mot · G5022485 · 1982-04-19 00:00:00 — m. fl. Försäkringsrörelselag, m. m. 1981/82:180) Angående konsumentskyddet på bank- och försäkringsområdena I proposition 1981/82:180 om försäkringsrörelselag m. m. anför föredragande statsrådet bl. a. följande: Genom sin ställning har kreditinstituten och försäkringsbolagen ett faktiskt övertag gentemot den enskilde konsumenten. Bank- och försäkringsverksamheten avviker i hög grad från annan näringsverksamhet. Det ställer konsumenten inför frågor som kan vara svåra att överblicka och rätt bedöma. Frågorna rör ofta stora ekonomiska värden. Med hänsyn till den stora sociala och ekonomiska betydelse som bank- och försäkringsverksamheterna har är det ett samhälleligt intresse att dessa verksamheter drivs inte bara på ett från soliditetssynpunkt tillfredsställande sätt så att gjorda åtaganden kan infrias utan också på ett från konsumentpolitisk synpunkt godtagbart sätt. Stora krav måste därför ställas på det sätt på vilket kreditinstituten och försäkringsbolagen marknadsför sina tjänster, lämnar information till allmänheten och utformar villkoren i förhållande till sina kunder. Mot dessa synpunkter torde inga invändningar kunna resas. De understryker behovet av ett starkt och väl fungerande konsumentskydd på bankoch försäkringsområdena. () /KO har bevakat konsumentintresset på bankoch försäkringsområdena. Bevakningen, som haft stöd främst i marknadsföringslagen och senare i konsumentförsäkringslagen, har enligt vår uppfattning fungerat tillfredsställande. Även om det, som propositionen konstaterar, finns en formell kompetenskonflikt mellan och inspektionerna, som var för sig kan granska bankernas och försäkringsbolagens marknadsföring, har några kompetensproblem i verkligheten knappast uppstått. Arbetsfördelningen har varit att handlagt ärenden angående otillbörlig marknadsföring, medan inspektionerna haft ansvar för mera renodlade avtalsfrågor. Regeringen föreslår nu att den gällande ansvarsfördelningen ändras. I stället för att utnyttja och konsumentombudsmannens kunnande och erfarenhet vill man lägga över frågorna rörande t. ex. bankoch försäkringsföretagens information och marknadsföring till bank- resp. försäkringsinspektionen; dessa två organ skall bl. a. ersätta KO sorn företrädare för konsumentintressena i . En sådan ändring skulle försvaga konsumentskyddet påtagligt. Man skulle bryta med den hittillsvarande modellen för konsumentskyddet i 1 1981/82. , som inneburit att man för att göra detta så effektivt och enhetligt som möjligt låtit ansvaret ligga samlat hos en myndighet. Det är emellertid enligt vår uppfattning bara på det sättet som effektiviteten i konsumentskyddet kan garanteras, dvs. att erfarenhet av åtgärder inom ett område i tillämpliga delar kan överföras till andra områden med liknande problem. Särskilt med ett konsumentskydd, som till stor del bygger på frivilliga uppgörelser baserade på lagstiftning, är det en förutsättning för effektiviteten att en och samma myndighet övervakar hela det kommersiella utbudet av varor och tjänster. Det är /KO som har, och enligt vår uppfattning även fortsättningsvis bör ha, detta samlade ansvar för konsumentskyddet i vårt land. I remissbehandlingen av de utredningar, som ligger till grund för regeringsförslaget, har flertalet organ som företräder konsumentintressena ställt sig negativa till förändringar av det slag som regeringen nu föreslår. /KO, , , , LO och TCO har alla i princip anslutit sig till uppfattningen att det är viktigt att bevara den enhetliga rättstillämpning, som följer av att bevakar marknadsföringen över hela fältet. Mot denna bakgrund motsätter vi oss de föreslagna ändringarna i hanteringen av konsumentskyddet på bank- och försäkringsområdena. /KO bör också fortsättningsvis svara för övervakning och information och bör ha personalresurser som möjliggör effektiva insatser. Med stöd av det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1981/82:180 i vad avser överflyttningen av /KO:s arbetsuppgifter inom bank- och försäkringsområdena till bank- resp. försäkringsinspektionen. () () () () () ()