ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5021771 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1771 m. fl. Användningen av Rikskonserters anslag för fonogramutgivning Ett av de få kulturanslag som med årets budgetproposition får en reell ökning är rikskonserters fonogramutgivning. Resursen innebär ett utvidgat stöd till produktion och distribution av fonogram enligt de mål som formulerades i regeringens proposition 1973:1, dvs. svensk musik som är orepresenterad eller ofullständigt representerad och svenska artister vars konstnärskap inte är tillräckligt dokumenterat. Det finns ett flertal mindre skivbolag som gör en betydelsefull kulturinsats på samma område som rikskonserters bolag . Rikskonserters fonogramverksamhet kostar skattebetalarna innevarande budgetår 5,8 milj. kr., varav mycket små belopp använts som stöd till enskilda fonogrambolag. Statsrådet anför i budgetpropositionen bl. a.: Jag förutsätter att Rikskonserter liksom under innevarande budgetår skall kunna fördela smärre stödbelopp till enskilda fonogramproducenter under /83. Skivproducenter har , inte minst till följd av den ökande kassettmarknaden, stora svårigheter att kämpa med. Det är enligt vår mening oacceptabelt att en statlig institution med skattemedel tillåts konkurrera med för den svenska kulturen värdefulla enskilda fonogramproducenter. Av de anslag som tilldelas rikskonserter för fonogramutgivning bör reserveras för stöd till enskilda fonogramföretags kvalitetsproduktioner. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att av rikskonserters anslag för fonogramutgivning bör användas till stöd för enskilda fonogramföretags kvalitetsproduktioner. HANS NYHAGE (m) G. () i () () () () PER STENMARCK (m) ()
mot · G5021772 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1772 grundade sedermera , fil. , i som enskild stiftelse. Som stödförening för institutet tillkom i , vars styrelse även fungerade som styrelse för tills detta blev en statlig stiftelse med egen av Kungl. Maj:t tillsatt styrelse. För Tessininstitutets verksamhet gjordes betydande donationer, särskilt av den bortgångne landskamreraren . Då upphörde att vara styrelse för , skulle rätteligen dessa donationsmedel har överförts till förvaltning av institutets styrelse men så skedde ej. Inom , vars huvudsakliga verksamhet nu består i anordnande av utflykter o. d. till medlemmarnas nöje, har förekommit vissa oegentligheter. De för verksamhet avsedda donationsmedlen böra överföras till förvaltning av eller den som handhar förvaltningen av institutets medel. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning rörande förvaltningen av de för verksamhet avsedda donationsmedlen.
mot · G5021775 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1775 Hans Nyhage m. fl. Statsbidragen till regionala och lokala teatrar m. m. I budgetpropositionen, bil. 12, föreslår föredragande statsrådet att antalet grundbelopp för teaterinstitutioner skall ökas med 22, varav tio för en ny institution i (), samt att antalet grundbelopp för musikinstitutioner skall ökas med åtta. har föreslagit 22 nya grundbelopp till teater- och dansinstitutioner men ansett att antalet grundbelopp till musikinstitutionerna skall hållas oförändrat. Kostnaderna för de nya grundbeloppen till teaterinstitutioner kan beträffande beräknas till . och för övriga tolv till . För de nya grundbeloppen till musikinstitutioner kan kostnaden beräknas till . Sammantaget innebär detta . I likhet med anser vi att några nya grundbelopp för musikinstitutionerna ej skall utgå. Vi hävdar att den samhällsekonomiska situationen nödvändiggör, att en stor återhållsamhet måste visas, när det gäller nya åtaganden från samhällets sida. Detta innebär att vi också yrkar avslag på förslaget om 22 nya grundbelopp till teaterinstitutioner. Det föreslagna anslaget bör således minskas med . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att till Bidrag till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner för /83 anvisa ett förslagsanslag av . () () HANS NYHAGE (m) () () () () () () () () (m) () G. () PER STENMARCK (m) ()
