mot · G5021864 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1864 m. fl. Förbättrade transportmöjligheter till turistområden i övre För Norrlandslänen har turismen alltmer kommit att utvecklas till en basnäring och ett verkningsfullt regionalpolitisk! Av särskild betydelse är att de bästa utvecklingsmöjligheterna för turism finns i utpräglade glesbygdsområden, dvs. i sådana områden som i praktiken saknar alternativa sysselsättningsmöjligheter. Med tanke på framför allt fjäll- och inlandsområdets låga industrialiseringsgrad framstår turismens betydelse som alltmer klar. I detta sammanhang bör erinras om de positiva effekterna som turistnäringen medför för den lokala servicen. Dessa effekter är tack vare näringens struktur långt mer omfattande än vid t. ex. konventionella industrilokaliseringar. Mer än en tredjedel av landets kommersiella turistnäring - verksamheter vid turisthotell och semesterbyar - finns i de fyra nordliga länen. I fråga om den relativa betydelse som turismen har för sysselsättning och service intar de fyra nordliga länen tillsammans med och en särställning i landet. Mot bakgrund av turistnäringens stora regionalpolitiska betydelse är det viktigt att den kan jämställas med t. ex. tillverkningsindustrin vad avser politiskt engagemang, samhällsstöd, stöd till sektorsorgan och utvecklingsinstitutioner m. m. För Norrlandslänens framtid är detta en fråga av avgörande betydelse mot bakgrund av den roll som näringen har och i än högre grad kommer att få för den framtida sysselsättningsutvecklingen. I detta sammanhang är fungerande transporter av central betydelse. Utvecklingen inom turistnäringen är förvisso inte problemfri. a. den snabba bäddutbyggnaden i främst det södra fjällområdet har bidragit till viss stagnation i beläggningen. Säsongvariationerna försvårar helårssysselsättning. Mot denna bakgrund är det angeläget att konsolidera den befintliga näringen parallellt med att ytterligare boendekapacitet tillskapas. En sådan inriktning för den fortsatta utvecklingen ligger i linje med allmänna besparingsambitioner, dvs. att med förhållandevis måttliga insatser kunna aktivera och bättre nyttja befintliga anläggningsresurser för ökad sysselsättning, för att öka valutainkomsterna m. m. Förbättrade transportmöjligheter till de befintliga turistområdena blir en huvuduppgift i det framtida konsoliderings- och utvecklingsarbetet. Kollek1 1981/82. tiva transportsystem måste byggas upp till turistområdena, och de lokala transporterna måste anpassas till turisternas behov. Den egna bilen dominerar turistresandet till och inom . I Norroch är andelen bilturister och i och . Från energiförsörjningssynpunkt måste ett sådant nära nog totalt beroende av bilen anses vara mycket tveksamt. Om inga påtagliga förändringar sker kommer energikostnadsutvecklingen att få konsekvenser för turisternas val av semesterort. Framför allt kan de mer nordligt och perifert belägna turistområdena drabbas hårt. Från regionalpolitisk synpunkt måste det vara felaktigt att en basnäring som turism skall vara beroende av de vanskliga transportförutsättningar som f. n. råder. Förhållandena nödvändiggör ökad handlingsberedskap och strategiska åtgärder som möjliggör ökad övergång till kollektiva semesterresor. Många olika intressenter är direkt berörda av och engagerade i turisttransporter - de olika trafikslagen, näringen och dess organisationer samt övriga organisationer och myndigheter. En av svårigheterna med att bygga upp en fungerande turisttrafik är bristen på samordning mellan dessa intressenter. Här krävs ett gemensamt planeringsunderlag och en probleminventering där hinder, brister m. m. kartläggs och blir föremål för gemensamma lösningar. TUREK - turist- och rekreationspolitiska utredningen - genomför i samarbete med ett sådant arbete. En rapport kommer att presenteras . Vi ser det som angeläget att bl. a. TUREK:s arbete kan ge snara resultat. En konkret och åtgärdsinriktad aktionsplan för framtida turisttransporter till bör upprättas. Statsmakterna bör ta på sig ansvaret för ett urval strategiska åtgärder som gör det möjligt att organisera upp det kollektiva turistresandet till och inom turistområdena. Vi vill i det följande peka på följande åtgärder som vi ser som särskilt angelägna. En turistanpassad lokaltrafik med möjlighet att förflytta sig mellan t. ex. boende- och aktivitetsanläggningar och en fungerande anslutningstrafik