mot · G5022104 · 1982-01-26 00:00:00 — Inom hela OECD-området har ungdomarnas möjligheter på arbetsmarknaden ständigt försämrats under både . Den offentliga sektorn, industrin liksom näringslivet i övrigt kräver alltmer utbildad arbetskraft för de arbeten som står till förfogande. De mindre kvalificerade arbetstillfällena, lämpliga för nytillträdande på arbetsmarknaden, försvinner. De som drabbas hårdast är otvivelaktigt de ungdomar som aldrig kommer in på arbetsmarknaden, som aldrig får en chans att skaffa sig den arbetslivserfarenhet som nästan alla arbetsgivare kräver. I finns ca 200000 arbetslösa ungdomar. Av dessa finns ca 60000 i . I det socialdemokratiskt styrda med sin totalt sett mycket mindre arbetsmarknad har man ca 80 000. Detta tillsammans med det faktum att totala arbetslöshetssiffror är lägre än andra industriländers visar att regeringens insatser trots dåliga konjunkturer gett resultat. Det finns dock en skillnad i statistiken över ungdomsarbetslösheten på kontinenten och i . En OECD-undersökning visar att de svenska ungdomarnas arbetslöshetsperioder är längre. Detta förhållande borde analyseras så att man vet varför och så att man kan finna lämpliga motåtgärder. I alla sammanhang visar det sig att flickornas situation är allvarligare än pojkarnas. Alltsedan arbetslösheten bland ungdomar började öka har flickornas andel ökat långt mer än pojkarnas. Flickor har oberoende av konjunkturläget markant högre arbetslöshetsnivå än pojkar. Vid alla kommande åtgärder måste därför särskilt beaktas flickornas möjligheter att tillgodogöra sig dem. har på det centrala planet mycket god vilja visats från arbetsmarknadens parter att tillsammans med regeringen försöka lösa problemen med ungdomens sysselsättning. Det är nödvändigt att denna samarbetsvilja också tränger ner på det lokala planet, där svårigheter ibland reses mot specialåtgärder för ungdomar. kommer kraven på yrkesutbildning att ständigt öka. börjar de stora ungdomskullama att klappa på porten till arbetsmarknaden. Det är då nödvändigt att ytterligare öka, komplettera och samordna de stödinsatser som påbörjats för att minska ungdomsarbetslösheten. I den nya läroplanen, Lgr 80, läggs stor vikt vid att förbereda ungdomarnas utträde i arbetslivet. Den praktiska arbetslivsorienteringen ger möjlighet till Men också andra inslag ger tillfällen härtill. De fria aktiviteterna på högstadiet kan mycket väl användas till arbetslivsinriktade kurser - hur man startar en firma, hur man importerar, orientering i olika hantverksyrken etc. I gymnasieskolan har ett ökat antal platser ställts till förfogande för de yrkesinriktade linjerna och kurserna. Genom ett ökat antal specialkurser skulle man lättare förverkliga tanken på varvad utbildning. Yrkesintroduktionen är viktig speciellt för de yngre ungdomarna. Den nya gymnasiala lärlingsutbildningen kan tillgodose utbildningsbehov för verksamhetsområden där rekryteringsbehoven är relativt låga. Den ger också möjlighet till individuell utformning och geografisk spridning. Genom att vi är nästan helt borta från slit-och-släng-mentaliteten kan man märka en större efterfrågan av tjänster hos hantverkare, som lagar och underhåller. Många av dessa hantverkare har emellertid enpersonsföretag eller endast en anställd och har av ekonomiska skäl inte möjlighet att ta emot en lärling även om de skulle kunna ge av sin yrkesskicklighet och sin tid. Det föreligger också ett anställningsförhållande för elever i lärlingsutbildning. Det finns därför anledning att se över de villkor som råder för lärlingsutbildningen, så att flera kan ta emot lärlingar. Trots olika former av bidrag har kommunerna svårt att snabbt öka antalet platser inom vissa investeringskrävande yrkesutbildningar. En väg är att i högre grad stimulera till s. k. saxad utbildning och till att utnyttja hela kalenderåret. Likaså bör den inbyggda