mot · G5022408 · 1982-04-01 00:00:00 — Även om således en rad av de i den datapolitiska propositionen och i vår motion väckta förslagen kan realiseras , finns ett behov att till något organ föra ett kontinuerligt koordinerande ansvar för samhällets industriella utvecklingsinsatser i anslutning till data- och elektronikområdet. En naturlig utgångspunkt för den koordinerande verksamheten bör vara den centrala industripolitiska organisationen. SIND, sorn tillsammans med bl. a. STU utgör en tung del i denna organisation, är f. n. under översyn. Den pågående utredningen syftar till att finna nya former för stora delar av den centrala industripolitiska organisationen inför 1980-talets krav på den industriella utvecklingen. Utredningen behandlar bl. a. relationerna mellan nuvarande SIND, STU och de lokaliseringspolitiska stöden. Den kommer att slutföras . Det är i det sammanhanget en viktig uppgift att klarlägga var i den industripolitiska organisationen ett sådant koordinerande ansvar för data- och elektronikfrågor inom det industripolitiska området skall ligga. Forskning och högre utbildning En omfattande satsning på forskning inom data- och elektronikområdet är nödvändig för att på skapa förutsättningar för fortsatt teknisk utveckling inom landet. En kvalitativt högtstående inhemsk forskningsverksamhet är inte minst viktig för att den internationella utvecklingen skall kunna följas på ett tillfredsställande sätt. En förbättrad kunskap om tillämpning och användning av datateknik och om datoriseringens effekter för arbetslivet och samhällsutvecklingen i stort är också utomordentligt angeläget. Vi har vid upprepade tillfällen i motioner till de senaste årens riksmöten understrukit att datateknik och elektronik bör vara ett prioriterat område i den svenska forskningspolitiken. Vi har därmed ställt oss bakom de prioriteringar som gjorts av styrelsen för teknisk utveckling. Vi har också i vår motion om forskningspolitiken (1981/82:2234) framhållit behovet av forskning om datoriseringens samhällseffekter och särskilt pekat på möjligheterna att ta upp dessa frågor inom ramen för den verksamhet med temaforskning som bedrivs vid högskolan i . En snabb introduktion av datateknik och elektronik kan få effekter på sysselsättning och arbetsliv som - särskilt i ett alltmer hårdnande ekonomiskt klimat - kan bli mycket allvarliga. Förändringarna i människors levnadsvillkor kan också bli genomgripande. Ett förbättrat kunskapsunderlag är därför nödvändigt för att länka den tekniska utvecklingen in på riktiga banor. Ett engagemang i dessa problem är inte minst viktigt för att skapa en brett förankrad positiv grundsyn på den tekniska utveckling som vår industriella framtid kräver. När det gäller förslagen från UHÄs referensgrupp om utbyggnad av forskartjänster i högskolan anser vi det angeläget att en utbyggnad sker men instämmer i de synpunkter som förs fram av utbildningsministern budgetproposition om att till en början rörliga medel bör utgå i stället för att redan nu besätta fasta tjänster. som behovet av snabba insatser för att stärka forskningsverksamheten är stort är det med den brist på kompetens inom dataelektronikområdet som råder svårt att besätta tjänster med permanent inriktning. Man bör därför sträva efter att i ett inledningsskede utnyttja gästforskare, knyta forskare inom industrin till högskolan etc. Vi anser dock att de medel som anvisats i propositionen för fyra forskartjänster med ca . per tjänst är otillräckliga. om inte tjänsterna nu skall besättas är det rimligt att tilldela medel motsvarande ungefärliga kostnader för en professur, dvs. Vi har i vår motion 1981/82:2234 föreslagit en förstärkning på 1,2 milj. kr. för /83. När det gäller den fortsatta utbyggnaden i enlighet med förslagen från vill vi återigen stryka under vikten av områden som hänger samman med användning och tillämpning av datateknik och elektronik samt samhällseffekter av datoriseringen. En förutsättning för expansion av forskning (och utbildning) vid högskolan