mot · G5021625 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Dagens bostadspolitiska verklighet visar att de bostadspolitiska mål som fastställt inte har uppfyllts av de borgerliga regeringarna. Klyftorna mellan den borgerliga bostadspolitikens vinnare - vissa villaägare och privata fastighetsägare - och dess förlorare - hyresgästerna - bara växer. Spekulanter på bostadsmarknaden och höginkomsttagare i villor har skott sig på hyresgästernas bekostnad. Borgerliga regeringars bostadspolitiska misslyckande, deras ovilja och oförmåga att påverka inflations- och kostnadsutvecklingen har lett till en kris på bostadsmarknaden. Den bostadspolitik som den socialdemokratiska regeringen förde under sina senaste regeringsår blev inledningen till denna krissituation och de borgerliga partierna har förvärrat och skyndat på den. Bostadsbristen har kommit tillbaka. Hyrorna stiger allt hastigare. Mat och andra förnödenheter blir allt dyrare. Reallöneförsämringar och minskad köpkraft är en realitet för landets löntagare. Varje hyreshöjning är i praktiken en lönesänkning. Hyresutplundringen måste stoppas. kommunisternas krav för att stoppa hyreshöjningarna för en omfördelning av bystadssubventionerna, för en socialt acceptabel hyra och ett ökat bostadsbyggande har tidigare framförts i . Social rättighet - inte handelsvara En bostadspolitik med sociala utgångspunkter och ett socialt innehåll kan lösa bostadskrisen och stoppa hyreshöjningarna. En politik där bostaden är en social rättighet är det grundläggande. Vpk:s förslag går emot de försämringar som genomförts eller föreslås av den borgerliga regeringen och den nuvarande riksdagsmajoriteten. Alla människor skall ha tillgång till en tillräckligt stor, modernt utrustad bostad i en bra miljö och till rimliga kostnader. En socialt acceptabel hyra är högst av en normal industriarbetarlön för en tvårumslägenhet . Bostadsbrist - hyresutplundring - orättvisor - spekulation Den aktuella situationen kan kortfattat beskrivas enligt följande: -Bostadsbyggandet har halverats . Hela minskningen ligger på hyreshusen medan småhusen dominerat Andelen småhus har ökat från . - Byggkostnaderna har ökat kraftigt - särskilt - från . för en normal hyreslägenhet. Det har således skett en tredubbling. - Bostadsbristen har kommit tillbaka i många kommuner, medan andra kommuner har outhyrda lägenheter. Arbetslösheten bland byggnadsarbetarna och inom hela byggsektorn har ökat. Stora delar av byggmaterielindustrin har slagits ut eller har betydande svårigheter. - Hyresutvecklingen är mycket oroande och den genomsnittliga hyreshöjningen från är . för en normallägenhet. Nya höjningar av oljepriserna och nya oljeskatter hotar att öka hyresutplundringen med ytterligare . Redan före nya höjningar har hyran stigit mer än andra priser och hyrorna i ny- och ombyggda bostäder överstiger nu allt oftare . per m2 och år. - De ekonomiska orättvisorna mellan olika boendeformer har tilltagit och blir större . Hushåll som bor med äganderätt innehar av bostadslägenheterna men erhåller av det generella bostadsstödet i form av räntebidrag och skattelättnader. 1980 utgjorde det jämfört med hyresgästernas och bostadsrättsinnehavarnas 3,3 miljarder. I huvudsak är det en femtedel av villa- och radhusägama - höginkomsttagare med stora och dyra hus - som genom ränteavdragen tillgodogör sig detta stöd. - Spekulation i bostads- och kontorsfastigheter har ökat kraftigt, den svarta hyresmarknaden har växt och utgör ett stort problem i de större kommunerna. Handeln med stora fastigheter, hyreshus, småhus, bostadsrätter och svart lägenhetshandel har på många orter ställt en majoritet av bostadskonsumentema utan reella valmöjligheter. Regeringens förslag - försämringar för de boende Förslagen i bil. 16 till budgetpropositionen 1981/82:100 innebar en fortsatt försämring av vad som finns kvar av den sociala bostadspolitiken. Det innebär att man inte tänker göra någonting som på ett avgörande sätt kan förbättra situationen. Då det gäller