ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5022565 · 1982-05-14 00:00:00 — och sjöfartsfrågor (prop. 1981/82:217) I närsjöfartsutredningens betänkande sjöfartens roll i trafikpolitiken ägnas partrederier betydande uppmärksamhet, och det påpekas att denna företagsform erbjuder en unik möjlighet att bredda kapitalbasen för små och medelstora rederier. Trots en långvarig och svår lågkonjunktur inom rederinäringen har denna verksamhetsgren visat en livskraft som förtjänar uppmärksamhet och stöd, i synnerhet som en viktig källa att anskaffa riskvilligt kapital. I likhet med den tidigare sjöfartspolitiska utredningen pekar emellertid också närsjöfartsutredningen på vissa ogynnsamma skatteregler som försvårar och hämmar tillväxten inom denna annars livskraftiga gren av småföretagande. Man har då särskilt uppmärksammat kommunalskattelagens regler angående fast driftställe. Enligt 57 § 1 mom. i denna författning skall skatt för inkomst av rörelse i allmänhet utges till den kommun från vilken rörelsen utövats från sådant fast driftställe. 12 mom. i samma författning ges särskilda regler för rederirörelse. Även i detta moment är huvudregeln att beskattning sker där fast driftställe funnits för rörelsen. Om emellertid sådant driftställe saknas skall beskattning ske i den skattskyldiges hemortskommun eller - om den skattskyldige saknar hemortskommun - i den kommun där fartyget är hemmahörande. Underskott i en förvärvskälla som är belägen i en kommun får vid den kommunala taxeringen inte dras av från inkomst av förvärvskälla som är belägen i en annan kommun. Genom krav på solidarisk borgen av partdelägare löper en partredare risk att med hela sin personliga förmögenhet svara för förluster i rörelsen. Genom att rederinäringen är särskilt kapitalintensiv kräver även en ganska ringa andel i ett partrederi i betydande belopp. Det är med hänsyn härtill rimligt och riktigt att en partredare skall kunna påräkna godkännande av underskott i förvärvskälla också vi den kommunala beskattningen oavsett om han råkar vara hemmahörande i den ort varifrån rörelsen anses utövad. Så är emellertid nu icke fallet. Denna regel missgynnar också mindre kommuner som av naturliga skäl då har svårt att rekrytera tillräckligt antal partredare i den egna hemortskommunen för att säkerställa tillräckligt bred kapitalbas. Rederirörelse som drivs som partrederi bör därför alltid anses sakna fast driftställe. Som närsjöfartsutredningen särskilt påpekat kan genomförandet av ett sådant förslag knappast beräknas leda till några praktiska eller principiella problem. I stället skulle en sådan regel stimulera till bildande och utveckling av partrederier som är lokaliserade i mindre kommuner. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att rederirörelse i form av partrederi alltid skall anses sakna fast driftställe i kommunalskattelagens mening.
mot · G5022571 · 1982-05-27 00:00:00 — 1981/82 2571-2572 m. fl. Försöksverksamhet med brevröstning i (prop. 1981/82:224) I proposition 1981/82:224 föreslås försöksverksamhet med brevröstning i . Bakgrunden till förslaget är skärpta bestämmelser i när det gäller genomförande av val hos utlandsmyndigheterna i landet. Med anledning härav har den upprättat en promemoria med olika alternativ för röstning i . Promemorian har varit föremål för en begränsad remissbehandling. Någon politisk prövning har inte möjliggjorts. Ärendet har drivits fram med stor brådska. Vi kan inte finna det motiverat att på detta sätt forcera fram en provisorisk lösning vars konsekvenser inte kan överblickas. Denna brådska står också i skarp kontrast till oviljan att medverka till att invandrarna i får rösträtt vid riksdagsval. Propositionens förslag är av så vittomfattande karaktär att en grundlig prövning måste företas. i anför t. ex. att den föreslagna möjligheten till röstning för svenskar bosatta i måste prövas med utgångspunkt i de förhållanden som råder inom vårt eget land vad avser personers geografiska eller andra hinder att använda nu tillämpade valförfaranden. Förslaget tycks således ge i boende medborgare favörer som andra inte har när det gäller möjligheten att rösta. Vi avstyrker propositionens förslag. