ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G502956 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:956 m. fl. Förbud mot privat förmedling av adoptivbarn I de avslöjanden om handel med barn i samband med adoption som gjorts i skilda delar av världen har i flera fall förekommit som mottagarland. Lagen om internationell adoptionshjälp har inte fått de effekter som avsågs vid omorganisationen 1979. går ca en tredjedel av antalet ärenden vid sidan av organisationerna, trots att flera av organisationerna inte har någon väntetid alls. För organisationer som beviljas auktorisation finns bl. a. krav om att verksamheten skall bedrivas på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Den förmedling som sker genom auktoriserad organisation har samhället således insyn och kontroll i. Däremot har samhället inte denna insyn i de adoptioner där svenska familjer av skilda skäl föredrar att använda sig av privatförmedlande personer i annat land. Det är i huvudsak dessa förmedlare som utpekas i samband med barnhandel, kidnappning m. m. Det är för barnens skull - de som redan finns här i landet och de som framgent kommer hit - angeläget att vi nu får bort kopplingen barnhandel och adoption. Av det skälet bör föräldrarätten få stå tillbaka för barnens skydd. Seriösa familjer som har korrekta adoptionskontakter i annat land bör i det här läget inte ha något emot att få den extra garanti som en obligatorisk förmedling för alla som söker adoptivbarn skulle innebära. På mycket nära håll, i våra nordiska grannländer - och har man infört en sådan obligatorisk förmedling. Det innebär att förutom de kunskaper som bör finnas hos statens adoptionsfrågor finns dessutom sakkunskap på området att tillgå i våra nordiska grannländer. Det finns således inga som helst skäl att vidare utreda och därigenom riskera att fördröja en förändring till obligatorisk förmedling av alla ärenden om internationell adoption. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i berörda lagar så att alla ansökningar om barn för adoption från annat land blir föremål för en likvärdig förmedling. () () () ()
mot · G502959 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. övervakar att arbetsmiljö och arbetstidsreglerna efterlevs och ger råd i frågor om arbetsmiljön. Tillsynen avser också efterlevnaden av lagen om hälso- och miljöfarliga varor. har man också framhållit hälsovårdens utveckling. Till dessa arbetsuppgifter skall ytterligare läggas den kommunala tillsynen. Beslut om detta har som bekant tagit . För att försöka beskriva vilken omfattning de nya arbetsuppgifterna får har här noterats följande. Yrkesinspektionsnämnderna ansvarar för ca 93 000 arbetsställen, den kommunala tillsynen omfattar 130 000. Till dessa fakta får man som arbetstagare dessutom en känsla av att intresset för upprustning av arbetsmiljön minskar i samma takt som konjunkturerna går ned. Det är därför angeläget att vidta åtgärder som förbättrar förhållandena på våra arbetsplatser. Arbetsmiljöfrågoma har också fått och får en allt större betydelse i det fackliga arbetet. har genom sin speciella näringsstruktur med tung industri och tillverkningsindustri behov av ökad tillsyn av arbetsmiljön. I dessa avseenden är yrkesinspektionens arbete väldigt betydelsefullt. Dess resurser med nuvarande organisation är emellertid hårt belastade. Distriktet är för omfattande redan med nuvarande arbetsuppgifter, och dessa får orimliga proportioner . En distriktsindelning som anknyter till länen skulle därför ge yrkesinspektionen bättre möjligheter att fullgöra sitt viktiga värv. Det skulle också motsvara de krav som arbetstagarna framfört. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar uttala sig för att blir ett eget yrkesinspektionsdistrikt. HANS () ()