de viktiga frågorna om samhällets stöd till bostadssektorn - generellt och individuellt - genom räntebidrag och bostadsbidrag, tas inga nya förslag nu upp i propositionen. Regeringen säger att den tänker återkomma med förslag. Frågor som gäller boendeinflytande och förbättringar av äldre bostadsbestånd sägs också bli föremål för särskilda regeringsförslag . Samma gäller plan- och bygglagstiftning där olika förslag aviseras till samma tidpunkt. Inte heller då det gäller fastighets- och annan spekulation i boendet eller orättvisorna mellan olika boendeformer redovisas nu några förslag till åtgärder för att bekämpa spekulationen eller minska orättvisorna. Inga förslag framförs som kan stoppa kostnadsutvecklingen och pressa ned hyror och byggnadskostnader. Tvärtom aviseras redan nu att bostadssubventionerna skall försämras med 1 200 milj. kr. Någon ökad prisövervakning över byggmaterielproduktionen, prisstopp eller prisreglerande åtgärder på bostadsmarknaden är inte aktuella för regeringen. Trots att troligen mindre än 44 000 nya lägenheter påbörjats - av beräknade 55 000-60 000 föreslås inga nya åtgärder för att klara problemen på hela byggmarknaden, utöver en viss förutsedd ökning av ombyggnadsverksamhet. 1982 beräknas sålunda knappt 40 000 lägenheter påbörjas. Mer än var tionde byggnadsarbetare var utan arbete . Sammantaget utgör förslagen från regeringen på område en faktisk försämring och nedrustning av den sociala bostadspolitiken. Inga förslag läggs fram som kan innebära förbättringar för landets hyresgäster. Tvärtom styrker förslagen, eller bristen på förslag, att man medvetet avser att göra det allt dyrare att bo, att allt större del av löntagarnas inkomster skall gå till hyran. Vpk kräver en annan bostadspolitik Förändringar som snabbt måste åstadkommas är enligt vår mening bl. a.: stopp för nya hyreshöjningar; pressa ned hyrorna till en socialt acceptabel nivå; stoppa fastighets- och bostadsspekulationen; gör slut på orättvisorna mellan olika boendeformer; ökat bostadsbyggande, sanering och ombyggnad; ökad satsning på förbättring och komplettering av befintlig bebyggelse; förbättrade bostadsbidrag; ökat stöd till bättre boendemiljöer; verkligt boendeinflytande åt hyresgästerna. - Hyrorna måste pressas ned till en socialt acceptabel nivå, dvs. högst av en industriarbetarlön för en nybyggd tvårumslägenhet. Hyresgästerna måste också få ett avgörande inflytande över boendemiljö och förvaltning. - Det måste bli slut på orättvisorna mellan olika boendeformer. Statliga och kommunala skatteförmåner och andra subventioner måste omfördelas från ägarsektorn - främst rika villa- och fastighetsägare - till de allmännyttiga hyreshusen och vanliga hyresgäster. - Större rättvisa i boendet kan också åstadkommas genom införande av tak för ränteavdragen och avdrag efter skatt, höjd schablonintäkt på stora villor och en skärpt realisationsvinstbeskattning. - Planerade hyreshöjningar kan kraftigt begränsas och stoppas. Ett hyresstopp kan åstadkommas genom ett riktat statligt (och kommunalt) stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen. - Statliga lån till underhåll och hyresförluster samt ränte- och amorteringsfria lån för att stimulera nyproduktionen och täcka aktuella hyreshöjningsbehov hos allmännyttan är åtgärder som kan få snabb effekt. 1* 1981182. Avvakta inte - handla nu Även om man tar hänsyn till att regeringen kommer med olika förslag som gäller bostadspolitiken och att dessa då ger möjlighet att i motioner återkomma, vill vi mot bakgrund av den rådande situationen redan nu ställa förslag om vissa kortsiktiga åtgärder som vi menar snabbt måste genomföras. Dessa förslag är de mest brådskande och kanske de enda möjliga för att inte hamna i ett läge som man inte kan ta sig ur. Man får inte längre avvakta ytterligare orättvisor, nya stora hyreshöjningar och kostnadsökningar för bostadsbyggandet, med problem i form av ökad bostadsbrist, arbetslöshet och hyror som hundratusentals hushåll inte förmår att betala. Problemen