mot · G5022262 · 1982-03-24 00:00:00 — Det finns dock anledning att fästa uppmärksamheten på betydelsen av den fortsatta utbyggnaden och modifieringen av bassystemet, kompletteringen av stridsledningssystemet med anskaffning av luftburna radarstationer och den fortsatta utvecklingen och anskaffningen av moderna vapen för såväl attack- som jaktuppgifter. 3.3 Anskaffningen av ett nytt flygplanssystem m. m. På grundval av försvarskommitténs förslag förordar regeringen, att arbetet i flygplansfrågan inriktas mot ett svenskt med målet att Viggen-systemet skall kunna börja ersättas , om det svenska under utvecklingsarbetet visar sig fylla de uppställda kraven. Moderata samlingspartiet instämmer i de överväganden och förslag som regeringen redovisar i denna fråga. har, på grundval av beslut om inriktningen mot ett , bedrivits ett omfattande studiear bete kring flygplanssystemets framtida roll i vårt försvar och möjliga anskaffningsalternativ. Det är värt att notera, att det råder en klarare enighet än tidigare om betydelsen av att vårt försvar även fortsättningsvis inkluderar ett starkt flygvapen, utrustat med flygplan som kvalitativt har möjligheter att mäta sig med de som kan komma att bli aktuella från eventuella angripares sida. Icke minst har de gångna årens studiearbete visat på den ökade betydelse som det svenska luftrummet, och därmed det svenska luftförsvaret, kan komma att ha , och den centrala roll som bemannade flygplansplattformar, försedda med avancerade sensorssystem och ett brett register kvalificerade vapen, har i detta sammanhang. Även när det gäller attackfunktionen har genomförda studier visat på svårigheterna att med bibehållen flexibilitet ersätta det bemannade flygplanet som vapenplattform. På uppdrag av regeringen har ÖB genomfört en värdering av de olika möjligheter att tillgodose kravet på införandet av ett JAS-system som står till förfogande. En detaljerad teknisk, operativ och ekonomisk jämförelse av det av offererade fiygplanssystemet med de operativa eller färdigutvecklade amerikanska flygplanen F18A, F18L, F16C, F5G och F5JAS har redovisats. Enligt chefen för flygvapnets och överbefälhavarens utlåtanden visar dessa studier, att det offererade svenska fyller de krav i olika hänseenden som ställts upp. Flertalet av de utländska alternativen uppfyller också dessa krav. I några fall sker detta med imponerande marginaler, men vid en total bedömning har en utveckling och anskaffning av det svenska JAS-systemet av ÖB ändå bedömts som det fördelaktigaste alternativet. Av stor betydelse för detta ställningstagande torde ha varit, att möjligheterna att upprätthålla en tillräcklig kvantitet på flygvapnets krigsorganisation bedöms vara avsevärt större vid en inhemsk utveckling och produktion än vid en anskaffning av utländska flygplan. En utveckling och tillverkning av det svenska kommer att ställa mycket stora krav på svensk flygindustri, som kommer att krympa sina militära delar . Stora krav kommer också att ställas på den flygtekniska forskningen och på de militära myndigheter som kommer att ha huvudansvaret för upphandlingen av JAS-systemet under de kommande decennierna. Det kommer icke att vara möjligt att utveckla ett tillräckligt kvalificerat utan ett långt gående samarbete med utländska flygindustrier. Det har stått klart, att framtid är beroende av möjligheterna att säkra tillgång till mycket avancerat utländskt teknologiskt kunnande på en rad områden. Ett sådant utländskt samarbete utgör en förutsättning för likaväl som en långsiktig styrka för den svenska flygindustrin i dess arbete för att åstadkomma en successiv omställning till en allt högre andel av civil produktion. För att skall lyckas fordras, förutom ett omfattande ut ländskt samarbete, en betydande fasthet i den ekonomiska och operativa planeringen. Viggen-systemets historia ger en god belysning av riskerna med ett projekt som fullföljs under starkt förändrade förutsättningar. De kostnadsfördyringar i jämförelse med de