mot · G5022277 · 1982-03-24 00:00:00 — Säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling (prop. 1981/82:102) De säkerhetspolitiska mål som godkändes av 1968 och bekräftades av 1972 och riksmöten kvarstår oförändrade. Vårt land skall stå fast vid en alliansfri politik under fredstid och neutralitet vid krig i omvärlden. Målsättningen reser krav på ett totalförsvar med förmåga att skydda vårt lands frihet och oberoende. Den militärtekniska utvecklingen och kapprustningsdynamiken mellan öst och väst har förändrat det säkerhetspolitiska läget i . Med detta följer att risken ökat för överraskande angrepp. Två strategiska huvudlinjer berör svenskt territorium: den ena längst i norr, den andra längst i söder. I väster ligger , och inom NATO:s kraftfält, vilket på dessa breddgrader bygger sin existens på förutsättningen av en marin hegemoni. I öster har byggt upp två betydande styrkecentra på och i . Norra marinen inom är den största av fyra flottor och har en klart offensiv sammansättning. Även Sovjets östersjöflotta har fått en allt mer offensiv prägel genom störe ytvattensfartyg, landstigningsbåtar och kärnvapenbärande ubåtar. Den tidigare sovjetiska kustförsvarsflottan har ändrat skepnad och blivit oceangående. De strategiska linjerna från och möts på och vill säkra som plattform för störningsaktiviteter mot sjöförbindelserna mellan och . Ur detta scenario framträder Östersjöutloppens stora strategiska betydelse. Både öst och väst kommer att eftersträva att tillskansa sig kontrollen över såväl Stora och Lilla Bält som . Den svenska med dess hamnar och industrier utgör lockande mål som stödjepunkter. Detta gäller ej minst och . Just här är risken för överraskande angrepp särskilt stor. ökade strategiska betydelse ligger bakom överbefälhavarens förslag i programplanen för det militära försvaret. Hårda prutningar till trots föreslås endast begränsade inskränkningar av marinens fredsorganisation på . Verksamheten inom militärkommando med (MKV/KA4) koncentreras till Västerberget medan grundutbildnings- och skolverksamheten föreslås bli föremål för ytterligare granskning vad avser beredskapskrav och investeringsbehov. Behovet av kostnadsminskningar gör att överbefälhavaren, 1 1981/82. trots operativa nackdelar, föreslår att i (KA 5) dras in. Trots att kostnadsbesparingarna blir mindre och de operativa och strategiska nackdelarna större än vid en nedläggning av 5 föreslår försvarskommittén att KA 5 skall behållas och att grundutbildningen vid KA 4 starkt reduceras. Som enda skäl till ställningstagandet anges regionalpolitiska hänsyn. Föredragande statsråd biträder i proposition 1981/82:102 utskottets förslag. När det gäller vårt lands försvar måste dettas utformning i första hand styras av militära bedömningsgrunder. Kan dessa sedan förenas med andra hänsyn, såsom regional- och arbetsmarknadspolitiska, är detta en påtaglig fördel. I föreliggande fall har emellertid regionalpolitiska hänsyn blivit ensamt styrande och därmed kommit resultatet att stå i ett klart motsatsförhållande till de militära avvägningarna. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att förändringen av kustartilleriets fredsorganisation sker enligt överbefälhavarens förslag vad beträffar KA 4 och KA 5.