är en förutsättning för att över huvud taget få till stånd ett ökat kollektivt semesterresande. I de regionala trafikförsörjningsplanerna har turismens transportbehov inte tillgodosetts i nämnvärd omfattning. Den främsta anledningen är att det statliga bussbidragssystemet främst varit avsett för att tillgodose lokalbefolkningens resebehov. Turistkommunerna har inte haft ekonomiska möjligheter att ensamma bära det ekonomiska ansvaret för turisttrafiken. I några områden har näringen organiserat egen trafik men den har varit begränsad och utan samordning med annan trafik som berör området. Det finns inte något organiserat kollektivt transportsystem i turistområdena som binder ihop boende och aktiviteter. På samma sätt saknas på flertalet håll en turistanpassad transfertrafik från/till tåg- och flygtrafiken. Dessa förhållanden gör det ytterst svårt att nyttja befintliga kollektiva fjärrtransporter eller att bygga upp nya sådana. Det är av största vikt att turisternas resebehov tas in i bedömningarna av områdenas totala resebehov. Organisation, samordning med annan trafik och finansiering måste ut. Länshuvudmännen tillsammans med turistnäringen och dess organisationer samt bcörda kommuner har här ett självklart ansvar. Samma ansvar bör gälla transfertrafiken. Ett pilotprojekt där de lokala turisttransporterna studerats har genomförts för Åreområdet. Här finns modeller för hur bl. a. samordnings- och finansieringsfrågorna kan lösas. Vi anser mot denna bakgrund att ett förstärkt statligt stöd till kollektiv persontrafik bör kunna utgå till länshuvudmännen som har ett betydande ansvar för kollektiv turisttrafik. Upprustning av SJ:s vagnpark Den ökade efterfrågan på järnvägsresor till följd av energiprisutvecklingen, lågprissatsningar m. m. har fått betydande effekter för turistnäringen. Framför allt till det södra fjällområdet har efterfrågan på tågplatser för turistresor ökat mycket snabbt. Det antal tågplatser som f. n. kan ställas till förfogande för turisttransporter ligger långt under behovet. Bristen på transportkapacitet medför ett betydande ekonomiskt avbräck för turistnäringen. Allt tyder på att situationen väsentligt kommer att försämras . Det är helt otillfredsställande att SJ:s begränsade kapacitet på rullande material skall ha ett sådant avgörande inflytande på kollektivresandet till våra turistområden. SJ har inte haft någon egentlig kapacitetsökning på personvagnar . Det ökade kollektiva resandet har medfört att behovet av att ersätta gamla lok och vagnar med nytt material är trängande. Med tanke på att resandet kan förväntas öka ytterligare, inte minst beträffande turistresorna, och den långa tidsrymden mellan beställning och leverans av nytt material måste snara åtgärder sättas in. Det är mot denna bakgrund nödvändigt att SJ ges erforderliga medel för en planmässig och kontinuerlig nyanskaffning av sitt- och sovvagnar samt av lok. För transportförsörjningen till turistområdena i fjällvärlden och i inland har ett mycket strategiskt läge. En upprustning av banan för tyngre persontågstrafik bl. a. sovvagnar skulle radikalt förbättra transportförsörjningen till främst och fjäll- och inlandsområdena 1* 1981182. 3 sami Nr 1864-1867 De regionalpolitiska, näringspolitiska och rekreationspolitiska motiven är mycket starkt vägande. En upprustad inlandsbana skulle ge turistnäringen i möjlighet att gemensamt ha ett chartertåg i pendeltrafik på t. ex. följande sträckor: med anslutningstrafik från de större orterna i Syd- och samt med matarbussar in till turistorterna i fjällen. i sig borde också kunna göras till en turistattraktion. Möjligen kan ett Inlandsbanepaket erbjudas där SJ samarbetar med de rederier som trafikerar utlandet. Ett annat alternativ kan vara att erbjuda, inte minst utländska turister, ett biltåg till inland. Mot bakgrund av den radikalt förbättrade transportsituationen för turism som en upprustning av skulle ge och mot bakgrund av tidigare uttalanden i denna fråga finner vi det angeläget att en upprustning av för tyngre trafik kan komma till stånd. Beträffande tillståndsgivningen för busstrafik är förfarandet mycket krångligt och byråkratiskt. Det finns otaliga exempel på att initiativ som tagits för att etablera för turistnäringen angelägen trafik inte kunnat komma till stånd beroende på nuvarande bestämmelser. Tillståndsgivningen måste förenklas och göras mer smidig. Vi har tidigare hävdat att