ursprungliga planerna som drabbat Viggen-systemet har till den alldeles övervägande delen varit en effekt dels av det minskade totala antalet flygplan från en ursprunglig planering på över 800 till en slutbeställning på ca 330 och dels av den successiva neddragningen av produktionstakten långt under gränsen för det ekonomiskt optimala. Det är av avgörande betydelse för möjligheterna att inrymma i framtida försvarsramar att dessa erfarenheter från Viggen-systemets utveckling noga beaktas. JAS-systemet kommer att utvecklas och utprovas för att sedan vara operativt och 2000-talets första decennier. Det är uppenbart, att kravet på att systemet skall vara fullt operativt användbart under så lång tidsperiod ställer mycket höga krav på systemets prestanda redan i utgångsläget, och att det dessutom gör det nödvändigt att beakta behovet av att successivt modernisera och modifiera flygplansplattformen och de olika vapensystem som den skall förses med. Det är därför av stor betydelse, att de avgöranden som sker om flygplanets grundläggande drag, sker med beaktande av också de långsiktiga utvecklingsmöjligheterna. Utformningen av den aerodynamiska grundkonfigurationen och valet av motor för flygplanet låter sig knappast förändras senare, om det skulle visa sig att tillstötande svårigheter eller nya krav innebär att prestandakraven måste skärpas eller på något avgörande sätt förändras. I sitt ställningstagande måste utgå ifrån, att de militära myndigheterna och regeringen på ett tillfredsställande sätt beaktat dessa frågor. Arbetet med har skett på ett sätt som på viktiga punkter avvikit från det som gällde Viggen-systemet. En sammanhållen har, delvis efter ett eget ekonomiskt risktagande, offererat ett flygplanssystem inom mycket bestämda ramar. Kraven på fasthet i flygindustrins åtaganden i olika hänseenden torde vara längre drivna än i så gott som varje annan upphandling av motsvarande slag som är möjligt att jämföra med. ställningstagande i vår till förmån för det svenska JASprogrammet bör innebära, att ett flygplanssystem skall utvecklas inom de angivna ekonomiska ramarna, och att det skall svara mot de uppställda kraven. Inom denna ram är det sedan naturligt att projektet i vissa delar kan komma att förändras mot bakgrund av den tekniska utvecklingen, möjligheterna till internationellt samarbete kring systemets olika delar samt de skiftande operativa krav som bl. a. utvecklingen i vår omvärld kan medföra. Stora krav ställs på ledningen av arbetet med , och regeringen redovisar i propositionen vissa överväganden i denna fråga. derata samlingspartiet instämmer i vad regeringen har att anföra i denna fråga. Det förslag till inriktning av den flygtekniska forskningen som regeringen redovisat i propositionen är enligt moderata samlingspartiets mening icke komplett och därmed otillfredsställande. Den flygtekniska forskningen har mycket stor betydelse dels mot bakgrund av , och dels mot bakgrund av ansträngningarna att vidga basen för den svenska flygindustrin, och det är knappast möjligt att ta ställning till riktlinjer för denna forskning innan det förslag som regeringen aviserar om, bl. a. förläggningen av den transsoniska vindtunneln, har förelagts . Moderata samlingspartiet är därför f. n. ej berett att ta ställning till dessa frågor. 3.4 Rationalisering av fredsorganisationen Ett centralt inslag i försvarskommitténs arbete var ansträngningarna att genom rationaliseringar och förenklingar av försvarets fredsorganisation frigöra resurser att överföra till krigsorganisationen. Utan omfattande rationaliserings- och besparingsinsatser torde det vid nuvarande statsfinansiella läge icke vara möjligt att upprätthålla en tillfredsställande krigsorganisation. var enig om, att ett belopp om sammanlagt skulle inbesparas under denna och följande programplaneperiod. Av dessa skulle åstadkommas genom rationaliseringar av existerande verksamhet medan resterande 2,4 miljarder skulle frigöras genom nedläggningar av vissa delar