för hundratusentals människor utan egen bostad får inte lösas genom att man låter det bli så dyrt att bo att människor måste tränga ihop sig och minska sin utrymmesstandard med ökat inneboende och andrahandsuthyrning. Man måste förhindra att marknadskrafterna tar över ännu mera och att den svarta och grå marknaden blir ännu större och inflytelserikare på ungdomarnas och andra bostadslösas bekostnad. Satsa på allmännyttan - ökat statligt stöd En gemensam nämnare för de förslag som kommunisterna tidigare ställt och upprepar är ett riktat statligt stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen. Ett stöd till allmännyttan är bästa sättet att stimulera bostadsbyggandets omfattning och inriktning på hyreshus/flerfamiljshus. Lägre hyror i allmännyttans lägenheter innebär lägre hyror även i privata hyreshus genom bruksvärdesbestämmelserna i hyreslagen. - Ränte- och amorteringsfria lån dels till nyproduktionen - för att hålla nere inflyttningshyrorna - dels till befintliga bostäder - för att täcka ökade kostnader och stoppa den nuvarande hyresutvecklingen. - Återinför möjligheterna till underhålls- och hyresförlustlån för att klara ökade underhållskostnader och hyresförluster för outhyrda lägenheter. - Undanta t. v. allmännyttans bostadslån från upptrappningar av räntenivån och minska därigenom kapitalkostnaderna. - Återgå till tidigare förhållande och bibehåll möjligheterna till kommunala markförvärvslån och tomträttslån från staten samt förbättra villkoren för lånen. - Förbättra bostadsbidragen genom ändrade inkomst- och hyresgränser som ger flera hushåll ett bättre bostadsstöd inom bostadsbidragssystemets ram. Markförvärvs- och tomträttslån - förbättrade villkor Vpk har som bekant vänt sig mot avvecklingen av lånen till kommunala markförvärv liksom de statliga tomträttslånen. Inga som helst garantier har i dessa sammanhang getts till kommunerna för hur man skall kunna finansiera anskaffningen av den mark som behövs för samhällsbyggandet och undandra marken från privata vinstintressen. Vpk vill bevara möjligheterna och grunderna för dessa lån, men vill förbättra villkoren på sätt som vi tidigare i olika sammanhang föreslagit. Markförvärvslånen skall sålunda enligt vårt förslag återinföras men tidigare gällande villkor förbättras så att lånen blir amorteringsfria för att därefter amorteras . Då det gäller tomträttslånen har vi tidigare föreslagit att tidigare brister och svagheter i låneformer då det gäller låneunderlag, tiden för lån och amorteringsfrihet, subventioner, snabbare utbetalning av lån etc. skulle undanröjas genom att helt enkelt bestämma att tomträttslån till kommunerna skall lämnas på samma villkor som gäller bostadslån till allmännyttiga bostadsföretag. Vi föreslår alltså för det första att mark endast skall få upplåtas till nyttjande med tomträtt och för det andra att tomträttslån skall lämnas på samma villkor som gäller för bostadslån till allmännyttiga bostadsföretags nybyggnad av flerfamiljshus. Öka bostadsbyggandet - bygg hyreshus i allmännyttig regi Även om tillgången på bostäder varierar kraftigt i landets kommuner finns det alltför många kommuner som har en allvarlig bostadsbrist och inte kan bereda ungdomar och andra bostadssökande en egen bostad. I finns omkring 40 000 människor i bostadskön, representerande närmare 100 000 människor med bostadsproblem. Även om problemen inte är av samma storleksordning på andra orter och i andra regioner och även om det på vissa orter finns ett visst överskott av outhyrda lägenheter, gör det inte situationen lättare för de hundratusentals hushåll som saknar bostad eller behöver en bättre bostad. Bostadsbristen måste byggas bort, det var ett vanligt konstaterande . Det var riktigt då och det är riktigt . Ett bostadsbyggande av den omfattning som sker och som regeringen synes acceptera är inte tillräckligt för en bra bostadsförsörjning. Att stimulera ett ökat bostadsbyggande och övrigt byggande som följer därav skulle vara positivt från många