mot · G5021612 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1612 Åtgärder för trähusbranschen och träindustrin Befolknings- och sysselsättningsutvecklingen för kommunerna i , , och i län samt östra delarna av har under en följd av år varit negativ. Detta har uppmärksammats i olika sammanhang bl. a. i resp. läns Länsprogram -80. En negativ utveckling för en region innebär bl. a. minskade möjligheter för ungdomen att erhålla sysselsättning och detta leder till att ungdomarna tvingas flytta från hemorten. Därmed försämras kommunernas åldersstruktur och skattekraften minskar. och privat service kan inte upprätthållas på en för kommunernas invånare godtagbar nivå. Svårigheterna för denna region, ibland kallad Ovalen, ibland Lingonlandet, är i många väsentliga avseenden jämförbara med kommunerna i inland. Så t. ex. har kommun en mycket ogynnsam åldersstruktur pensionärer. av kommunens arbetstillfällen finns inom jord- och skogsbruket medan endast finns inom tillverkningsindustrin och avståndet till länets primära centra är . Situationen för de andra kommunerna i denna region är likartad. Det är därför viktigt att olika åtgärder sätts in för att förbättra situationen för dessa kommuner innan läget ytterligare förvärras. Här har kommuner, landsting och utvecklingsfonder ett stort ansvar men åtgärder fordras även från statens sida. Träindustrins utveckling spelar en betydande roll för sysselsättningen inom kommunerna. Totalt är ett femtiotal företag verksamma inom branschen. Det minskade bostadsbyggandet i vårt land inger emellertid stor oro för sysselsättningen vid ett flertal av de berörda företagen. Därför måste man nu finna former för att öka exporten. Detta gäller inte minst export av trähus. Intresset från andra länder att köpa trähus från har ökat kraftigt . Det är angeläget att ta tillvara denna möjlighet innan det är . För att kunna nå ett gott resultat är det viktigt att trähusfabrikerna erhåller ett förbättrat stöd för att kunna göra erforderliga exportsatsningar. Den produktionskapacitet som finns på trähussidan är betydligt större än vad efterfrågan är och kommer att vara på den svenska marknaden. Vidtas inga specialinriktade exportfrämjande åtgärder, får man räkna med en fortsatt kraftig nedgång av sysselsättningen och därmed försämrad situation för regionen. De resurser som diponeras av och måste i ökad utsträckning inriktas på trähusbranschen. ning för nya marknader inom och utom landet är också nödvändig. För att öka exporten på trähus är det nödvändigt med gemensamma och effektiva insatser på gamla och nya exportmarknader. Eftersom trähusbranschen spelar så stor roll för denna regions näringsliv bör industridepartementet ta initiativ till en samordning av branschens exportsatsning. Även här gäller regeln: Enade vi stå, söndrade vi falla. Vad ett eller två företag inte mäktar kan ofta regionens företag tillsammans åstadkomma. För den övriga träindustrin är det viktigt att alla försök till vidareförädling kartläggs och tas tillvara, vilket lämpligen kan ske genom samverkan mellan företag, utvecklingsfond och industridepartementet. Insatserna på det trätekniska forskningsområdet är också betydelsefulla och bör på alla sätt stödjas. Vi behöver denna forskning för att ännu bättre kunna anpassa våra produkter till utländska marknader och öka vidareförädlingsgraden hos våra träindustriprodukter. Jord- och skogsbruket har fortfarande en stor betydelse för sysselsättningen inom området. Det är viktigt att även slå vakt om familjejordbruket. En positiv utveckling av sysselsättningen på landsbygden spelar en mycket viktig roll för den totala sysselsättningsutvecklingen inom området. Förutom att finna lämpliga produktionsinriktningar för jordbruksföretag bör möjligheterna att finna andra verksamheter som kan drivas enskilt eller som kompletterande sysselsättning till jordbruksföretag, exempelvis industriell verksamhet i mindre skala, turism, servicenäringar och hantverk, uppmuntras och försvårande regler undanröjas. De kommuner i södra som ingår i regionen har utmärkta förutsättningar för satsningar inom turistnäringarna. Särskilt lämpligt är området för den typ av friluftsturism som blivit alltmer populär. För denna form av turism krävs mindre investeringar och de anläggningar som byggs upp kan lättare fås att gå ihop ekonomiskt. Med hjälp av lokaliseringsstöd skulle sådana satsningar underlättas och kunna ge ett mycket värdefullt tillskott i fråga om sysselsättningstillfällen och serviceunderlag. Därför bör lokaliseringsstöd till turistnäringarna kunna utgå även i de lägre stödområdena. Handläggningstiden för lokaliseringsärenden är lång och proceduren invecklad. En alltför stor del av besluten måste dessutom fattas på central nivå. För att förkorta och förenkla handläggningsrutinen måste beslutsordningen ses över. Kontakten mellan stödökande företag och beviljande myndighet skulle underlättas av en decentraliserad beslutsordning. Fler ansökningsärenden bör kunna slutbehandlas av regionala myndigheter. För att denna hårt drabbade region skall få en positivare utveckling , vilket är helt nödvändigt, måste insatser till från kommuner, landsting, länsstyrelser, utvecklingsfond, företag och fackliga organisationer men även från statliga myndigheter. Med stöd av anförda hemställer* jag 1. att uppdrar åt regeringen att ta initiativ till en samordning av trähusbranschens exportsatsning, 2. att uppdrar åt regeringen att stödja och uppmuntra fortsatta forskningsinsatser inom träindustrin. * Se även motion 1981/82:1613.