mot · G5022255 · 1982-03-24 00:00:00 — utreda frågan om åtgärder för att säkra kärnkraftens avveckling och ett fortsatt minskat oljeberoende skall enligt sina direktiv utvärdera de resultat som framkommit genom det forsknings- och utvecklingsprogram som bedrivs i . Kommittén har också till uppgift att belysa hur de svenska skiffertillgångama långsiktigt kan komma att utnyttjas. Vi vill från socialdemokratiskt håll understryka att det är angeläget att utvärderingen av de uppnådda resultaten kommer fram så snabbt att ett beslut om den fortsatta verksamheten vid kan tas innan anvisade medel för nu pågående verksamhet förbrukats. Finns medel för fortsatt forsknings- och utvecklingsverksamhet . Det är också angeläget att den utvärdering som görs inte begränsas till energiaspektema utan omfattar alla de möjligheter som en full utvinning skulle innebära. Detta bör ges regeringen till känna. Kännedomen om malm- och mineraltillgångar är bristfällig. Med nuvarande resurser och karteringstakt kommer det att ta att få fram berggrundskartor inkl. kartbeskrivningar över de södra och mellersta delarna av . Om man i stället skulle inrikta sig på att framställa en förenklad berggrundskarta, avsedd enbart som prospekteringsunderlag, skulle det kunna ske ungefär fyra gånger så snabbt. Det är också möjligt att relativt snabbt för vissa områden framställa översiktskartor, som också skulle underlätta prospekteringen. utförs geografiska flygmätningar av samtliga de tre dominerande prospekteringsorganisationerna i landet, dvs. geologiska undersökning (SGU), och . En betydande del av landets yta flygmäts av dessa organisationer. Med de resurser som läggs ned skulle, enligt mineralpolitiska utredningen, den flygmagnetiska karteringen av kunna fullbordas . Utredningen lät undersöka de tekniska förutsättningarna för en samordning av de olika organisationernas flygmätningar, och fann att inga avgörande svårigheter skulle uppstå vid en samordning. Samordningen skulle syfta till ett undvikande av onödiga dubbelmätningar. Den skulle emellertid också kunna utvidgas till tekniskt samarbete för utveckling av instrument och mätmetoder. Nästa steg i prospekteringsarbetet, efter den översiktliga grundläggande verksamheten, är regionala prospekteringsprojekt. Denna typ av prospektering är enligt mineralpolitiska utredningen försummad i och bör ökas. Det finns möjlighet att i viss mån prioritera prospektering inom områden där behovet av nya arbetstillfällen är särskilt stort. Självfallet kan det endast bli fråga om att styra prospekteringsarbetet till områden där prospektering förr eller senare ändå skulle ske. Det gäller alltså att ta hänsyn till sysselsättningskrav vid beslut om i vilken turordning olika områden skall undersökas. Den lokala prospekteringen har en relativt sett stor omfattning. Det gäller dels lokal målprospektering, dels prospektering i anslutning till befintliga gruvor och anrikningsverk. Enligt mineralpolitiska utredningen svarade sådan lokal prospektering för av de totala prospekteringskostnaderna i /79. För gruvföretagens del svarade den lokala prospekteringen, av naturliga skäl, för en ännu större del av de sammanlagda prospekteringskostnaderna. Prospekteringsverksamheten spelar en utomordentligt viktig roll i arbetet för att stärka och utveckla gruv- och mineralsektorn. Innan man kan ta ställning till inriktningen och organisationen av prospekteringsverksamheten måste ett antal centrala frågor besvaras. En sådan fråga gäller prospekteringens totala omfattning. En annan gäller hur de samlade prospekteringsinsatserna skall fördelas på mer översiktiga undersökningar, regional prospektering och olika slags lokal prospektering. En tredje fråga gäller vilka områden i landet som i första hand bör bli föremål för prospekteringsinsatser. Man kan vidare ställa frågan om prospekteringen bör inriktas på något eller några och i så fall vilket eller vilka. Man måste slutligen ta ställning till verksamhetens organisation, dvs. vem