mot · G502859 · 1982-01-21 00:00:00 — och mot ekonomisk brottslighet I denna motion lägger vi fram omfattande förslag på åtgärder för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Vi föreslår att forskningen om orsakerna till och effekterna av ekonomisk brottslighet intensifieras. Det är först efter en ordentlig analys av framför allt orsakerna som man kan finna de bästa vägarna för att bekämpa ifrågavarande brottslighet. Vi föreslår vidare att det inom polisberedningen utreds vilka möjligheter till ytterligare omfördelningar av tjänster från arbetet med den traditionella brottsligheten till bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten som finns. Det är enligt vår uppfattning viktigt att inte bara ökade kontrollåtgärder vidtas för att komma åt denna brottslighet. Vi föreslår därför att en av samhället subventionerad service och information, såsom bokföringshjälp, utformning av administrativa rutiner m. m., ges till framför allt nystartade småföretag. Vidare föreslår vi att enheter inom flera statliga myndigheter decentaliseras och samordnas lokalt för att underlätta kontakterna med den enskilde näringsidkaren. Detta är åtgärder som på ett positivt sätt underlättar för företagen att fullgöra sina förpliktelser gentemot samhället. Vi vill även att en kampanj mot ekonomisk brottslighet startas. Kampanjen bör ledas av berörda statliga myndigheter i samarbete med näringslivsorganisationerna. Det är angeläget att gemene man sluter upp i arbetet med att bekämpa den ekonomiska brottsligheten, för att förstärka rättsmedvetande och samhällsmoral. Diskussionen om den ekonomiska brottsligheten i vårt samhälle är omfattande. Många debattörer, vetenskapsmän, politiker, fackliga företrädare och tjänstemän inom rättsväsendet deltar intensivt i arbetet med att finna orsaker till och åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Att den ekonomiska brottsligheten är ett stort gissel i vår samhällsgemenskap råder det stor enighet om. Denna brottslighet som riktar sig mot samhället äventyrar hela grundvalen för vårt samhällssystem. Ett system som vi byggt på ansvar för oss själva och för våra medmänniskor, och med skatter och avgifter som medel att uppnå fördelningspolitiska och sociala mål. 1 1981/82. en uppgift för de politiska organen att med all kraft fördöma och bekämpa dem som smiter undan detta ansvar. Syftet med denna motion är att belysa och förklara, begreppet ekonomisk brottslighet, några exempel på former och omfattning av ekonomisk brottslighet, orsaker till och effekter av den ekonomiska brottsligheten samt att föreslå åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Ekonomisk brottslighet är ingen ny företeelse i även om intresset därför ökat starkt . De flesta samhällen och tidsåldrar har sina ekonomiska brottslingar även om formerna och omfattningen kan te sig helt olika. I socialistiska stater tar sig organiserad och ekonomisk brottslighet uttryck i illegala marknader som utbildats för försäljning av begärliga och svåråtkomliga kapital- och konsumtionsvaror. I är det däremot t. ex. fråga om anbudskarteller och monopoliseringssträvanden, börs-, bank- och egendomssvindleri. Som exempel på framgångsrika ekonomiska brottslingar i under kan bl. a. nämnas: Gulaschbaronerna som under brottsligt utnyttjade knappheten på livsnödvändiga varor. i samband med Kreugerkraschen dömdes i s. k. Högbroforsrättegången till straffarbete och skadestånd på över miljonen för falsk bokföring, bedrägeri och vårdslöshet mot borgenärer. Andra uppmärksammade brott av ekonomisk karaktär är: pillermålen , som gällde bedrägerier i samband med försäljning av homeopatiska läkemedel och rörde miljonbelopp, Ahrenbergsaffären gällde utsmuggling och försäljning av svenska aktier i , Wennergrenaffären med brottsbelopp i storleksordningen flera tiotal miljoner. Att intresset för ekonomisk brottslighet ökat först beror på bl. a. att brottsutvecklingen är oroande genom att brottsstrukturen har ändrats och att det tillkommit inslag av ny