mot · G5022234 · 1982-03-23 00:00:00 — Motion 1981/82:2234 m. fl. Forskning m. m. 1981/82:106) Det svenska samhället står inför betydande svårigheter. Den ekonomiska utvecklingen inger stark oro. Inom näringslivet har investeringarna minskat . Behovet av förnyelse är stort. Det gäller såväl våra traditionella basnäringar som nya och kunskapsintensiva branscher. Ny teknik och nya produkter är en viktig förutsättning för att på skall återvinna sin ekonomiska styrka, slå vakt om sitt nationella oberoende och fa möjlighet till fortsatt reformverksamhet. Utveckling av ny teknik har spelat en viktig roll för den ekonomiska tillväxten i vårt land under . Det är nu angeläget med förnyade målmedvetna insatser för att långsiktigt bredda och utveckla industriella och teknologiska potential. Sådana insatser kommer knappast att kunna ge snabba effekter och bidra till att lösa den akuta krisen. Men de är nödvändiga för att på motverka strukturella försämringar i industriella konkurrensläge. En högtstående teknisk forsknings- och utvecklingsverksamhet är en nödvändig bas för en sådan utveckling. Det gäller såväl vid våra högskolor och och andra offentligt finansierade organ som inom industrin. En omfattande satsning på teknisk forskning och utveckling ställer krav på forskningsinsatser också inom andra områden. Det gäller grundläggande, kunskapsutvecklande forskning inom naturvetenskaperna och inte minst biovetenskapema. Det gäller också samhällsvetenskaplig-humanistisk forskning om problemställningar som rör teknikens och den industriella produktionens roll i samhället. En bred kunskapsbas i fråga om teknikens förutsättningar och möjliga effekter kulturellt, socialt, etiskt, ekologiskt osv. är ett viktigt underlag för debatten om målformuleringar i det högteknologiska samhället. En bättre kunskap om det behov nya produkter och ny teknik skall motsvara blir allt viktigare i takt med att svensk industri orienteras mer mot färdigvaror. För att teknisk utveckling skall leda till ekonomisk utveckling krävs vidare utveckling av effektiva system för ekonomi och administration, distribution och marknadsföring osv. Vårt svenska samhälle står också också inför allvarliga problem av annan art än näringspolitiska och ekonomisk-politiska. Efterkrigstidens omstrukturering och urbanisering har visat sig ha många negativa effekter. Social utslagning, alkohol- och drogmissbruk är några exempel. En ökad 1 1981182. belastning på den yttre miljön och effekter i arbetslivet av strukturförändringar i näringslivet är andra. Cancer och andra miljöbetingade sjukdomar har ökat. Också för att möta dessa och andra problem krävs att ny kunskap tas fram genom forskning inom en rad olika områden, t. ex. samhällsvetenskaplig och humanistisk. I många andra industriellt högt utvecklade länder görs stora satsningar på forskning och teknik. Det gäller i hög grad men också t. ex. och där den nya regeringen kraftigt markerat forskningens betydelse och ökat resurstilldelningen med . I utgör forskningssatsningarna totalt 11-12 miljarder eller mätt i andel av BNP . Det innebär att vi är ett av de länder i världen som satsar mest på forskning i relation till bruttonationalprodukten. Vi har goda förutsättningar att nå framgångar på en rad forskningsområden. Vi har många framstående forskare och forskargrupper både vid våra universitet och högskolor och i industrin. Emellertid finns flera problem som riskerar att hindra att forskningens möjligheter tas tiil vara på bästa rnöjliga sätt till gagn för landet. Rekryteringen till forskarutbildningen är otillräcklig. En uppenbar risk för återväxten av goda forskare inom t. ex. naturvetenskapliga och samhällsvetenskapliga områden föreligger. Resurstilldelningen till många forskningsinstitutioner har stagnerat. Här föreligger olika statistiska och delvis motstridiga uppgifter. Enligt SCB har volymtillväxten för naturvetenskaplig och teknisk forskning och utveckling vid och högskolor varit i fasta priser. Många enskilda forskningsinstitutioner har dock inte upplevt någon reell ökning i resurstilldelning utan tvärtom fått vidkännas en minskning. Enligt och Konkurrenskraft har en urholkning av resurserna vid framför allt de tekniska högskolorna skett , som skulle kräva årliga förstärkningar med för att återställa den situation som rådde . De statliga anslagen till (all slags) FoU har enligt SCB legat på en relativt sett oförändrad