mot · G502960 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Vår semester styrs på samma sätt som vår övriga fritid alltmer av olika kommersiella intressen. Fritids- och semesterindustrin har expanderat mycket starkt. Vad som karakteriserar de vanligaste semesteralternativen är att de, särskilt för barnfamiljer, är kostsamma, samt att de förstärker isolering och privatisering av familjelivet. I stället för att ge utbyte i form av gemenskap, stimulerande upplevelser, aktivt och kulturellt innehåll leder kommersialiseringen av semester och fritid till en passiv konsumtion av förströelse och dyrbar prylkonsumtion. Särskilt lågavlönade och barnfamiljer löper risk att rasera sin ekonomi under pressen att tillgodose fritidsindustrins modenycker. Semestern är ofta en skenbar idyll. Stora förväntningar knyts till semestern. För många skall en trist vardagssituation kompenseras. Under semestern blir den vanliga livssituationen mer påtaglig. Är man ensam i vanliga fall blir man ofta ännu mer isolerad under semestern. En trasslig familjesituation kan bli än mer krisartad under semestern då man lämnar de invanda rutinerna. Ett symtom på att semestern är en pressande tid är den' ökade självmordsfrekvensen . Det finns klara samband mellan den ökade omfattningen av sociala och psykiska problem hos befolkningen och de förändrade levnadsvillkor som gäller för kärnfamiljen . Det är viktigt att hitta motvikter till den isolering och privatisering som många familjer lever i. Det finns stort intresse för kollektivhusboende och andra kollektiva lösningar i bostadsområdena. Lika viktigt som att skapa permanenta kollektiva boendeformer är att utveckla alternativa semesterformer; särskilt gäller detta för barnfamiljer. Det behövs alternativ som är mindre inriktade på konsumtion och mer på att stärka familjegemenskapen tillsammans med andra människor. Kollektiv familjesemester är ett sådant alternativ, som i viss mån prövats både i och i utlandet. I har kommun under en följd av år bedrivit en framgångsrik verksamhet med s. k. familjekolonier. Försöksverksamheten med familjekolonier visar på främst tre funktioner: Familjekolonin, som alternativ semestervistelse, skild från den traditionella semestertypen. Familjekolonin utgör också ett lågprisalternativ till andra kommersiella semesterformer. Familjekolonin som ett försök att utveckla en annan samlevnadsform, som bygger på kollektivt ansvarstagande i kontrast till den för många människor allt vanligare funktionslösheten och främlingskapet i samhället. Familjekolonin som förebyggande social verksamhet. Om den nya socialtjänstlagen skall kunna förverkligas behövs realistiska och verksamma metoder för att ge stöd till människor som lever under pressande sociala förhållanden. Vistelse i ett familjekollektiv har visat sig vara en möjlighet att sätta igång en positiv utveckling såväl på det personliga som på det sociala planet. För att belysa vad som menas med familjekoloni-verksamhet skall två uttalanden citeras som gjordes av deltagare i en familjekoloni: Hemarbetande kvinna, , med fyra barn, i intervju om sina två somrar på familjekolonin: När man lever så ensam som vi gjorde tappade man mer och mer självförtroendet. Till slut vågade jag inte gå ut ... jag skickade ungarna till affären när jag behövde handla. -På familjekolonin tvingades jag att prata med andra, det var svårt i början, eftersom jag inte litade på någon annan. -Här har jag nu fått se hur andra har det, hur de fungerar och lever, det ser man ju aldrig hemma, i vanliga fall sätter ju alla upp en mask som inte stämmer. Här ser jag att alla är lika innerst inne ... även personalen har sina problem. -Det har varit bra för barnen också, de har lärt sig lita på andra vuxna, det blir mindre tryck på mig som mamma då. -har jag ordnat daghem till ungarna och börjat plugga - men jag hade aldrig vågat gå in i ett klassrum om jag inte varit på familjekolonin tidigare och vant mig vid att vara med många människor. Kvinnan pekar i sin berättelse på kärnpunkten i tanken bakom familjekolonin. Kvinna, , med ett barn, i intervju efter förra årets familjekoloni: Jag blev nervös där uppe på den , det fanns ju inget att göra... och inga varuhus eller affärer i närheten... Hemma blir jag också orolig ... känner mig liksom tom... då hjälper det om jag går till centrum, jag går alltid och handlar två gånger ... jag har ju inte så mycket annat att göra. -på kolonin liksom lossnade det... jag upptäckte naturen, började komma i kontakt med folk... jag hade verkligen roligt! En kollektiv familjesemester kan ges olika utformning. Stugbyar, sommargårdar och tältläger är olika möjligheter för inkvartering. Kollektivets sammansättning är en viktig fråga. Det har visat sig vara en fördel om kollektivet har en gemensam bas att utgå ifrån. Ett bostadsområde eller kvarter kan vara utgångspunkten. Ett daghem, fritidshem eller fritidsgård med barn-föräldrar-personal är en annan naturlig enhet. Medlemmar i föreningar och anställda vid en arbetsplats med familjer är andra möjliga grupper. Invandrare är en annan viktig målgrupp. Att tillsammans med sina landsmän bo i ett kollektiv kan stärka den kulturella och språkliga samhörigheten. Detta är viktigt, inte minst för barnen. Att invandrare och svenskar från ett bostadsområde ingår i ett semesterkollektiv är en annan möjlighet som prövats framgångsrikt. Särskilt betydelsefullt är det för ensamstående och deras barn att få möjlighet till kontakt med många människor i ett kollektiv. Kollektiva semesterformer för familjer behövs: - som alternativ till det kommersiella semesterutbudet; - som alternativ till den traditionella barnkoloniverksamheten och sommarhemmen; - som förebyggande social verksamhet och stöd till barnfamiljer. Många kommuner engagerar sig i kommuninnevånarnas möjligheter till semestervistelse genom stuguthyrning och sommargårdsverksamhet. Däremot saknas semesterformer som är inriktade på att utveckla en samlevnadsform som bygger på kollektivt ansvarstagande. Kommunerna bör därför få större möjligheter att anordna olika former av kollektiv semesterverksamhet, bl. a. familjekolonier. Det finns därför andledning att ge statsbidrag till kommunerna för denna verksamhet och också låta den utredning som uttalade sig för med anledning av kulturutskottets betänkande 1978/79:15 noggrannare utreda formerna för denna semesterform, så att allt fler människor kan få tillfälle att delta. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag om särskilt statsbidrag till kommunerna för att anordna kollektiv semesterverksamhet, 2. att uttalar att regeringen låter denna fråga utredas ytterligare och att de erfarenheter som redan vunnits tillvaratas i en vidareutveckling av verksamheten. INGA (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1981/82.