mot · G5021776 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1776 Hans Nyhage m. fl. De politiska ungdomsförbundens medverkan i skolorna I budgetproposition 1981/82:100 bil. 12 föreslår föredraganden under anslaget B 54. särskilda medel för de politiska ungdomsförbundens medverkan i skolorna i samband med valrörelsen . Sådant anslag har utgått vid de tre senaste valen. De politiska ungdomsförbunden har i likhet med andra ungdomsförbund såväl statliga som landstings- och kommunbidrag till sin verksamhet. Det ligger i sakens natur att politiska ungdomsförbund under ett valår prioriterar renodlad politisk aktivitet. Vi anser följaktligen och med hänvisning till behovet av återhållsamhet med statlig bidragsgivning att några särskilda medel för sådan verksamhet i skolorna inte bör utgå. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar att avslå förslaget om bidrag till politiska ungdomsförbunds medverkan i skolorna inför valet, 2. att till Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet m. m. för /83 anvisar ett förslagsanslag av . HANS NYHAGE (m) () () () PER STENMARCK (m) ()
mot · G5021777 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1777 Hans Nyhage m. fl. Bidraget till särskilda kulturella ändamål Under anslaget B 3. (Bidrag till särskilda kulturella ändamål) punkt 5 b (Övriga kulturella ändamål) föreslår statsrådet ett bidrag å . Under den finansiella verklighet, som råder, är det enligt vår uppfattning oundvikligt att även kulturen drabbas. I den situationen finner vi, att detta då bör ske i första hand vad gäller ospecificerade ändamål. Vi föreslår därför att ovan nämnda bidrag minskas med 1 milj. kr. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att till Bidrag till särskilda kulturella ändamål för /83 anvisar ett reservationsanslag av . HANS NYHAGE (m) G. () i () () () PER STENMARCK (m) ()
mot · G5021779 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. Massmediernas roll för att stärka fred och internationell förståelse Förtryck och våld ökar mellan människor såväl som mellan nationer. Samhället genomgår en tydlig brutalisering på olika nivåer. Detta drabbar framför allt barn och ungdom. Många upplever en stor fruktan för krig, en maktlöshet och hopplöshet . Det finns ett klart samband mellan våld mellan människor och våld mellan nationer. Vår sociala omgivning och kulturmiljö bidrar till att människan programmeras för våld. har det blivit alltmer tydligt att massmedierna, främst TV, film och video, har olika våldstillvänjande effekter både på barn och vuxna. Detta medieutbud står stick i stäv med våra samhällspolitiska mål formulerade bl. a. i läroplaner för och i de kulturpolitiska målen. I LGR 80 tas klar ställning för skolans fostrande roll för fred. Det står också i strid med massmediadeklarationen, antagen av 1978. Där sägs bl. a. i artikel III: Massmedierna har en viktig roll att spela i ansträngningarna att stärka fred och internationell förståelse och att motarbeta rasism, apartheid och uppvigling till krig. I artikel IV sägs att: Massmedierna har en väsentlig funktion att uppfylla i fostrandet av ungdom i en anda av fred, rättvisa, frihet, ömsesidig respekt och förståelse. I budgetpropositionen aviseras en medieutredning som bl. a. skall vara en förberedelse inför det nya radioavtalet 1986. uppgift borde rimligen vara att mot bakgrund av de våldstillvänjande effekterna av etermedier och bildmedier i övrigt undersöka konsekvenserna och tillämpningen av Unesco-deklarationen, våra kulturpolitiska mål och läroplanens uttalande om skolans aktiva fostran för fred. Redan nu bör det vara möjligt att på lämpligt sätt införa Unescodeklarationens grundläggande principer för massmedia om stärkande av fred och internationell förståelse i radiolagen. 