mot · G502253 · 1982-01-14 00:00:00 — m. fl. Ändring i kommunallagen för att möjliggöra viss vårdnadsersättning Robertfors kommun beslöt 1980 att ge vårdnadsersättning till föräldrar för vård av egna barn. Beslutet överklagades och upphävdes av . Regeringsrätten instämde med . För att vårdnadsersättning skall vara laglig krävs en ny uttrycklig författningsbestämmelse. behandlade motioner i frågan . var inte berett att förorda sådana lagändringar och följde KU:s rekommendation. (KU 81/82:5, Riksdagsprotokoll 81/82:13). Statens stöd till barnomsorgen har ökat kraftigt , men nära 1 000 milj. kr. Nästa budgetår anvisar staten 5 550 milj. kr. Kommunerna har bidragit med ännu mer och har byggt institutioner för att ta hand om förskolebarnen: heltids- och deltidsförskola, fritidshem och öppna förskolor. Familjedaghem har organiserats. Genom ett förslag från mittenregeringen som antog om nya regler för barnomsorgen, avskaffades statens detaljreglering av hur kommunerna utformar sin barnomsorg. Från får kommunerna av staten för sina omkostnader och har själva ansvaret att utforma sina satsningar för barnen. Besluten flyttas alltså närmare de människor som berörs av dem. Förhållandena i vårt land är så olika i skilda kommuner att kvalitéten kan bli lidande av centralstyrning. Det borde vara naturligt att de kommuner som vill öka omsorgen med direkt vårdnadsersättning till föräldrarna också skall få rätt att göra så. Över skattsedeln bidrar vi alla till barnomsorgen, antingen vi har barn på institution eller inte. Det är lätt att förstå att föräldrar, som inte anlitar kommunens barnomsorg, tycker att det är orättvist att de både får bära sina egna kostnader för barnens vård och betala för andras dagisplats. Institutionsvård kostar mest av alla vårdformer. Man räknar med att en plats på heltidsförskola kostar stat och kommun ca /år. Att ta hand om barnen är den viktigaste uppgiften som finns. Kan vi inte föra över våra kunskaper och värderingar till nästa generation och skapa självförtroende och livsglädje hos våra barn, då går vårt samhälle under. Både män och kvinnor måste engagera sig. Barn behöver många närstående att identifiera sig med. De behöver delta när människor de hör ihop med i alla åldrar gör riktiga saker. Grannar samarbetade alltid förr i olika gemensamma angelägenheter och gör det fortfarande i viss utsträckning på landet. Mycket praktiskt arbete utfördes där man bodde och detta skapade en levande miljö också för barnen. Det behövs en hel del social fantasi och frigörelse från vårt stela byråkratiska tänkande för att nyskapa en god uppväxtmiljö för barnen. Barnfamiljer med vårdnadsersättning kan själva utforma grannskapsföreningar (samskap), där man räknar med tid att ha barnen med i olika skapande sammanhang. Genom den nya socialtjänstlagen har kommunernas socialnämnder fått nya möjligheter att delta i samhällsplaneringen för att medverka vid utformningen av goda samhällsmiljöer och goda förhållanden för bl. a. barn och ungdomar. Förskollärare och socialassistenter kan själva ta initiativ till nya organisationsformer tillsammans med föräldrarna, utan att vara bundna av centrala förordningar. Den öppna förskolan kan vara en inkörsport. Genom vårdnadsersättningen blir det lättare för föräldrar att ta sig mer tid till fritt arbete där barnen är med. Kommunens frihet att besluta om vårdnadsersättning till förskolebarnens föräldrar bör lagfästas. Statligt bidrag på bör utgå även till denna typ av barnomsorg. Avgift till förskolor och familjedaghem kan höjas motsvarande vårdnadsersättningens nettostorlek för föräldrarna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i kommunallagen så att det blir möjligt att införa vårdnadsersättning för förskolebarn. () ()