nivå /78. Dessutom torde vid den interna resursfördelningsprocessen inom högskolan allt större del av resurserna ha avsetts för olika gemensamma ändamål, som en följd av uppgifter som av statsmakterna lagts på högskolan. Följden har då i många fall blivit att de institutioner som inte fatt tillskott från externa organ tilldelats minskade resurser. Det föreligger således en uppenbar skillnad mellan statistiska uppgifter om de totalt anslagna forskningsresurserna och situationen för de enskilda institutionerna. Underlaget för att bedöma den egentliga forskningsverksamhetens volymutveckling är därför osäkert. Dessutom framförs ofta den synpunkten att den forskande personalens åligganden av administrativ karaktär ökat vilket inneburit en faktisk urholkning av de personella resurserna som är tillgängliga för forskning. Huvuddelen av den tekniska och naturvetenskapliga forskningen och utvecklingsarbetet utförs inom företagssektorn. uppgick kostnaderna för Foll inom denna sektor till av totalt ca . Efter en tendens till stagnation i FoU-satsningarna tycks en viss ökning ha skett . Situationen är dock knappast tillfredsställande då bl. a. det höga ränteläget motverkar investeringar i långsiktig teknikutveckling. Akuta ekonomiska problem leder också ofta till nedskärningar i forskningsverksamheten. Undersökningar bland tekniker (, Ny teknik) tyder på att innovationsklimatet i många företag är dåligt med ett bristande intresse för nya idéer. Det bör också framhållas att sättet att mäta forskningssatsningarna som andel av BNP är vanskligt. Med en svag utveckling av BNP kan forskningens utveckling som andel av BNP te sig positiv utan att så är fallet realt sett. Det är mot denna bakgrund uppenbart att en förstärkning av den svenska forskningsverksamheten är nödvändig. Det gäller både högskoleforskningen och industriforskningen. Den kan inte ske utan måste ha karaktären av stegvisa ökningar under en följd av år. Trots det ansträngda statsfmansiella läget måste insatser för forskning och teknisk utveckling ges ökade resurser. De är viktiga framtidsinvesteringar. För att forskning och teknisk utveckling skall kunna ge ett så positivt bidrag som möjligt till den svenska samhällsutvecklingen krävs insatser som tryggar såväl de personella som de materiella resurserna på . är det självfallet angeläget att den befintliga resursvolymen utnyttjas så effektivt som möjligt. Det svenska FoU-systemet består organisatoriskt av flera delar: den fasta forskningsorganisationen, dvs. universitet och högskolor, forskningsråd och sektorsorgan samt den privata industrins forskning och utvecklingsarbete. Det kan karakteriseras som ett pluralistiskt system med decentraliserade beslutsfunktioner. Sektoriseringen gör att forskningsfrågornas handläggning splittras såväl i regeringens kansli som i . Det torde råda betydande enighet om behovet av en övergripande forskningspolitik som möjliggör samordning och överblick. En viktig uppgift för en sammanhållen forskningspolitik är att identifiera forskningsområden som bör ges särskild prioritet vid fördelningen av resurser. En annan viktig fråga i en övergripande forskningspolitik gäller samspelet mellan industrin och högskolan. Om forskningen vid högskolor och universitet skall verkningsfullt bidra till näringslivets förnyelse måste dess resultat nyttiggöras så snabbt som möjligt i produktionen eller annan verksamhet. När det gäller t. ex. läkemedelsindustrin fungerar samspelet mellan industrin och universitets- och högskoleforskning väl. Inom många områden är dock kontakterna mellan industri och högskola otillräckliga. Det gäller i särskilt hög grad nya och framtidsinriktade branscher i svensk industri. Där krävs koordinerade insatser inom områden som berör olika departement. Ett exempel på ett sådant område är biotekniken. Många bedömare menar att det i finns en internationellt högtstående forskningsverksamhet och en betydande potential för industriell verksamhet. Här borde regeringen ha ansvar för att ett sammanhållet program genomförs i samarbete med industrin med åtgärder som stimulerar forskning, underlättar nybildning av innovativa småföretag, tillgodoser behovet av utbildad personal osv. Motsvarande gäller t. ex. elektronikområdet. I helhetsbilden av en politik för forskning och utveckling bör också teknikupphandling ingå som ett viktigt moment. Offentlig upphandling av ny teknik, dvs. genom att stat