mot · G502849 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. , m. m. I budgetpropositionens bil. 15 () beskrivs regeringens åtgärder för att söka bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. särskilda satsning Plats för kvinnor, statsförvaltningens s. k. BRYT-verksamhet, jämställdhetskommitténs uppdrag att bedriva en kampanj för att uppmuntra flickor att välja otraditionella utbildningar och yrken är de åtgärder som nämns i propositionen. konstateras att det krävs attitydförändringar inte bara hos kvinnorna själva utan på alla håll i samhället, inte minst hos arbetsgivarna. Det finns starka skäl att göra det sistnämnda påpekandet. Arbetsgivarna hör inte till dem som går i första ledet för att bryta upp den könsuppdelade arbetsmarknaden. Otaliga är de praktiska och t. o. m. ibland också biologiska skäl som anförs för att man skall slippa att anställa kvinnor. Detta faktum talar för det förslag om obligatorisk arbetsförmedling som vpk har föreslagit i ett flertal motioner . Attitydförändringar kommer oftast inte av sig själva utan är en följd av att man konfronteras med det otänkbara och ser att det är både tänkbart, möjligt och t. o. m. positivt. Arbetsgivare som inte vill anställa kvinnor ändrar förmodligen åsikt först när de i praktiken får se att det faktiskt fungerar med kvinnor som anställda. Bättre möjligheter att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden är ett skäl för en obligatorisk arbetsförmedling. Några ytterligare citat ur budgetpropositionen ger flera skäl: Obalansen mellan de arbetssökandes önskemål, utbildning och erfarenhet och de lediga platsernas sammansättning och arbetsgivarnas krav (vår kurs. ), har tilltagit. De platser som anmäls till arbetsförmedlingen är, inte sällan de mest svårtillsatta, p. g. a. ökad intern rekrytering. 15, s. Trots att arbetförmedlingen även under /81 prioriterat placeringen av äldre och handikappade har dessa haft svårt att hävda sig i konkurrensen. Den minskande efterfrågan på arbetskraft slår hårdast mot dessa grupper. Speciellt vid driftsinskränkningar har det varit svårt att hitta ersättningssysselsättning. 15, s. Det står arbetsköparna fritt att avgöra vem man vill anställa, och varken fackföreningar eller arbetsförmedlare har något som helst inflytande eller medbestämmande över detta. Ovanstående citat visar tydligt hur detta förhållande innebär att vissa kategorier sorteras ut från arbetsmarknaden i tider då det är arbetslöshet och köparnas marknad. Näringslivet går ibland ut i pressen och anklagar de arbetslösa för att inte vilja ta industrijobb. avvisas varannan, var tredje arbetssökande när de söker arbete inom just industrin. De avvisas för att de av olika skäl - kön, handikapp, nationalitet, politiska aktiviteter, ålder, längd etc. - inte passar in. En del företag registrerar när någon slutar sin anställning om vederbörande är lämplig för återanställning. Detta då utifrån subjektiva omdömen från arbetsledningen. Omdömen som sedan också följer en person till nya arbetsplatser genom att presumtiva arbetsgivare tar kontakt med före detta. Vpk anser att det måste vara samhället och de fackliga organisationerna som avgör vem som skall ha ett bestämt arbete. En obligatorisk arbetsförmedling skulle omöjliggöra för arbetsköparna att i tider av arbetslöshet välja och vraka bland arbetssökande och plocka russinen ur kakan - ett förfarande som ju medför att uppdelningen i ett A-, B- och C-lag på arbetsmarknaden ytterligare förstärks. Den skulle dessutom förhindra den typ av informellt yrkesförbud som skisseras ovan, liksom andra former av svartlistning, som florerar på den svenska arbetsmarknaden. Vi anser dessutom att dessa typer av svartlistning, personundersökning och åsiktsregistrering som förekommer på arbetsmarknaden måste förbjudas i lag. En obligatorisk arbetsförmedling är också viktig att genomföra i dessa tider av nedåtgående konjunktur och ökande arbetslöshet. Det är då speciellt viktigt att samhället kan bedriva en aktiv arbetsmarknadspolitik och se till att vi inte får en alltmera omfattande kategoriarbetslöshet. Så länge man accepterar att arbetsköparna har rätt att fritt anställa blir detta omöjligt och samhället har att passivt åse marknadskrafternas spel. Vpk.kan självfallet inte acceptera den arbetslöshet vi har . Vi anvisar i andra motioner olika vägar för att minska arbetslösheten. Vi kan heller inte acceptera att arbetsköparen fritt kan avgöra vem man skall anställa. Samhället måste få tillgång till de styrmedel som krävs för att genomföra angelägna arbetsmarknadspolitiska mål. Alla ledigförklarade arbeten måste obligatoriskt förmedlas av arbetsförmedlingen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att riksdgen hos regeringen begär förslag om obligatorisk platsoch arbetsförmedling i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag om en lag som förbjuder åsiktsregistrering, personundersökning och svartlistning av arbetande. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)