är tillgång på ändamålsenliga lokaler. Lokalbristen är vid många högskolor akut och ett avgörande hinder för att utvidga forskningen, särskilt den som sker i samverkan med externa finansiärer. Vi har i vår motion om investeringspolitiken (1981/82:2133) fört fram en rad förslag för att förbättra lokalsituationen inom högskolan. Vi har för /83 krävt en förstärkning av 35 milj. kr. till ombyggnad och reparationer. Vi har också krävt att behandlingen av en rad projekt, framför allt vid de tekniska högskolorna varav flera med inriktning på dataområdet, skall påskyndas. Vi har vidare krävt ett nytt anslagstekniskt system för lokalförsörjningen så att denna bättre kan samordnas med planeringen av forskning och utbildning. Vi saknar ett sammanhållet program för forskning och utveckling inom data- och elektronikområdet. Inom STU har gjorts program för vissa delområden och ytterligare underlag tas fram bl. a. inom och . Enligt vår mening bör, när detta samlade underlag föreligger, ett samlat program för satsningar på forskning och utveckling inom data- och elektronikområdet redovisas. Därvid är det inte minst viktigt med en profilering mellan olika högskoleorter så att resurserna koncentreras och utnyttjas optimalt. Vad vi nu har anfört om ett sammanhållet program för forskning och utveckling inom data- och elektronikområdet bör av ges regeringen till känna. När det gäller högre utbildning inom dataområdet förde vi i vår motion 1980/81:973 fram förslag om en utbyggnad av den datatekniska utbildningen motsvarande det som regeringen lagt fram. Vi beklagar att riksdagsmajoriteten avslog våra förslag då härigenom utbildningsinsatserna försenades . Utrustning för utbildning inom dataområdet är ett problem vid flertalet högskolor. För att användning av terminaler skall kunna ges tillräckligt utrymme i undervisningen krävs betydande förstärkningar av utrustningsanslag. Vi har i vår motion 1981/82:2133 krävt en förstärkning av 2 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. När det gäller den högre utbildningen vill vi vidare peka på betydelsen av att utöver särskilda linjer för datateknik och elektronik en integration av datatekniska element sker i utbildningen även vid andra linjer inom teknisk fakultet. Vi vill i detta sammanhang också peka på den betydelse våra förslag om ytterligare utbyggnad av Verkstadstekniska utvecklingscentra kan få för att stimulera förnyelse inom utbildningen och för ökad samverkan mellan högskolan och industrin. Vi vill också stryka under betydelsen av fort- och vidareutbildning. finns särskilda resurser avsatta för kortare kurser inom högskolorna. De fördelas av regionstyrelserna. Enligt vår mening bör inom ramen för dessa medel avsättas särskilda medel till fort- och vidareutbildning på dataområdet. Detta bör av ges regeringen till känna. För att datateknikens positiva möjlighet skall kunna tas till vara behövs skolning och aktivering på bred front. Den betydelse och omfattning som datorsystemen får gör det nödvändigt att införliva datakunskap med allmänutbildningen. Den människa som inte kan använda dator, eller som står främmande inför datasystem, blir handikappad i många situationer. Precis som förmågan att läsa, skriva och räkna är viktig i vårt samhälle blir förmågan att förstå datasystem och utnyttja datorn viktig i morgondagens samhälle. Därför utgör datakunskap ett viktigt moment i läroplan. Socialdemokratin vill följaktligen verka för att alla människor ges möjlighet att lära sig använda datorer och förstå de ekonomiska och sociala konsekvenserna av olika datasystem. Utbildningen måste utformas på olika sätt för olika grupper i samhället. Datorerna måste ses i sitt samhälleliga sammanhang. Deras skilda funktioner under olika förhållanden måste belysas. Alla måste ges kunskap om att datasystem kan konstrueras så att de kan såväl undertrycka sociala mål som utveckla en social gemenskap. Utbildningen måste utmynna i förmågan till att kritiskt bedöma datasystem. Utbildningen måste genomgående ha en