6 § andra stycket i radiolagen bör då omformuleras enligt följande: Programföretag skall i programverksamheten hävda det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet samt bidraga till fred och internationell förståelse. Med hänvisning till vad sorn anförs i motionen hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs om den kommande mediautredningens uppgifter, 2. att beslutar att radiolagen 6 § andra stycket skall lyda: Programföretag skall i programverksamheten hävda det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet, samt bidraga till fred och internationell förståelse. () () () () () ()
mot · G5021780 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1780 m. fl. I de norrländska glesbygderna och i vissa andra miljöer i har bildkonsten haft särskilda problem . har de norrländska bildkonstnärerna haft extra stora svårigheter att få avsättning för sitt arbete. har i framställning inför /83 presenterat ett projekt för att söka komma till rätta med dessa problem. har i anslagsframställningen till regeringen uttalat sitt stöd för aktionen. Regeringen har inte tillmötesgått Konstfrämjandet och i budgetpropositionen. I stället trappar man ned det statliga anslaget till Konstfrämjandet. Konstfrämjandet har för regeringen ytterligare presenterat förslaget till en aktion i , efter samråd med Konstfrämjandets regionföreningar i , , och . Dessa har i sin tur haft kontakt med konstnärernas organ i , de s. k. KROdistrikten. Det råder en samstämmig uppfattning om att det finns goda möjligheter att med relativt begränsade medel starta en aktion i för bl. a. stöd till norrländska konstnärer. Förslaget ger också en god möjlighet att starta en folkrörelsebaserad aktion av väsentlig betydelse för att uppnå en del av uppsatta kulturpolitiska mål. Även om medel inte kan avsättas i årets budget bör , för att markera ett stöd för aktionen, ge regeringen i uppdrag att undersöka möjligheterna att förplanera en försöksverksamhet / 83. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om ett statligt stöd för Konstfrämjandets projekt för bildkonsten i , då lämpligen genom planering för en försöksverksamhet /83. () () () ()
mot · G5021782 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Bidraget till viss central kursverksamhet I budgetpropositionen nämner föredragande statsråd att statsbidraget för innevarande budgetår utgår för lika många kurser som redovisats för /81. Statsrådet föreslår därefter att den ram för verksamhetens omfattning som fastställts för innevarande budgetår bör tillämpas även för /83. Bidraget utgår bl. a. till , samt hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen. Bidragsberättigad kurs skall omfatta minst eller i fråga om kurs med för kursdeltagarna sammanhållen utbildningsgång uppdelad på flera kurstillfällen (delkurser), sammanlagt minst . Vidare skall kurs för att vara statsbidragsberättigad till inte obetydlig del avse utbildning i allmänna ämnen som samhällskunskap, nationalekonomi, psykologi, svenska, matematik eller produktionsteknik. En stor del av den utbildning som riktar sig till medlemmar i ovannämnda organisationer överensstämmer med de i bidragsföreskriftema angivna ämnena, varför det är angeläget att förutsättningarna för ett aktivt deltagande i utbildningar är de bästa möjliga. De företagare som organisationerna riktar sig till i kursutbudet kommer i mycket stor utsträckning från mindre och medelstora företag, där företagaren deltar i produktionsledet, är en av flera företagare på fiskebåten eller betjänar sin butik i kombination med verkstadsarbete. Detta förhållande innebär att en kurs, som planeras för företagare, helst