att bli många och stora och det vore därför värt att utreda andra finansieringsmetoder som en komplettering. Regeringen föreslår ett nytt anslag till s.k. eftersatt vägunderhåll. Det finns enligt vår mening ingen anledning att särskilt inrätta ett sådant anslag. Regeringen bör återkomma med medelsframställning i budgetförslaget under ordinarie driftsanslag. För särskilda investeringar vid föreslås ett reservationsanslag på 177 milj. kr. Det är inressant att notera att socialdemokraterna nu har insett betydelsen av SJ:s investeringar. var nämligen SJ:s investeringsanslag låga och tilläts inte öka under ett flertal år. Det var först när den icke-socialistiska regeringen tillträdde 1976 som investeringarna vid statensjärnvägar kunde sätta fart. De har därefter ökat kraftigt och med en inriktning som överensstämmer med SJ:s egna prioriteringar. I propositionen framgår inte om de nu föreslagna investeringarna också överensstämmer med de prioriteringar som SJ själv gör, men det får förutsättas att så är fallet. Speciellt frågan om nytt dubbelspår mellan och är angelägen. Detta projekt är detsamma som förde fram vid en konferens i och som senare föreslogs av mittenregeringen. Det är glädjande att regeringen också har insett betydelsen både för fjärr- och lokaltrafiken genom av denna utbyggnad. kan likaså biträda de föreslagna investeringarna för luftfarten, huvudsakligen till ett nytt parkeringshus på samt vissa insatser i banbelysningen där. Medelsanvisningen bör dock enbart gälla kostnaderna under innevarande budgetår, som belöper sig på 31,5 milj. kr. Regeringen bör återkomma med resterande belopp i budgetpropositionen . För särskilda investeringar inom postverket föreslås ett reservationsanslag på 135 milj. kr. Det gäller utbyggnaden av sista etappen av postgirohuset i . har ingenting att invända mot att ombyggnaden av postgirot färdigställs. Däremot bör medel enbart beviljas för innevarande budgetår, dvs. 25 milj. kr. Till övriga delar bör regeringen återkomma senare i vanlig ordning. För särskilda investeringar i teleanläggningar vill regeringen skapa ett nytt reservationsanslag. Investeringsprogrammet som beräknas sträcka sig med början innevarande budgetår påstås medföra att kan tidigarelägga införandet av det s. k. AXE-systemet och därigenom möjliggöra avancerade teletjänster. Såvitt kan bedömas av den mycket knapphändiga motiveringen i propositionen är detta en investering som kan få stora positiva efffekter för näringsliv och myndigheter. Emellertid bör bara den del av programmet som gäller innevarande budgetår anvisas , och därefter bör regeringen återkomma i vanlig ordning för senare budgetår. Av propositionen framgår inte hur mycket av de 220 miljonerna kronor som kan väntas gälla /83, men eftersom nära hälften av detta år redan är förflutet kan det knappast röra sig om mer än 50 milj. kr. föreslår därför ett reservationsanslag på 50 milj. kr. Slutligen föreslås ett reservationsanslag på 40 milj. kr. för åtgärder för att främja investeringar och utvecklingsarbete i kollektivtrafiken. Mycket av det som sägs i propositionen om behovet av en utvecklad kollektivtrafik, bidrag till forskning och utveckling, bidrag till praktiskt inriktade demonstrationsförsök är helt invändningsfritt. Däremot saknas helt upp gifter om hur de föreslagna medlen skall användas, dvs. det saknas ett program för den verksamhet som skall bedrivas med hjälp av 40 milj. kr. I motion 1981/82:1879 (fp) har bl. a. den bristande målinriktningen på forskningen inom transportområdet påtalats. Dåvarande kommunikationsministern hade också i budgetpropositionen 1982 aviserat att han ämnade återkomma med en närmare utformning av ett program för forsknings- och utvecklingsarbetet inom transportområdet. Det är angeläget att så sker även från den nuvarande kommunikationsministern. I avvaktan på att så sker saknas anledning att bifalla önskade 40 milj. kr. Ett av de viktigaste målen för den ekonomiska politiken som har utvecklat i det föregående är att uppnå och bevara den fulla sysselsättningen. Detta gäller både på kort sikt och på lång sikt. Det är framför allt viktigt att hålla i minnet att ett långsiktigt bevarande av full sysselsättning förutsätter en inriktning av den ekonomiska politiken som kraftfullt och medvetet bekämpar inflationen. Detta resonemang har utförligt redovisats ovan. Den nuvarande regeringens ekonomiska politik är då felaktig. Speciellt allvarlig är situationen därför att den internationella konjunkturuppgång som måste utgöra grunden för en exportledd tillväxt låter vänta på sig, medan den åtstramning av den privata inhemska efterfrågan som devalveringen innebär kommer . I den situationen måste stora arbetsmarknadspolitiska insatser göras. Den dåvarande mittenregeringen satsade också mer än på arbetsmarknadspolitiska åtgärder, både /82 och för innevarande budgetår. är det viktigt att de arbetsmarknadspolitiska insatserna utformas så att rörligheten på arbetsmarknaden främjas. Den nödvändiga strukturomvandlingen av näringslivet framtvingar nämligen en sådan rörlighet. Detta i sin tur kräver en väl utbyggd arbetsmarknadspolitik, som inriktas på att hjälpa enskilda människor och familjer till en för framtiden positiv utveckling. Åtgärder som syftar till att hålla i gång olönsam produktion eller till att skjuta på nödvändiga förändringar bör undvikas. Det allvarligaste problemet är ungdomsarbetslösheten. Unga människor riskerar att förlora sin tro på samhället och dras ner i tillstånd av likgiltighet och successivt sjunkande självförtroende om de märker att samhället inte kan erbjuda arbetstillfällen, trots att de inget hellre önskar än att arbeta och göra rätt för sig. Mittenregeringen har också gjort kraftiga insatser för att bereda ungdomar arbetstillfällen eller fortsatt utbildning. Både konventionella och okonventionella medel har satts in. Det skulle föra för långt att här lista de olika åtgärderna. strävan har varit och är alltjämt att få till stånd en s. k. ungdomsgaranti. För 16-17-åringarna har också numera skolan ett uppföljningsansvar, så att alla ungdomar som inte söker till eller inte får plats i gymnasieskolan och inte har arbete skall erbjudas någon form av arbete, praktik eller utbildning. Eftersom det kan ta att ordna detta lade mittenregeringen också förslag om s. k. ungdomsslussar. Detta förslag innebar att ungdomarna i väntan på arbete eller utbildning skulle erbjudas någon form av meningsfull sysselsättning, t. ex. inom fritidsverksamhet eller liknande. Därvid skulle också en närvaropremie utbetalas till de ungdomar som deltog.