praktisk anknytning och utformas så att olika tillämpningsområden blir föremål för studier och diskussion. Datorutbildningen i arbetslivet inriktas självfallet på undersökningar av datorns användning i de studerandes egna företag. De högre skolstadierna bör i många fall integrera datorutbildningen med den yrkesinriktning som utbildningen har. En förbättrad utbildning på dataområdet enligt de förslag som lagts fram av en rad utredningar behöver nu komma till stånd. De starka krav som finns på att öka utbildningsvolymen på dataområdet får dock inte ske på bekostnad av kvaliteten. Det är också ytterst väsentligt att en helhetssyn på datafrågorna garanteras i alla former av utbildning, oavsett utbildningens nivå. Fortbildningskurser för de anställda Vår uppfattning att investeringar och förbättringar på arbetsplatsen leder till ökade resurser och därmed ökade möjligheter att trygga sysselsättningen innebär inte att vi kan bortse från att många anställda kommer att ställas inför stora krav på förändringar. Risken är stor att många löntagare, som har en gedigen yrkeskunskap, får sina arbetsvillkor avsevärt försämrade eller blir överflödiga på grund av att deras kunnande inte längre passar in i den nya produktionen. Enligt dataeffektutredningen kommer ca 400 000 arbetare i den direkta industriproduktionen att behöva förnya och utveckla sina yrkeskunskaper. Den fortbildning som ges i företagen av bl. a. olika konsulter och dataleverantörer är djupt otillfredsställande. beskriver dagens situation på följande sätt: Man riskerar att få trycka-på-knappen-gubbar i en arbetsorganisation präglad av stark specialisering. Detta är en utveckling som är långsiktigt oförenlig med industrins konkurrenskraft. inom samhällets övriga sektorer kommer datoriseringen att leda till omfattande omställningsbehov och därmed krav på fortbildning. Ett aktuellt exempel på detta är apoteksväsendet. som ett stort antal rutinarbetsuppgifter datoriseras har läkemedelstillverkningen helt försvunnit från det enskilda och apoteken fått utökade informationsuppgifter gentemot allmänheten. Detta leder till behov av kompletterande utbildning för att ge redan anställd och för yrkesområdet grundutbildad personal möjligheter att uppfylla de nya krav som ställs i den förändrade arbetsorganisation som successivt införs. Utbildning av redan anställda för nya arbetsuppgifter i samband med införande av datateknik och därmed sammanhängande organisationsförändringar faller, som dataeffektutredningen framhållit, huvudsakligen inom arbetsgivarens ansvarsområde. För att fortbildningen inte skall bli alltför snäv bör företagen dock kunna utnyttja den utbildning som samhället tillhandahåller på olika nivåer och genom olika utbildningsanordnare. Det är angeläget att de redan anställda i sin fortbildning inte endast ges en teknisk påbyggnad utan även garanteras en bredare kunskap om bl. a. datoriseringens effekter på arbetsorganisation och arbetsmijö. En god och allsidig fortbildning av redan anställda skulle kunna säkerställas genom att AMS och SÖ i samarbete med arbetsmarknadens parter utarbetar mallar för hur den interna fortbildningen bör ske för olika yrkesgrupper. Vi föreslår att SÖ och AMS erhåller ett sådant uppdrag. Det bör som sin mening ge regeringen till känna. I den datapolitiska propositionen avvisar föredragande statsrådet ett sådant förslag. Han anser att det bör överlåtas på arbetsmarknadens parter att själva utforma riktlinjer och mallar för den företagsinterna fort- och vidareutbildningen. Å andra sidan bedömer han att datatekniken medför så stora fördelar för samhället som helhet att staten under en övergångstid bör vara beredd att med ekonomiskt stöd stimulera sådan utbildning som är ägnad att underlätta en datorisering av mindre och medelstora företag. Detta bidrag avses utgå för utbildning som direkt motiveras av att anställda får ändrat yrkesinnehåll till följd av datatekniken och därmed sammanhängande ändringar av arbetsorganisationen. Vi är beredda att biträda