som skall utföra prospekteringen eller olika led i prospekteringsverksamheten. Frågan om prospekteringsverksamhetens organisation är i väsentliga avseenden helt avgörande för hur prospekteringen kommer att bedrivas. Genom utformningen av prospekteringsorganisationen som helhet, inom företag och myndigheter avgörs i praktiken mycket av fördelningen mellan målprospektering och mer allmänna prospekteringsinsatser, mellan olika geografiska områden, mellan olika etc. Om man ser landets samlade prospekteringsorganisation på detta sätt som summan av de prospekteringsorganisationer som finns hos statliga myndigheter och hos företag kan man konstatera att något mer än hälften av resurserna ligger hos staten och återstoden hos företagen. Det direkta statliga inflytandet över prospekteringen avspeglar emellertid bara en del av det inflytande som samhället har över den samlade prospekteringen i landet. För det första är ju en del av gruvindustrin statligt ägd. För det andra påverkas naturligtvis den del av prospekteringsverksamheten som ligger inom gruvföretagen av gruvlagstiftningen. na tas upp i ett särskilt avsnitt och skall inte utvecklas här. Här skall endast konstateras att gruvlagstiftningen lägger grunden för hur prospekteringen kommer att organiseras. Lagstiftningen blir avgörande för hur gruvföretagen bedriver sin prospekteringsverksamhet. Staten skall ha huvudansvaret föröden samlade prospekteringsverksamheten i landet och svara för de övergripande insatserna. Det måste vara en statlig uppgift att se till att den egna prospekteringsverksamheten och den prospektering som bedrivs av gruvföretagen sinsemellan kompletterar varandra. Som tidigare påpekats är det också så att gruvföretagens verksamhet är koncentrerad till främst prospektering på lokal nivå, medan den statliga verksamheten koncentreras till de områden där de resurser som företagen lägger ned är otillräckliga från samhällsekonomisk synpunkt. Det gäller bl. a. mer grundläggande undersökningar av landets mineraltillgångar. Från socialdemokratisk sida vill vi starkt betona värdet av en livlig prospekteringsverksamhet. En sådan är nödvändig för att en förnyelse av den svenska gruvnäringen skall kunna genomföras. I vår partimotion om industripolitik från allmänna motionstiden har vi fört fram förslag om två särskilda statliga program för ökad prospektering. Det ena programmet skulle riktas till och och omfatta 250 milj. kr. Det andra programmet, som avser Bergslagen, innebär insatser för prospektering på sammanlagt 50 milj. kr. Som framgått av redovisningen av situationen i Bergslagen ovan, pågår en avveckling av prospekteringsverksamhet i Bergslagen. Det här redovisade femårsprogrammet är avsett att ge ut nettoökning av prospekteringen i Bergslagen och skall alltså inte ses som en ersättning för neddragningen av verksamhet. Frågan om en organisation för statlig gruvverksamhet inkl. prospektering i anslutning därtill tas upp i ett annat avsnitt av motionen. Där redovisas också vår syn på förslagen om ny myndighetsorganisation på mineralområdet, där just prospekteringsfrågorna har en central betydelse. Den nu gällande gruvlagen är . De förändringar i tidigare gruvlag som gjordes detta år avsåg främst en rad partiella reformer i syfte att tillgodose allmänna intressen inom gruvnäringen. Bland annat avsåg man att stimulera till ett aktivt och ändamålsenligt utnyttjande av fyndigheterna. Som framgått ovan behöll man dock den grundläggande idén i den tidigare lagstiftningen, inmutningssystemet. En övergång till ett mera renodlat koncessionssystem ansågs inte lämpligt. Skälen härför var framför allt att inmutningssystemet ansågs ha ett klart försteg när det gäller att stimulera till sökande efter nya fyndigheter. efter 1974 har vid olika tillfällen framförts krav på förändringar i minerallagstiftningen. Frågan har också behandlats av mineralpolitiska utredningen. I sitt betänkande har dock utredningen konstaterat att man inte haft direktiv att göra någon