mot · G502606 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. Enligt trafikpolitiska beslut är det av såväl samhällsekonomiska som trafiksäkerhets-, miljö- och energiskäl angeläget att ett ökat utnyttjande av järnvägen, framför allt vid långväga transporter, kommer till stånd. Investeringarnas betydelse framhålls för att bl. a. genom förbättring av banstandard, modernisering och utbyggnad av lok- och vagnpark, godsterminaler m. m. och ökning av trafik- och driftsäkerheten, ytterligare höja kvaliteten på järnvägens transporttjänster och därmed ge järnvägen möjligheter att spela den centrala roll den bör ha inom i första hand det interregionala person- och godstrafiksystemet. När det gäller investeringsmedlen vill emellertid utskottet starkt understryka vikten av att SJ erhåller ökade resurser för att bygga ut kapaciteten och förbättra servicen. Det gäller både . SJ:s resultat 1980/81 Medan det trafikpolitiska beslutet ofta betonar en samhällsekonomisk grundsyn framhålls numera ständigt det företagsekonomiska betraktelsesättet. Även i årets budgetproposition, bil. 9, framhålls vikten av en ökad rationaliseringstakt, successiva taxehöjningar, skärpt kostnadsjakt och intensifierad vardagsrationalisering, fortsätta och mycket kraftfulla rationaliseringsåtgärder osv. Varje strävan att effektivisera verksamheten är givetvis positiv, men erfarenheterna visar tyvärr att de vanligaste åtgärderna leder till försämrad service, minskad personal, minskat öppethållande och liknande. Motiveringen till dessa åtgärder är de senaste årens underskott, vilka anses bidra till underskotten i statsbudgeten. Den officiella förlusten för SJ /81 uppgår visserligen till över 430 milj. kr., men då måste man hålla i minnet att årets avskrivningar uppgår till nära 1 miljard. Detta belastar självfallet resultatet. Kraftiga uppskrivningar av anläggningsvärdena har skett, vilket i sin tur möjliggjort avskrivningar utöver plan på 541 milj. kr. I motsats till aktiebolagen måste statliga verk göra avskrivningar enligt det s. k. nuvärdet. Alltså: Om SJ fått göra avskrivningar enligt aktiebolagens principer hade man inte behövt redovisa denna förlust. Då allmänheten informeras om SJ:s ständiga förluster vore det på sin plats att redovisa detta förhållande. Risken är annars att man i onödan misskrediterar statlig verksamhet. SJ har på uppdrag av regeringen redovisat en långsiktig projektindelad investeringsplan för den närmaste tioårsperioden. Enligt denna plan uppgår behovet av investeringsvolym /83 till 2 225 milj. kr. Emellertid fastställde 1980 en rambudget innebärande en investeringsökning i fast pris. SJ begär nu på basis härav ett investeringsutrymme på 1 865 milj. kr., vilket innebär en nominell ökning med 250 milj. kr., men en reell ökning med 80 milj. kr., eftersom prishöjningarna motsvarar 170 milj. kr. Enligt vår mening är detta korrekt och helt i överensstämmelse med de planeringsförutsättningar som fastställt. Vpk föreslog i detta sammanhang att SJ:s s. k. långsiktiga investeringsplan eller huvudalternativ borde ligga till grund för en planmässig tioårig upprustning av . Vi hävdar fortfarande att nyckeln till förbättring av SJ:s ekonomi ligger i en effektiv investeringspolitik. Det finns ett klart samband mellan de problem som järnvägstrafiken upplevt såväl /79 som innevarande vinter och bristen på resurser. Efter den svåra /79 gjorde SJ en kartläggning av de åtgärder som ansågs nödvändiga för att förbättra driftsäkerheten . I en särskild skrivelse hemställde f. ö. SJ om ett extra anslag för ändamålet. Det gällde då 130 milj. kr. för att öka driftsäkerheten, t. ex. torkningsanordningar monterade på motorvagn X 1, stationär anläggning för torkning av motorer och strömriktare, åtgärdande av huvudbrytare på ellok för att uppnå mindre köldkänslighet, omkonstruktion för att