ett sådant förslag under förutsättning att utbildningen i fråga har planerats på det sätt vi ovan förordat, dvs. att SÖ, AMS och de avtalsslutande parterna tillsammans utarbetat mallar för hur den aktuella fortbildningen bör ske. Vad här anförts om ekonomiskt stöd till utbildning i mindre och medelstora företag i samband med datorisering bör som sin mening ge regeringen till känna. Genom det beslut fattade i anledning av proposition 1980/81:97 om skolforskning och personalutveckling och proposition 1980/81:107 om den statliga skoladministrationen förändrades formerna och villkoren för personalutbildningen inom skolväsendet. I propositionen om skolforskning och personalutveckling uttalar föredragande statsrådet bl. a. att det är angeläget att verksamheten för personalutbildning innehåller klarare prioriteringar. I detta sammanhang framhölls de behov av kompletterande utbildning som finns för flera grupper lärare på högstadiet till följd av de nya kursplanerna för högstadiet, bl. a. vad gäller den allmänbildande undervisningen om datorer. Detta är ett område där behovet av fortbildning är stort även för gymnasieskolans och kommunala vuxenutbildningens lärare. För gymnasieskolans och vuxenutbildningens lärare framhölls vidare att den snabba tekniska utvecklingen medför att ämneskunskaperna för vissa lärargrupper snabbt föråldras, särskilt vad gäller elektronik- och dataområdet. Personalutbildningen borde därför, enligt proposition 1980/81:97, planeras så att berörda lärargrupper får möjlighet att snabbt ta del av olika nyheter. Regeringen har ej levt upp till dessa ambitioner vad gäller fortbildning av lärare inom dataområdet. Datadelegationen gjorde därför en framställning till regeringen om en utvidgad verksamhet på området. framhöll därvid betydelsen av att datautbildningen i ungdomsskolan sätts i gång på bred front . Datadelegationen förordade att åtgärder skulle vidtas för att åstadkomma en snabbare takt i genomförandet av fortbildningen av lärare om datorer och deras användning. Av de resurser datadelegationen bedömde som nödvändiga för fortbildningsinsatser inom dataområdet ställdes mindre än en tredjedel till förfogande. Det är väsentligt att nu skyndsamt genomföra den omfattande fortbildningsverksamhet som krävs för att lärare i och gymnasieskolan skall vara skickade att på ett meningsfullt sätt i sina respektive ämnen ge insikter om innebörd och möjliga konsekvenser av samhällets allt snabbare datorisering. Det är vidare mycket väsentligt att fortbildningsverksamhet inte drar ut . Riktpunkten bör vara att den stora fortbildningssatsningen för lärare i samhällskunskap och matematik som skall undervisa i datalära skall vara genomförd under /86. Detta kräver en starkare viljeyttring från statsmakternas sida än som varit fallet. I regeringens proposition 1981/82:123 om samordnad datapolitik föreslås inga ytterligare åtgärder på lärarfortbildningens område. Vi vill från socialdemokraterna starkt betona vikten av att och regeringen använder sig av möjligheten att påverka skolväsendets utveckling genom att göra klara prioriteringar av fortbildningsinsatserna inom skolväsendet. I nuvarande situation anser vi att det är angeläget att fortbildningen på dataområdet ges utökade resurser. För /83 bör för detta ändamål ytterligare 5 milj. kr. tillföras anslagsposten Personalutbildning för skolväsendets behov under E7. Utbildning för undervisningsyrken. För att uppnå så stor utbildningseffekt som möjligt med de medel som avsätts bör fortbildningen bedrivas i sådana former att kostnaderna för kommunerna begränsas så långt som möjligt. Detta innebär att distansundervisning bedriven av högskolan kan vara en lämplig form för lärarnas fortbildning. Det kan också vara lämpligt att genomföra utbildningen som studier på deltid förlagda över en termins tid. Det är vidare angeläget att fortbildningskurserna utformas så att den ämnesorienterade fortbildningen utgår från ett för alla berörda lärare gemensamt helhetsperspektiv på samhällets