av fredsorganisationen. Inom försvarskommitténs arbetsutskott uppnåddes enighet om inriktningen av dessa rationaliserings- och nedläggningsinsatser, och denna enighet var en mycket betydelsefull grundkomponent i planeringen av försvaret under de kommande programplaneperioderna. Uppslitande strider om fredsorganisationen bidrar knappast till den önskade stabiliteten i försvarets arbete. I propositionen ansluter sig regeringen i huvuddelen av frågorna till det förslag som lämnades av försvarskommitténs arbetsutskott, och som bl. a. moderata samlingspartiet förklarat sig berett att ge sitt stöd med undantag av frågan om Bergslagens militärområde. Mot bakgrund av behovet av att nu minska väntetiderna vid grundutbildning finner regeringen det dock motiverat med en viss utökning av grundutbildningskontingenten . Regeringen anser därför att en nedläggning av 13 i icke bör beslutas . I rådande läge ansluter sig moderata samlingspartiet till regeringens bedömning i denna fråga, men vill starkt stryka under vikten av att besparingsmålen för de bägge programperioderna uppnås i den omfattning som försvarskommittén var enig om. Beslutet om att icke lägga ner 13 leder till en utebliven besparing med ca under den första och ca under den andra programplaneperioden, och det bör ankomma på regeringen att redovisa de ytterligare besparingar i andra delar av fredsorganisationen som detta beslut nödvändiggör. bör ge regeringen detta till känna, som på ett klarare sätt än vad som är fallet i regeringens proposition ansluter sig till de av försvarskommittén uppställda målen för besparingsoch rationaliseringsarbetet /831991/92. Besparings- och rationaliseringsarbetet bör avse fredsorganisationen, och bör självfallet icke ske på ett sätt som medför att försvarets förmåga i krig försvagas i viktiga hänseenden. Det är mot denna bakgrund som moderata samlingspartiet motsätter sig förslaget om nedläggning av Bergslagens militärområde. Försvarets regionala ledning har varit föremål för genomgripande utredning och beslut , och dagens indelning i sex militär- och civilområden är ett resultat av mycket ingående bedömningar av bl. a. de behov av operativ ledning av försvaret som föreligger i olika situationer. Bergslagens milo representerar i detta sammanhang en ledningsfunktion som har stor betydelse för genomgångs- och kringgångstransporter för reorganiseringen av stridskrafter i vissa situationer. Det tjänar dessutom det viktiga syftet att ge ledningskapacitet i en riktning och möjlighet till reservkapacitet i andra avgörande riktningar. Ett bortfall ur freds- och krigsorganisationen av en militärområdesstab och civilområdesledning innebär att möjligheterna till ett omfattande och uthålligt djupförsvar av betydelsefulla delar av landet minskar. Den mycket begränsade ekonomiska besparing som indragningen möjliggör uppväger enligt moderata samlingspartiets mening icke de operativa nackdelar som är förknippade med denna uttunning av den högre regionala ledningen av totalförsvaret i krig. Med komplettering av vad här anförts om vikten av kompletterande besparingsinsatser, fastläggande av de av försvarskommittén angivna målen för sparinsatserna och bibehållande av Bergslagens militär- och civilområden ansluter sig moderata samlingspartiet till de föreslagna riktlinjerna för fredsorganisationens utveckling. 3.5 Ramberäkning för det militära försvaret Utvecklingen av försvarskostnaderna har under varit mycket dämpad, icke minst i jämförelse med utvecklingen av övrig statlig eller annan offentlig verksamhet. Medan försvarets volym minskade med ökade andra tunga statliga utgiftsområden med . försvarsbeslut var avsett att återställa en del av den nedgång i försvarseffekt som blivit resultatet av 1968 och försvarsbeslut. Utvecklingen blev dock delvis en annan än vad som varit avsikten, och den verksamhetsvolym som försvarsbeslut inriktades på kunde därför icke uppnås. Under periodens första hälft skedde en kraftig minskning av den planerade