länshuvudmännen måste ta ett huvudansvar också för turisttrafiken. Det förefaller därför vara lämpligt att ansvaret för trafiktillstånden övertas av länshuvudmännen. Dessa har det bästa kunnandet om trafikbehovet och om de olika trafikutövarna. Det byråkratiska handläggandet kan därmed reduceras. Ett av turistnäringens huvudproblem f. n. är otillräcklig beläggning främst . Vår bedömning är att kraftfulla marknadsföringsinsatser måste ske på framför allt utlandsmarknaderna för att uppnå en ur företagsekonomisk synpunkt acceptabel beläggningsnivå. Av helt avgörande betydelse för att lyckas i utlandsmarknadsföringen är att bygga upp fungerande transporter. Därvid är flygtrafiken av största betydelse. Flygplatserna i inland har begränsade möjligheter att ta emot mer omfattande turisttrafik t. ex. i form av charter. Beträffande reguljärtrafiken - , och - finns också begränsningar. Flygplats med reguljär trafik saknas helt i inland. Vi anser mot denna bakgrund att luftfartsverket bör ge hög prioritet åt flygplatserna i inland när det gäller anslag för om- och tillbyggnader så att dessa blir utrustade och dimensionerade för att kunna ta emot turisttrafik. Detta gäller både för inrikes- och utrikestrafik. Särskilt bör förutsättningarna för en upprustning av beaktas och övervägas. Även mer direkta åtgärder för att stimulera charterflyget bör komma till stånd. F. n. utgår skatt på charterresor till utlandet. På detta sätt inflyter till statskassan storleksordningen 150 milj. kr. I lika hög grad som charterresor till utlandet negativt påverkar valutabalansen fås positiva effekter av utlandsturism till . Det ligger nära till hands att motivera ekonomisk stimulans för att få i gång charterflyg till landet utifrån den skatt som utgår på utlandsresorna. Ett eventuellt stöd för att introducera nya utlandsmarknader bör utformas framför allt som garantier till researrangörer som är beredda att etablera ny trafik. Sådana insatser som har karaktären av investeringar för framtiden har mycket starka valutapolitiska, näringspolitiska och regionalpolitiska motiv. S. k. intermingling, dvs. att i en och samma chartermaskin blanda inresande utländska turister med utresande svenskar, är f. n. inte tillåten enligt de samnordiska charterbestämmelserna. Om denna bestämmelse upphävs förbättras förutsättningarna för charterflyg till våra turistområden. Arrangörernas risktagande kan reduceras genom möjligheten att få beläggning både från ankomst- och avreseorten. De negativa effekterna på reguljärflyget får bedömas som obefintliga åtminstone vad avser trafik till . Både marknadsföringsåtgärder och åtgärder för att etablera olika former av transporter kräver stora initialinsatser för att uppnå önskvärda volymer i resandet och för att få effekter av bestående karaktär. Risktagandet är mycket stort. De regionala boknings- och försäljningsorganen saknar resurser för önskvärda offensiva investeringar i framför allt transportuppbyggnader. Det kan vara svårt att företagsekonomiskt motivera det risktagande som transportsatsningarna medför. Mot bakgrund av det stora samhällsekonomiska intresset av att få till stånd en ökad turism till menar vi att staten bör ta på sig ett ökat ansvar för strategiska marknadsförings- och transportinsatser av introduktionskaraktär. Detta kan enligt vår uppfattning bäst ske genom att staten avlastar de regionala marknadsföringsorganen något av det risktagande som dessa har i sitt offensiva arbete. Lämpligen kunde ett sådant statligt stöd utformas som en statlig kreditgaranti på hälften av risktagandet, att utgå till projekt som innebär en introduktion av nya marknader och bättre transportmöjligheter. av detta slag är enligt vår uppfattning ett bättre alternativ än ett mer direkt persontransportstöd. Garantin bör utgå för såväl buss som tåg- och flygtrafik. När det gäller flyget kan ett uppfyllande av garantierna finansieras via den charterskatt som f. n. utgår på resor till utlandet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar att hos regeringen hemställa att motionen överlämnas till turist- och rekreationspolitiska utredningen (TUREK), 2. att hos regeringen anhåller om en översyn syftande till en förenkling av tillståndsgivningen för busstrafik, 3. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om behovet av särskilda samhällsinsatser för att förbättra transportmöjligheterna till turistområden i övre . () BO ()