mot · G502719 · 1982-01-21 00:00:00 — patentlag intogs i 1 § fjärde stycket 2) en bestämmelse om förbud mot patent på växtsorter och djurraser ävensom på väsentligen biologiska förfaranden för framställning av växter och djur. Utan hinder härav kan emellertid patent meddelas på mikrobiologiskt förfarande och alster av sådant förfarande. I förarbetena till lagen ges ingen förklaring till sistnämnda undantag. Motiven innehåller inte heller något närmare uttalande om vad som skall förstås med begreppen mikrobiologiskt förfarande och alster av sådant förfarande. Ej heller definieras det i sammanhanget viktiga begreppet mikroorganism eller anges hur avgränsning skall ske gentemot högre organismer eller omvänt gentemot exempelvis virus, plasmider och gener eller materia av väsentligen kemisk natur. Dessa frågor har inte heller klarlagts i förarbetena till lag. Genom de sista årens utveckling inom mikrobiologin, främst på det gentekniska området, är det numera möjligt att på artificiell väg genom s. k. hybrid-DNA-teknik åstadkomma förändringar i arvsmassan såväl hos mikroorganismer som hos högre organismer, växter och djur. Sådan teknik kan sägas resultera i en ny eller i vart fall förändrad mikrooganism respektive växt- eller djurart. Den nya gentekniken aktualiserar frågan om patentsystemet är eller kan anpassas så att det utgör en lämplig skyddsform för därmed avsedda förfaranden eller för de alster som de nya organismerna kan sägas utgöra. Den nya tekniken var inte känd lagstiftningen genomfördes. Inte heller fanns då möjlighet att annat än slumpvis, t. ex. genom ett mutationsframkallande förfarande, åstadkomma nya mikroorganismer. De förfaranden som utvecklades och patentsöktes inom lagstiftningens ram avsåg istället i huvudsak odling av ifrån naturen hämtade, kända eller nya mikroorganismer för framställning av nytt antibiotikum, nytt enzym eller någon annan kemisk substans. Antibiotikumet, enzymet eller substansen var alstret av de mikrobiologiska förfarandet. Mot denna bakgrund kan således den slutsatsen dras att möjligheten att åstadkomma en ny mikroorganism genom förändring av dess arvsmassa med hjälp av hybrid-DNA-teknik icke varit förutsedd i lagstiftningen. De nordiska patentmyndigheterna har såvitt är bekant också ställt sig avvisande till produktpatent på en mikroorganism oavsett hur denna erhållits. I betänkandet med förslag till lag om växtförädlarrätt (SOU 1969:15 s. 72) framhölls att växtförädlingsprodukter utgjorde en levande materia och hade speciella egenskaper. Med hänsyn härtill ansågs de vanliga patentreglerna inte kunna tillämpas utan specialregler måste uppställas. Det var då lämpligare att ta in växtförädlingsprodukterna i en särskild lag än att söka pressa in dem i patentlagen. Motsvarande synpunkter gör sig också i viss mån gällande beträffande mikroorganismer. Den nya gentekniska metoderna, genom vilka det är möjligt att artificiellt åstadkomma förändringar i arvsmassan hos mikroorganismer, kan i princip sägas vara av sådan natur att de kan jämföras med i patentlagen benämnda väsentligen biologiskt förfarande för framställning av växter. Det bedömdes i fråga om skyddet för växtförädlingsprodukter vara av vikt att nya växtförädlingsmetoder, som främst utarbetades i förädlingsforskningen, så snabbt som möjligt ställdes till allmänt förfogande. En fri växelverkan mellan forskning och praktiskt förädlingsarbete framhölls därvid som betydelsefull. Den framtagna nya gentekniken, som i och för sig berör såväl mikroorganismer som växter och djur, utgör resultatet av en intensiv grundforskning, som bedrivits vid högskolor och universitet runt om i världen. Resultatet har möjliggjorts mycket tack vare det fria informationsutbyte, som traditionellt sker mellan sådana institutioner. Även om forskningsresultaten i sig är banbrytande kommer det för den fortsatta utvecklingen att krävas ytterligare intensiva forskningsinsatser. Samma skäl som anfördes för att från ett privaträttsligt skydd utesluta metoder, som i huvudsak syftar till att förändra arvsmassan hos en växt, kan även anföras beträffande dessa nya gentekniska metoder. Också beträffande dessa metoder är det av vikt att de kan utökas i fri växelverkan mellan forskare och andra utövare. har ett starkt kommersiellt intresse kunnat iakttas för dessa nya gentekniska metoder. konstaterar såväl svenska som utländska forskare att en betydande försämring ägt rum när det gäller det fria informationsutbytet. Det internationella rättsläget beträffande skydd för mikroorganismer har varit och är fortfarande oklart. Nämnas kan att högsta domstolen i i ett uppmärksammat avgörande med fem röster mot fyra beslutat om patentskydd för en mikroorganism med förmåga att bryta ned olja och framställd genom ett gentekniskt förfarande. Mot bakgrund av det nu antydda är det nödvändigt att frågan om privaträttsligt skydd och den lämpliga utformningen av ett sådant för de gentekniska förfaranden det nu är fråga om och för de nya mikroorganismer, vari dessa kan resultera, närmare måste utredas. Därvid bör i sin helhet bedömas frågan om skydd för mikroorganismer oavsett hur de erhållits. Från en rent terminologisk utgångspunkt kan de nämnda gentekniska förfarandena knappast inrymmas under det nuvarande begreppet mikrobiologiskt förfarande i lagtexten. Avgränsningsproblem uppstår också när förfarandet har avseende på högre organismer, t. ex. avser införande av en kvävefixerande gen i en växt. De gentekniska förfarandena bör därför i lagtexten regleras särskilt. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att frågan om patentskydd för mikroorganismer utreds, varvid det i motionen anförda beaktas.