mot · G502962 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. De svenska sjukvårdskostnaderna har ökat såväl när det gäller investerings- som driftkostnader på ett sätt som måste inge alla ansvariga stora betänkligheter. Anläggningskostnaderna är vid ett lasarettsbygge, bl. a. beroende på de höga standardkraven, nu uppe i ca . per kvadratmeter, vartill kommer ca . som kvadratmeterkostnaden har stigit så har också ytan per vårdplats ökat mycket snabbt, vilket ytterligare påskyndat kostnadsutvecklingen. Avdelningsytan per vårdplats (dvs. totala avdelningsytan dividerad med avdelningens vårdplatsantal) har enligt Spri (Sjuk- och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut) förändrat sig enligt nedanstående tabell: Uppgifterna hänför sig till anläggningar som tagits i anspråk under resp. tidsperiod och visar klart på ständigt ändrade planeringsförutsättningar inom sjukvården. Det finns anläggningar som avviker såväl uppåt som nedåt från de angivna vårdplatsytorna. Vi har i på många områden mycket höga standardkrav och detta gäller i hög grad på vårdområdet. I takt med alltmer begränsade resurser är det emellertid nödvändigt att söka nedbringa vårdkostnaderna utan att för den skulle ge efter på vårdens kvalitet. Detta bör kunna ske genom bl. a. en översyn av byggnads- och volymnormer. Som jämförelse kan nämnas att i relativt nyuppförda inrättningar räknar med per vårdplats. Motsvarande för är . Vi ligger alltså mycket högt jämfört med andra länder. Landstingens investerings- och driftkostnader betyder mycket i vår samhällsekonomi. Det är därför en angelägen uppgift för såväl staten som för sjukvårdshuvudmännen att söka komma till rätta med de ständigt stigande investeringskostnaderna. En utredning bör därför komma till stånd i syfte att analysera ytbehovet inom olika delar av vårdområdet. Utredningen bör givetvis ske i samverkan med sjukvårdshuvudmännen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av normerna för byggnader inom vårdområdet i enlighet med vad i motionen anförts. . HÖGMARK (m) ()
mot · G502963 · 1982-01-22 00:00:00 — 1981/82 963-969 Åtgärder för att öka kostnadsmedvetandet i fråga om läkemedel Kostnaderna för våra läkemedel utgör en stor utgiftspost. De läkemedel en patient behöver enligt ordination skall han/hon erhålla, därom råder inga delade meningar. I ett trängt ekonomiskt läge, och då man gärna skulle se att delar av vårdapparaten kunde byggas ut eller förbättras, vore det emellertid angeläget att på olika sätt försöka spara utan att patienterna blir lidande. Förhoppningsvis kunde besparingarna ge andra värdefulla möjligheter. Att så långt det är möjligt skriva ut rätt mängd läkemedel till patienten vid varje aktuellt tillfälle borde bidra till väsentligt lägre kostnader. Överbliven medicin skall ju inte sparas och kommer följaktligen inte till användning. Det rör sig ofta om ganska stora mängder. Samma sparsamhetsiver borde också gälla inom den slutna vården. Mängden läkemedel som rekvireras bör om möjligt svara mot det aktuella behovet. Detta är naturligtvis speciellt nödvändigt när det gäller t. ex. antibiotika och andra läkemedel med höga kostnader och låg hållbarhet. En sparsamhet av ovan nämnt slag leder inte till sämre vård, men kunde spara pengar till annan vård. Kostnadsuppgifter på läkemedel torde alla ha tillgång till som skriver ut eller rekvirerar dem. Jag vill dock förorda en drive för större kostnadsmedvetande bland berörd vårdpersonal. Utan negativa följder för patienterna skulle, med all sannolikhet, detta kunna leda till lägre läkemedelsutgifter. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för lägre läkemedelsutgifter. () () 1 1981/82.
