mot · G5021153 · 1982-01-26 00:00:00 — och sorn benämning på vissa tätorter Utifrån en mycket gammal historisk, förvaltningsmässig och administrativ tradition har begreppet stad kännetecknat en tätort som genom sin byggnation, funktion och servicegrad uppfyllt vissa krav som ställts på en sådan tätort och som genom särskilt beslut blev stad. I samband med kommunindelningsreformen som genomfördes så förlorade begreppet stad sin juridiska och administrativa betydelse. försvann staden som ett officiellt begrepp, medan man fortfarande i inofficiella sammanhang och i dagligt tal använder sig av stadsbegreppet. I utlåtande nr 44 1969 med anledning av proposition nr 66 framgår att Utskottet vill understryka att detta inte innebär, att de nämnda begreppen försvinner, i den mån de har betydelse utöver sin administrativa innebörd. Så är fallet framför allt med stadsbegreppet. Reformen innebär sålunda inte att de svenska städerna avskaffas utan endast att ett led utgår ur den hittillsvarande definitionen på begreppet stad, nämligen det som kommit att alltmera fördunkla begreppets ursprungliga innebörd av tätort av viss högre dignitet. Beteckningen stad kommer sålunda sannolikt allt framgent att begagnas för de nuvarande stadskommunernas tätbebyggelsekärna. Därutöver kommer den troligen att vinna tillämpning även med avseende på andra tätorter av större omfattning. Utskottet delar departementschefens uppfattning, att några särskilda föreskrifter om användandet av beteckningen stad inte bör vara erforderliga utan att en fri språkutveckling bör få vara avgörande härvidlag. Om reformens räckvidd vill utskottet dessutom framhålla följande. Reformen innebär inte något förbud för kommun att begagna t. ex. tjänstebenämningar som innehåller ordet stad som förstavelse. Den utgör inte heller hinder för kommun att utöver sin officiella beteckning ange sig som stad eller ange förefintligheten av en stad inom kommunen. I internationella sammanhang torde kommun med fördel kunna framträda under benämning som anknyter till förhållandena i det främmande landet eller eljest till allmänt gällande språkbruk. Utskottet menar att stadsbegreppet inte behöver försvinna utan att begreppet sannolikt kommer att användas även men att särskilda föreskrifter inte är nödvändiga utan att den fria språkutvecklingen får vara avgörande härvidlag. Detta har inneburit en mycket stor osäkerhet huruvida begreppet får eller kan användas även i officiella sammanhang. Så har varit fallet t. ex. i samband med kommunernas fysiska planering, i samband med internationella kontakter eller vid annan ortsbenämning. Gjorda erfarenheter visar att det inte är tillfredsställande att använda stadsbegreppet enbart inom ramen för den fria språkutvecklingen. Denna osäkerhet och oklarhet har även inneburit en varierande användning av det aktuella begreppet och någon enhetlighet finns inte härvidlag. Slopandet av staden som författningsmässigt fastlagt begrepp kännetecknas av den brist på känsla för historia och tradition som i vissa fall gjorde sig gällande . Här har en markant svängning kommit till ständ. Vidare markeras nu ett nyvaknat intresse för städerna och för städernas och tätorternas funktion. Deta har bl. a. kommit till uttryck i den stadsförnyelsekampanj som bedrivs inom ramen för , och där deltar. Begreppet stad borde utifrån såväl traditionella som praktiska skäl få en mer officiell prägel. Detta kan ske utan att man till nämnda begrepp knyter särskilda juridiska eller administrativa bestämmelser. Det kunde därvid vara lämpligt att i kommunallagen särskilt ange på vilka grunde en tätort skall få benämnas stad. Självklart borde då de tätorter som vid kommunreformens genomförande var städer anses uppfylla detta kvalifiktionskrav, och på så vis skulle dessa tätorter få en enhetlig benämning. Den begreppsförvirring som kännetecknar användandet av stadsbegreppet skulle på så vis undanröjas, utan att andra tätorter skulle diskrimineras administrativt. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen hemställer om förslag till kompletteringar i kommunallagen av vilken skall framgå att vissa tätorter skall benämnas stad utifrån givna kvalifikationskrav och att de tätorter som var städer före kommunreformen automatiskt skall anses uppfylla detta krav.