mot · G502454 · 1982-01-20 00:00:00 — Sysselsättningsfrämjande åtgärder i Bakgrund När började industrialiseras skedde det på initiativ utifrån. behövde trävaror för att bygga upp sina städer. första hälft ökade befolkning till det dubbla som städernas befolkning fyrdubblades. hade varit föregångare som trävaruexportör till . började norska sågverksägare att intressera sig för investeringar i svenska sågverk. Frihandeln skapade förutsättningar för utveckling, men gynnades järnproduktionen på trävarornas bekostnad. De norrländska bönderna visste föga om denna utveckling. Kapital kom från utlandet och södra delarna av landet för att bygga upp sågverksindustrin. Detta mönster har blivit bestående. näringspolitiska utveckling har varit starkt beroende av utifrån kommande kapitalresurser och initiativ. Däri döljer sig en del av förklaringen till koloniala karaktär. Människor från andra håll upptäckte i en källa till rikedomar, om man rätt förstod att bruka de där befintliga skogarna, malmen och vattenkraften. förblev ett område som utvecklades inte utifrån sina lokala krafter och förutsättningar utan utifrån bedömningar från , eller någon annan metropols horisont. Arbetskraften strömmade under sågverksexpansionen till . Folkmängden ökade efter hand som nya råvaror började tas till vara i en växande industri. Efter det började en våg av kraftig utflyttning från . Den var betingad av rationalisering, strukturomvandling, koncentrations- och sammanslagningspolitik. Arbetsmarknadspolitiken fick växande resurser för att fungera som ett effektivt instrument för folkomflyttningen. Men en växande opinion krävde med allt starkare stämma stopp för den s. k. flyttlasspolitiken. blev regionalpolitiken intressant. Norrlandsproblemet växte till ett besvärande politiskt problem och politiska partier som tidigare avfärdat frågan med en axelryckning eller sett utvecklingen som ett led i nödvändiga ofrånkomliga åtgärder för att effektivisera industrin, såg sig till slut nödsakade att ägna frågan om lokaliseringspolitiken större intresse. Vi fick den s. k. regionalpolitiken i samband med en industriell överhettning i de stora centrerna i landet, dvs. Men blev också intressant från synpunkten av landsändans arbetskraftsreserver. I själva verket blev nu intentionerna från statsmakterna att stimulera företag till utflyttning och omlokalisering av sin verksamhet något i tiden, eftersom det var påtaglig brist på arbetskraft i etablerade industriregioner. skulle företagen uppmuntras att nyttja den resurs som i det s. k. fullsysselsättningssamhället fanns att få i . Återigen ett resursutnyttjande av tillgångarna, men ett resursutnyttjande från andra håll. Regionalpolitiken ledde till viss framgång Det är utan tvivel så att en viss - om än begränsad - ökning av industrisysselsättningen kunde noteras i första år. Men ett närmare studium av den industripolitiken som omlokaliserades bekräftar att det gällde industrier eller branscher som var vikande och därmed svaga. Man hade svårigheter att klara sig i de överhettade zonerna och sökte sig utåt i tron att det skulle gå bättre. Men kunde verkligen med regionalpolitikens hjälp gårdagens dynamiska industrier - som inte fyller dagens hårda krav - bli till hopp för framtidens utveckling i ? Mönstret är detsamma , då multiföretagen kommit att dominera näringslivet. Visst kan man placera små databearbetningscentraler i ett norrländskt samhälle. Visst kan man via en ofta centralt belägen styrenhet dirigera ett antal geografiskt spridda arbetsställen/driftsenheter, medan lednings-, utrednings- och planeringsfunktionema koncentreras till storstäderna. Visst kan man föra programmerbara verksamheter med hjälp av regionalpolitiskt stöd till . Men innebär detta i princip någon ändring av den roll haft och tidigare - att fungera som en resurspool, exploaterad av utifrån kommande kapitalresurser och initiativ? Detta gäller också i hög grad utveckling. Måste det förbli så? angavs förlust av arbetstillfällen i skogsindustrin till ca 6 000.1 dag torde förlusten i samband med ytterligare nedläggningar och rationaliseringar vara mer än 7 000 arbetstillfällen. rasar verkligen förutsättningarna för den gamla typen av regionalpolitik. Krisen i övriga delar av landet har tillfälligt hejdat folkminskningen, men nedläggningarna drivs vidare från finansiella centra som kräver bättre och bättre resultat utifrån vinst- och lönsamhetsaspekterna. 