mot · G502965 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. I prognosarbetsgrupp () delrapport om den framtida läkarefterfrågan hävdas att får ett överskott av läkare om ingenting görs. Detta rimmar illa med de erfarenheter som de människor har gjort som av olika skäl tvingats efterfråga sjukvård. Inom vissa specialiteter inom sjukvårdssektorn är väntetiderna för behandling oförsvarligt långa. Ett annat problem är glesbygden med bristen - ibland total avsaknad - på ordinarie läkare på sina tjänster. Detta är inte bara ett Norrlandsproblem utan ett problem över hela landet. Enligt uppgift gäller bristen drygt 1 000 läkartjänster som står tomma över hela landet. Även inom - där tillgången på läkare totalt är god - är läkarresurserna ojämnt fördelade. Utan att ifrågasätta problemen i glesbygden - där läkarbristen är störst kan som exempel nämnas att särskilt till , och är det svårt att rekrytera läkare. På vissa vårdcentraler är varenda läkare vikarie - ofta saknar de läkarexamen och har ingen erfarenhet. Läkarna vill inte arbeta på vårdcentralerna, de vill jobba på sjukhusen. som satsningar går ut på att stockholmarna inte skall gå till sjukhusen utan till vårdcentralerna. Med den risk för överskott på läkare som hävdar kommer osökt frågan, hur denna brist på läkare inom exempelvis psykiatrin, långtidsvården, anestesin och röntgenområdet har kunnat uppstå. Och när det gäller allmänläkare är situationen katastrofal. I finns inte en enda avdelningsläkare men däremot 17 överläkare och 15 biträdande överläkare. I län finns 61 överläkare, 43 biträdande överläkare och 6 avdelningsläkare. I finns 95 överläkare, 26 biträdande överläkare men bara 9 avdelningsläkare i sluten vård. Detta är bara några exempel från statistik över fördelningen av vidareutbildade läkartjänster. Tittar man på fördelningen specialitetsvis blir snedfördelningen ännu tydligare. Detta är enligt vår mening en oacceptabel snedfördelning av läkarresurser som måste rättas till, och det borde också ligga i läkarnas intresse om risken för överskott finns. Både när det gäller utbildningsplanering och fördelning måste en styrning ske för att lösa de brister som råder. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna nödvändigheten av en bättre styrning både utbildnings- och fördelningsmässigt av läkarresurser. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G502966 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:966 Ändrad utbetalning av ersättning till smittbärare Ersättning till smittbärare utbetalas av och därefter av (SFS 1956:293). Några motiv för att länsstyrelserna skall överta utbetalningarna är inte kända. För smittbärarna innebär det omotiverade olägenheter att vända sig till med en framställning om fortsatt ersättning. Antalet ärenden vid i uppgick till 13. De perioder under vilka utbetalning sker varierar kraftigt från fall till fall. För del är dessa ärende udda, och har inte lämpliga utbetalningsrutiner för dessa ärenden. Lagstiftningen bör ändras så att ersättning till smittbärare alltid utbetalas av . Med hänvisning till vad som i motionen anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändrad utbetalning av ersättningen till smittbärare.
mot · G502968 · 1982-01-25 00:00:00 — och i TV:s samarbete med och Operan Vi har i två förnämliga nationalscener, Operan och . De utgör med sina konstnärligt högtstående uppsättningar basen för kulturutbudet inom musik- och teaterområdet. har en successiv utbyggnad av de lokala och regionala institutionerna kunnat ske. Satsningar har också gjorts på fria grupper och aktiv amatörteater. Trots en strävan att decentralisera kulturutbudet är det många, alltför många människor, som av olika skäl inte kan ta del av den stimulans och utveckling som god teater och musikkultur innebär. Det är inte endast de geografiska avstånden som lägger hinder i vägen. De ekonomiska och sociala villkor många människor lever under ger begränsade möjligheter att ta del av de kulturaktiviteter som man som skattebetalare ändock är med att bidra till. Enligt uppgift är det av den vuxna befolkningen som aldrig eller mycket sällan besöker en teater- eller operaföreställning. Mot