eller kommuner beställer ny teknik i nära dialog med tillverkande företag är kanske det mest effektiva sättet att stimulera utveckling av ny teknik. Det har spelat en viktig roll för den svenska industrins expansion . Stora möjligheter torde finnas inte minst inom det kommunala området. Sjukvårdsteknik, energiteknik, kommunikationsteknik är några exempel på områden där utveckling av teknik kan både tillfredsställa angelägna inhemska behov och stimulera svensk industris exportmöjligheter. Det svenska samhället har ett försteg framför många andra länder genom vår väl utbyggda offentliga sektor, våra höga krav i fråga om såväl yttre som inre miljö osv. och som stimulerandet av utveckling av ny teknik. Intresset för trafiksäkerhet har bidragit vill Volvos exportframgångar osv. Kommunerna har en viktig roll, som såväl upphandlare av tekniska produkter som beställare av forskning inom områden av betydelse för deras verksamhet. Regeringen bör också ha ett ansvar för att forskning och utveckling utnyttjas till att påverka industrisamhällets utveckling så att den länkas in i för samhälle och människor goda banor. Negativa effekter av ny teknik och nya produktionssystem måste undvikas eller förebyggas. Det gäller både samhällsstrukturen i stort, vardagslivets sociala villkor och den yttre och inre miljön. Den mest effektiva vägen att minska påverkan på miljön som innebär risker för såväl människors hälsa som naturen är att genom en långsiktig utveckling ta fram nya produkter och ny processteknik som är mera skonsam mot miljön än den nuvarande. Att i efterhand söka påverka miljöproblem i produktionen ger i allmänhet mindre resultat till större kostnad. Motsvarande gäller på andra områden. Graden av långsiktigt förutseende har därför en avgörande betydelse för samhällsutvecklingen. I dagens komplicerade samhälle möter försöken att överblicka konsekvenser av förändringar speciella problem. Varken den aktuella indelningen i samhällssektorer eller den traditionella i forskningsdiscipliner erbjuder särskilt goda instrument för att förutsäga, följa och analysera inverkan på samhället eller vardagslivet som helhet av de skilda förändringar som bl. a. den tekniska utvecklingen åstadkommer. En sammanhållen långsiktig forskningspolitik är en viktig förutsättning för att styra användningen av nya forskningsresultat och ny teknik på ett sätt som överensstämmer med övergripande mål för samhällets utveckling. framförda socialdemokratiska förslag inom forskning och teknisk utveckling Det socialdemokratiska partiet har vid upprepade tillfällen fört fram konkreta förslag till åtgärder i syfte att stärka den svenska forskningsverksamheten. Det gäller såväl forskning inom högskolan som mera tillämpad forskning och teknikutveckling inom industrin. I det följande redovisas ett sammandrag av dessa förslag som förts fram i motioner till /. I avsikt att steg för steg förbättra villkoren för forskningen och forskarutbildningen har vi föreslagit successivt ökade resursförstärkningar som efter en femårsperiod skulle innebära ett tillskott av storleksordningen . - Ytterligare basresurser till institutionerna. Utöver den fasta basorganisationen bör institutionerna få tillgång till rörliga medel för forskning. - Resurser till vetenskaplig utrustning. För att uppnå en avskrivningstid behövs en förstärkning med 70-80 milj. kr. Upptrappningen bör ske . Nyinvesteringarna bör hållas på en hög nivå. - Ökat antal tjänster på mellannivå. Inom främst teknisk fakultet saknas i stor utsträckning forskartjänster på mellannivå. Man bör försöka nå en bättre balans mellan antalet professorstjänster och antalet forskartjänster på mellannivå. Ytterligare ca 200 sådana tjänster bör inrättas. Möjligheten att rekrytera lämpliga personer får avgöra under vilken tidsperiod ökningen kan ske. - Medel för internationella kontakter. För att man skall kunna ta emot utländska gästforskare eller sända forskare utomlands, t. ex. för att bygga upp kompetens inom ett nytt område eller för att ge unga forskare möjligheter att öka sin kompetens har vi föreslagit att läroanstalterna skall få 8 milj. kr./år för nästa budgetår. - Planeringsramar för forskningsråden. Forskningsråden bör, som gältl 1981182. ler för STU, ges planeringsramar (flerårsbemyndiganden) så att de kan ställa garantier för forskningsprojekt . Ökade medel till forskningsråden. Vi har föreslagit ökade resurser till