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar avslå proposition 1981/82:224 om försöksverksamhet med brevröstning i . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G6021 · 1982-10-06 00:00:00 — 1982/83 1-4 Motion 1982/83:1 Ändring i utlänningslagen (1980:376), m. m. 1981/82:146) har äktenskap arrangerats i syfte att kringgå invandringsbestämmelserna. Efter hand har tillämpningen av reglerna skärpts i syfte att motverka dessa skenäktenskap. har vi sålunda en praxis som innebär att om ett äktenskap eller samboförhållande upphör blir kvinnan eller mannen utvisad. Det är självklart att det inte skall vara möjligt att bakvägen skaffa sig tillstånd att bo i , t. ex. genom skenäktenskap. Det måste finnas regler som förhindrar detta. Men den praxis som tillämpas drabbar kvinnorna särskilt hårt. I en del fall ter sig möjligheterna till ett anständigt liv i hemlandet obefintliga efter en skilsmässa, främst på grund av dessa länders syn på frånskilda kvinnor. I andra fall tvingas kvinnan begära skilsmässa på grund av mannens alkoholmissbruk eller på grund av misshandel. I många fall ter det sig då onödigt grymt att inte bevilja uppehållstillstånd. I direktiven till invandrarpolitiska kommittén har fastslagits att kommittén vad gäller bedömningen av frågan om invandring av anhöriga i huvudsak bör utgå från nuvarande riktlinjer. Då detta kan tolkas som att man är nöjd med sakernas tillstånd föreslår jag att kommittén får i uppdrag att särskilt beakta ovanstående problem. Med hänvisning till vad som anförts i motionen yrkar jag att hos regeringen anhåller att invandrarpolitiska kommittén får i uppdrag att särskilt beakta frågan om uppehållstillstånd för frånskilda invandrarkvinnor.
mot · G60210 · 1982-10-08 00:00:00 — Motion 1982/83:10 Skolor med enskild huvudman m. m. 1982/83:1) I regeringens proposition 1982/83:1 angående skolor med enskild huvudman m. m. föreslås regler för statligt stöd till fristående skolor. Enligt min mening är reglerna för att få statsbidrag alltför snäva. Det bästa vore att få ett system där statsbidraget följde eleven med ett visst belopp per elev. Men i avvaktan på ett sådant system får det inte vara så att man försöker göra det så besvärligt som möjligt för dem som väljer att låta sina barn få undervisning i fristående skolor. Ett allvarligt hinder som reses är när i propositionen anges att den omständigheten att en fristående skola står på konfessionell grund inte kan utgöra tillräckligt skäl för statsbidrag. Statsrådet uttalar på s. 40 i propositionen att Ingen behöver alltså på grund av sin uppfattning i religiöst avseende välja en annan skola än . Detta påstående har inte grund i verkligheten! Många, många är de föräldrar som skulle vilja ha en annan undervisning för sina barn men som på grund av psykologiska, ekonomiska eller andra faktiska problem tvingas avstå från detta. Några remissinstanser har också reagerat mot att den konfessionella prägeln på en fristående skola inte ensam skulle utgöra tillräcklig grund för statsbidrag. Enbart den omständigheten att en fristående skola står på konfessionell grund bör utgöra tillräckligt skäl för statsstöd. Det bör ankomma på vederbörande utskott att göra nödvändiga följdändringar i den föreslagna lagtexten. Med hänvisning till ovanstående hemställs att vid behandlingen av proposition 1982/83:1 beslutar att enbart den omständigheten att en fristående skola står på konfessionell grund skall utgöra tillräckligt skäl för statsstöd.