denna bakgrund framstår TV:s roll och ansvar som kulturförmedlare allt klarare. Det samarbetet mellan TV och i första hand Operan och som förordas i proposition 1977/78:91 är alltså i hög grad önskvärt. kulturutskott har också vid olika tillfällen understrukit detta. Med Operan har TV lyckats etablera ett fint samarbete som resulterat i ett antal förnämliga föreställningar. Tyvärr har motsvarande avtal inte kunnat träffas med . Den diskussion som förts om samarbete har pekat på nya möjliga lösningar som kanske kan föra frågan framåt. Det är angeläget att samarbetsfrågan mellan och TV löses för att genom TV-sändningar göra utbudet från Operan och tillgängligt för alla människor i landet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening uttalar att samarbetsformerna mellan TV och Dramaten-Operan måste lösas. () ()
mot · G502969 · 1982-01-22 00:00:00 — och allemansradio i och De nya lokala radioprogram som sänder dels över , dels över , och kommuner, har blivit uppskattade. En första lyssnarundersökning visar att i av kommuninvånarna och i Ängelholmsområdet av invånarna hör på sändningarna en genomsnittlig vardag. Särskilt sändningarna från fullmäktiges sammanträden har nått fram till en betydande publik, vilket gett allmänheten bättre information om kommunpolitikerna och partiernas ståndpunkter. Ett stort antal föreningar har också fått möjlighet att sprida information om sin verksamhet. Sändningarna har pågått . Det är f. n. endast planerade att fortsätta fram . Det är enligt vår mening angeläget att sändningarna får fortsätta en väsentligt , både för att de uppskattas i de berörda kommunerna och för att de kan fungera som pilotprojekt i den allemansradioverksamhet lokalradion utvecklat. Sändningarna bör därför få fortsätta under minst en treårsperiod så att deras värde på kan bedömas. Kostnaden för fortsatta sändningar bör som finansieras av de licensmedel tilldelat . Vi föreslår därför att uttalar att lokalradions allemansradio i och bör fortsätta inom nuvarande ekonomiska ramar åtminstone t. o. m. . Med stöd av det anförda hemställer vi att som sin mening uttalar att inom nuvarande ekonomiska ramar bör fortsätta Radio och Radio Kristianstad-Nordvästs sändningar åtminstone t. o. m. . () HANS ()
mot · G502970 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Åtgärder i syfte att förbättra de synskadades tillgång till litteratur Dagens samhälle är planerat för seende människor. Överallt möter den synskadade svårigheter - i utemiljön, inom arbetslivet, i möjligheterna att ta del av information, i tillgången till litteratur, i förutsättningarna för deltagande i förenings- och kulturliv osv. I årets budgetproposition aviseras en särskild proposition om stöd till dagstidningar för synskadade under innevarande . Utan kännedom om den kommande propositionens innehåll är det inte möjligt att redan nu uttala total tillfredsställelse. Det är ändå värt att notera att regeringen uppenbarligen tvingats ta intryck av den starka opinion, som inte minst de synskadades egna organisationer utvecklat till stöd för sitt rättmätiga krav. Detta steg mot målet full delaktighet och jämlikhet som var motto för är dock inte tillräckligt. De synskadade måste också få tillgång till samma utbud på litteraturområdet som seende. Eftersom talböcker inte finns att köpa för enskilda är bibliotekens utbud den enda möjligheten. Synskadade låntagare har på landets bibliotek tillgång till ca 15 000 titlar, medan seende kan välja bland uppskattningsvis en halv miljon böcker. Dessutom har inte mer än drygt en tredjedel av landets bibliotek egna talböcker för utlåning. En förklaring till dessa förhållanden är att en talbok i genomsnitt kostar dubbelt så mycket i inköp som en tryckt bok. Det är nödvändigt att vidta kraftfulla åtgärder, för att med det snaraste åstadkomma förbättringar av de synskadades tillgång till litteratur, såväl via biblioteken som i bokhandeln. Härtill krävs en planering av hur samhället skall kunna erbjuda synskadade samma tillgång till litteratur som seende. En sådan planering bör genomföras av staten och kommunerna. Som första steg i genomförandet av de upprättade planerna måste ingå att alla bibliotek står till tjänst med egna talböcker och förmedlar lån från andra bibliotek. Om inte nya resurser kan tillskapas måste en omprioritering ske så att talböcker prioriteras inom de nuvarande bokanslagen. I planeringen måste också ingå som ett starkt moment, att bokhandeln skall tillhandahålla talböcker och att talbokspriset skall stå i samma klass som priset på den tryckta boken. 