synpunkter. Byggandet har kraftiga spridningseffekter vilket innebär att också annan produktion ökar. Byggandet fungerar som en motor för stora delar av näringslivet. Om inget snabbt görs för att öka produktionen kommer byggbranschens kapacitet att sjunka ännu snabbare liksom avgången av Risken finns att den dag ett ökat byggande kan tvingas fram, så finns inte de resurser som behövs. Den ökning av ombyggnadsverksamheten som skett synes i huvudsak ha varit betingad av energibesparingsåtgärder och har varit direkt lönsam för fastighetsägarna. Ombyggnadsverksamheten liksom nyproduktionen är nu så dyr att det hindrar angelägen modernisering och förbättring. Hyrorna blir så höga att det är svårt att få uthyrt. Den tveksamhet från många kommuners sida till att bibehålla eller öka tidigare planerad bostadsproduktion sammanhänger med den mycket höga kostnadsnivån. Bostadsbyggandet måste enligt vpk:s mening öka och som mål bör sättas igångsättning av 60 000 lägenheter genom nybyggnad och av 25 000 lägenheter genom ombyggnad. Därtill kommer energisparåtgärder och kompletteringsbebyggelse för kollektiva boendeformer, gemensamhetslokaler, etc. Nyproduktionen skall främst avse hyresbostäder som förvaltas av allmännyttiga bostadsföretag. Kommunerna bör åläggas skyldighet att redovisa planer för att främja kollektiva boendeformer. Finansiering genom statlig bostadsbank - lågränta Boende- och bostadsfinansieringsutredningarna konstaterade att en rimlig kapitalkostnad förutsatte en kapitalkostnadsprocent i nyproduktionen som understeg . Många förslag har både tidigare och senare sysslat med problemet om billigare pengar till bostadsoch samhällsbyggande som ett mäste för att hyrorna i nyproducerade bostäder skall kunna hållas på en socialt acceptabel nivå. Vi har haft olika finansieringssystem och i diskussionen förekommer bl. a. en ny form av paritetslån, utjämningslån och reallån. Hyresgäströrelsen föreslår ett nytt långsiktigt lånesystem som bygger på principen om omfördelning av kapitalkostnaderna över tiden och att en statlig bostads- eller samhällsbyggnadsbank lånar ut pengarna till bostadsbyggandet. Den delegation för bostadsfinansiering som har att komma med förslag om bostadsbyggandets finansiering har i olika sammanhang låtit förstå att man skall komma med förslag. I avvaktan på utredningsförslag om t. ex. en övergång till indexanknutna lån (reallån) till mycket låg ränta eller andra låne- eller finansieringssystem som kan få den av oss efterfrågade effekten, det är som vi från vpk tidigare framhållit, nödvändigt att nu vidta vissa åtgärder som kan klara de akuta svårigheterna med alltför höga boendekostnader. Bostadsbyggandets finansiering, villkoren för samhällets stöd till bostadssektorn har avgörande betydelse för framtidens bostadspolitik. Räntans storlek, lånetidens längd och systemet för belåning är viktigast i sammanhanget. Samhällsinsatserna på detta område betyder mest för att åstadkomma lägre boendekostnader. De bostäder som byggs är dyra investeringar för samhället och de enskilda människorna. De skall användas . Därför är det viktigt att få bort profiterna på det kapital som erfordras och göra slut på privatbankernas, de privata kreditinstitutens och försäkringsoch fastighetsbolagens miljardvinster på utlåning av kapital till bostadssektorn. I enlighet med accepterandet av bostaden som en social rättighet och inte en marknadsvara bör bostadssektorn brytas ut och särbehandlas då det gäller finansieringen. Kravet på en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank för totalfinansiering av bostadsbyggandet och dess följ dinvesteringar är lika aktuellt nu som . Som vi tidigare anfört är det nödvändigt att nu stoppa upptrappningen och förlänga amorteringstiden på bostadslånen till de allmännyttiga bostadsföretagen. Överförande av mark och hyreshus i ägo Ett förverkligande av kravet att en god bostad är en social rättighet - att alla människor skall ha tillgång till en tillräckligt stor, modernt utrustad bostad i