mot · G60211 · 1982-10-08 00:00:00 — Skolor med enskild huvudman m. m. 1982/83:1) Vid flera riksmöten har motioner väckts om att Ekebyholmsskolan i måtte få statsbidrag på samma sätt som andra privata internatskolor. Det har därvid påpekats att Ekebyholmsskolan som enda internatskola i av dem som stått under statlig tillsyn inte fått något statsbidrag. svar på motioner har varit att man skulle invänta resultatet av utredningen om enskilda skolor. har utredningen blivit klar, remissbehandlats och föranlett proposition 1982/83:1 Skolor med enskild huvudman m. m. I propositionen förs ett ganska detaljerat resonemang om hur de övriga skolor av samma typ som Ekebyholmsskolan som tidigare fått statsbidrag skall behandlas i fortsättningen. Men om Ekebyholmsskolan sägs det fortfarande ingenting. Den orimligheten måste rättas till. Ekebyholmsskolan får de bästa vitsord! Av föräldrar som har sina barn där, av kommun och av SÖ som uttalat sig mycket positivt om skolan. Det kan därför inte komma i fråga att skolan även fortsättningsvis skall utsättas för någon negativ särbehandling. bör i stället uttala sitt stöd för att Ekebyholmsskolan skall få statsbidrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av proposition 1982/83:1 om skolor med enskild huvudman m. m. beslutar uttala att Ekebyholmsskolan i fråga om statsbidrag skall behandlas på samma sätt som andra privata internatskolor och tilldelas statsbidrag för sin verksamhet.
mot · G60213 · 1982-10-11 00:00:00 — Motion 1982/83:13 Förslag till ny vattenlag m. m. 1981/82:130) Det finns många möjligheter till kollision mellan genomförande av vattenföretag och naturvårdsintressen. Det kan gälla markavvattningsföretag, som inkräktar på skyddsvärda våtmarker, som ännu inte skyddats genom naturreservat eller naturvårdsförordnande. Det kan gälla vattentäkter för vattenförsörjning eller bevattning, som medför sådan ändrad vattenföring eller förändrade strandförhållanden att naturvårdshänsyn blir åsidosatta. Det kan gälla byggnad eller anordning, som omnämnts i förslaget till vattenlag 2 kap. 6 §. I normala fall skulle de förhindrats på grund av bestämmelserna om strandskyddsområde, men naturvårdslagens 16 § innehåller undantag för tillstånd enligt den äldre vattenlagen. Bestämmelserna om strandskydd i naturvårdslagen är allmängiltiga och kan endast upphävas av om särskilda skäl föreligger. I förslaget till vattenlag skall naturskyddet tillgodoses genom ett stadgande av mera obestämd karaktär, nämligen att vattenföretag kan genomföras, om inte skada eller olägenhet av större betydelse därigenom uppkommer. Med anledning av den ökande vikt allmänheten och de ansvariga myndigheterna lägger vid miljöhänsyn och den kraftiga påverkan olika vattenföretag och anordningar vid vattenområden kan ha på miljön vid sjö och strand samt vattendrag, är det otillfredsställande att t. ex. bestämmelserna om strandskydd enligt specialmotivering till 2 kap. 2 § inte åtminstone i viss mån gäller vid vattenföretag. Genom den nya vattenlagen upphävs det starkare naturskydd och strandskydd som naturvårdslagen ger och bedömningen av styrkan i naturvårds- och miljökrav överlåts i stor utsträckning till domstols bedömning. Det är angeläget att redan lagfästa miljöbestämmelser inte uppmjukas. Det ankommer på berört utskott att utarbeta förändringar i förslaget till ny vattenlag som motionen föranleder. Med anledning av det ovan anförda hemställs att beslutar anta det förslag till förändringar i förslag till ny vattenlag, proposition 1981/82:130, som föranleds av motionens förslag att den nya vattenlagen skall underordnas naturvårdslagen.
mot · G60216 · 1982-10-11 00:00:00 — Motion 1982/83:16 Förslag till lotterilag, m. m. 1981/82:170) I proposition 1981/82:170 föreslås att en fri sektor skall införas för mindre lotterier. Dessa lotterier skall förbehållas föreningar med lokal anknytning och enligt huvudregeln bedrivas inom den kommun där föreningen är verksam. Propositionens förslag ansluter sig i stort till lotteriutredningens förslag. Avvikelserna från lotteriutredningens förslag kan accepteras utom i ett avseende. föreslog att omsättningsgränsen för lotterier i den s. k. fria sektorn skulle bestämmas till . I propositionen föreslås dock att denna gräns skall bestämmas till 50 000 . Detta trots att flertalet av remissinstanserna ansett att den av lotteriutredningen föreslagna omsättningsgränsen bör gälla. De lokala föreningarna torde vara mer betjänta av ett lotteritillstånd på . som är möjligt att sälja och som bör ge en direkt behållning på . än av ett tillstånd på . som inte går att sälja i den omfattning som planerats beroende på en överetablerad lokal marknad. Jag förutsätter avslutningsvis att lotterinämnden uppmärksamt följer lotterimarknadens utveckling inom den fria sektorn och om så befinns nödvändigt vidta lämpliga åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ge lotterilagens 14 § 7 p. följande lydelse: att insatsernas sammanlagda belopp i de lotterier som sammanslutning med stöd av denna paragraf anordnar uppgår till högst . Om det inte finns särskilda skäl till annat, får tillstånd meddelas endast när det kan antas att lotteriet kommer att lämna sammanslutningen skälig avkastning.
