mot · G502492 · 1982-01-21 00:00:00 — Axel m. fl. Avveckling av de s. k. Guadeloupemedlen har avslagit krav på utredning om den rättsliga grunden för den s. k. Guadeloupe-räntan, vilken - f. n. till ett belopp av . - alltsedan 1815 års riksdagsbeslut utbetalas till regerande monark av huset . Bakgrunden är följande: erhöll 1814 en summa av som ersättning för den västindiska ön . Ön, som av erövrats från , hade överlåtits till som vederlag för deltagande i krigshandlingar mot . När det brittiska parlamentet behandlade den ekonomiska gottgörelsen för , som genom överlämnats till , framhöll premiärministern otvetydigt att ersättningsbeloppet skulle tillställas . I den traktat av som reglerar ersättningen, användes gängse ordval vid dåtida transaktioner länder emellan sålunda: H Storbritanniska Majestät samtycker till att betala och H Svenska Majestät till att emottaga en summa af 24 millioner francs som fullständig och tillfredsställande ersättning för sina rättigheter enligt artikel 9 i Paristraktaten. I de brittisk-svenska traktaten finns inte någon text som kan tydas därhän, att den svenske monarken eller dennes adoptivson hade någon personlig äganderätt till ersättningsbeloppet. Däremot ordas det i traktaten om de som förbinder sig betala till . Efter en lång tidsutdräkt förmådde kronprins statsrådet att förelägga en proposition enligt vilken ön och ersättningsbeloppet var kunglig egendom, en gåva från det brittiska majestätet. och kronprins var dock villiga att med ersättningsbeloppet likvidera statsskuld om åtog sig att i all framtid utbetala årlig ränta (då ) till och dennes manliga arvingar på tronen. godtog tacksamt propositionen. Vi som motionerat i denna fråga har - liksom våra föregångare - hävdat att allt inte gick rätt till vid beslutets tillblivelse, varför den rättsliga grunden borde undersökas. Dessa våra misstankar om oegentligheter har icke vederlagts av finansutskottets talesmän vid behandlingarna i ; både vid 1980 och riksdagsdebatt medgav man från utskottets sida att oklarhet råder om vad som föregick beslutet av riksdag. Trots detta har , på hemställan från finansutskottet, varje gång avslagit krav på utredning av rättsgrunden, med motivering att ytterligare utredning inte vore särskilt meningsfull. Dock redovisades vid riksdagsbehandling en något utförligare skrivning . I stället för att som tidigare kortfattat föreslå avslag på motionen, säger man nu (FiU 1980/81:19): Utskottet har förståelse för att en dylik överenskommelse kan te sig otidsenlig utifrån ett nutida betraktelsesätt. kan emellertid inte ensidigt frångå detta avtal. Under kammardebatten ansåg utskottets talesman att frågan skulle kunna lösas både snabbt och smidigt om båda parter insåg att avtalet om Guadeloupe-räntan är otidsenligt och borde bringas ur världen. har gått och fortfarande har inte den andra parten - kungahuset reagerat och tagit den kontakt med som erfordras för att slutgiltigt avföra Guadeloupe-räntan och debatten därom från dagordning. Vi anser därför att bör ta de initiativ som fordras för att få till stånd förhandlingar med kungahuset i syfte att avveckla den rättsligt tveksamma och klart otidsenliga form av årliga medel från svenska folket till Hans Majestät Konungen som Guadeloupe-räntan utgör. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar begära att regeringen inleder överläggningar med Hans Majestät Konungen om avveckling av den s. k. Guadeloupe-räntan. AXEL () () () () MAJ () () () () () () () ()