repetitionsutbildningen och av materielanskaffningen, medan det under periodens andra hälft blev möjligt att göra vissa återtagningar i fråga om materielanskaffningen. Slutresultatet för hela den period som omfattas av försvarsbeslut torde dock bli ett bortfall på ca . Huvudorsaken till dessa problem har varit det otillräckliga och delvis något nyckfulla system för priskompensation som tillämpades , och som moderata samlingspartiet under en lång följd av år riktat skarp kritik mot. Den omläggning av priskompensationssystemet som försvarskommittén föreslagit, och som regeringen förordar i propositionen, bör därför kunna medge en större säkerhet i planeringen av utnyttjandet av försvarsramarna i fortsättningen. Enligt moderata samlingspartiets mening finns det starka skäl som talar för att försvaret skulle tilldelas en viss real ökning av sina ekonomiska resurser. Det är värt att notera, att en sådan real ökning av försvarsresursema beslutats eller planeras i såväl som och , och att denna utveckling är än mera tydlig i de bägge supermakterna och . Säkerhetspolitiska skäl talar entydigt för en inriktning av det militära försvaret enligt den övre nivån i den av ÖB redovisade programplaneringen. Mot bakgrund av det statsfinansiella läget har moderata samlingspartiet dock ansett att det militära försvaret /831987/88 skall tilldelas oförändrade reala resurser i förhållande till försvarsbeslut. En sådan inriktning av försvarsbeslutet överensstämmer med vad den dåvarande trepartiregeringen uttalade i samband med programplaneanvisningarna till ÖB , liksom med de åtaganden som de bägge nuvarande regeringspartierna gjorde i anslutning till regeringsbildningen . Den sänkning av den årliga försvarsramen i förhållande till försvarsbeslut med ca 370 milj. kr. som regeringen nu föreslår innebär ett frångående av tidigare utfästelser och risker för försvarets utveckling som moderata samlingspartiet icke är berett att acceptera. Den ekonomiska ram för det militära försvaret som regeringen nu föreslår has vissa brister i jämförelse med den som förordades av regeringspartiernas representanter i försvarskommittén. De ändringar i försvarskommitténs arbetsutskotts förslag angående rationaliseringar i fredsorganisationen som gjorts medför ökade kostnader på ca 70 milj. kr. under den första programplaneperioden och ca 190 milj. kr. under den därpå följande perioden. Därtill kommer att den utvidgade grundutbildningen beräknas kosta ca 210 milj. kr. Totalt torde således de olika åtgärder som regeringen nu föreslår i förhållande till regeringspartiernas ståndpunkt i försvarskommittén inne bära en försvagning av ramarna med ca 300 milj. kr. Detta kan inte undgå att få vissa effekter för krigsorganisationens omfattning eller materiella innehåll, vilket bl. a. framgår av den reducering av arméns materielanslag som föreslås 1982/83 för att finansiera den utvidgade grundutbildning som är det angivna motivet för att bevara 13 i . Även flygvapnets och marinens materielanslag kommer att påverkas av detta. Den ovilja att ange en mer preciserad inriktning av krigsorganisationen som regeringen har, förstärker den osäkerhet som genom detta kommer att råda om försvarsbeslutets verkliga effekt . De förslag till inriktning av krigsorganisationens olika delar och till förstärkning av beredskap och insatsmöjligheter i olika hänseenden som redovisats i denna motion förutsätter att det militära försvaret tilldelas oförändrade reala resurser. Den inriktning av budgetpolitiken i övrigt som moderata samlingspartiet föreslagit i motion 1981/82:2018 möjliggör en sådan inriktning av försvarspolitiken som budgetunderskottens storlek begränsas väsentligt. Regeringens förslag till ekonomisk ram för försvaret /831986/87 innebär vissa förändringar i förhållande till vad som diskuterades i anslutning till försvarskommitténs betänkande. Vi har tidigare pekat på de osäkerheter om möjligheterna att nå de uppsatta besparingsmålen som föreligger och de oklarheter