mot · G60218 · 1982-10-11 00:00:00 — Motion 1982/83:18 Förslag till lag om exploateringssamverkan m. m. 1981/ 82:221) Förslagen i proposition 1981/82:221 till lagstiftning om exploateringssamverkan har utformats för att vara anpassade till den nu gällande byggnadslagstiftningen. Lagrådet har anfört (s. 172) bl. a. att det sätt på vilket anpassningen har skett ej går fritt från invändningar, att den föreslagna regleringen är mycket komplicerad och att förslaget tvivelsutan skulle ha vunnit på en ytterligare bearbetning. Med hänsyn till detta och till angelägenheten av en god samordning med byggnadslagstiftningen i övrigt ifrågasätter lagrådet om det inte varit lyckligare om en reglering i ämnet fått vänta till den förestående allmänna reformen av sagda lagstiftning. I propositionen utvecklas behovet av en delreform på området endast på ett allmänt sätt och som om, enligt det bakomliggande utredningsförslaget, samordningen med kommande byggnadslagstiftning löstes. Det tillförs endast ett inte närmare motiverat generellt påstående att samver kansreglema kan utformas så att de kan samordnas med såväl den nu gällande som en kommande byggnadslagstiftning. Även om det finns vägande skäl för att förbättra möjligheterna att genomföra i planer förutsatt bebyggelse i lagreglerad samverkan mellan fastighetsägare har inte övertygande visats att angelägenheten därav är så stor att lagstiftning i ämnet inte kan anstå tills ett samlat förslag till en ny planoch byggnadslagstiftning föreligger. Som anges i propositionen (s. 58-59) kan olika samverkansformer få sinsemellan skilda beskattningskonsekvenser. Flera frågor anges vara oklara, vilket lett till en översyn inom budgetdepartementet av de berörda reglerna om beskattning av samfälligheter. Det kan inte uteslutas att resultatet av slutliga överväganden i skattefrågorna bör få konsekvenser för även utformningen av förslag i den del som lagts fram. Det finns enligt det anförda vägande skäl för att nu inte anta någon särskild lagstiftning om exploateringssamverkan m. m. Det får förutsättas att det fortsatta arbetet på en ny plan- och byggnadslagstiftning får omfatta även här berörda delar av genomförandefrågorna. Med hänvisning till det anförda föreslås att inte antar de lagförslag som lagts fram genom proposition 1981/82:221 om exploateringssamverkan.