utbildningen inom industri, hantverk och handel ytterligare stimuleras. På mindre orter utan gymnasieskola bör det bli möjligt att i högre grad öppna Komvux också för yngre ungdomar. Likaså bör samverkan sökas med folkhögskolor och studieförbund. Under en lång följd av år har äldre haft nästan obegränsade möjligheter att åtnjuta högskoleutbildning. Det har varit både önskvärt och nödvändigt för att ge tidigare missgynnade generationer tillfälle till den utbildning de ej kunde få i sin ungdom. befinner vi oss i en situation, där ungdomarna har det svårast. Det är då rimligt att de äldres rätt till högskoleutbildning något beskärs. En möjlig väg är att sätta en åldersgräns för ansökan till de längre utbildningslinjerna. Då skulle fortfarande möjligheten till återkommande utbildning vara öppen för äldre som behöver komplettera sin utbildning. Regeringen har fattat beslut om en lång rad åtgärder, som är verksamma instrument i kampen mot ungdomsarbetslösheten; arbetsmarknadsutbildning, enskilda och offentliga beredskapsarbeten, förhöjt lönebidrag till den som anställer arbetshandikappade ungdomar, rekryteringsstöd till expansion och senast arbetspraktik, möjlighet till provanställning och anställning vid arbetstoppar. Dessa insatser sammantagna täcker alla åldersgrupper I takt med de allt större ungdomskullarna och de allt färre ungdomsjobben måste åtgärderna dock byggas ut. Men det måste också skapas en vilja hos alla vuxna att hjälpa till. Det räcker inte med att regeringen anvisar pengar, om inte alla - den enskilde arbetstagaren, facket och arbetsgivaren - enas i en gemensam strävan att lösa problemen. anvisade regeringen medel för 6000 ungdomsjobb, den s. k. arbetspraktiken. saknas avtal på flera viktiga områden så att många av platserna står outnyttjade. Om t. ex. alla vuxna i både den offentliga sektorn och den privata avstod från de enklaste arbetsuppgifterna skulle man förmodligen kunna inrätta ett ungdomsjobb på var tionde anställd under förutsättning att man hade viljan att väsentligt reducera minimilönen. Med visst statligt stöd skulle det betyda, att vi kunde möta och vinter med tiotusentals fler jobb för ungdomar. Man kan också tänka sig att företagen fick placera pengar i skattefria fonder mot att dessa kunde användas till att inrätta ungdomsjobb. Det finns ett allt större intresse för att starta ett eget företag. På många håll i är det enda möjligheten för ungdomar att få sysselsättning i eller nära sin hemort. Men för detta behövs utbildning och starthjälp. AMU bör därför i samverkan med utvecklingsfonderna utarbeta och erbjuda starta eget-utbildningar. AMU bör också förbereda arbetsmarknadens nästa stora förändring - datoriseringen - genom att erbjuda datautbildning på lägre nivåer så att ingen flaskhals uppstår, när konjunkturen vänder och datoriseringen är ett faktum. Det är extra angeläget att stimulera flickor till sysselsättning inom dataområdet, dels därför att det är det område där det kommer att behövas arbetskraft , dels därför att det framför allt är de traditionellt kvinnliga yrkessektorerna som kommer att förändras genom datoriseringen. är det nödvändigt att AMU i allt större utsträckning köper utbildning i näringslivet för att inte binda resurser i dyra investeringar. Utrustningen blir snabbt föråldrad och hela systemet med AMU är förfelat då man inte är flexibel. För att alla ansträngningar skall ge varaktigt resultat är det viktigt att utbildnings- och arbetsmarknadsinsatserna samverkar och stödjer varandra. En arbetsgrupp med representanter för utbildnings- och arbetsmarknadsdepartementen bör därför bildas för att med beaktande av vad i motionen anförts göra upp en plan för ungdomens sysselsättning både . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs* att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildning. * Se även motion 1981/82: 2105. () ()