och mycket grov kriminalitet. Först startade debatten om ekonomisk brottslighet på allvar. BRA hade en skatte- och valutagrupp som presenterade en promemoria. Denna passerade emellertid den allmänna debatten tämligen obemärkt. Det var i stället arbetsgrupp mot organiserad och ekonomisk brottslighet (AMOB) som kom att bli den ordentliga starten på denna omfattande diskussion. I en rapport redovisades att den organiserade och ekonomiska brottsligheten här i landet omsatte . I rapporten föreslog man bl. a. vissa organisatoriska förändringar av Man krävde en översyn av lagstiftningen mot organiserad och ekonomisk brottslighet. Närmast som en följd av gav Fälldinregeringen BRÅ i uppdrag att närmare överväga former och riktlinjer för en sådan översyn. BRÅ redovisade överväganden och förslag för översynen. beslutade regeringen att ge BRÅ uppdraget att utföra lagstiftningsöversynen samt att ställa resurser i form av fem kvalificerade jurister till rådets förfogande. 2 Begreppet ekonomisk brottslighet 2.1 Hur definiera begreppet ekonomisk brottslighet? Det finns inte någon allmänt accepterad definition av begreppet ekonomisk brottslighet. Att operationellt definiera ekonomisk brottslighet möter svårigheter. Att operationellt definiera ett begrepp innebär att man in i minsta detalj definierar så att det kan vinna allmänt accepterande. För att detta skulle kunna göras med ekonomisk brottslighet krävs ytterligare empiriska undersökningar. Vid ett försök att klargöra begreppet måste man därför använda sig av en teoretisk definition, dvs. definiera begreppet så att de som man vänder sig till på ett ungefär förstår vad som avses. Den belgiske kriminologen anser att det ännu inte går att definiera begreppet ekonomisk brottslighet. Det är för tidigt att uppställa några precisa definitioner. Tillräckligt mycket av vetenskapligt intresse har inte publicerats i ämnet. 2.2 Vad är begreppet ekonomisk brottslighet? Det finns ingen entydig definition av begreppet ekonomisk brottslighet och inte heller någon entydig terminologi. Man talar om ekonomisk kriminalitet, ekonomisk brottslighet, organiserad brottslighet, grå arbetskraft, det kvittolösa samhället osv. Alla dessa olika uttryck beskriver olika delar av den totala ekonomiska brottsligheten. I justitieutskottets betänkande 1980/81:2 sade man så här: Begreppet ekonomisk brottslighet har inte någon strikt straffrättslig avgränsning, och det finns olika uppfattningar om innebörden av begreppet. Under uttrycket ekonomisk brottslighet ryms en rad företeelser av skilda slag. De brottsbekämpande myndigheterna anser att till ekonomisk brottslighet bör man hänföra först och främst sådan kriminalitet som har ekonomisk som direkt motiv. Den bör dessutom ha en kontinuerlig karaktär och bedrivas systematiskt inom ramen för en näringsverksamhet som i sig inte är kriminaliserad men som utgör grunden för de kriminella handlingarna. Till den ekonomiska brottsligheten räknas inte den s. k. organiserade brottsligheten (koppleri, prostitution, häleri, grövre narkotikabrott o. Dit räknas inte heller förmögenhetsbrott begångna av enskilda utan något samband med näringsverksamhet. En västtysk kriminolog, , som är en av de främsta företrädarna för forskningen om ekonomisk brottslighet, menar att olika sätt att definiera begreppet i huvudsak kan härledas till två olika synsätt. Det ena synsättet har i sin förankring i empiriska vetenskaper och betonar de kriminologiska aspekterna på den ekonomiska brottsligheten. Det andra som ansluter sig till är ett normativt synsätt och betonar de straffrättsliga aspekterna. Den finländske vetenskapsmannen . O. använder termen ekonomins kriminalitet. Han vill dela in den ekonomiska brottsligheten i två huvudgrupper för att klargöra vad han anser är ekonomisk brottslighet. Den första gruppen är brott som begås i samband med ekonomisk verksamhet, som i och för sig är legal. Dessa brott utgör näringslivets kriminalitet - ekonomins kriminalitet - t. ex. miljöbrotten och arbetsbrotten. Den