mot · G5021943 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1943 m. fl. Översyn av den konsumentpolitiska lagstiftningen Det är en allmän målsättning med marknadsföringslagen att den skall främja konsumenternas intressen i samband med näringsidkarens marknadsföring av varor, tjänster och andra nyttigheter. I de mera specifika bestämmelserna om vad som skall anses vara otillbörlig marknadsföring och på vilka grunder och med vilka medel den skall beivras är marknadsföringslagen emellertid mera svårtolkad. Beträffande reklamåtgärd hänvisar man t. ex. till att den icke får strida mot god affärssed, som om det uttrycket var fastslaget att ge uttryck för konsumenternas intressen. Säljaren eller reklammakaren behöver bara lämna information som är av särskild betydelse för konsumenten. Flera undersökningar av reklam- och marknadsföringsmetoder har visat att så betydelsefulla uppgifter som pris, funktion och säkerhet hos varor och tjänster inte särskilt ofta lämnas vid reklam. Det har också påpekats att reklam m. m. riktad till barn och ungdom är särskilt cynisk, ofta osann och fördomsfull. har i en undersökning Ej till salu visat detta och bl. a. avbildat några prov på reklam till barn och ungdom. Annons för jeans innehåller bara firmans namn samt en slogan: Jeansen för individualister. En annons för läppstift och nagellack har som huvudbudskap: gör Dig till stjärna. En reklam för en ny läskedryck har som enda beskrivning av varan: Läsken med världens konstigaste smak osv. Vi ställer i det svenska samhället krav på föräldrar och personal i skola och förskola att de skall ge barn och ungdom goda ideal och göra dem till ansvarsmedvetna medborgare och kloka konsumenter. Men man ställer inte samma krav på affärslivets utbud till barn och ungdom. Därför kan många vittna om de tilltagande kommersiella inslag som finns även i verksamhet som borde varit fri från affärsmässiga värderingar, t. ex. idrotts- och ungdomsverksamhet, kulturella upplevelser samt samvaron mellan människor. Dessutom tycker en majoritet av ungdomen själv att reklamen uppmuntrar till onödig konsumtion. I reklam och annan marknadsföring riktad till vuxna utnyttjas ofta bilder av och uttryck om kvinnor som därför att de saknar självklart sammanhang med försäljningsbudskapet måste sägas vara diskriminerande mot visst kön. Man behöver inte ha en nästan naken kvinna för att göra reklam för en sko t. ex. På grund av t. ex. svag ekonomi, språksvårigheter, sänkt rörelseförmåga, otillräckliga kunskaper eller erfarenheter eller brist på tid är vissa grupper speciellt utsatta som konsumenter. Det gäller t. ex. invandrare, handikap pade, ensamföräldrar, barn och ungdomar, men ibland också pensionärer och glesbygdsbor. Skyddet för sådana grupper borde prioriteras i konsumentpolitisk lagstiftning och verksamhet. är det lättare för välutbildade personer med god inkomst, med förhandlingsvana och god tid att göra sig gällande i konsumentpolitiken och få hävda sin rätt vid köp av varor och tjänster. Statens ungdomsråds undersökning visar att redan i tonåren har flickor från hem med lägre inkomster och utbildning påverkats så mycket av reklamen att man helt skulle handla mot vad som från objektiv konsumentsynpunkt är riktigt. Reklam är säljarnas metod att presentera de produkter man vill sälja för en stor grupp av tilltänkta köpare. Reklam innehåller - fast ibland väl dolt - ett meddelande, som ofta är formulerat i både ord och bild och sprids genom olika medier eller direkt till människorna. En helt oreglerad marknadsekonomi innebär att man får sälja alla sorters varor och tjänster till vilket pris och med vilka metoder som helst. säger man att konsumenterna skall ha ett fritt och suveränt val mellan olika varor samt bestämma om man skall köpa. Med den enorma insats av pengar och olika resurser som offras på reklam och med det ofta intima samarbete som sker mellan producenternas reklaminsatser och handelns urval och exponering av varor kan man starkt ifrågasätta, hur självständig konsumenten egentligen är i sitt val. Därför har man också i många länder - även sådana med i övrigt oreglerad ekonomi genom lagstiftning infört vissa restriktioner i marknadsföring och reklam med hänsyn till konsumenterna. I finns sådana bestämmelser i marknadsföringslagen. Våra förslag syftar främst till att i marknadsföringslagen förstärka skyddet för konsumenten. Enligt marknadsföringslagen skall en riktpunkt för reklam och annan marknadsföring främst vara god affärssed. Men när konsumtionen sjunker på grund av sämre konsumtionsförmåga hos konsumenterna så sjunker ibland affärsmoralen som en följd av en hårdnande kamp om marknadsandelar. I stället för en konkurrens med hjälp av prissänkningar satsar man ibland på mera tveksamma reklammetoder. Vi ser exempel på reklam som framhäver vissa ytliga livsstilar. Dessa framhävs med hjälp av bilder och positiva ordkombinationer som lyckoriken, men är i verkligheten exempel på en ohämmad kommersiell syn på tillvaron. Reklamen vädjar ofta till konsumentens ålder, speciellt unga och starka, men också till ett diffust statustänkande. Tonårsidoler från film och scen används som symboler för olika varor och varumärken och utgör därför en