mot · G5022133 · 1982-01-26 00:00:00 — Den viktigaste uppgiften för att komma till rätta med problemen med underskotten i den svenska ekonomin är att öka industriproduktionen och sysselsättningen. Detta innebär en radikalt annorlunda politik än den nuvarande där industriinvesteringarna har fallit så att de nu är nere i en volym motsvarande den . 1 finansplanen redovisas prognoser för en fortsatt nedgång. Grundstenarna i ett program för en långsiktig sanering av industrin måste vara att genom en ökning av investeringarna dels stärka industrins konkurrensförmåga, dels stimulera utvecklingen av industriell produktion på nya områden. Det är enligt vår uppfattning klart att ett radikalt lyft i industriinvesteringarna inte kan uppnås utan att en rad olika åtgärder sätts in. En starkt bidragande orsak till den låga investeringsaktiviteten är det allmänt sett låga kapacitetsutnyttjandet inom industrin. Det finns goda möjligheter att öka produktionen inom ramen för den befintliga produktionskapaciteten, varför företagen inte har anledning att ytterligare bygga ut sin kapacitet. Någon väsentlig ökning i industriinvesteringarna kan därför inte förväntas innan avsättningen och därmed kapacitetsutnyttjandet har förbättrats. I flera viktiga delar av det svenska näringslivet utnyttjas produktionskapaciteten dåligt. Som exempel kan nämnas skogsindustrin, där de alltför låga avverkningarna i skogsbruket har inneburit ett mycket lågt kapacitets Både sågverksindustrin och pappers- och massaindustrin förlorade stora marknadsandelar till främst och under den goda skogsindustrikonjunkturen 1979-1980 på grund av brist på råvara. Ett annat exempel på dåligt utnyttjad produktionsverksamhet är byggnadsoch byggmaterialindustrin. 1 vår motion nr 2075 om skogsnäringen föreslås åtgärder för att komma till rätta med de bristande skogsavverkningarna. Tillsammans med de industripolitiska åtgärder, bl. a. för ökad vidareförädling, som föreslås i samma motion åstadkoms en politik för skogsnäringen som ger den möjlighet att öka produktionen och exporten både i volym och värde i den svenska skogsindustrin. Även de förslag vi lägger fram i denna motion om förbättrat vägunderhåll och ökat vägbyggande kommer att förbättra skogsindustrins situation. Ytterligare åtgärder för att bättre utnyttja och ta till vara efterfrågan som redan finns redovisas i våra övriga industripolitiska motioner. För att åstadkomma ett ökat kapacitetsutnyttjande som senare ger underlag för en utbyggnad av produktionskapaciteten i den svenska ekonomin räcker det emellertid inte med att ta till vara den efterfrågan som finns. Åtgärder måste vidtas för att öka efterfrågan därutöver. Den ökade efterfrågan måste styras till områden som är.väsentliga i arbetet för att rätta till de ekonomiska balansproblemen. Ökningen av efterfrågan inriktas därför på investeringar som är ägnade att förbättra den svenska industrins produktionsförmåga. Inriktningen måste då också vara att den ökade produktion som åstadkoms stärker vår bytesbalans; importinnehållet måste vara lågt. Mot den bakgrunden föreslår vi ett omfattande investeringsprogram för energiförsörjning, transportsystem och byggande. Teknisk forskning och utveckling samt utbildning En målmedveten satsning på teknisk forskning och utveckling är nödvändig för att på återge det svenska näringslivet dess styrka. Från socialdemokratiskt håll har vi under en följd av år pekat på behovet av ökade insatser för teknisk utveckling och forskning samt fört fram konkreta förslag. 