total översyn av lagstiftningen och någon sådan har heller inte gjorts. Utredningen har stannat för att föreslå vissa smärre ändringar i gruvlagstiftningen. Enligt socialdemokraternas mening finns det anledning att göra en mera genomgripande översyn av lagstiftningen på mineralområdet. Den nuvarande lagstiftningen är splittrad. Samhällets inflytande över hur dessa våra gemensamma naturresurser utnyttjas är trots de förbättringar som skett mycket begränsade. Vi vill i det sammanhanget hänvisa till att många remissinstanser i sina yttranden över mineralpolitiska utredningens förslag pekat på behovet av en genomgripande översyn av gruvlagstiftningen. Syftet med den nuvarande lagstiftningen är att underlätta för den presumtiva gruvbrytaren. Detta är en i grunden riktig princip. Prospektering och brytvärdesundersökningar är kostsamma och utan någon form av rättsligt skydd torde den undersökande verksamheten bli alltför osäker och minska kraftigt. En sådan utveckling vore till stor skada för ekonomi och industriella utveckling. Å andra sidan får inte gruvlagstiftningen lägga hinder i vägen för ett från samhällets synpunkt rationellt utnyttjande av naturtillgångarna. Det samhällsintresse som det är att få till stånd en intensifierad verksamhet på mineralområdet i vårt land måste vara vägledande för lagstiftningen och måste avspeglas i de aktivitetskrav som skall ställas på den som får exklusiva rättigheter till en fyndighet. Här finns det enligt socialdemokratisk uppfattning anledning att överväga en skärpning av lagstiftningen. Huruvida detta kan rymmas inom inmutningssystemet eller om vägen går över koncessionslagstiftning måste utredas och prövas ytterligare. En fråga som särskilt bör beaktas i samband med översynen av lagstiftningen på mineraiområdet gäller prospekteringen inom de s. k. obrutna fjällområdena. Dessa områden är mycket ofullständigt kartlagda vad beträffar innehållet av . Det finns emellertid anledning att tro att man där skulle kunna finna komplexmalmer med koppar och också mineraliseringar med innehåll av bly, zink och nickel. Enligt den nuvarande lagstiftningen är de obrutna fjällområdena undantagna från tyngre exploatering. Beslutet härom togs 1977 och intresset för prospektering i dessa områden har därefter minskat. Vi menar att detta är en olycklig utveckling. Självfallet finns starka bevarandeintressen i de obrutna fjällområdena. Det kan emellertid finnas fall då en brytning kan vara eftersträvansvärd. Lagstiftningen bör därför inte ha en sådan utformning att den som är fallet i praktiken stryper all utveckling av gruvindustri i dessa områden. I den mineralpolitiska propositionen föreslås vissa förändringar i lagstiftningen beträffande torvutvinning. Flörslaget innebär en utvidgad rätt till torvtäkt utan koncession och en delegering av beslutanderätten beträffande undersöknings- och bearbetningskoncession till länsstyrelserna. Bakgrunden till att torv omfattas av koncessionssystemet är bl. a. att man velat undvika splittring av torvtäkter och att man velat underlätta att torvbrytning handhas av företag med goda ekonomiska och tekniska resurser. Man har också velat säkerställa ett samhällsinflytande över torvbrytningen av bl. a. naturvårds- och miljöskäl. föreslås i propositionen att sammanhängande torvfyndigheter som understiger fritt skall få bearbetas av fastighetsägaren själv eller någon som har dennes tillåtelse. Den föreslagna förändringen kan visa sig vara ett sätt att stimulera introduktionen av torvhantering i landet. Vi vill därför f. n. inte motsätta oss att den föreslagna ordningen prövas. Det är emellertid svårt att på förhand bedöma vilka praktiska konsekvenser förändringen kommer att få. Farhågor har uttalats för att de föreslagna utökade rättigheterna för markägarna skulle kunna leda till att samhällets möjligheter att få till stånd en planmässig och rationell torvhantering skulle minska. Vi förutsätter att ansvariga myndigheter bevakar utvecklingen och lämnar erforderliga