reklam för filmen eller musiken de representerar. I annonser använder man sig ofta av psykologiska eller känslomässiga knep, som gör att främst ungdomen, men även vuxna, får en känsla av att den reklamerade varan eller tjänsten ger oss tillfredsställelse och ökat värde. Det medför ofta att en icke levande vara har tillagts känslor och behovstillfredsställelse, som enbart kan skapas i samförstånd mellan människor. En affärsmässig myt har skapats. I sanningens namn skall det sägas att det också finns saklig och bra informativ reklam och marknadsföring. Men den sortens reklam förlorar mer och mer av utrymmet speciellt i veckopressen. Svensk industri och handel har ofta klagat på det höga kostnadsläget , och då har man speciellt riktat sin klagan mot de primära lönekostnaderna. Men reklamkostnaderna har ökat mycket mer. De totala reklamkostnaderna i , som uppgick till 2 000 milj. kr. (enligt statens ungdomsråds beräkning), var nästan tredubbelt så stora, nämligen 5 600 milj. kr. Av detta belopp utgjorde reklamen i dags-, veckooch fackpress 2 700 milj. kr. Mot bakgrund av att konsumentprisindex från 1973-1978 endast ökade är det även i fasta priser en mycket stor ökning av reklamens omfattning som företagen satsat på. Det är emellertid konsumenterna som får betala reklamkostnaderna, som en del av varans pris. Till den del reklamen ger en vanlig information om varans pris, dess funktion och kvalitet eller om tjänstens verkliga innebörd, t. ex. vid bilreparationer eller utlandsresor, kan det vara rimligt att reklamkostnader inräknas i priset. Men om reklamen på grund av sin utformning endast utgör en del av reklamkriget mellan olika märken och företag, utan att ha verkliga informationsuppgifter i förhållande till konsumenten, då bör reklamkostnaderna inte belasta den enskilde konsumentens köp utan bäras av den ökade försäljningsvolym som företaget kan uppnå med reklamens hjälp. Vid prisreglering och prisövervakning bör därför som underlag för prisökning sådana reklamkostnader inräknas som ger en viktig och sann information till konsumenten. En sådan begränsad rätt att påyrka prishöjningar för reklamkostnader är också en del av kampen mot inflationen, då reklaminsatser ofta bygger på förväntningar om prisökningar . Detta skulle öka intresset hos företaget för en saklig och måttfull marknadsföring. Marknadsföringslagen innehåller ett krav på att produkter och tjänster som saluförs skall vara säkra och ofarliga. Men samhällets möjligheter och resurser för att sanera marknaden från oanvändbara och farliga produkter är bristfälliga. Det är ofta rättsligt komplicerat och tar att beivra övertramp mot lagstiftningen. Över huvud taget bör man såväl lagstiftningsvägen som administrativt genom utredningar av eller andra myndigheter verka för att förebygga det stora antal olyckor eller sjukdomar, bl. a. fritidsolyckor, som kan antas bli orsakade av brister i varors konstruktion eller bristfällig information vid marknadsföring. När det gäller produkters funktion och säkerhet är det viktigt att möjligheter att föreskriva riktlinjer direkt fastslås i lagstiftningen. har inneburit en utveckling av butikshandeln mot bl. a. större enheter med självbetjäning och mera förpackade varor. Sortimentet har ökat, men avståndet mellan dagligvarubutikerna har också ökat. Marknadsföringsmetoderna har blivit alltmer sofistikerade med korttidsutbud, realisationer, extrapriser och kontokort. Detta har medfört att vissa grupper med särskilt stor behov av stöd i konsumentsituationen, t. ex. invandrare, handikappade, barn och ungdom samt ensamföräldrar är ännu mer utsatta för misslyckande och bekymmer. I den konsumentpolitiska lagstiftningen finns mycket få bestämmelser som ger uttryck för att vi är högst ojämlika som konsumenter, bl. a. beroende på språksvårigheter, rörlighet, ekonomisk trygghet eller bristande kunskaper och erfarenhet. Vi anser att det klarare bör framgå att den konsumentpolitiska verksamheten måste prioritera skyddet och stödet för grupper av konsumenter som de ovan nämnda. De har ofta mycket svårare att göra sin rätt gällande som konsumenter än andra. De brister i den konsumentpolitiska lagstiftningen och verksamheten som ovan nämnts skulle kunna förbättras genom följande förstärkningar i marknadsföringslagen m. fl. - Skärpta krav bör ställas på reklamens innehåll och hederlighet. Den bör främst innehålla för konsumenten betydelsefulla uppgifter, den bör vara särskilt måttfull när den riktas till barn och ungdom och den får inte vara diskriminerande eller sårande mot något speciellt kön. - möjligheter att föreskriva riktlinjer och bestämmelser för produkters funktion och säkerhet bör förstärkas. Varor som medför risk för persons hälsa eller för barns normala utveckling bör ej få saluföras. - Det bör ske en översyn av all konsumentpolitisk lagstiftning i syfte att prioritera skyddet och stödet för grupper med särskilt behov av stöd i konsumentsituationen t. ex. invandrare, handikappade, barn och ungdom, ensamföräldrar, låginkomsttagare. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär en utredning om ändringar i den konsumentpolitiska lagstiftningen i enlighet med vad som nämnts i motionen. HANS () i () () () () () ()