i angivandet av dessa som finns i propositionen. Det finns därför en betydande risk för att den oklarhet om krigsorganisationens kvantitativa och kvalitativa inriktning som vi kritiserat leder till att svårigheter att hålla ramarna medför fortsatta reduceringar av krigsorganisationen. En viss oklarhet vidlåder propositionen i fråga om hur kostnaderna för försvarsdepartementet påverkar ramberäkningen. Vi utgår liksom försvarskommittén från att frågan om inriktning och omfattningen av arbetet i icke skall påverkas av försvarsbeslutets ekonomiska ramar. Mot denna bakgrund föreslår moderata samlingspartiet i planeringsram för det militära försvaret för perioden /83 1986/87 på 84 900 milj.kr. Utgiftsramen för /83 bör, i enlighet med detta, fastställas till 16 980 milj. kr. Den inriktning av krigsorganisationen och vissa övriga frågor som förordats i det föregående leder självfallet till krav på ökade materielanskaffningar 1982/83 i förhållande till regeringens förslag. Vi förordar att arméns materielanslag B2 ökas med 210 milj. kr., marinens anslag C2 med 10 milj. kr. samt flygvapnets anslag D2 med 100 milj. kr. Den utökade övningsverksamhet vi förordat leder till en ökning av arméns anslag Bl med 30 milj. kr. och marinens och flygvapnets anslag Cl och Dl med vardera 10 milj. kr. Vi begär utökade beställningsbemyndiganden med 465 milj. kr. för anslaget B2, 10 milj. kr. för anslaget C2 samt 175 milj. kr. för anslaget D2. 4 Inriktningen av civilförsvaret Civilförsvarets uppgifter är att skydda befolkning och egendom mot skador och att rädda överlevande. Möjligheterna för civilförsvaret att genomföra dessa uppgifter är starkt beroende av den miljö i vilken insatserna skall ske. Det betyder att civilförsvaret för sina insatser i stor utsträckning är beroende av det militära försvarets möjligheter att lösa sina uppgifter. Ett otillräckligt luftförsvar gör det t. ex. utomordentligt svårt för civilförsvaret att ge skydd åt befolkningen och att bedriva undsättande verksamhet. Är invasionsförsvaret svagt påverkas civilförsvaret t. ex. i fråga om åtgärder för befolkningens omflyttning och utrymning från hotade områden. Att, som hävdas från olika håll, det skulle vara möjligt att föra över resurser från det militära försvaret till civilförsvaret, är därför inte realistiskt. De brister som alltjämt finns inom civilförsvaret måste därför avhjälpas genom tillskott av andra medel. Prioritet bör härvid ges för att a) öka civilförsvarets möjligheter att möta överraskande angrepp. Civilförsvaret måste kunna träda i verksamhet innan den militära mobiliseringen är genomförd, b) ge bättre skydd åt befolkningen i de stora städerna som ofta innehåller viktiga anfallsmål (industrier, kommunikationsanläggningar, ledningsanläggningar), c) förbättra civilförsvarets ledningsmöjligheter. Det är angeläget med en ökad samordning mellan civilförsvaret och den kommunala verksamheten, bl. a. på räddningstjänstområdet. Detta bör bli möjligt genom att ansvaret för ledningen av civilförsvarsverksamheten på den lokala nivån i krig förs över till kommunerna. Med detta följer visst planläggningsansvar i fred. Omfattningen av den planläggning som det skall ankomma på kommunerna att ombesörja är inte slutligt utbredd. För att få ytterligare underlag för uppgiftsfördelningen i fråga om planläggning och andra beredskapsförberedelser i fred mellan länsstyrelserna och kommunerna avses en provplanläggning genomföras i två län. I samband därmed avses förslag till bestämmelser om ersättning till kommunerna för planläggning m. m. i fred att utarbetas. Vi förutsätter att frågan om ledning i krig av den kommungränsövergripande civilförsvarsverksamheten (bl. a. undsättning och/eller utrymning över kommungräns till annan kommun i eget eller annat län) liksom planläggningen i fred för denna verksamhet även blir föremål för prövning i samband med provplanläggningen. Härvid bör samordningen av den allmänna räddningstjänsten i fred mellan olika kommuner tillmätas