förhindra fastfrysning av bromsblock på personvagnar m. m. (sistnämda problem har ofta bidragit till vinterns störningar). Denna framställning avvisades och i budgetpropositionen /81 framhöll dåvarande kommunikationsministern att: "Investeringsramen för /81 har beräknats för att ge utrymme åt investeringar för att stärka SJ:s vinterberedskap. Det bör nämnas att denna investeringsram som upptog ordinarie behov redan var starkt prutad. kommunisternas motion 1979/80:924 med förslag om särskilt anslag för förstärkt vinterberedskap blev också avslagen. Då departementschefen föreslår en prutning med 25 miljoner på den av SJ begärda investeringsvolymen vill vi erinra om vinterns erfarenheter och tidigare prutningar. Vi kommer att föreslå investeringsanslag i enlighet med SJ:s framställning som vi påminner om vikten av en förstärkt vinterberedskap. Under föregående rubrik berörde vi SJ:s problem med vintertrafiken. Det är också dokumenterat att SJ har ett stort behov av medel för anskaffning av nya lok och vagnar, för terminaler, verkstäder och personallokaler för att nämna exempel på några objekt. Inte minst en växande lokaltrafik ställer ökade krav på nya kvalitativt bättre tåg, nya spår och stationära anläggningar. En sådan upprustning kommer att ta i anspråk med tanke på en betydande eftersläpning. I detta läge har regeringen givit SJ tillstånd att anskaffa tre snabbtågsprototyper från ASEA för försöksverksamhet. Det gäller här - enligt tidningsuppgifter - en upphandling med ett värde av ca 200 milj. kr. Men innebär beslutet att regeringen anger en ny framtidspolicy för SJ. De s. k. snabbtågen är inte oomtvistade. Konstruktionen anses känslig och underkänns av många järnvägstekniker. Med den sofistikerade och dyrbara teknik det här gäller riskerar dessa tåg att bli till problem under våra klimatförhållanden. Vi kan än en gång hänvisa till denna vinters erfarenheter. Många sakkunniga gör gällande att just den avancerade tekniken inte klarar robusta vinterförhållanden i stora delar av vårt land. Det kan f. ö. påpekas att tidigare upphandlad utrustning från ASEA icke varit problemfri - snarare finns exempel på motsatsen. Från vpk gör vi gällande att frågan om att satsa på s. k. snabbtåg eller höghastighetståg är en politisk fråga. Det gäller vilken inriktning landets framtida järnvägspolitik skall ha. Därför bör frågan beslutas av . Man behöver inte vara motståndare till den tekniska utvecklingen därför att man anser att det i dagens läge finns en rad viktigare saker för SJ att satsa på. Det gäller inte endast förnyelse av rullande materiel, utan även utbyggnad av säkerhetsanläggningar av olika slag. Vpk har tidigare föreslagit dubbelbemanning av loken. Vi hävdar fortfarande att sådan bemanning bör ske intill den dag då ATC blivit infört och intrimmat på alla viktigare sträckor. Det är inte en facklig lönefråga utan en fråga om arbetarskydd och säkerhet för trafikanterna och personalen. Undersökningar initierade av bekräftar att risken att somna för är störst för förare på nattåg. Mer än hälften av 850 tillfrågade förare uppger sig nicka till" någon enstaka gång och uppger att detta inträffar nästan varje tur. Många lokförare har särskilt svårt att somna före en nattur. En av fem förare kan inte alls somna före en sådan tur och en tredjedel av de 850 lokförarna uppger att de har svårt att somna före många turer eller före nästan varje tur . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts a) om vikten av en förstärkt vinterberedskap, b) om dubbelbemanning av loken. 2. att beslutar att hos regeringen hemställa att frågan om medgivande för att anskaffa snabbtågsprototyper underställs för prövning, 3. att beslutar under bil. 9 D 1. på statsbudgeten /83 anvisa ytterligare . som reservationsanslag eller summa 1 . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)