andra gruppen är brott som består i ekonomisk verksamhet dvs. den ekonomiska verksamheten som sådan är straffbelagd. Det är frågan om dels traditionell ekonomisk verksamhet, dels organiserad ekonomisk brottslighet såsom koppleri, häleri o. d. För att klargöra vad som hör till ekonomins kriminalitet har uppställt ett schema. Schemat bygger på de intressen som lagstiftaren vill skydda och som blir kränkta genom ekonomisk kriminalitet. I den första gruppen är det ägarintressena som blir kränkta t. ex. genom brott mot aktiebolagslagen, associationsrätten eller bokföringslagen. I den andra gruppen blir borgenärernas intressen kränkta genom t. ex. åsidosättandet av konkursrättens återvinningsregler eller de nya reglerna om konkurskarantän. Tredje intressegruppen som blir kränkt är företagens anställda t. ex. genom brott mot arbetsskyddslagstiftningen. Den fjärde gruppen är konsumenterna vars intressen blir kränkta genom brott mot marknadsföringslagen. Brott mot marknadsföringslagen kränker också den femte intressegruppen, konkurrenterna. , kanslichef i BRÅ, ansluter sig till schema om vad som är att hänföra till ekonomisk brottslighet. Ekonomisk brottslighet är gärningar som kommer till utförande inom ramen för en i övrigt legal näringsverksamhet. Det kvittolösa samhället, skattefusk, fusk med bostadsbidrag och daghemstaxor bör enligt inte räknas till ekonomisk kriminalitet. Man måste vidare skilja ekonomisk brottslighet från organiserad brottslighet - spelklubbar, bordeller, narkotikahandel - där brott bedrivs som näring och företeelsen är kriminaliserad i sig. I andra inlägg i debatten har framhållits att svårigheten att skapa en enad front mot ekonomisk brottslighet beror på att man velat lägga in alltför många olika aktiviteter i begreppet. Man buntar ofta samman narkotikabrottslighet, prostituion och valutasmuggling med svartkörning av taxi och olika smärre former av skattefusk. Man bör i stället begränsa användningen av begreppet ekonomisk brottslighet till systematiskt planerade handlingar varigenom företagen vinner förmåner av ekonomisk art som står i klar strid med lagstiftningen. SAMEB-gruppen (gruppen för samverkan mot ekonomisk brottslighet) som bestod av representanter för , riksåklagaren, , generaltullstyrelsen och menar att den ekonomiska brottsligheten hör företagsvärlden till och vill definiera ekonomisk brottslighet som brottslighet som har ekonomisk som direkt motiv och som fyller följande förutsättningar: (1) Brotten skall ha en kontinuerlig karaktär och utföras på ett systematiskt sätt. (2) Brottsligheten skall bedrivas i väl planerade och organiserade former. (3) Brotten skall förövas inom ramen för näringsverksamhet som i sig inte är kriminaliserad men som i det enskilda fallet utgör själva grunden för de kriminella handlingarna. Den av tillsatta arbetsgruppen AMOB lade i sin rapport fram en generell definition av organiserad och ekonomisk brottslighet. AMOB:s uppdelning mellan vad som bör hänföras till organiserad och vad som bör hänföras till ekonomisk brottslighet grundar sig på om verksamheten där brott begås i sig själv är brottslig eller ej. Med organiserad brottslighet avser AMOB följande: kriminalitet som (i regel) uppfyller följande villkor: 1. den organiserade brottsligheten skall ha formen av en verksamhet 2. denna verksamhet skall vara kriminaliserad i sig 3. den skall ha en fortlöpande (kontinuerlig) karaktär 4. den skall ha en bestämd inriktning (vilket inte hindrar att den kan vara uppdelad på olika verksamhetsgrenar) 5. den skall gå att planera och styra framåt i tiden med en relativt hög grad av säkerhet 6. den skall ha anknytning till fasta lokaler, platser eller områden 7. den skall omfatta flera personer 8. dessa skall vara organiserade i en besluts- och funktionshierarki (personerna har olika makt och fullgör olika uppgifter) där de enskilda individerna i sig är utbytbara 9. beslut, informationer och kommunikation liksom flödet av pengar, varor och tjänster skall följa vissa på förhand givna