1 årets budgetproposition har forskning och teknisk utveckling givits hög prioritet och undantagits från krav på besparingar som ställts inom andra områden. Det är en prioritering som helt överensstämmer med socialdemokratiskt synsätt. Vi noterar också med tillfredsställelse att rymdteknikens betydelse uppmärksammas av regeringen. Emellertid räcker det inte att bibehålla den nuvarande resursnivån för forskning och teknisk utveckling. På måste ambitionerna vara att ytterligare vidga resursramarna för forskning och utveckling inte minst +2 1981182. mot bakgrund av de kraftfulla satsningar på teknikutveckling som görs i andra högt utvecklade länder. Insatser för teknisk utveckling och forskning är investeringar för framtiden som måste beredas utrymme även i ett ansträngt statsfinansiellt läge. Vårt förslag till investerings- och åtgärdsprogram Vårt land står inför en stor utmaning på det energipolitiska området. Kärnkraften skall avvecklas i enlighet med folkomröstningens och principbeslut. Det alltför stora oljeberoendet måste reduceras kraftigt. Trots att volymen har stabiliserats, har värdet av oljeimporten i löpande priser ökat från 3000 milj. kr. 1970 till 29000 milj. kr. Det grundläggande målet är att inhemska och förnybara energikällor skall vara basen för vårt energisystem. Därigenom kan försörjningstrygghet och bytesbalans förbättras. Men också kolet måste användas för att reducera det kraftiga oljeberoendet. Målet att kraftigt minska oljeberoendet i kombination med att genomföra kärnkraftsavvecklingen innebär att år 2000-2010 måste av landets totala energiförsörjning baseras på energikällor som används endast marginellt eller inte alls. Förutsättningen för att denna omställning skall lyckas är att kraftfulla åtgärder vidtas . Som helhet måste nästan investeras inom energisektorn för hushållning och utveckling av alternativ till oljan. Dessa investeringar kan få många positiva effekter för det svenska samhället. De kan minska beroendet av importerad olja. Därigenom minskas underskottet i bytesbalansen. De kan stimulera kunnande och teknisk utveckling och öka sysselsättningen inom industrin. Omställningen av det svenska energisystemet i enlighet med beslut innebär, som redovisats tidigare i motionen, att många människor kan beredas sysselsättning. Sammanfattningsvis kan sägas att riktlinjer för energiförsörjningen enligt det underlagsmaterial som finns bör kunna ge möjlighet till en ökning av sysselsättningen med 30000-40000 personer . Investeringar för oljeersättning har ofta hög lönsamhet. Att de ändå inte kommer till stånd har flera förklaringar. Det finns bl. a. ett flertal hinder som försvårar en kraftfull energipolitik för oljeersättning och sysselsättning. Den s.k. oljeersättningsdelegationen redovisade i rapporten för oljeersättning (Ds I 1980:23) bl.a. dessa hinder. Man pekade bl.a. på att osäkerhet om den framtida kostnadsutvecklingen och om framtida miljökrav kan leda till att investeringar inte kommer till stånd. Om de politiska hindren skrev man: Det är angeläget att regering och riksdag anger konkreta riktlinjer för oljeersättningspolitiken och dess avvägning mot andra samhällsintressen för att minska osäkerheten inför beslut på det lokalpolitiska planet samt hos företag och enskilda personer. På lokalplanet försvåras beslutsfattandet bl. a. av den bristande erfarenheten av fastbränsleeldning samt av osäkerheter om miljöfrågor, ekonomi och tillgänglighet på bränsle. Vi socialdemokrater har vid ett flertal tillfällen lämnat förslag i som skulle ha kunnat bryta ned de hinder som står i vägen för en kraftfull politik för oljeersättning och sysselsättning. Dessa förslag har konsekvent försenats eller avslagits av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Detsamma gäller andra förslag på energipolitikens område som, om de hade genomförts, hade ökat möjligheterna att bedriva en offensiv energipolitik. visar i sin senaste rapport () att hushållningsprogrammet kraftigt har försenats. Den årliga energibesparingen är endast en femtedel av den beräknade under åren 1978- 1982. Om sysselsättningen står i direkt proportion till energibesparingen, innebär detta att endast 4000 får sin sysselsättning genom energisparprogrammet i stället för de möjliga 20000. 