datorisering. Detta skapar förutsättningar för att lärarna i sin undervisning i samverkan kan förmedla den nödvändiga helhetssynen på samhällets datorisering. Vid sidan av att tillgodose det omedelbara behovet av fortbildning av lärare måste även grundutbildningen av lärare förändras. De måste få en god kompetens att undervisa om de skilda aspekter på samhällets datorisering som berör deras respektive undervisningsämnen. Vi avser att återkomma till utformningen av den framtida lärarutbildningen i samband med behandlingen av den aviserade propositionen med anledning av lärarutbildningsutredningens förslag. Bred utbildning i datorfrågor Datadelegationen har i sin rapport datapolitik (Ds B 1981:20) bl. a. lagt fram förslag till en bred utbildning inom dataområdet där ett riktat stöd till utbildning av allmänheten är ett inslag. Särskilda medel bör enligt datadelegationen avsättas för riktade satsningar för att stödja folkbildningen på dataområdet genom studieförbunden. Förslaget innebär också att särskilda medel skall avsättas för samtidiga men tidsbegränsade informationskampanjer riktade mot allmänheten för att stimulera efterfrågan på utbildning. Såväl studieförbunden, utbildningsradion som massmedia och skilda intresseorganisationer bör, enligt förslaget, kunna delta i sådana kampanjer. Den skisserade verksamheten skulle fordra en statlig finansiering av framtagning av studiematerial, utbildning av cirkelledare, informationskampanjer samt utökade bidrag till studiecirkelverksamheten. Datadelegationen föreslår en tvåårig satsning fr. o. m. /83 med ett förslagsanslag på 25 milj. kr. Därutöver föreslås att datadelegationen får förfoga över 20 milj. kr. sammantaget i särskilda medel för riktade insatser. I regeringens proposition om samordnad datapolitik framhåller föredraganden under denna punkt att samhället har ett intresse av att alla medborgare har god allmänkunskap om datatekniken, dess möjligheter och konsekvenser. Föredraganden anser att denna breda utbildning till allmänheten kan uppnås på olika sätt och han nämner att studieförbunden, kommundepartementets referensgrupp för folkrörelsefrågor, forskningsrådsnämnden och utbildningsradion samtliga bör kunna spela en mycket aktiv roll i sammanhanget. Statsrådet anmäler sin avsikt att senare föreslå regeringen att ge datadelegationen i uppdrag att utarbeta och lämna förslag till regeringen om riktlinjerna för en ökad satsning på bred utbildning om datafrågor till allmänheten. Med hänsyn till de samstämmiga och starka krav som rests på att snabbt komma i gång med en sådan bred utbildning till allmänheten föreslås att för /83 anvisas ett reservationsanslag av 10 milj. kr. till Bred utbildning i datafrågor. Vi ser med tillfredsställelse att en bred allmänbildning inom dataområdet nu kan komma i gång, men vi vill starkt betona att vi ser de av regeringen föreslagna 10 milj. kr. för /83 som endast ett första steg som måste följas av motsvarande resurstilldelning för detta ändamål . Det är enligt vår mening väsentligt att utbildningsverksamheten bedrivs så att många grupper i samhället ges möjlighet att delta. allas egendom om vi skall kunna utnyttja dess fördelar på ett riktigt sätt. Arbetet skall bedrivas på arbetsplatserna, bland ungdomarna i skolan, via studieförbunden och i bostadsområdena. Konsument- och handikappgrupper måste också ges förutsättningar att formulera sina krav. En särskild målgrupp för utbildningen i datakunskap bör vara politiska beslutsfattare på olika nivåer. I sin verksamhet kommer politikerna att bygga sitt beslutsfattande på underlag där datasystemen har spelat en viktig roll. Denna kommande stora utbildningssatsning tillkommer på statsmaktens initiativ men förutsätts i väsentliga stycken bli genomförd av folkbildningsorganisationerna. Det är då viktigt att slå fast principerna att folkbildningsorganisationerna skall ha full kostnadstäckning för en sådan icke reguljär verksamhet. Vid en satsning av den storleksordning som här skisserats är det väsentligt att