1 1981/82. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om en planering gemensamt med kommunerna för att åstadkomma likhet mellan seende och synskadade när det gäller tillgång till litteratur. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G502972 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. I budgetproposition 1981/82:100 bil. 12 hemställer utbildningsministern att skall lämna bemyndigande till regeringen att besluta om ändringar i regionmusikens organisation. Med tanke på regionmusikens stora uppgifter inom det allmänna musiklivet och dess verksamhet i skolor, föreningsliv m. m. bör inte delegera bort sitt fulla inflytande över frågan. Med hänvisning till denna motivering yrkas att avslår propositionens hemställan om att regeringen skall erhålla bemyndigande att besluta om ändringar i regionmusikens organisation. () () () () () ()
mot · G502973 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Ökat stöd till folkbiblioteken för inköp av litteratur på invandrar språk I budgetpropositionen behandlas frågan om stöd till folkbiblioteken för inköp av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk. När det gäller insatser för invandrarnas behov av en kulturpolitisk utveckling, som tar hänsyn till invandrarnas kultur etc., har folkbiblioteken en väsentlig och värdefull uppgift att fylla. Folkbibliotekens satsning har stor betydelse när det gäller invandrarnas behov av att upprätthålla kontakt med sitt hemlands levande kultur och följa modersmålets fortlöpande utveckling. Liksom att den är en värdefull komplettering till modersmålsundervisningen. Statsbidragen har i stor utsträckning använts till att köpa böcker i paket. Paketen har gjorts av sakkunniga svenska och invandrade bibliotekarier vid det biblioteksägda . De har varit av varierande storlek från 40 till 200 titlar och funnits dels för olika barn- och ungdomskategorier-förskole- och lågstadieåldrarna, mellanstadieåldrarna, högstadieåldrama - dels för vuxna. Paketen har innehållit både skönlitteratur och facklitteratur. Skönlitteraturen har företrädesvis bestått av originallitteratur från hemlandet, facklitteraturen har täckt, förutom olika kulturområden som hemlandets historia, kultur, religion och språk även praktiska elementära handböcker i områden som sexualkunskap, hushållsgöromål, teknik etc. Verksamheten omfattar följande språk: största språk (serbokroatiska, makedonska, slovenska och albanska), grekiska, turkiska, arabiska, polska, tjeckiska, ungerska, rumänska, kurdiska, spanska, portugisiska och de för oss aktuella indiska språken. har föreslagit en höjning av statsbidraget till inköp av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk med . som är en kompensation för pris- och löneökningen. Regeringen föreslår ett oförändrat anslag. Det innebär en kraftig försämring av folkbibliotekens resurser på det området. Med tanke på den särskilda uppmärksamhet som regeringen och invandrarministern säger sig fästa vid invandrarbarnens och invandrarungdomens svåra situation både i skolan, på arbetsmarknaden och i samhället i övrigt, så är regeringens förslag till mindre resurser på det området synnerligen svårbegripligt. Vpk kan inte acceptera denna kvalitativa försämring av folkbibliotekens resurser för deras verksamhet bland invandrarna. Vi anser att en verksamhet som har visat sig vara av så stor betydelse för eftersatta grupper i samhället måste fortsätta att utvecklas och ansluter oss därför till framställning. Med hänvisning till det anförda föreslås att under anslaget Bidrag till folkbibliotek (, B 17) anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp avseende inköp av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G502975 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. ökade anslag till