förslag. Vi vill i detta sammanhang erinra om de förslag som lämnades i Oljeersättningsdelegationens torvgrupps rapport för energisektorn (Ds I 1980:3). Där föreslogs bl. a. etablerad prisnivå för torv och statliga satsningar i bolagsbildningar. Vi har utvecklat detta i våra energipolitiska motioner, där vi bl. a. har föreslagit att ett system med s. k. fasta prisrelationer utreds, samt att staten tar initiativ för bildande av bolag för fasta bränslen. Regeringen föreslår också en delegering av koncessionsprövningen till länsstyrelserna. Vi vill betona nödvändigheten av att en likartad bedömning av koncessionsansökningarna sker. Den ansvariga centrala myndigheten bör få i uppdrag att vidta sådana åtgärder att en likartad bedömning kommer till stånd i hela landet. Vad som här sagts om uppgifter för de ansvariga centrala energimyndigheterna bör ges regeringen till känna. 7 Forsknings- och utvecklingsarbete Forsknings- och utvecklingsverksamheten har en central plats i arbetet för att utveckla den svenska gruvindustrin. Det är en verksamhet som kan bidra till att öka gruvindustrins internationella konkurrensförmåga genom exempelvis utveckling av effektivare prospektering, av nya brytmetoder eller av bättre bearbetningsmetoder i senare led av förädlingskedjan. Också när det gälelr att bredda den svenska mineralhanteringen att ta upp produktion av nya eller mer fullständigt ta till vara råvaran har forsknings- och utvecklingsfrågorna en avgörande betydelse. gäller då inte bara utvecklingsarbetet inom prospekteringsområdet utan också det utvecklingsarbete som avser de olika stegen i förädlingskedjan inte minst i dess senare del, där processtekniken behöver förfinas. Över huvud taget hänger de olika leden i mineralhanteringen från prospektering och fram till metallfraftiställning mycket intimt samman. Värdet av en mineralfyndighet är beroende av vilken teknik som finns utvecklad för att ur just den råvara som det är fråga om ta fram slutprodtukten. Ofta måste det finnas teknik utvecklad för att ta fram flera slutprodukter ur råvaran för att fyndigheten skall vara brytvärd. Det finns därför ett behov av att samla kompetens och information från alla dessa olika områden för att få en grund för beslut som rör utvecklingen av mineralsektorn. Kravet på en samlad kompetens bör enligt socialdemokratisk uppfattning också komma till uttryck i organisationen av forskningen på mineralområdet. En översyn av forskningsorganisationen på området bör därför genomföras. Ett syfte med översynen bör vara att undersöka möjligheterna att på några orter i landet bygga upp institutioner för mineralförsörjning vid högskolorna. Vid dessa institutioner skulle forskning inom alla olika delar av mineralområdet bedrivas sammanhållet. Ett annat syfte med översynen bör vara att klargöra behovet av ökade resurser till SGU för att där bygga upp laboratorier för teknisk mineralutvinning. Därigenom skulle man kunna uppnå positiva effekter såväl i prospekteringsverksamheten som i mineralbearbetningens senare led. På vart och ett av de enskilda områdena inom mineralforskningen finns stora behov av ökade insatser. Om man först ser på prospekteringen finns det exempelvis angelägna forsknings- och utvecklingsuppgifter inom området prospektering av industrimineral, där metoderna ännu är ganska outvecklade. Detsamma gäller för prospektering av områden under hav och sjöar s. k. marin prospektering. Ett tredje sådant område, som för övrigt bedöms som utomordentligt angeläget av mineralpolitiska utredningen, är utvecklingen av teknisk prospektering efter djupt belägna . Också när det gäller det led av mineralhanteringen som omfattar produktionen i gruvan finns många problem som inte kan lösas utan ett tekniskt forsknings- och utvecklingsarbete. Här finns bl. a. arbetsmiljöproblem som kräver tekniska lösningar. Delvis är det därvid fråga om utveckling av brytningsmetoderna. Det finns också andra skäl än de arbetsmiljömässiga att ständigt arbeta med