mot · G60219 · 1982-10-11 00:00:00 — Motion 1982/83:19 m. fl. Skrivelse från talmanskonferensen med överlämnande av ett från utskottskommitté inkommet betänkande om utskott (Förs. 1981/82:22) I samband med enkammarreformen fick en ny utskottsorganisation. I fanns då ett civildepartement som bl. a. handlade frågor om länsstyrelserna. Även ärenden om bebyggelseplanering, byggnads-, lantmäteri- och kartväsen bereddes då inom . tillhör länsstyrelsefrågorna kommundepartementets verksamhetsområden, medan frågor om bebyggelseplanering m. m. bereds i dit även frågor om bostadsförsörjningen i vid mening förts från dåvarande . De riksdagsärenden som inom regeringens kansli bereds inom handläggs av civilutskottet. Dessutom handlägger civilutskottet vissa ärenden som inom den nytillträdande regeringens kansli kommer att beredas inom och troligen inom . Om utskottskommittés förslag accepteras och energifrågorna flyttas från näringsutskottet till civilutskottet kommer civilutskottet även att bereda ärenden som inom handläggs inom industridepartementet. Utskottet kan sålunda komma att handlägga frågor som inom regeringens kansli bereds inom fyra departement, nämligen inom , , och industridepartementet. Eftersom utskottets huvudsakliga uppdragsgivare inom regeringens kansli även i fortsättningen kommer att vara och då det inrättade endast till en mindre del kommer att ha ärenden som i bereds av civilutskottet finns det enligt vår uppfattning starka skäl att ändra benämningen på utskottet. För en bredare allmänhet innebär namnet civilutskottet en association till de frågor som handläggs inom . Vi föreslår därför att beslutar att civilutskottet skall byta namn till bostadsutskottet. Denna benämning innebär en anknytning till verksamhetsområde där förutom frågor om bostadsförsörjning bl. a. även handläggs frågor om byggnadsväsende!, planläggning av markanvändning och bebyggelse samt frågor om energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet. Vi är emellertid medvetna om att vårt förslag till namn inte fullständigt täcker utskottets ämnesområde. Det torde dock inte vara möjligt att utan namnkombination få en mer täckande benämning. Det i denna motion förordade namnet ger direkt en assocication till och till de ärenden som handläggs där. Det bör ankomma på att utarbeta de ändringar i tilläggsbestämmelserna till riksdagsordningen m. m. som erfordras. Det torde vara lämpligt att det förordade namnbytet gäller fr. o. m. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar om ändrad benämning m. m. av civilutskottet i enlighet med vad i motionen anförts. () () () . () (vpk)
mot · G6022 · 1982-10-06 00:00:00 — Ändring i utlänningslagen (1980:376), m. m. 1981/82:146) I samband med skilsmässa händer det tyvärr i många fall att den frånskilda invandrarkvinnan förlorar sitt uppehållstillstånd, som hon erhållit genom anknytningslagen. Hon utvisas trots att hon levt här två , fött och uppfostrat sina barn i . I flera av fallen har kvinnan tvingats lämna en stor släkt här i landet. Endast hennes anknytning till mannen har legat som grund för hennes uppehållstillstånd. Vi vänder oss emot att dessa kvinnor icke betraktas som självständiga individer. Deras ansökan om uppehållstillstånd måste behandlas utan hänsynstagande till den f. d. mannen. Något annat strider mot svensk invandrarpolitik och mot jämlikhetssträvandena i det svenska samhället. Utvisningen kan dessutom leda till obeskrivliga tragedier för kvinnan och hennes barn i det land hon utvisas till. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar ändra utlänningslagens bestämmelser så att de invandrare som fått uppehållstillstånd i på grund av äktenskap och som fått fast förankring här i landet inte riskerar utvisning på grund av skilsmässa. () ()
mot · G60221 · 1982-10-13 00:00:00 — Åtgärder mot alkoholförtäring på allmän plats och lättnader i tillståndskravet för gatumusik (prop. 1982/83:9) Vad beträffar gatumusiken synes det som om olika regler skulle komma att tillämpas. Om gatumusik framförs under begreppet allmän sammankomst krävs normalt inget tillstånd. Om framträdandet inte kan anses som sammankomst blir regler i lokala ordningsstadgor tillämpliga och då krävs tillstånd. De rättstillämpande myndigheterna kommer, om denna lag stiftas, att få svåra gränsdragningsproblem. Detsamma gäller utövarna. I likhet med kommun anser jag inte att förslaget om beslag och förverkande tillgodoser något upplevt behov. Langningen av alkoholdrycker till ungdom kommer inte att nämnvärt påverkas. I stället är det min bestämda uppfattning att åtgärderna riktar sig enbart mot de sämst ställda i samhället. Därför föreslår j ag att propositionen omarbetas på sådant sätt att klara regler för framförande av gatumusik skapas samt att förverkande av alkohol utgår. Ett förslag i propositionen behöver dock åtgärdas och det gäller ändrad lydelse av 7 § allmänna ordningsstadgan. Denna paragraf strider i sin nuvarande lydelse i princip mot regeringsformen. Behövlig lagtext torde kunna utarbetas av utskottet. Med stöd av vad som ovan sagts hemställer jag 1. att beslutar att avslå proposition 1982/83:9, 2. att beslutar att 7 § allmänna ordningsstadgan justeras så att den överensstämmer med regeringsformen. HANS () i