bör förläggas över veckoslut eller omfatta högst tre sammanhängande arbetsdagar för att minimera störningar för företaget. En annan faktor som är av betydelse för möjligheten att delta i kurser är kursens förläggning. Erfarenheten har visat att det är betydligt lättare för många företagare att delta i kurser som ligger i eller i närheten av hemorten. Statsrådets förslag att statsbidraget skall utgå för ett visst antal kurser i stället för med ett visst bidragsbelopp är därför olyckligt med hänsyn till ovannämnda faktorer. För att kunna utnyttja kursbidraget maximalt får denna bestämmelse bl. a. till följd att kurser, till vilka ett stort antal deltagare anmält sig, kommer att prioriteras framför lika angelägna kurser som fått färre deltagare anmälda. För att uppnå största möjliga utbildningsengagemang bland kortutbildade 1* 1981182. är det av största betydelse att kurser kan anordnas med flexibilitet vad avser såväl antal deltagare som antal kursdagar. Med hänvisning till det anförda föreslås därför 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att bidrag till viss kursverksamhet som utgår till vissa näringslivsorganisationer skall utgå med ett för varje organisation fastställt belopp, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att bidraget även skall kunna utgå till kurser som omfattar . . () ()
mot · G5021785 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1785 Diabetes är en kronisk ämnesomsättningssjukdom som beror på kroppens oförmåga att bilda eller tillgodogöra sig insulin. ger diabetes också kärlförändringar i kroppens finaste blodkärl. Allmänt känt är att sådana förändringar i svåraste fall kan leda till synförändringar eller njursjukdomar. Betydligt vanligare än nämnda komplikationer är dock kärlförändringar i underben eller fötter som innebär amputation av dessa kroppsdelar. Det finns statistik på att ca 1 200-1 500 diabetiker tvingas amputera fot eller underben, och ligger ca 320 diabetiker med gangrän på våra sjukhus. Sammantaget tar gangränproblematiken mer slutna sjukvårdsresurser i anspråk än alla andra diabeteskomplikationer tillsammans. Många läkare, bland dem docent i , som forskat på diabetikernas fotproblem, hävdar att mycket av detta är ett onödigt problem. En förutsättning för att kunna nedbringa antalet amputationer är dock att antalet fotvårdsspecialister utökas kraftigt samt att de ges en förlängd och förbättrad utbildning. Därvid bör särskilt intresse ägnas åt diabetessjukdomen. Viktigt är också att diabetikerna själva kan få information om hur de skall sköta sina fötter för att förebygga och undvika småsår. Utbildningen till fotvårdsspecialist sker med en sjukvårdsbiträdesutbildning eller motsvarande i botten och sedan en termins specialutbildning. I våra nordiska grannländer är utbildningen väsentligt bättre. har t. ex. tre terminers specialutbildning. Regeringen har i en proposition föreslagit att besluta om en gemensam nordisk arbetsmarknad för 18 olika yrkesgrupper inom hälso- och sjukvård. I förslaget saknas fotvårdare. Detta beror sannolikt på att den svenska utbildningen för sistnämnda yrkeskategori inte uppfyller minimifordringarna i de övriga nordiska länderna. I detta sammanhang bör också påpekas att i platsannonser kräver undersköterskeutbildning för fotvårdare som huvudsakligen skall sköta diabetespatienter. En förlängd och förbättrad utbildning av fotvårdsspecialister kommer att bli samhällsekonomiskt lönsam, då diabetikerna - som utgör en mycket stor grupp av fotvårdsspecialisternas patientunderlag skulle få en bättre vård och ett bättre egenkunnande, vilket bör leda till att de skulle ta i anspråk ett betydligt mindre antal vårddagar inom den slutna sjukvården. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om en förlängd och förbättrad utbildning av fotvårdsspecialister bör utredas.