stor vikt. Resultatet av provplanläggningen bör underställas prövning . fram till ett överlämnande av planeringsansvaret krävs ett omfattande arbete med att anpassa planerna till den nya planeringsverksamheten. Länsstyrelserna har också ett omfattande ansvar för att utbilda de som på nivå skall ansvara för denna planläggning. Mot denna bakgrund Finns det skäl att ifrågasätta möjligheterna att /83 genomföra besparingar vid länsstyrelsernas försvarsenheter av den omfattning som kommunministern föreslår. Enligt moderata samlingspartiets mening bör dessa begränsas till de som gäller större delen av övrig statlig förvaltning. I annat sammanhang har moderata samlingspartiet visat på de möjligheter till andra sparåtgärder inom länsstyrelserna som är möjliga och lämpliga. skyddsrumsutredning har föreslagit att alla skyddsrum skall kontrolleras regelbundet för att säkerställa att de har avsedd skyddsförmåga. För detta föreslås att nuvarande system med särskilda till länsstyrelserna knutna besiktningsmän kodifieras. Departementschefen vill i stället att de byggnadsinspektörer som kommunerna har hand om i slutbesiktningen av nybyggda skyddsrum skall tas i anspråk också för den fortlöpande kontrollen. Såväl ur effektivitets- som kontrollsynpunkt är den av skyddsrumsutredningen förordade modellen att föredra, och vi menar att den bör genomföras. I fråga om civilförsvarsorganisationens storlek (bl. a. omfattningen av undsättningsorganisationen samt underhålls- och förrådsorganisationen) samt omfattningen av utbildnings- och övningsverksamheten har inte heller i årets proposition något slutligt ställningstagande kunnat ske. I avvaktan på att frågan om ökad samordning av utbildning och övning för fredsoch krigsräddningstjänst finnér sin lösning, bör enligt vår mening några mer omfattande nyinvesteringar i utbildningsanläggningarna ej ske. Självskyddsutbildningen av allmänheten utgör en av det frivilliga civilförsvarets viktigaste uppgifter. Även om en ökad självskyddsutbildning kommer till stånd i , bör också fortsättningsvis genomförandet av självskyddsutbildningen i betydande utsträckning vara en uppgift för civilförsvarets frivilligorganisation. 5 Inriktningen av ekonomiskt försvar Det ekonomiska försvarets betydelse för det totala försvaret har kommit att uppmärksammas alltmer. Icke minst gäller detta det ekonomiska försvarets viktiga roll när det gäller att bidra till vår säkerhetspolitiks förmåga att motstå de olika hot som fredskrissituationer kan komma att medföra. Enligt moderata samlingspartiets mening ger de riktlinjer för det ekonomiska försvarets utveckling som anges i propositionen möjlighet till en balanserad utveckling av totalförsvaret. Regeringens förslag innebär, att man ställer sig bakom den nya inriktning av försörjningsberedskapen som ÖEF angav i perspektivstudien och som försvarskommittén i sina huvuddrag anslöt sig till. Propositionen bildar en god grund för det fortsatta arbetet med att förverkliga denna inriktning. Regeringen avviker dock från försvarskommittén i fråga om den utredning som skulle tillkallas i syfte att studera näringslivets medverkan i beredskapslagringen. Denna medverkan bedöms komma att bli allt viktigare. Att vissa frågor med anknytning till detta nu är föremål för studier inom en arbetsgrupp i får, enligt vår mening, inte tas till intäkt för att i studera dessa frågor på det sätt försvarskommittén föreslagit. bör ge regeringen detta till känna. Den senareläggning av oljelagringsprogrammet som regeringen nu föreslår, synes i huvudsak vara motiverad av statsfinansiella överväganden. Att åtgärden inger betänkligheter ur beredskapssynpunkt är uppenbart, men därtill skall läggas, att den även rent statsfinansiellt synes innebära en viss risktagning. Med dagens saldo för oljelagringsfonden och nuvarande intäktsprognos torde det i alla händelser icke vara möjligt att slutföra oljelagringsprogrammet före utgången av 1984, och det är nu att anta att så kommer att ske först .