mot · G5021934 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1934 m. fl. Vårt nuvarande kärnkraftsprogram utformades i då man allmänt trodde på en förhållandevis snabb utveckling av efterfrågan på elkraft. energimotion talade man om en ökningstakt på /år. kan vi konstatera att ökningen på sin höjd är en eller ett par procent . Denna dramatiska förändring kan bara till en del förklaras med den dåliga industrikonjunkturen. En ökad energihushållning och en något annorlunda teknisk och industriell utveckling spelar också in. Förmodligen finns det också anledning att rikta kritik mot de gamla prognoserna som sådana. Det program för utbyggnad av vår produktionskapacitet som då utformades har dock bara anpassats i begränsad omfattning. Sålunda kvarstår t. ex. 11 av de 13 kärnkraftverk som då bedömdes nödvändiga för att klara ökningsbehovet. Vi kan nu se framför oss betydande problem med överskott på elektrisk kraft och en bit in . Stora ansträngningar kommer att krävas för att på ett någorlunda meningsfullt sätt finna avsättning för den tillgängliga kraften. Sannolikheten är stor att en del av denna avsättning måste ske till ändamål som inte kan bära den fulla produktionskostnaden. Detta illustrerades av att räknade kärnkraftens investeringar som sunk costs och utgick från kärnkraftens rörliga kostnader i sin jakt på avsättningsområden för el. En folkomröstning har beslutat att vi i skall ta i drift högst 12 kärnkraftsaggregat. Detta har av det parti som stod bakom den formulering som vann majoritet tolkats så att de tolv som finns eller skall påbörjas också bör tas i drift. Det förefaller dock orimligt att tolka folkomröstningsresultatet så att vanliga ekonomiska bedömningar inte skall gälla kärnkraftens område. Om det skulle visa sig att kärnkraftsprogrammet inte kan täcka sina kostnader måste det naturligtvis stå statsmakterna fritt att vidta erforderliga åtgärder. Någon undre gräns för antalet reaktorer uppdrogs ju inte av folkomröstningen. Det finns därför anledning att företa en samhällsekonomisk granskning av hur kärnkraftsprogrammet skall slutföras. För färdigställande av erfordras i utbetalningar ytterligare ca 7 miljarder av totalt 10. För erfordras ca 8,5 miljarder av totalt 11. Dessa belopp är i hög grad uppbundna genom kontrakt och pågående komponenttillverkning. Det hindrar dock inte att det fortfarande kan finnas utrymme för en samhällsekonomisk lönsamhetsbedömning. Detta förefaller rimligt med hänsyn till att man i avbrutit halvfärdiga kärnkraftverksbyggen av bl. a. ekonomiska skäl. Regeringen bör därför tillsätta en fristående ekonomisk expertgrupp som utreder de samhällsekonomiska förutsättningarna för det fortsatta kärnkraftsprogrammet. I en sådan analys bör ingå förväntade avsättningsmöjligheter och elpriser, möjligheter att lösa in befintliga kontrakt med annan produktion och använda komponenter under tillverkning för alternativa ändamål. Vid en eventuell senareläggning bör bedömas den ekonomiska effekten som uppstår av den förkortade driftstiden med hänsyn till beslut om avveckling senast . I de totalekonomiska bedömningarna bör också invägas de följdinvesteringar i form av överföringsledningar och utrustning hos konsumenterna som erfordras om aggregaten tas i drift men som kan förväntas bli obehövliga vid en avveckling. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hemställer att regeringen uppdrar åt en fristående ekonomisk expertgrupp att analysera de samhällsekonomiska förutsättningarna för det fortsatta kärnkraftsprogrammet. () ()