mot · G5021791 · 1982-01-26 00:00:00 — När det gäller utbildning av arbetsterapeuter föreslås i årets budgetproposition inrättandet av en allmän rehabiliteringslinje med inriktning mot sjukgymnastik och arbetsterapi. Detta innebär att utbildningen kortas från 120 till 100 poäng. Till följd av denna minskning har väsentliga områden såsom omsorgen om psykiskt utvecklingsstördas rehabilitering, primärvård samt somatisk och psykiatrisk sjukvård lyfts ut ur grundutbildningen. I propositionen föreslås en påbyggnadskurs om 20 poäng för primärvård samt somatisk och psykiatrisk sjukvård, medan det anses att enstaka kurser skall kunna tillgodose behovet av utbildning på omsorgs- och habiliteringsområdet. Detta ser vi som en allvarlig försämring av grundutbildningen. I proposition 1978/79:197 föreslog föredragande statsrådet att arbetsterapeututbildningen skulle ses över i sin helhet i syfte att åstadkomma en ytterligare modernisering av utbildningens innehåll och uppläggning. delade ovanstående uppfattning i sitt betänkande 1979/80:7 och anförde därutöver följande. Utskottet anser det naturligt att även frågan om utbildningstidens längd behandlas i denna översyn och då utan den begränsning som ligger i statsrådets förord för att arbetsterapeututbildningen skall ha samma poängtal som sjukgymnastutbildningen. Utskottet delar alltså motionärernas uppfattning att inte nu bör göra något uttalande om vilken längd utbildningen bör ha. Översynen skall enligt utskottets uppfattning göras förutsättningslöst i vad gäller utbildningstidens längd. Vad utskottet här anfört om översynen av arbetsterapeututbildningen bör med anledning av propositionen 1978/79:197 och med bifall till motionerna 1979/80:6,1979/80:8 och 1979/80:33 yrkandet 5 som sin mening ge regeringen till känna. UHÄ/SÖ fick uppdraget att ta fram underlag för inrättande av rehabiliteringslinjen, och en arbetsgrupp tillsattes av UHÄ. Flera tunga remissinstanser har varit kritiska till arbetsgruppens förslag. Bland dessa kan nämnas , TCO och läkarförbunden. Nuvarande förslag anser vi inte innebär någon modernisering av utbildningens innehåll och uppläggning, och utbildningen motsvarar inte heller de krav som framförts av konsumenterna av vården. Arbetsterapeuttjänsterna är ojämnt fördelade över landet. Enstaka kurser kan förväntas anordnas av huvudmannen där det finns underlag för kurser, gott om arbetsterapeuttjänster. En regional ojämlikhet kan härigenom förstärkas. Ca 400 arbetsterapeuter arbetar på omsorgs- och habiliteringsområdet. De har genom sin nuvarande grundutbildning på 120 poäng läst kurser inriktade på omsorg och habilitering. Kommande arbetsterapeuter kommer att arbeta inom motsvarande område utan att vårdkonsumenterna är garanterade att terapeuterna har en fullgod utbildning. Det är angeläget att utbildningen är enhetlig i hela landet, och därför bör en påbyggnadslinje (20 poäng) med inriktning på omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och habilitering inrättas. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en påbyggnadslinje om 20 poäng i arbetsterapeututbildningen inriktad på omsorg och habilitering.
mot · G5021792 · 1982-01-26 00:00:00 — Förstärkning av ämnet religionskunskap inom skolan Med tacksamhet noterar vi att och ger ökade resurser till ämnet religionskunskap, bl. a. genom fortbildning av mellan- och lågstadielärare. Behovet av en kvalitativ förstärkning av ämnet förblir stort. undervisar många lärare utan ämneskompetens. Det finns också hos stora elevgrupper en tendens till förutfattad negativ inställning till själva ämnet. Detta kan som en orsak ha att stoffet känts för tungt och inte har anknutits till elevernas egna livsproblem. Det borde inte behöva vara så. tar i hög grad upp människors livsfrågor på ett tidlöst sätt. Det är inte svårt att visa exempel på dess aktualitet bland modern ungdom, inte minst i fall där ungdomar förstörda av drogmissbruk dramatiskt frigjorts till ett positivt och meningsfullt liv. De åtgärder och insatser som behövs bör syfta till att dels lämna lärarna ett lättillgängligt stödmaterial av kunskaper och metodiska förslag, dels utveckla en metodik som anknyter ämnet till ungdomars existentiella livsfrågor, dels framställa bredvidläsningsmaterial för eleverna. Här vill vi särskilt framhålla ett område, där behovet synes stort och utbytet borde bli högt: levnadsbeskrivningar i kort och fängslande form av religiösa och andra personer i historia och nutid som gjort insatser till människors och mänsklighetens gagn. Med hänvisning till ovanstående föreslår jag att uttalar sig för att ämnet religionskunskap erhåller en fortsatt kvalitativ förstärkning som både hjälper lärarna och stimulerar eleverna.