5 400 är registrerade som arbetslösa, men i verkligheten är det mångfalt flera, eftersom man inte finner det mödan värt att gå till arbetsförmedling. har lagt ned stor möda på att planera för sysselsättningen. Utredningar fyller hyllmeter med volymer. Och ingen kan förringa ambitionerna i de program ur vilka vi här plockar ut några punkter, som formar sig till krav riktade till regeringen: Initiativ i om den norska oljeverksamhetens betydelse för industriellt samarbete inom Mittnorden. Kompetensuppbyggnad i länet inom området Lätta konstruktioner genom tillskott av statliga medel. Demonstrationsanläggning för metanol (med tanke på befintlig spritkemisk verksamhet i länet). Naturproduktcentra i (extra anslag /år), varvid statliga verk bör förlägga utvecklingsarbete dit. Fiskehamn i , . Anslag till kalkning räknas upp för att effektiare motverka försurning. Brytning av vanadinfyndighet på . Maximala medel för kommunala industribyggnader även i kommunernas centralorter. för intensifierad företagsservice. 10 milj. kr. till Kramforsgruppen och 20 milj. kr. 50 milj. kr. till förfogande för ett regionalt investmentbolag. 450 milj. kr. i lån för att tidigarelägga insatser inom hälso- och sjukvården. Till detta skall läggas krav på arbetsmarknadspolitiska insatser i form av väg- och järnvägsbyggnader samt investeringar i rekreationsområdet . Alla dessa krav på landets regering har förklingat ohörda, trots att de skulle vara fullt möjliga att realisera även inom ramen för kapitalistisk ekonomi. Framtiden kräver ny typ av industriell aktivitet I motion 1980/81:619 föreslog vpk åtgärder för att skapa ett tvärvetenskapligt forskningscentrum i . Grundtanken bakom detta förslag är en decentralisering av regionalpolitiken. Länets egna forskningspotential måste inriktas på framtagning av nya framtidsinriktade produkter. Utan att försumma en teknologisk utveckling av den skogsindustriella basen via vidareförädling måste inriktning ske på utvecklingsbara områden som t. ex. elektronik, bioteknik osv. En framtidssektor är energiområdet där länet redan nu har inriktning som tangerar betydande energiområden - det gäller såväl vattenkraft som energiutvinnig ur torv och flis, där vissa steg har Det förhållandet att länet har en elkonsumtion som är 2,5 gånger större än landet i genomsnitt pekar på att borde kunna inrikta sig på att bli ett energilän även i vad gäller utveckling av alternativ energi och hela raden av teknik och komponenter härför. I en motion till årets aktualiserar vpk ånyo frågan om produktionsavgifter på vattenkraften m. m. Genom en produktionsavgift på regionalt producerad vattenkraft (per KWh i äldre vattenkraftverk) skulle i slutskedet länet kunna disponera över 300 milj. kr. i en fond för regional utveckling. Enligt förslaget skulle denna fond styras av representanter för kommuner, landsting och de fackliga organisationerna. Även detta förslag syftar till en decentralisering med grundidén att förankra satsningar för utveckling regionalt och lokalt och därmed inleda en strävan mot mindre fjärrstyrning av länet. Med hänvisning till vad i motionen anförts föreslås att hos regeringen hemställer om att frågan om särskilda åtgärder för näringslivet i upptas till skyndsam prövning i enlighet med de i motionen framförda riktlinjerna.