mot · G60225 · 1982-10-15 00:00:00 — Regional laboratorieverksamhet (prop. 1982/83:21) I propositionen föreslås rekonstruktion av AB (Svelab). Underlag för propositionen är utredningen laboratorieverksamhet LAB 76 (SOU 1979:3) och rapporten från den utredningsgrupp (Svelab-gruppen) som sett över läget efter remissbehandlingen av LAB 76 (Ds Jo 1981:13). I LAB 76 föreslås principbeslut om nedläggning av SLL:s filial i nära . I särskild utredning () utreds bl. a. den framtida verksamheten vid () och dess filial i . Utredningen föreslår att SLL-filialen i överförs till Svelab. Mot ett sådant överförande talar, som vi ser det, vägande skäl. Dessa skäl framförs i filialens yttrande till betänkandet från . I yttrandet framhålls bl. a. följande: Inom de områden som i propositionen anges som Svelabs huvudområden utfördes inom filialen arbeten som motsvarade av verksamheten. Det dominerande verksamhetsfältet vid filialen i är undersökningar inom produktkontrollområdet. Detta område är marginellt inom Svelab. Svelab skulle utgöra en svag samarbetspartner för den nuvarande filialen i som har ambitionen att vara en bas för statliga insatser till stöd för de norrländska jordbruks och trädgårdsnäringarna. Om det nuvarande huvudmannaskapet för filialen, som är SLL:s huvudlaboratorium, behöver kompletteras så är inte Svelab utan SLU () en naturlig part. Av analysintäkterna kommer f. n. just från SLU. Verksamheten vid SLL:s filial i expanderar inom torv- och biomassasektorn. Denna verksamhet sker med full kostnadstäckning. Insatserna på dessa område i fråga om metodutveckling utjämnar filialens arbeten med rutinanalyser. Utredningen om stöd till jordbruket i norra har särskilt framhållit betydelsen av ökad markavkastning i norra . Här har en central betydelse. Ökad grovfoderproduktion i norra är en uppgift som filialen i har att arbeta vidare med. En överföring till Svelab skulle inte bidra till att kunskapsbasen förstärktes. Det kan däremot en ökad samverkan med SLU. Med stöd av det anförda föreslås 1. att vid sin behandling av proposition 1982/83:21 uttalar att (SLL:s) filial i inte skall involveras i Svelab, 2. att vid sin behandling av proposition 1982/83:21 uttalar att, om huvudmannaskapet ändå kommer att ändras, genom nedläggning av SLL, filialen i i så fall överförs till (). PER (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G60227 · 1982-10-18 00:00:00 — m. fl. Obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar (prop. 1982/83:27) Kårobligatoriet innebär att de studerande tvingas tillhöra en studentkår. Till denna betalar de varje termin en betydande avgift. En stor del av dessa medel går till studenthälsovård och studentdaghem, saker som egentligen stat och kommun borde ansvara för. En icke obetydlig del av kåravgiften går till att avlöna kårbyråkrater som bl. a. sitter och svarar på remisser och gör uttalanden i olika frågor i alla studenters namn. Det är demokratiskt tvivelaktigt att tvångsansluta alla studerande till en organisation och att tvinga alla att ekonomiskt stödja en organisation. Naturligtvis har de studerande en del gemensamma problem, men i flertalet viktiga frågor finns inte en sådan intressegemenskap att kårobligatoriet är rimligt. De klassmotsättningar som finns i det svenska samhället avspeglar sig även bland de studerande. Skall de studerande samarbeta för bättre studievillkor - och så bör göras - måste det ske på demokratiskt frivillig väg och i de frågor som det finns verklig enighet kring. Propositionen om obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar leder icke till ovannämnda samarbete utan till en passivisering av studenterna. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar avslå proposition 1982/83:27 vad avser obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar, 2. att uttalar att obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar bör upphävas och hemställer hos regeringen om nytt förslag i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk)