mot · G502883 · 1982-01-20 00:00:00 — och hos vissa regionala alarmeringscentraler behandlade trafikutskottets betänkande 1981/82:4 med förslag till lag om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler (prop. 1981/82:24). Under debatten i kammaren framfördes starka betänkligheter mot det av trafikutskottet tillstyrkta lagförslaget. Frågan gällde sammanfattningsvis huruvida den föreslagna regleringen av verksamheten vid alarmeringscentralerna bibehåller den enskilde vid det integritetsskydd som grundlagen ger försäkringar om beträffande telefonavlyssning. Mot bakgrund av den förda debatten hemställde trafikutskottets ordförande till regeringen genom den i kammaren närvarande kommunikationsministern att: i särskild ordning pröva om sådant skydd föreligger och återkomma till med förslag till den ändring av lagen, som kan föranledas av en sådan prövning. I sitt svar instämde kommunikationsministern i de synpunkter som framförts av trafikutskottets ordförande och försäkrade kammaren om: att regeringen kommer att se på de här frågorna på det sätt som det har framställts önskemål om från utskottets ordförande. Flera av talarna i debatten hade ursprungligen avsett att yrka återremiss till utskottet av hela ärendet. Sedan det ovan refererade löftet givits av kommunikationsministern yrkades återremiss endast av företrädare för kommunisterna, varefter kammaren med 254 röster mot 37 avslog återremissyrkandet. Utskottets hemställan bifölls och den föreslagna lagen trädde i kraft . Några av de krav som framfördes i riksdagsdebatten har blivit tillgodosedda i de regler för verksamheten vid () som regeringen utfärdat genom beslut . Samtal som inkommit till centralen på telefonnummer 90 000 och som kopplats vidare till något av namnanropen jourhavande präst, jourhavande medmänniska, jourhavande kurator eller socialjour får icke avlyssnas och ej heller spelas in. Sådant pågående samtal får avbrytas, men de samtalande skall först upplysas om att larmcentralen avser att avbryta samtalet. Samtal till de ovan nämnda namnanropen får dock inte avbrytas om den som företräder hjälporganet motsätter sig detta. Det som under punkterna 1-3 här ovan redovisats är i enlighet med krav som framfördes under kammardebatten. Där ställdes emellertid därutöver följande krav, som kan sammanfattas och förtydligas på följande sätt: Då samtal avbryts skall en automatiskt verkande signal, vars regleringsanordning är plomberad, ge avbrottet till känna för de samtalande. Med tanke på den kontroll som både den vanliga polisen och säpo är föremål för måste stor omsorg ägnas den kontinuerliga kontrollen av SOSAB:s verksamhet när det gäller hanteringen av telefontrafiken. Särskild uppmärksamhet måste ägnas det sätt på vilket de inspelade banden förvaras, så att de inte är åtkomliga för obehöriga och så att deras innehåll före avmagnetiseringen kan granskas av opartiskt kontrollorgan. Tystnadsplikten för alarmeringspersonalen är av annat slag än den som gäller för personal eller för präster. Dessa båda grupper har en långtgående tysnadsplikt till förmån för sina klienter. Detta sekretesskydd urholkas genom att alarmeringspersonalen inte har motsvarande tystnadsplikt. Förhållandet är icke tillfredsställande. Under punkterna 1-4 här ovan har redovisats några av de brister som vidlåder lagstiftningsärendet och som icke är eliminerade genom de av regeringen utfärdade reglerna. Det samlade intrycket av riksdagsdebatten i det nu aktuella ärendet var att skulle få ta ställning till ett nytt lagförslag som tar upp och slutgiltigt ger heltäckande föreskrifter, vilka garanterar den enskilde det grundlagsfästa skyddet mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande (regeringsformen 2 kap 6 §). Propositionsförteckningen upptar ingen proposition i anslutning till lagen om verksamheten vid vissa alarmeringscentraler. Med hänvisning till det som ovan anförts föreslås att hos regeringen hemställer om att förslag under vårsessionen 1982 framläggs till prövning avseende i integritetshänseende heltäckande föreskrifter rörande verksamheten vid vissa regionala alarmeringscentraler. J. () ()