mönster. Som exempel på brottslighet av denna typ kan nämnas bl. a. organiserad prostitution (koppleri inom bordeller maskerade som sexklubbar eller massageinstitut), illegalt spel och vadhållning, olaglig utskänknings- och klubbverksamhet, vissa former av häleri, varu- och narkotikasmuggling liksom viss illegal tillverkning av bl. a. sprit och narkotika. Med ekonomisk brottslighet avses följande: På den ekonomiska brottsligheten ställs också krav på verksamhet, systematik och organisation. Den väsentliga skillnaden i förhållande till den organiserade brottsligheten är att verksamheten i sig icke är kriminaliserad men att den utgör själva grunden för ett återkommande inslag av kriminella handlingar. Som goda exempel på sådana brott kan nämnas den svarta eller grå handeln med bilar, fastigheter, företag, krediter och arbetskraft. Till denna grupp bör även föras t. ex. industrier som i sin i och för sig lagliga verksamhet bryter mot gällande arbetar- och miljöskyddsbestämmelser i avsikt att bringa ned produktionskostnaderna. Kännetecknande för dessa former av kriminalitet är också att de dels ofta försiggår i gränslandet mellan det straffbelagda och det legala området, dels att de inblandade personerna har en långtgående kontroll över de olika brottsobjekten. 3 Några exempel på former och omfattning av ekonomisk brottslighet Skattebrottsligheten är den typ av ekonomisk brottslighet som anses väga tyngst ekonomiskt sett. har gjort branschvisa kontroller inom ramen för sin kontrollverksamhet, vilket lett till upptaxering och i vissa fall till åtal. En sammanfattning av vissa landsomfattande skattekontroller mot speciella branscher redovisas i tabell 1. Sammanställning av resultaten vid utgången av från vissa större landsomfattande kontrollaktioner (Källa: Rättsstatistisk årsbok 1979). Höjningar i tkr av taxering till Taxeringsrevisioner samt övriga utredningar (Bankaffärer i huvudsak köp av postväxlar i samband med arvsskifte) Rörelseidkare (Elbranschen, av seende varuskatt) Läk 69/79 (Åkerier och schaktentreprenörer) 1 Tillkommer höjning av redovisad mervärdeskatt, ca 542 tkr. 2 Av dessa utgör 15,7 milj. kr. oredovisade inkomster och 110 milj. kr. s. k. periodiceringsfel (oredovisade kundfordringar, felaktigt upptagna varuskulder, felaktigt upptagna lagertillgångar m. m.). Den oredovisade momsen uppgår till 8 milj. kr. (1976, s. 40). Ser man på kontrollaktionen Läk 69/70 så motsvarar höjningen av taxeringsvärdet ett från skatt undandraget belopp på 61,5 milj. kr. Beträffande större landsomfattande kontrollaktioner avspeglar de tyvärr inte den totala omfattningen av skattebrottsligheten i landet eftersom det inte rör sig om slumpmässiga urval. I årsberättelse /79 finns ett diagram som visar det totala utfallet av taxerings- och skatterevisioner . har den ökade debiteringen stigit till 433 milj. kr. 0IAGRAM 1 : Taxarings* och skattaravisionar. Diagrammet visar utfallet av och antalet revisioner som utföns av lansstyrelserna. RSV (inkl RSVs distriktskontor), lokala skattemyndigheter och kommunala taxenngsrevisorer 1975-78. Slaclama anger utfallet beraknal som den ytterligare inkomstskatt, förmögenhetsskatt. mervärdeskatt, källskatt samt arbetsgivaravgifter som beraknas bli debiterad till följd ay revisionerna. Nedtill på staplarna anges RSVs andel i revisionsutfallet. Oen heldragna anger totalt antal i landet utförda revisioner resp år. Utöver de revisioner som redovisas har. genomförde RSVs dislnktskontor ca 5000 revisioner för kontroll av olika punktskatter med en beraknad ökad nettodebitenng på som resultat. I motsats till sammanställningen i tabell 1 avser siffrorna i diagram 1 själva den skatt som beräknas bli debiterad på grund av revisorerna. 