mot · G5021723 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1723 Skyddet för de mänskliga rättigheterna ratificerade konvention av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. godkände efter proposition ett tilläggsprotokoll till denna konvention. Dess artikel har följande lydelse: Ingen må förvägras rätten till undervisning. Vid utövandet av den verksamhet staten kan påtaga sig i fråga om uppfostran och undervisning skall staten respektera föräldrarnas rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse. ratificerade den av 1960 antagna konventionen mot diskriminering inom undervisningen. I dess artikel 5:1b stadgas följande: b) det är väsentligt att respektera föräldrars och andra laga målsmäns frihet, för det första att välja andra läroanstalter för sina barn än de som upprätthålles av de offentliga myndigheterna men som motsvarar de minimikrav för undervisning som må ha fastställts eller godkänts av vederbörande myndigheter och, för det andra, att på ett sätt som överensstämmer med formerna för landets rättstillämpning tillförsäkra barnen en religiös och moralisk uppfostran i enlighet med deras egen övertygelse; och ingen person eller grupp av personer skall påtvingas en religiös fostran som inte överensstämmer med hans eller deras övertygelse. ratificerade FN:s internationella konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Artikel 13:3 i förstnämnda konvention har följande lydelse: Konventionsstaterna förpliktar sig att respektera föräldrars och, i förekommande fall, förmyndares frihet att för sina barn välja andra skolor än dem som inrättats av offentlig myndighet, såvida läroplanerna täcker vad som från det offentligas sida må ha föreskrivits eller godkänts som minimistandard, ävensom deras frihet att tillförsäkra sina barn den religiösa och moraliska uppfostran, som står i överensstämmelse med deras egen övertygelse. Vid framläggandet av proposition 1953:32 om godkännande av anslutning till första ovannämnda konvention av framhöll statsrådet beträffande berörda artikel 2 följande: Den föregående framställningen har visat huru tagit ställning till de frågor om befrielse från morgonandakt och från kristendomsundervisning vilka nu ånyo aktualiseras av artikel 2 i tilläggsprotokollet till konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna. Innebörden av det läge som härigenom skapats är att befrielse från skyldigheten att delta i morgonandakten kan uppnås för barn som icke tillhöra , men att befrielse från deltagande i kristendomsundervisningen endast kan beviljas för barn med annan trosbekännelse än , för vilka tillfredsställande religionsundervisning är anordnad, och sålunda icke för barn som stå utanför varje trossamfund. Sistnämnda förhållande är tydligen icke förenligt med vad i artikel 2 tilläggsprotokollet stadgas om föräldrarnas rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa övertygelse. De svenska statsmakterna har vid sitt ställningstagande till denna fråga i samband med den senaste skolreformen utgått ifrån att kristendomsundervisningen i våra allmänna skolor icke är avsedd att påtvinga eleverna en viss troslära utan att under objektiva former bibringa dem kunskap om de religiösa och etiska värderingar som varit bestämmande vid uppbyggandet av det svenska samhället liksom för den västerländska kulturutvecklingen över huvud taget. Under nu nämnda förhållanden kan ett oreserverat antagande av artikel 2 i tilläggsprotokollet icke f. n. förordas. Av den föregående redogörelsen framgår att det icke heller är förenligt med svensk skollagstiftning att acceptera den föreskrift i artikel 2 tilläggsprotokollet som medger föräldrarna rätt att under åberopande av sin filosofiska övertygelse för sina barn påfordra befrielse från delar av de allmänna skolornas undervisning. Vad slutligen angår förbudet för särskilda trossamfunds skolor med undervisning även i annat än religion att mottaga barn tillhörande och denna närstående trossamfund, kan detta förbud icke anses stå i strid mot tilläggsprotokollet och behöver därför här icke särskilt uppmärksammas. Jag finner sålunda att ratifikation av tilläggsprotokollet bör ske med förbehåll mot artikel 2 i protokollet av innebörd att icke kan medgiva föräldrar rätt att under hänvisning till sin filosofiska övertygelse för sina barn erhålla befrielse från skyldigheten att deltaga i delar av de allmänna skolornas undervisning samt att befrielse från skyldigheten att deltaga i samma skolors kristendomsundervisning endast kan medgivas för barn med annan trosbekännelse än , för vilka tillfredsställande religionsundervisning är anordnad. Denna ståndpunkt överensstämmer med den hållning som intagit under förarbetena till tilläggsprotokollet. Av artikel 5 i tilläggsprotokollet med artikel 64 i konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna följer, att förbehåll mot bestämmelse i tilläggsprotokollet skall vara åtföljt av en kort redogörelse för de lagstadganden som nödvändiggör förbehållet. De stadgor och övriga författningar som reglerar befrielse från kristendomsundervisningen i de allmänna skolorna är f. n. föremål för översyn inom . hänsyn härtill torde det få ankomma på regeringen att formulera det förbehåll som enligt det förut sagda bör göras och för vars allmänna innebörd redogjorts. Vid ratifikation gjordes sedermera ett förbehåll av ovan angivet slag. Vid ratifikation av de övriga två här berörda konventionerna gjordes emellertid ingen reservation, trots att de omfattar samma ämnesområde. Det kanske bör observeras att endast är försedd med tänder i den meningen att även enskilda kan överklaga beslut av regeringarna inom ramen för konventionen. Vidare kan tilläggas att reservationer mot delar av Unescokonventionen inte är tillåtna. har med stöd av reservationen till vägrat enskilda skolor framställningar om egen undervisning. Det mest uppmärksammade fallet var vägran att ge samfundet Evangelisk-Lutherska kyrkan i ett sådant tillstånd. Detta beslut överklagades hos och under handläggningen återtog regeringen sin vägran. I bok kommenteras det förhållandet att i de senare konventionspropositionerna över huvud taget inget resonemang förs om detta problem sålunda: Avgörande härför torde ha varit uppfattningen att undervisningen i svenska skolor, skall vara objektiv och neutral i förhållande till skilda trosuppfattningar och att på grund härav undervisningen inte kan stå i strid med några föräldrars religiösa övertygelse. Dessa synpunkter torde vara korrekta och man kanske kan räkna med att berörda reservation inte mera kommer att utnyttjas. Icke desto mindre är dess existens att beteckna som en allvarlig skönhetsfläck på den svenska kulturpolitiken. är f. ö. det enda land som gjort en sådan reservation. Det borde därför vara självklart att nu återtar denna. Mot bakgrund av det anförda hemställer jag att hos regeringen anhåller att denna återtar den vid ratifikation av tilläggsprotokollet till konvention av angående skydd för de mänskliga rättigheterna fogade reservationen.