mot · G5022012 · 1982-01-26 00:00:00 — Där anges: Vid tillståndsprövningen skall särskilt beaktas behovet av serveringen, sökandens lämplighet och serveringsställets tjänlighet för ändamålet. I anvisningar till LHD (SOS FS (S) 1979:71) anges bland annat följande. Lämplighetskravet får allmänt sett anses innebära att sökanden skall vara lämplig för den socialt ansvarsfulla uppgiften att driva servering med alkoholdrycker. Vidare framhålls att lämplighetskravet givetvis måste omfatta ett ansenligt krav på sökandens sociala anpassning. Om sökanden är känd för tidigare misskötsamhet i ekonomiska frågor, bör detta beaktas vid lämplighetsprövningen. Kraven gäller såväl enskild person som juridisk person, styrelseledamöter och annan person i ledande ställning inom företaget såsom verkställande direktör, bolagsdelägare och aktieägare med mera betydande aktieinnehav. Prövningen bör gälla den som har det verkliga inflytandet i rörelsen. Förhållandena inom restaurangbranschen i framför allt storstäderna har ändrats i flera avseenden och utvecklingen har gett anledning till oro. Man kan dels peka på uppgången i antalet ansökningar om nya och utökade serveringstillstånd, dels på den märkbart hårdnande konkurrensen, vilket kan medföra åsidosättande av gällande förordningar och bestämmelser. De seriöst drivna restaurangerna, som utgör det stora flertalet, kommer att få allt svårare att klara sig i konkurrensen med mindre nogräknade företag. I åtskilliga fall har konstaterats brister i fråga om inbetalning av källskattemedel, moms, arbetsgivaravgifter etc. I vissa fall förekommer också mycket oklara ägarförhållanden. 1 syfte att kringgå bestämmelserna om personlig lämplighet att driva restaurangrörelse etableras bulvanförhållanden av olika slag. Anknytning till ekonomisk brottslighet är inte ovanlig. Tendenser i nu nämnda riktningar måste enligt vår mening bemötas med skärpt kontroll och resoluta ingripanden från samhällets sida. En sanering av restaurangbranschen är angelägen. Att erhålla tillstånd för servering av alkoholdrycker kan inte betraktas som en medborgerlig rättighet, som kan tillkomma envar som uppfyller vissa formella krav. Att vara innehavare av serveringstillstånd är i hög grad en fråga om förtroende från samhällets sida. Trots det har i några uppmärksammade fall i inte velat gå med på kommunens begäran att återkalla serveringstillstånd för restaurangägare som enligt kommunen inte uppfyller kraven på ekonomisk skötsamhet. Det bör därför enligt vår mening göras helt klart att den som systematiskt missköter sina ekonomiska åligganden inte kan anses vara lämplig att inneha serveringstillstånd. Vi vill vidare peka på en annan brist i den gällande lagstiftningen. Enligt bestämmelserna i har kommunen vetorätt när det gäller ansökningar om nya serveringstillstånd. Sådana ansökningar prövas därför mycket utförligt. Däremot finns ingen vetorätt när det gäller ägarskiften. Det innebär att överföring av serveringstillstånd kan beviljas av efter en mindre omfattande utredning. Inom kommunerna sker omfattande utredningar när det gäller ansökningar om nya tillstånd. Ärendena underremitteras till resp. socialdistrikt, till miljö- och hälsovårdsförvaltningen, till branschorganisationer och fackliga organisationer. Samråd sker med den lokala skattemyndigheten, med etc. Därtill yttrar sig polismyndigheten direkt till . Ärendena behandlas av förtroendevalda organ i flera led. Efter behandling i sociala centralnämnden tar kommunfullmäktige slutlig ställning till frågan, om kommunen skall godkänna ansökan eller utnyttja den kommunala vetorätten. När det gäller ägarskiften förutsätter LHD att ärendena skall avgöras direkt hos . Det innebär att kommunens kontrollmöjligheter inte kan användas på samma sätt som när det gäller nya tillstånd. Det är givetvis angeläget att samhället inte avhänder sig möjligheten att ingripa mot uppenbart misskötsamma och olämpliga företagare. Samhällets möjligheter att komma till rätta med olägenheterna inom restaurangbranschen skulle öka avsevärt om remissförfarandet till kommunerna byggdes ut till att även omfatta ägarskiften på samma sätt som det nu gäller för nyetableringar. Mot en sådan utvidgning kan anföras att