mot · G5021794 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. Betyg i svenska för vissa invandrarelever På förslag av SÖ anvisar föredragande statsrådet i budgetproposition 1981/82:100 en möjlighet för invandrarelever på gymnasieskolor att byta ut ett eller flera ämnen mot ämnet svenska som främmande språk. Statsrådet anför bl. a.: Betyg bör emellertid inte sättas. Jag vill erinra om att betyg sätts i ämnet svenska. Det bör ankomma på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att avgöra vilka närmare föreskrifter som kan behövas. En förutsättning för att eleverna skall kunna följa undervisningen i gymnasieskolan är att svenska som främmande språk inte ligger på rent nybörjarstadium, utan utgör en fortsättning på eller introduktionskursernas svenskundervisning. Skolan bör bedöma om stödundervisning i svenska är till fyllest för invandrarelever eller om hon/han skall ha rätt till undervisning i svenska som främmande språk. De elever som får denna rätt bör emellertid också få betyg i ämnet, i synnerhet som de avstår från något annat ämne. Betyget i svenska blir av naturliga skäl mycket lågt, och invandrareleven kommer i underläge gentemot sina svenska kamrater. Vad som i övrigt kan sägas om betyg i allmänhet - de är motivationsskapande, informerande etc. - gäller i hög grad betyget i just detta ämne, där invandrareleverna har en god chans att hävda sig. Betygen i svenska som främmande språk kan också utgöra en värdefull prognos. Vad gäller behörighet till högskola och andra vidarestudier måste dock betyget i svenska vara avgörande. Med stöd av vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att i gymnasieskolorna betyg skall ges i ämnet svenska som främmande språk. 1 1981/82. HANS NYHAGE (m) () () () () G. () i () () () PER STENMARCK (m) ()
mot · G5021796 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1796 m. fl. Kombination av gymnasieskolestudier och idrott på hemorten Regeringen föreslår i årets budgetproposition, att den försöksverksamhet med kombination av gymnasieskolestudier och elitidrott som pågått /78 omfattande femhundra intagningsplatser skall göras reguljär fr. o. m. /83. Det är värdefullt att regeringen nu lagt förslag om att de s. k. idrottsgymnasierna skall göras permanenta. har därutöver föreslagit att en försöksverksamhet med kombination av gymnasieskolestudier och idrott på hemorten skulle påbörjas som komplement till verksamheten med de s. k. idrottsgymnasierna. Den riktar sig till samma kategori ungdomar som går på idrottsgymnasier- dvs. ungdomar som avser att kombinera gymnasieskolestudier med idrottsträning på elitnivå - men som har förutsättningar att på hemorten bedriva specialidrottsverksamhet under av resp. specialförbund godkända former. Samma behörighetskrav som gäller för de s. k. idrottsgymnasierna skulle gälla också i försöksverksamheten. Försöksverksamheten skulle utformas på så sätt att elev som deltar i denna i varje årskurs skulle få utbyta av lärokurs enligt godkänd timplan mot sådan specialidrottsverksamhet. Det skulle enligt SÖ:s förslag ankomma på att utfärda ytterligare erforderliga bestämmelser för försöksverksamheten. Inga statsbidrag skulle utgå till lärarlöner vid försöksverksamheten. Handledningen skulle förutsättas ordnas genom kommuns, specialförbunds, lokal eller regional idrottsorganisations försorg. Försöksverksamheten föreslås omfatta 150 intagningsplatser. Om lokaliseringen av försöksverksamheten och fördelningen på idrottsgrenar skulle besluta efter samråd med riksidrottsförbundet. Vi anser att det skulle vara ytterst värdefullt att få påbörja denna försöksverksamhet i enlighet med förslag. Regeringen framlägger inget sådant förslag till . att beslutar att kombination av gymnasieskolestudier och idrott på hemorten i enlighet med förslag skall få anordnas fr. o. m. /83. () ()