verksamheterna är väl planerade och samordnade. Det innebär att bl. a. folkbildningsorganisationerna måste svara för särskilda planeringsinsatser i ett tidigt skede av utbildningen. Vid utarbetande av riktlinjer för utbildningssatsningen bör klarläggas hur detta planeringsarbete skall finansieras. Vad här anförts om bred utbildning i datafrågor bör som sin mening ge regeringen till känna. Översyn av arbetsmiljöföreskrifter m. m. Datoriseringen kan rätt tillämpad vara ett medel för att förbättra arbetsmiljön. Datatekniken utvecklas och utnyttjas dock i alltför liten grad med det direkta syftet att förbättra miljö och inflytande för arbetstagarna. Däremot vet vi att en förbättrad miljö i vissa fall blir en icke avsedd bieffekt av tekniska förändringar. Även detta är bra, men oftare än vad som sker måste tekniken utvecklas/utnyttjas med det direkta syftet att ta bort risker i miljön och förbättra förutsättningarna för inflytande i arbetet. Vi anser att därmed skulle en ökad effektivitet i förebyggande av hälsorisker i arbetet kunna erhållas. Dessutom hade de negativa effekter av datoriseringen som belyses i olika utredningar bl. a. i form av ensamarbete, stress och monotoni kunnat motverkas om målsättningen funnits att anpassa tekniken efter människors behov och förutsättningar. Vi har i avsnitt lil angett hur framtagande av datorstödd tillverkningsutrustning där arbetsmiljöaspekter ur såväl fysisk som social synvinkel beaktas, kan främjas i forskningen men också genom offentlig upphandling. Här har samhället ett mycket stort ansvar för att främja en positiv utveckling på det datatekniska området. Detta kan göras exempelvis i samband med anskaff ning av utrustning till skolorna, till sjukvården och för de statliga affärsverken och bolagen. Vi vill i detta sammanhang särskilt markera att staten som arbetsgivare har ett speciellt ansvar. Staten bör i sin arbetsgivarroll tjäna som föredöme för hur datatekniken kan utnyttjas så att den tillgodoser såväl verksamhetens som de anställdas och medborgarnas intressen. Det är enligt vår uppfattning också väsentligt att arbetarskyddsstyrelsen utarbetar föreskrifter som är riktade mot framtida tekniska förändringar inom arbetslivet. Det gäller bl. a. olycksfall i samband med datorstyrd tillverkningsindustri och datorstyrda processtyrsystem. Det finns behov av ökade skyddsåtgärder för både industrirobotars utformning och utformning av arbetsplatsen kring robotar. En ökad användning av datorer leder ofta till ett ökat inslag av ensamarbete och isolering. För att komma till rätta med denna utveckling behövs föreskrifter från arbetarskyddsstyrelsen om ensamarbete. I propositionen ges en ingående redogörelse för arbetsmiljölagen och arbetarskyddsstyrelsens författningsverksamhet. Arbetsmarknadsministern säger sig utgå från att arbetarskyddsstyrelsen även nära följer datateknikens effekter för arbetsmiljön i vidaste mening och därvid bedriver det fortsatta författningsarbetet med utgångspunkt i de problem som bl. a. arbetsmarknadens parter upplever som angelägnast att reglera. Vi anser det viktigt att statsmakterna markerar angelägenheten av att arbetarskyddsstyrelsen prioriterar arbetet med föreskrifter angående datoriseringens effekter. Det krävs en övergripande föreskrift om datoriserade arbeten. Därutöver behöver särskilda föreskrifter utarbetas om industrirobotar, bildskärmsarbete m. m. För att klara sin tillsyns- och föreskriftsverksamhet i syfte att garantera att datatekniken används för att trygga en god arbetsmiljö måste öka sin kompetens inom det datatekniska området. Regeringens förslag i årets budgetproposition innebar en direkt nedskärning av såväl arbetarskyddsstyrelsens som yrkesinspektionens verksamhet. För att dels förhindra en nedskärning av nuvarande personal och verksamhetsnivå, dels möjliggöra ytterligare satsning på förbättrad tillsyn och ökade insatser i arbetet med att utarbeta föreskrifter för arbetsmiljön har vi socialdemokrater i motion 1981/82:1589 föreslagit att 10 milj. kr.