16000 arbetstillfällen har med dessa förutsättningar fallit bort. 1 en särskild motion om energipolitiken redovisar vi ett flertal förslag till hur en i vidaste mening offensiv energipolitik kan åstadkommas. Åtgärder som snabbt förbättrar investeringsverksamheten är: Ökade resurser till oljeersättningsfonden Den s. k. oljeersättningsfonden är ett viktigt instrument för att minska landets beroende av importerad olja. En ram för stödet har satts till 1 700 milj. kr. Det är väsentligt att oljeersättningsprogrammet forceras och att meningsfull sysselsättning snabbt skapas. Vi föreslår därför att ramen för oljeersättningsfondens verksamhet utvidgas med 250 milj. kr. för vart och ett av kalenderåren 1982 och 1983. Det ökade stödet kan förväntas ge investeringar inom energisektorn på ytterligare minst 250 milj. kr. under vart och ett av de båda åren. Totalt innebär detta en investering om minst 1 000 milj. kr. Ökat stöd till miljöinvesteringar Det är ett betydande samhällsintresse dels att oljan ersätts med andra bränslen, dels att denna övergång från en energikälla till andra sker på ett sådant sätt att miljön kan förbättras. F. n. kan oljeersättningsfonden ge stöd för investeringar också i miljöförbättrande åtgärder. Men detta stöd är inte tillräckligt. Fonden bör därför få ytterligare resurser. Ett sådant ökat statligt stöd skulle väsentligt påskynda den nödvändiga oljeersättningen och bidra till att framtidens energisystem kunde byggas upp under stor hänsyn till kravet på en god miljö. Stödet skulle också stimulera produktionen inom svensk industri. Ytterligare 200 milj. kr. bör därför avsättas till oljeersättningsfonden för vart och ett av de båda kalenderåren 1982 och 1983. Tillsammans med vårt tidigare förslag innebär detta att den totala ramen ökar från 1 700 milj. kr. till 2600 milj. kr. Det ökade stödet finansieras genom en höjning av den särskilda beredskapsavgiften på oljeprodukter med . Vi föreslår att skatten på olja och oljeprodukter sänks med samma belopp. Ökad takt i energihushållningsprogrammet Genom kommunernas försorg bör en obligatorisk besiktning av bl.a. fastigheters och lokalers energiförbrukning successivt införas. Besiktningen skall resultera i rekommendationer om åtgärder och upplysningar om bl. a. bedömda spareffekter och möjliga finansieringsvillkor. De ambitiösa målsättningarna på den nya energiteknikens område kan ge svensk industri nya möjligheter. Också andra länder kommer att basera en allt större andel av sin energiförsörjning på denna teknik. Satsningen på den nya energitekniken kan därmed verksamt bidra till att påverka vår bytesbalans på ett positivt sätt. En utveckling av de inhemska, förnybara alternativen innebär en kraftig oljeersättning. Vår egen satsning kan dessutom medföra nya möjligheter på exportmarknaden för svensk industri, som en framgångsrik svensk industri kan hindra att importen ökar. Statlig och/eller teknikupphandling är ett effektivt sätt att till relativt låg kostnad för samhället stimulera industrins tekniska förnyelse. Om detta har många viktiga utredningar varit överens. Det är nu angeläget att kraftiga ansträngningar görs för att samordna samhällets resurser inom energiområdet, så att en framgångsrik organisation för utveckling och upphandling kan skapas. Flera inslag är nödvändiga i en sådan organisation: - Samhällsägt utvecklings- och upphandlingsbolag En slagkraftig upphandlingsorganisation måste skapas. Statsmakterna måste också på annat sätt stimulera till ett kraftfullt handlande i bl. a. industrier och kommuner. Det bör ske genom att staten, industrin och några stora beställare som t. ex. kommuner och bostadsföretag tecknar s. k. utvecklingsavtal. Genom utvecklingsavtal kan några beställare stimuleras att gå i spetsen för introduktion av den nya tekniken, t. ex. stora värmepumpar. får klara besked om att samhället är berett att ta ansvar för marknadens utveckling under några avgörande introduktionsår. Inom vissa regioner bildas nu bolag för bl. a. handel med skogsenergi och torv. 1 andra regioner har motsvarande initiativ inte tagits. En möjlighet är att samhället försöker samordna den verksamhet som f. n. bedrivs under ett statligt moderbolag, som initiativ tas för att utveckla bolaget, kanske i regionala former. riksdag beslutade under bred enighet om en utbyggnad av vattenkraften till till 1985. Denna utbyggnad har kraftigt försenats. 