teknikutveckling vad gäller brytningsmetoderna. Forsningsgruvan i har bl. a. till uppgift att utveckla nya billiga brytningsmetoder baserade på grovhålsborrning, som bedöms dels ge bättre arbetsmiljö, dels genom lägre kostnader kunna förbättra konkurrensförmågan. Utvecklingen mot brytning på större djup leder till krav på metodutveckling inom det bergmekaniska området. behovet av utveckling av nya transportmetoder. Det gäller i gruvorna i och där nya transportlösningar studeras som alternativ till mer konventionella huvudtransportnivåer. Det innebär krav på utvecklingsinsatser inom gruvmaskinteknikområdet. Här är det viktigt att stora ansträngningar sätts in för att se till att insatserna för att utveckla nya tekniska lösningar också blir ett stöd till svensk gruvutrustningsindustri. I det efter brytningen följande förädlingsledet, mineralberedning och metallurgisk behandling, finns en rad angelägna forsknings- och utvecklingsuppgifter. Inom järnmalmssektorn måste frågor som rör högfosformalmernas bearbetning ha hög prioritet. Det gäller bl. a. metoder för avfosforering av malmen och för utveckling av s. k. basiska pellets. Det gäller också metoder för utnyttjande av fosforn i malmen exempelvis genom apatitproduktion, som i sin tur kan innebära ökade möjligheter att utvinna i apatiten bundna sällsynta jordartsmetaller. För del är tyngdpunkten i såväl den mineraltekniska som den metallurgiska forskningen förlagd till . Det är viktigt att denna forskning också fortsättningsvis ges sådana resurser att den kan hållas på en hög nivå. måste man ta vara på möjligheterna till samarbete med andra forskningsorgan exempelvis Tekniska och Mineralprocesslaboratoriet i . På sulfidmalmsområdet är det angeläget att utveckla processer för utnyttjande av komplexa finkorniga . Enligt mineralpolitiska utredningens bedömning bör detta vara ett av de mest högprioriterade forsknings- och utvecklingsprojekten inom mineralsektorn. Ett annat projekt som bedöms vara synnerligen angeläget är utvecklingsarbetet syftande till framställning av aluminiumoxid och alkali ur inhemska råvaror. Som råvara skulle man exempelvis kunna använda anrikningssander. Frågor som rör såväl den yttre miljön som arbetsmiljön är ett område där forsknings- och utvecklingsinsatser enligt socialdemokratisk mening är mycket angelägna. Här finns stora olösta problem i olika delar av produktionsprocessen. Det gäller exempelvis arbetsmiljön i brytningsledet, där risken för olycksfall är mycket stor jämfört med industrin som helhet och därmed i än högre grad jämfört med arbetsmarknaden i stort. Vid sidan av olycksfallsriskerna finns också stora arbetsmiljöproblem på grund av buller, damm och dieselavgaser. De svenska gruvorna och den svenska gruvindustrin har gett underlag till utvecklingen av en betydande industri för produktion av utrustning för gruvhanteringen. De produkter som avses är borrutrustning, lastmaskiner, transportsystem etc. Gruvutrustningsindustrin har i sin tur utvecklat nya marknader, dels genom produkter till närliggande områden (ex. bygg- och anläggningssektorn), dels genom export till gruvindustrin i andra länder. Utvecklingen inom branschen är starkt beroende av hur gruvindustrin Hälften av produktionen levereras till den svenska gruvindustrin. Möjligheten till en framgångsrik exportförsäljning är också beroende av att det finns en stabil hemmamarknad för utveckling och etablering av nya produkter, bl. a. som referensobjekt. Det finns emellertid också ett beroende åt andra hållet. En stark inhemsk gruvutrustningsindustri har stor betydelse för den svenska gruvindustrins utvecklingsmöjligheter, dels för att upprätthålla en teknisk standard på nivå med de stora gruvnationerna, dels när det gäller möjligheten att erhålla produktionsutrustning som är skräddarsydd för svenska förhållanden. Det finns i detta sammanhang också anledning att peka på en annan del av mineralområdet där det ständigt pågår ett utvecklingsarbete för att ta fram ny utrustning. Det