den skulle medföra ökad byråkrati och förlängda handläggningstider till nackdel för den stora mängden skötsamma företagare. Sådana farhågor bör emellertid lätt kunna elimineras om länsstyrelserna medges rätt att lämna tillfälliga tillstånd i avvaktan på ett slutligt ställningstagande från kommunens sida. Sammanfattningsvis vill vi föreslå att hos regeringen begär förslag i syfte att förbättra kommunernas möjligheter att på ett bättre sätt kunna fullfölja sitt arbete avseende handläggning av serveringsärenden i kampen mot den ekonomiska brottsligheten inom restaurangbranschen. Förslagen bör innebära att kommunen hos äger rätt att begära återkallande av serveringstillstånd p. g. a. ekonomiska oegentligheter som t. ex. oredovisade skatter och avgifter. bör utvidgas till att gälla även i dessa fall. Vidare bör kommunen vara remissinstans vid ägarskiften. Ändring av aktiebolagslagens likvidationsregler Manipulationer med aktiebolag används inte sällan som ett led i ekonomisk brottslighet. sker transaktioner i flera led mellan olika bolag. Dessa drivs i konkurs allt efter som de fyllt sin funktion i brottskedjan. Reglerna i aktiebolagslagen bör mot denna bakgrund i största möjliga utsträckning utformas så att de förhindrar eller försvårar ekonomisk brottslighet. Enligt aktiebolagslag var skyldigheten för ett aktiebolag att träda i likvidation ovillkorlig när aktiekapitalet gått förlorat till två tredjedelar och bristen inte blivit helt fylld efter det bolagsstämman erhållit meddelande om förlusten. aktiebolagslag utsträcktes fristen för att helt fylla bristen från bolagsstämman. gällande aktiebolagslag innebär en försvagning av borgenärsskyddet. Styrelsens plikt att agera vid befarad kapitalförlust har inte samma kategoriska avfattning som . Fristen för bolagsstämman att besluta om likvidation har utsträckts ytterligare, från till ordinarie bolagsstämma under nästföljande räkenskapsår, vilket kan innebära . Dessutom behöver inte hela bristen fyllas. Det räcker att halva aktiekapitalet är täckt vid sistnämnda bolagsstämma för att likvidationsplikten skall undgås. Att likvidationsplikt inträder först när två tredjedelar av aktiekapitalet gått förlorat innebär att regeln om 50000-kronorsbolag är allvarligt urholkad. Denna regel innebär ju att ett 50000-kronorsbolag kan drivas med ca . Detta är inte en tillfredsställande ordning. Enligt vår mening bör man höja kvotdelen till . En sådan ändring minskar risken att bolag kommer i situationer där bristen i aktiekapitalet blivit så stor att bolagen inte inom föreskriven tid förmår fylla den. Vi menar vidare att om man i lagen lagt fast uppfattningen att . är ett minimum som ersättning för aktieägarnas personliga betalningsansvar bör det inte vara tillåtet att varaktigt driva aktiebolag med lägre aktiekapital. Hela bristen i aktiekapitalet bör därför täckas. För att undvika likvidationsskyldighet bör denna åtgärd, i enlighet med vad som gällde enligt aktiebolagslag, vidtas efter det bolagsstämman erhållit meddelande om bristen. De aktiebolag som används i den ekonomiska brottsligheten drivs ofta med ett behållet aktiekapital i närheten av den gräns då likvidationsskyldighet inträder. Bolagen fyller sällan på aktiekapitalet mer än nödvändigt, dvs. upp till hälften av det formellt föreskrivna beloppet . föreslagna ändringarna kan därför utgöra ett verksamt bidrag i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Vi föreslår att likvidationsreglerna i aktiebolagslagen ändras i enlighet med vad vi nu anfört. Det bör ankomma på regeringen att närmare utforma de föreslagna lagändringarna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi* 1. att beslutar att till Kommissionen mot skatteflykt och ekonomisk brottslighet för /83 under andra huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av , 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om förstärkning av polisens resurser för utredning av ekonomisk brottslighet, 3. att beslutar att till Läns- och distriktsåklagarmyndigheterna för /83 under andra huvudtiteln utöver i proposition 1981/82:100 bil. 3 föreslaget förslagsanslag anvisa ytterligare . () () HANS () () () () () () i () () () () () () () * Se även motionerna 1981/82: 2013