bra miljö och till rimliga kostnader - förutsätter samhällsägd mark och samhällsägda eller kooperativt ägda bostäder. Den mark som behövs för samhällsbyggande och bostäder skall ägas av samhället/kommunerna. Det är ett gammalt krav från den svenska arbetarrörelsen, ett krav som aktualiserats i många sammanhang av fackföreningsrörelsen och av vpk i . Vi upprepar nu våra tidigare krav att all mark som enligt planläggningsbeslut e. d. avses för samhällsbyggande skall föras över i ägo och att enskilt ägda hyreshus successivt bör föras över i ägo. Ett genomförande av dessa krav skulle bidra till att göra slut på spekulation och handel med mark, fastigheter och lägenheter. Det skulle medverka till att produktion och fördelning av bostäder kunde styras efter behov. Det skulle innebära lägre boendekostnader, bättre boendemiljöer och faktiska möjligheter till ett verkligt, kolleKtivt inflytande för hyresgästerna. Förstatligande av byggnadsmaterielindustrin - prisreglering Hela byggämnesindustrin har kännetecknats av en långt gående kapitalkoncentration, där samma ägare ofta äger råvaror och behärskar förädlingen fram till färdig produkt, alltså färdig byggnad. Ägandeförhållandena, den tekniska strukturen och prispolitiken inom byggnadsmaterielindustrin har gett stora profiter till byggmaterieltillverkarna och har inneburit kraftiga prisstegringar som slagit igenom i allt högre byggkostnader och höjda hyror. De höga vinsterna på byggmateriel och därav följande höga byggkostnader betyder inte bara högre boendekostnader, även annan samhällsbyggnad som skolor, sjukhus, gator och vägar fördyras, liksom barnstugor och andra sociala nyttigheter. Borgerliga regeringar har lika litet som tidigare socialdemokratiska på allvar försökt ändra på dessa förhållanden. har man underlättat en tilltagande monopolisering och koncentration. Den nedläggning av arbetsplatser, koncentration av tillverkningen till ett fåtal orter och flyttning utomlands av en del av verksamheten, som varit utmärkande drag för , fortsätter. Den kraftiga nedskärningen av bostadsbyggande och offentligt byggande som skett har förvärrat situationen. Statens pris- och kartellnämnd (SPK) har vid olika tillfällen, , i sina undersökningar visat att priserna på byggnadsmateriel har ökat mycket kraftigt under större delen av . Under 1974-1979 fördubblades priserna. som tillsattes av regeringen kommer säkerligen att finna att prisutvecklingen fortsatt och att orsakerna är samma som tidigare: stora profiter, monopol och koncentration inom branschen. Även reparations- och underhållskostnadernas stora stegring är till betydande del beroende av stegrade materielkostnader, vilket försvårar sanerings-, ombyggnads- och moderniseringsverksamheten på bostadssektorn. Olika åtgärder måste snabbt sättas in för att stoppa den nuvarande utvecklingen och pressa ned priserna på byggnadsmateriel. Det behövs ett prisstopp och en effektiv prisövervakning, kostnads- och etableringskontroll. Det är hög tid att regeringen presenterar det mycket omtalade näringspolitiska programmet för byggsektorn. Den krissituation som hela byggbranschen befinner sig i gör det särskilt motiverat, inte minst för de ca 600 000 människor som är sysselsatta direkt eller indirekt inom byggsektorn. Saluvärdet för byggnadsmaterielindustrin uppgick till ca och antalet sysselsatta var då 130 000. Den står för en stor del av samiade produktion och har i stort sett lyckats att kompensera den minskade efterfrågan, på grund av bostadsbyggandets kraftiga nedgång, genom kraftiga prishöjningar. Från samhällets sida har man försummat att ta itu med bristande konkurrens och ökade priser. Vpk har föreslagit åtgärder i form av förstatligande av byggnadsmaterielindustrin, åtgärder för prissänkningar och prisstopp och vi upprepar nu dessa krav. Stoppa bostadsspekulation och svarthandel Fastighetsspekulation, ekonomisk brottslighet i samband med fastighetshandel och svart lägenhetsförsäljning är av stor omfattning och har inte minskat trots