1975-1977 gjorde och länsstyrelserna en kontroll av löntagare och företag i vissa regioner, kallad 75. Man utförde 4 000 revisioner och ca 5 400 andra utredningar motsvarande av samtliga revisionsobjekt i . Resultatet blev förslag om höjningar av inkomsttaxeringar med 145,9 milj. kr., redovisad mervärdeskatt med 12,4 milj. kr., arbetsgivaravgifter med 2,9 milj. kr. samt punktskatter med . Inte heller 75 avspeglar skattefuskets totala storlek i landet utan visar bara att skattefusk förekommer bland alla kategorier skattskyldiga. I ovannämnda sägs beträffande skattebrottsligheten att de upptäckta fallen, där intäkter av olika slag undanhållits beskattning, uppgår till 500-1 000 miljoner . Eftersom upptäcktsrisken är synnerligen låg kan man om man sätter den till få fram ett uppskattat totalvärde på mellan 5 miljarder och som undanhålls beskattning. I drar man slutsatsen att den organiserade brottsligheten i omsätter . I en notis i omtalas att av bruttonationalprodukten i kan hänföras till svart obeskattad verksamhet och icke-bokförd ekonomi. Enligt , avdelningsdirektör vid lokala skattemyndigheten, fögderi, kan det för del därför antas att beloppet ligger närmare de 20 miljarderna än de 5 miljarderna. Enligt , som gjort en beräkning av undergroundekonomi (redovisad i nr 22 1978) efter . Gutmans metod, utgör den ca en tiondel av den totala ekonomin, dvs. Gutman ställer sedelmängden som norm och jämför den med nuläget. Även i en amerikansk undersökning har man kommit fram till att den ekonomiska brottslighetens omfattning motsvarar av BNP. Samma siffra har redan tidigare nämnts i motionen. 3.2 Det svarta arbetet Ekonomisk brottslighet på skatteområdet förekommer till stor del inom den illegala hemliga sektorn - det svarta arbetet. Det uppmärksammades först inom byggnadsindustrin, där man beräknar att svarta arbeten utgör 10 å av all verksamhet inom området. , organisationskonsult, har i en undersökning av det illegala bygghantverket uppskattat de svarta jobben till 27 000 årsarbetare eller ca . Ytterligare en undersökning rörande s. k. svartjobb har gjorts av 1980 på uppdrag av tidningen . Av den framgår att var femte vuxen () uppger att de själva betalat någon svart och var sjunde () intervjuad medger att de själva jobbat svart . Det konstateras att svartbetalama är fler i de ekonomiskt starkare grupperna men finns i alla samhällsgrupper och att svartjobbarna också är representerade i alla samhällsgrupper men är fler i de ekonomiskt svagare grupperna. Intervjumetoden kan dock inte anses vara helt tillförlitlig, troligen ligger siffrorna i underkant. 3.3 Ekonomisk brottslighet vid import och export En aktuell undersökning av , forskare vid brottsförebyggande rådet, visar att det förekommer en omfattande ekonomisk brottslighet vid import och export. 1* 1981/82. Den totala importen till uppgick till ca och exporten till ca . Kvantitetsmässigt omfattade importen 53 och exporten 51 . Hela detta varuflöde, såväl importen som exporten, skall anmälas och deklareras för . infördes en ny tullprocedur, ett deklarationssystem. Det innebär att importörerna bl. a. skall klassificera de införda varorna enligt tulltaxan, beräkna varornas värde och på dem belöpande avgifter samt tillämpa ursprungs- och införselbestämmelser. Många av brotten i klassificeringen begås genom att manipulationer sker i uppgiftslämnandet i de relevanta blanketterna. Merparten av importen sker med hemtagning. Av totalt 2,4 miljoner tullsedlar 1980 gällde 1,5 miljoner hemtagningsanmälningar. Detta system innebär att företag som importerar varor från utlandet kan få tillstånd av att hämta paket innan innehållet har förtullats. Förtullningen görs i efterhand enligt handlingar som adressaten lämnar till tullen. Det vanliga är att importörer anger för låga värden, fel kvantiteter, betalar för litet tull och moms. Underfakturering vid export är också ofta förekommande. Det svenska företaget uppger vid export att den exporterade produkten kostar mindre än vad den faktiskt gör. Överfakturering vid import skall illusteras med ett exempel. Ett företag i sålde en vara till för ca . Godset sändes dock till ett företag i . Företaget i fakturerades från företaget i . Därvid ökade priset med . som företaget i betalade till företaget i . motsvarar inte normalt