konsthantverkskooperativ I regeringens budgetproposition erkänns konsthanverket som särskild konstform och ett särskilt anslag inrättas för konsthantverkskooperativen. kommunisterna välkomnar detta initiativ då vi under en följd av år sökt erinra om vikten av att ett levande konsthantverk upprätthålls och därvid särskilt pekat på konsthantverkarnas mycket svåra situation ekonomiskt, lokalmässigt och på andra sätt. har dels haft en särskild konferens rörande konsthantverkarna och dels i en särskild promemoria visat på nödvändigheten av snabba insatser inom området, om konsthantverket skall finnas kvar annat än i museal form. Inte minst väsentligt är detta för att också de yngre skall lära känna vikten av handens arbete inom konstens område eller som författaren en gång påpekade: Skapandets glädje är kreativitetens näring och det behövs starka, glada och kreativa människobarn för att ta hand om den värld, som vi vuxna åstadkommit. begär i anslag till kooperativen. Regeringen bantar detta belopp kraftigt. Då redan den av föreslagna summan är försvinnande liten mot bakgrund av konsthantverkarnas svåra situation anser vpk detta vara ett minimibelopp. Med hänvisning till ovanstående hemställs att med ändring av regeringens proposition 1981/82:100 bil. 12 underpunkten B 24, , anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp avseende ytterligare bidrag till konsthantverkskooperativ. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G502978 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:978 m. fl. I budgetpropositionen har regeringen föreslagit ett i förhållande till föregående år oförändrat bidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. har bidraget successivt försämrats i förhållande till kostnadsutvecklingen. När bidraget infördes motsvarade det av organisationernas faktiska kostnader för verksamheten. Det kan jämföras med att anslaget endast täcker av kostnaderna exkl. ersättning till kursdeltagarna. Till detta kommer att i samband med föregående års budgetproposition beslutade att bidraget fick utgå med högst lika många kurser som redovisas för /81. Mot denna bakgrund innebär förslaget i årets budgetproposition att bidraget urholkas ytterligare vilket riskerar att tvinga organisationerna till kraftiga nedskärningar bara av den centrala verksamheten. Trots den låga nivån är detta stöd mycket betydelsefullt för löntagarorganisationerna. Alla allmänna fackliga kurser finansieras till en del med detta stöd. En del av utbildningen är också direkt inriktad på att ge stöd åt organisationernas representanter i olika samhällsorgan. Enligt vår mening måste det ses som ett angeläget samhällsintresse att löntagarorganisationerna har kunniga och väl utbildade företrädare. Med hänsyn till de senaste årens urholkning av bidraget anser vid det motiverat med ett betydligt högre bidrag än vad regeringen föreslår. Vi föreslår mot denna bakgrund att bidraget till undervisningskostnader höjs till . per elev och vecka samt att bidraget till kost och logi höjs till . per kursdeltagare och kursdag. Dessa uppräkningar är i stort i enlighet med vad SÖ bedömer vara nödvändigt för att kunna möta kostnadsökningarna. Dessa höjningar ryms inom de ytterligare . vi nedan anvisar. Vårt förslag innebär ett ökat anslag för Bidrag till viss central kursverksamhet med 5 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Vi har då grundat vår beräkning på de av SÖ angivna deltagarantalet under /81. I motion (1982/83:00) av socialdemokraterna i socialförsäkringsutskottet anvisas ett utrymme för denna höjning genom medel som inflyter ifrån vuxenutbildningsavgiften. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att bidraget till undervisningskostnader skall utgå med . 2. att beslutar att bidraget till kost och logi skall utgå med . per kursdeltagare och kursdag resp. övernattning, 3. att till anslaget Bidrag till viss central kursverksamhet (F9. ) för /83 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag av , 4. att godkänner att . av de medel som tillfaller statsverket genom vuxenutbildningsavgifter för /83 används till att finansiera anslaget Bidrag till viss central kursverksamhet. () () () () () () ()