gäller den utveckling av instrument för prospekteringsverksamhet som bedrivs inom bl. a. SGU. Även här är det de egna behoven som är utgångspunkten för en utveckling av produkter, som i ett senare skede kan bli föremål för export. Produkterna inom gruvutrustningsindustrin är komplicerade och specialiserade. Det medför att serielängderna är ganska måttliga vilket gör att även mindre företag har goda konkurrensmöjligheter under förutsättning att man håller en hög teknisk standard. De planer för basindustriernas utveckling som krävts i andra sammanhang bör utnyttjas för planering av utvecklingsarbetet inom utrustningsindustrin. Detta knyter an till det ömsesidiga beroendet mellan gruvindustrin och gruvutrustningsindustrin. I det här sammanhanget bör man utnyttja ett sådant stöd till teknikupphandling som föreslagits från socialdemokratisk sida. Det innebär statligt stöd till forsknings- och utvecklingsverksamhet som bedrivs i anslutning till upphandling av ny teknik hos svenska industriföretag där beställarna likaledes utgörs av svenska industriföretag. Stödet är avsett att stimulera den inhemska utrustningsindustrin att i nära samarbete med användarna utveckla nya tekniska lösningar. Syftet med stödet är alltså att ge den svenska utrustningsindustrin bättre möjligheter att konkurrera både på den svenska marknaden och utomlands. Det är inte meningsfullt att här ta ställning till vilka konkreta forskningsprojekt inom mineralsektorn som är mer eller mindre angelägna. Det väsentliga är att understryka att det måste utvecklas former för forskningsplaneringen inom mineralområdet som möjliggör att forsknings- och utvecklingsverksamheten sätts in i en samlad planering för mineralsektorn. Det behövs en övergripande planering där exempelvis sysselsättnings- och regionalpolitiska hänsyn, liksom försörjningsberedskapsfrågor beaktas. Likaså måste planeringsverksamheten säkerställa att möjligheterna att låta gruvindustri och utrustningstillverkare ömsesidigt stödja varandra tas till vara. Självklart skall de fackliga organisationerna med sina starka intressen i bl. a. sysselsättnings- och miljöfrågor delta i planeringen. Detta bör ges regeringen till känna. 8 Planering och myndighetsorganisation Vi har tidigare framhållit att det är nödvändigt med förstärkta statliga insatser för att stimulera utvecklingen på det mineralpolitiska området. Vi har också hävdat att bl. a. sysselsättnings- och regionalpolitiska överväganden måste läggas till grund för besluten. Vi har slutligen också pekat på behovet av en samordning av olika utvecklingsinsatser inom områdena mineralbrytning, mineralförädling och gruvutrustningstillverkning. Det är mot den bakgrunden tydligt att frågor som rör planeringen av de statliga insatserna på mineralområdet har stor betydelse. Genom branschplaneringen skapas möjligheter för samhället och de anställda att få inflytande över branschutvecklingen. Vid planeringen utarbetas ett underlag för beslut om insatser och skapas förutsättningar för samordning av skilda statliga åtgärder. Mineralpolitiska utredningen hade i uppdrag att se över behovet av förändringar i myndighetsorganisationen på mineralområdet. Utredningen pekade i diskussionen om myndighetsorganisationen på behovet av en förstärkning av de industripolitiska insatserna i mineralsektorn. Man framhöll också att det är angeläget att ett samhällsekonomiskt synsätt kommer till starkare uttryck vid beslut om förändringar i produktionsstrukturen och vid planeringen av den långsiktiga inriktningen av produktionen. Industri- och handelspolitiska överväganden bör i större utsträckning än nu ske samordnat. Utredningens diskussion utmynnade bl. a. i förslag om inrättande av en ny myndighet, bergskollegium, som skulle få ansvar för större delen av myndighetsuppgifterna på mineralområdet. I en proposition om industripolitikens inriktning m. m. presenterades regeringens förslag om organisatoriska förändringar i den mineralpolitiska verksorganisationen.