handelspålägg och det är sannolikt fråga om svensk valuta- eller skatteflykt. I undersökningen av omfattningen av den ekonomiska brottsligheten vid import och export uppskattas: 1. totala värdet av de fel som begås vid import resp. export till resp. från vissa utvalda områden i , 2. den totala omfattningen av vad som betecknas som avgiftsfel, 3. hur stor andel av importen resp. exporten inom undersökta områden som är behäftade med värdefel. Vad beträffar importen bygger undersökningen på ett slumpmässigt urval av lastbilar, båtar och järnvägsvagnar i , och . Beträffande exporten undersöktes ett slumpmässigt urval av sändningar per båt i . I tabell 2 redovisas en skattning av de totala felvärdena i . Vad som benämns punktskattning är det s. k. mittersta och mest sannolika värdet. Osäkerhetsintervallen har beräknats med s. k. normalapproximation. Avgiftsfelen har även uppskattats. Skattning av totala felvärden i milj. kr. 2,0- 9,8 0 -3 520 Värdefelet vid lastbilsimporten till uppskattas till 260 milj. kr. Enligt mycket preliminära uppgifter utgör lastbilsflödet till tullavdelning av lastbilsflödet till hela landet. Räknar man upp värdefelet för lastbilsimporten till landet utifrån siffror skulle värdefelet vid import via lastbil uppgå till ca 1980. Av undersökningen framgår att det förekommer omfattande ekonomisk brottslighet vid import och export, sannolikt rör det sig om miljardbelopp . Även andelen felaktiga sändningar har beräknats och varierar för de olika varuflödena enligt nedanstående tabell. Skattning av andelen i procent sändningar innehållande fel samt felens värde i procent av deklarerat värde. Andel fel i % Punkt- Inter- Felvärde i procent av skattning vall deklarerat värde 4 Orsaker till ekonomisk brottslighet Om orsakerna till ekonomisk brottslighet finns inga särskilda undersökningar. Man är därför hänvisad till vad som finns klarlagt i den allmänna kriminologiska litteraturen samt till en del debattinlägg gjorda vid BRÅkonferenser. I den allmänna debatten förekommer dock en ganska omfattande diskussion, det gäller då framför allt skattebrotten. Enligt doktrinen finns det tre teorier om varför människor begår brott. Den första kallas den biologiska teorin som anger som orsak till brottslighet att personen i fråga har en medfödd eller förvärvad kroppslig defekt eller allmänt dålig fysisk utrustning. På grund av dessa förhållanden har vederbörande en nedsatt kontroll över sitt beteende. Den andra är den psykologiska teorin. Orsakerna ligger här inte i de kroppsliga funktionerna utan i de själsliga. Den tredje teorimodellen för att förklara orsakerna till brottsligt beteende utgörs av den sociologiska teorin. Här utgörs orsakerna av att den brottslige haft bristande relationer med sin omvärld. Brottsligheten är resultatet av en konflikt mellan målet att bli rik och medlet att arbeta hårt och framgångsrikt. Om det anvisade medlet inte står till buds återstår endast kriminella, icke-accepterade sätt att nå rikedom. Det är ganska svårt att applicera någon av dessa modeller som förklaring till ett enskilt fall av ekonomisk brottslighet. Klart är dock att den tredje modellen, den sociologiska, synes vara den som ligger närmast. Det är knappast personer med biologiska eller psykologiska defekter som begår denna typ av brott. En amerikansk ekonom, . Frige, redovisar en orsak till denna brottslighet i enlighet med denna den tredje modellen. Han anser att det är mera grundläggande faktorer än det av många omtalade skattetrycket som leder till denna brottslighet, nämligen bristande samhällssolidaritet. Denna uttyds som medborgarnas förtroende för samhällets institutioner och för den grundläggande rättvisan i samhället. Vissa jämförelser kan även göras med de ekonomiska brottslingarnas motsats, småbrottslingar från de s. k. kriminella subkulturema i våra storstäder. Dessa gaddar sig samman mot ett samhälle som man finner orättvist. Eftersom samhället är orättvist finns det heller ingen anledning att följa de uppställda spelreglerna.