vissa åtgärder i syfte att förebygga spekulationer. Skattereglernas utformning och den fria prissättningen på hyreshus, småhus, bostadsrätts- och andelslägenheter - med eller utan strimlade lån - har, tillsammans med tilltagande bostadsbrist i vissa tätorter, medfört en långt gående spekulation i bostadsmarknaden. Den medvetna spekulationen på hela bostadsmarknaden utgör ett stort Staten och kommunerna synes inte ha möjlighet att komma till rätta med det. De instrument som finns i form av köpeskillingkontroll, markvillkor, lagen om förvärv av hyresfastigheter, lagfartsplikt, hyreslagstiftning etc. är tydligen otillräckliga. Borgerliga regeringen har tyvärr inte ens velat gå med på någon översyn av lagstiftningen eller andra förslag i syfte att åstadkomma bättre kontroll vid förvärv av hyresfastighet, av försäljnings- och överlåtelsepriser på hyreshus, småhus, bostadsrätts- och andelshus. Inte minst kommunstyrelsens i utredning om ekonomisk brottslighet och social utslagning och delutredningen om fastighetshandeln borde motivera en översyn och förslag till åtgärder. Den nu gällande tillståndslagen har som bekant i sin tillämpning visat sig så liberal och så ensidigt fastighetsägarvänlig att praktiskt taget inga som helst invändningar och sakskäl mot lämpligheten hos en tilltänkt ägare visat sig vara tillräckliga för att förhindra ett förvärv. Här finns f. ö. en parallell till tvångsförvaltningsmöjligheterna där nära nog vilken ägare som helst kan få fortsätta och förvalta oavsett hur svårt fastighet och hyresgäster missköts. Klart olämpliga och försumliga fastighetsägare, som visat sin olämplighet när det gäller att äga och förvalta hyreshus, har trots detta erhållit förvärvstillstånd och kunnat fortsätta en närmast asocial verksamhet. behöver en sökande t. ex. inte styrka att han uppfyller tillståndslagens krav, utan praxis har närmast inneburit att kommun eller hyresgästförening måste bevisa motsatsen! För oss står det klart att många som söker tillstånd att köpa hyresfastigheter är klart olämpliga och att de gör det i syfte att tjäna grova pengar, att göra svarta pengar vita, att mygla undan pengar från skatt och lura samhället. I sådana situationer - där det utifrån tidigare fall får anses troligt att förvärv avser spekulationssyften - borde det inte ges tillstånd och det borde skrivas in i lagtexten. Erfarenheterna visar att det med nuvarande bestämmelser och möjligheter är svårt att bekämpa olika slags - av samhället oönskad - handel med bostäder. De olägenheter som en skärpning av lagstiftningen och en ökad satsning från samhällets sida för att bekämpa olika slag av spekulation i boendet kan medföra - i form av viss ökad kontroll av lagfartsplikt och andra åtgärder - kan inte få motivera att man avstår från åtgärder i linje med vad vpk förordat. De bostadssociala och bostadspolitiska fördelarna är så stora att de motiverar vissa administrativa kostnader och besvär. Bostadsrättslägenheterna har i storstadsområdena blivit föremål för ökad kapitalplacering och spekulation. Priserna på attraktiva bostadsrätter har ofta stigit med flera . Vpk var motståndare till att priskontrollen på överlåtelsesummorna släpptes fri och anser att en kontroll och ett tak måste finnas och/eller någon form av hembudsskyldighet införas vid överlåtelser av alla småhus och bostadsrättslägenheter. även pröva möjligheten att ändra bostadsrättslagen så att den s. k. Värmdömodellen blir laglig och obligatorisk. Ändra bruksvärdesbestämmelserna i hyreslagen Vpk har alltsedan 48 § i hyreslagen i dess nuvarande form tillkom kritiserat brister i lagen och bl. a. hävdat att gällande bestämmelser vid prövning och bestämmande av hyra skall ändras så att den hyra som prövas inte får vara högre än hyran för likvärdiga lägenheter. Vi har vidare hävdat att de allmännyttiga bostadsföretagens hyror måte utgöra ett absolut tak. För att nå upp till detta takvärde borde emellertid privata fastighetsägare vara skyldiga att på begäran redovisa sina kostnader.