1 regeringens proposition 1980/81:90 konstaterades att den av beslutade utbyggnaden från dagens inte kommer att kunna uppnås förrän efter 1990. Vi socialdemokrater har vid ett flertal tillfällen krävt att regeringen bör redovisa en plan för hur vattenkraften skall kunna byggas ut till den av fastställda nivån . Vi har också hävdat att för att kunna bevara större områden orörda är utbyggnad av enstaka större vattendrag att föredra framför ett stort antal ingrepp i mindre vattendrag. Av detta skäl har vi i krävt att en projektering skulle göras av den s. k. etapp 1 i , så att bl. a. ekonomiska faktorer och miljöhänsyn skulle kunna diskuteras och vägas samman. Utvecklingsplan för raffinaderier och petrokemisk industri Vi socialdemokrater har vid ett flertal tillfällen krävt en plan för utveckling av den svenska raffinaderiverksamheten och den petrokemiska industrin. Ett av planens syften bör vara att minska vårt importberoende av förädlade produkter och även i övrigt öka vår energipolitiska handlingsfrihet. Den svenska petrokemiska industrin måste kunna göras skickad att förädla bl. a. kol och restoljor genom förgasning och förvätskning. Också förädling och rening av t. ex. torv och energiskog måste planeras. a. torvutvinning för förbränning och kemisk förädling kan bli mycket betydelsefull. Den internationella oljemarknaden, med ett allt större utbud av svavelrika oljor, och våra egna strävanden efter allt lägre svavelutsläpp aktualiserar kraven på en s.k. avsvavlingsanläggning i vårt land. En sådan anläggning skulle kunna göra det möjligt att importera sämre oljekvaliteter till lägre pris. Därmed uppnås en väsentlig förbättring av handelsbalansen. gör anläggningen det möjligt att förbättra vår egen miljö. Framtidsinvesteringar i raffinaderier, avsvavlingsanläggning m. m. ger ett kraftigt tillskott till sysselsättningen. Utredning om s. k. fasta prisrelationer I socialdemokratins program Framtid för sägs: Osäkerhet om de framtida prisrelationerna mellan olja, kol, elkraft och inhemska förnybara energikällor är ett hinder för en snabb och önskvärd oljeersättning. Ett system bör prövas, där samhället garanterar kommuner, näringsliv och konsumenter att bestämda prisrelationer mellan olika energislag upprätthålls . Avsikten skall däremot inte vara att låsa prisnivåerna på en konstlad låg nivå. Trots de betydande svårigheterna att bedöma prisbildningen på bl. a. kol och förnybara energikällor bör ett arbete startas så att lösningar skall kunna presenteras inför nästa mer omfattande riksdagsbeslut om energifrågorna . En väl fungerande transportapparat har en avgörande betydelse för svensk industri och för att klara en regional spridning av industriell verksamhet. Transportkostnaden väger tungt inom många branscher. Den utgör således följande procentuella andel av varupriset: för malm , för kemikalier , för skogsprodukter och för verkstadsproduktercalO%. Om man inkluderar de s.k. materialadministrativa kostnaderna blir de procentuella andelarna av varupriset följande: för malm , för kemikalier , för skogsprodukter , för verkstadsindustrin . Inom skogsindustrin är oron stor för vad de minskade anslagen till framför allt vägunderhåll kommer att innebära. Flera studier visar hur ökade kostnader för virkestransporter riskerar att leda till att skogsindustrin måste importera virke eller dra ner på verksamheten. Enligt utredningsmaterial från domänverket innebär varje tiokronors försämring av kostnadsläget inom region I av (hela norr om ) att avverkningar på 1 miljon kubikmeter blir olönsamma. Inom det enskilda skogsbruket skulle det innebära att virket inte avverkas. Konsekvenserna för industrin blir, om oförändrad produktion skall upprätthållas, att motsvarande kvantitet måste köpas någon annanstans till ett ca . per kubikmeter högre pris. Varje försämring av det allmänna vägnätet medför en övervältring av kostnader på skogsbruket för byggande av ersättningsvägar i den mån möjligheter finns. Alternativet är arbetsstillestånd med minskad sysselsättning. Möjligheterna till alternativ sysselsättning är ytterligt begränsade. En utredning från visar att den försämring av väghållningen som blir följden av nuvarande låga anslag till leder till en årlig kostnadsökning för skogsnäringen på mellan 200 och ca 525 milj. kr. För massaindustrin innebär detta en ökning av produktionskostnaden för blekt sulfatmassa med 20 resp. . Eftersom svensk skogsindustri relativt omvärlden har höga vedkostnader, innebär detta en allvarlig försämring av konkurrenssituationen, som hotar sysselsättning. särskilt i glesbygd, och exportinkomster. trafikpolitiska beslut innebar att drift verksamheten skulle utföras till en sådan nivå att vägnätet kunde bibehålla sin kvalitet. har dock anslagens reala värde sjunkit med eller ca 200 milj. kr. Ett eftersatt vägunderhåll får många negativa konsekvenser. Ett sämre vägunderhåll ger ökade transporttider och transportkostnader. Detta har särskild betydelse för den tunga industrin i glesbygd och för skogsnäringen. Genom en ökad medelstilldelning till vägunderhållet bör de mest påtagliga negativa konsekvenserna för de anställda, för trafikanterna och för näringslivet kunna motverkas. Vi förordar att 50 milj. kr. anvisas redan innevarande budgetår i första hand för att klara vinterväghållningen. Vidare föreslår vi att 100 milj. kr. anvisas för nästa budgetår. Vi kan inte acceptera det kortsiktiga anslagstänkande som leder till att det nuvarande vägnätet slits ner i en allt snabbare takt med kraftigt försämrad trafiksäkerhet som följd, minskade arbetstillfällen för vägpersonal i glesbygd och påtagligt ökade transportkostnader för vår industri. De insatser som möjliggörs genom den av oss föreslagna ökade medelstilldelningen bör inriktas på beläggningsarbeten och punktförbättringar för att höja trafiksäkerheten. Därmed ges bättre förutsättningar för bl.a. skogstransporterna. - Byggande av vägar och broar Väganslagen har minskat . Byggandevolymen har i stort sett halverats till , och en ytterligare halvering kan komma att bli följden av beslut med anledning av besparingspropositionen. Detta är synnerligen allvarligt. De vägbyggnadsprojekt av olika slag som återfinns i långsiktiga investeringsplaner motiveras starkt av trafikens krav. har visat på vägbyggnadsprojekt som har en lönsamhet som överstiger resultatet av många andra statliga, kommunala eller industriella investeringar. Genomförande av dessa innebär ett betydande tillskott till sysselsättningen och påverkar inte landets importkostnader. En utbyggnad och modernisering av transportsystemen är av strategisk betydelse för den fortsatta ekonomiska utvecklingen i . Med ett väl utbyggt och effektivt fungerande transportsystem effektiviseras produktionsapparaten. Genom minskade transporttider och ökad leveranssäkerhet stiger nyttjandegraden av företagens produktionsutrustning. Väg- och brobyggandet skapar meningsfullt arbete. Att bygga vägar lämpar sig också i områden där arbetsmarknadsläget är besvärligt. Det ger bl. a. god sysselsättning åt en rad lokala företag såsom åkerier, maskinfirmor och småindustri. Vi har med hjälp av tagit fram en lista på konkreta väg- och broprojekt som har stor betydelse för industrins transporter. De är alla i stort sett färdigprojekterade. Den sammantagna investeringsvolymen uppgår till ca 900 milj. kr., varav 400 milj. kr. De väg- och broprojekt som vi föreslår skall komma till stånd är uppdelade på fyra grupper, nämligen - broar som kan ersätta färjor, - vägar och broar som kan sänka transportkostnaderna för svensk skogsindustri, - vägar och broar som kan sänka transportkostnaderna för övrig svensk industri. - vägar som är en förutsättning för bostadsbyggande. De föreslagna projekten redovisas i bilaga. Genom att huvuddelen avser byggen som har betydelse för den tunga industrin och framför allt skogsindustrin ligger tyngdpunkten i våra förslag i skogslänen. Enligt vår bedömning är de nu föreslagna investeringarna för SJ inte tillräckliga. Det akuta läget för SJ - inte minst i storstadsområdena - med bl. a. en allvarlig brist på lok och vagnar utgör starka skäl för vårt förslag att öka investeringarna i rullande materiel och spårkapacitet. Vi förordar också en kraftigare satsning på säkerhetsbefrämjande åtgärder för att få till stånd ett snabbare införande av ATC (automatiskt tågstopp), linjeblockeringsanläggningar, kommunikationsradio och vägskyddsanläggningar (planfria korsningar) m. m. För att förbättra vinterberedskapen hos SJ behövs särskilda investeringsåtgärder. Investeringarna bör planeras så att den svenska industrins kapacitet utnyttjas på ett effektivt sätt. Förnyelse av person- och godsvagnsparken bör i stor utsträckning kunna ske genom beställningar hos svensk industri. Därvid bör också prövas om den extra kapacitet som finns inom varvsindustrin för alternativ produktion kan utnyttjas. varv har varit en av SJ:s vagnsleverantörer. En genomgång av vad som kan bedömas som realistiskt att svensk industri kan åta sig att producera under nästa budgetår, utöver vad som ingår i budgetpropositionen, skulle innebära en investering på 100 milj. kr. i personvagnar och pendeltågsvagnar. För investeringar i säkerhetsanläggningar såsom ATC och kommunikationsradio, vägskyddsanläggningar m. m. anser vi en ökning av 10 milj. kr. Vi beräknar 80 milj. kr. för anskaffning av RC-lok. Den kraftiga ökningen av fjärrtrafiken på SJ till och från liksom trafiksituationen inom lokaltrafikområde gör att en förstärkning av kapaciteten måste uppnås. Regeringen bör - med utgångspunkt i den spårkapacitetsutredning som SJ gör för - senast i nästa års budgetproposition återkomma till med förslag till en lösning av kapacitetsfrågorna. Det gäller dels framtida spårutbyggnader, dels utbyggnad av . Det är viktigt att ha klart för sig att spårutbyggnader i , förutom att de bidrar till att lösa pendeltågsproblemet, också har en avgörande betydelse för hela SJ:s tågföring. Spårkapaciteten och utrymmet på utgör en allvarlig flaskhals för Qärrtågstrafiken som helhet. Utan att avvakta denna utredning bör dock dubbelspåret påbörjas på sträckan . Vi beräknar för nästa budgetår 20 milj. kr. Spårutbyggnaden på sträckan ÄlvsjöMärsta hänger ihop med förbindelserna mellan och . I vår partimotion (1980/81:113) om och flygplatser m. m. redovisade vi ett projekt med spårbunden trafik till . Utöver att ge en god kommunikation till får byggandet av ytterligare två spår stora positiva effekter på SJ:s trafik och SL:s pendeltågstrafik. Det ökade passagerarunderlaget för pendeltågen kräver en utbyggnad av kapaciteten som är svår att lösa utan ytterligare två spår. Företrädare för den tillverkande industrin anger att projektet kan bedömas som företagsekonomiskt motiverat. Det kan också tjäna som referensprojekt för export av rullande material till liknande anläggningar. Regeringen bör därför ges i uppdrag att omgående ta fram ett sådant underlag att kan fatta beslut om spårutbyggnaden till . Det är särskilt viktigt att i beslutsunderlaget klargörs hur kostnaderna skall fördelas mellan SJ, SL, luftfartsverket och flyget. Innevarande vinter har inneburit stora problem för tågtrafiken. Särskilt gäller detta pendeltågstrafiken i , där SJ inte har klarat sin trafikuppgift. Våra förslag att skaffa totalt 40 nya pendeltågsvagnar och att bygga ut spårkapaciteten ger väsentligt förbättrade förutsättningar för SJ. För att förstärka vinterberedskapen bör därutöver extraordinära insatser på totalt 485 milj. kr. göras, varav för nästa budgetår 200 milj. kr. Det gäller bl. a. ombyggnad av befintliga pendeltågsvagnar, resurser för avisning, snöröjning och reservdelar till pendeltågstrafiken, bangårdsombyggnad vid samt förbättrade verkstadsresurser.