forskningsråden, framför allt det naturvetenskapliga. Vi har föreslagit en höjning med 5 milj. kr. utöver regeringens förslag för nästa budgetår. föreslogs få en höjning med 2 milj. kr. (utöver regeringens förslag) och medicinska forskningsrådet med 3 milj. kr. Vi har också föreslagit att skall förstärkas för att förbättra möjligheterna att stödja projekt med stor samhällsrelevans och mångvetenskaplig karaktär. För att förbättra forskarutbildningen och stimulera rekryteringen till denna har vi föreslagit bl. fördubbling av antalet utbildningsbidrag för doktorander. Ökningen bör ske och främst riktas mot teknik och naturvetenskap där en förbättrad rekrytering är särskilt angelägen. Bidragsnivån bör också höjas. I en partimotion föreslog vi resursförstärkningar med ca 40 milj. kr. utöver regeringens förslag fördelat på de olika ändamål som här redovisats. Vi föreslog också i en motion om Investeringspolitiken betydande ökningar i resurserna till lokaler för forskning och utveckling inom det tekniskt-naturvetenskapliga området. Det gäller ca 35 milj. kr. till upprustning och ombyggnader i äldre lokaler. Dessutom kräver vi att två byggnadsobjekt påböijas (nybyggnad för biologi vid i samt jonosfarobservatoriet i ). Vidare kräver vi att projekteringsarbetet beträffande ett antal övriga projekt, främst vid de tekniska högskolorna, påskyndas. Teknisk utveckling, uppfinnarstöd och teknikupphandling För att stimulera utveckling av ny teknik inom industrin har vi bl. utvecklings- och upphandlingsbolag inom energi, miljövård, transportsystem, sjukvårdsteknik samt läkemedelsteknik. De tre förstnämnda har fattat beslut om att inrätta. Insatser för att främja teknikupphandling inom landstingssektorn. Stöd till inhemsk teknikupphandling inom den privata företagssektorn. Inrättande av en särskild delegation i anknytning till industridepartementet för att driva denna verksamhet. Delegationen skulle disponera 20 milj. kr. Uppfinnarstöd genom ändrade skatteregler samt utvidgad stipendieverksamhet. Anslagen till stipendier för uppfinnare skulle ökas med i storleksordningen 5 milj. kr. Nordisk samverkan i fråga om teknisk forskning och utveckling. Det gäller bl. a. kostsamma försöksanläggningar och vetenskaplig utrustning samt forskning och forskarutbildning inom smärre områden. - Stöd till löntagarorganisationerna för att initiera forskning. Allmänna kommentarer till den forskningspolitiska propositionen I många avseenden överensstämmer innehållet i den nu framlagda forskningspolitiska propositionen med inriktningen av de förslag som socialdemokraterna tidigare fört fram i . Det gäller även beskrivningen av situationen inom högskolan och de problem som är förknippade med forskningen och forskarutbildningen. Den jämförelsevis starka betoningen av teknik och naturvetenskap som behovet av forskning inom samhällsvetenskap och humaniora bestämt markeras ansluter också väl till socialdemokratiskt synsätt. Den samlade redovisningen av svensk forskning är i sig av stort värde. Underlagsmaterialet till propositionen vittnar om utmärkta insatser i en rad olika organ och utredningar. Det arbete som uträttas där har i sig inneburit ett viktigt steg på vägen mot en samlad forskningspolitik. I väsentliga delar ser vi sålunda med tillfredsställelse på den första propositionen om forskningspolitik som regeringen nu lagt fram. Vi vill erinra om att det var den socialdemokratiska regeringen som 1975 uppdrog åt forskningsrådsutredningen att utreda förutsättningarna för en samlad svensk forskningspolitik. Det var ett naturligt steg i en reformpolitik som tidigare gällt utbildningsområdet. har vi dock på flera punkter invändningar och kritiska kommentarer att göra såväl när det gäller den allmänna inriktningen av propositionen som vissa av de enskilda förslagen. Forskningspolitiken har i hög grad långsiktig karaktär. De åtgärder som sätts in för att stimulera forskningsverksamhet och forskarutbildning kommer att ha effekt på samhällsutvecklingen först . Vi har inom socialdemokratin bedömt det som önskvärt att sätta in åtgärder utan onödig tidsfördröjning. Genom att våra förslag i avslagits av den borgerliga riksdagsmajoriteten har de möjliga positiva effekterna för t. ex. näringlivets utveckling skjutits . Vi är därför kritiska mot att propositionen inte lagts fram tidigare. Vi anser dessutom att regeringen av principiella skäl borde ha redovisat sin forskningspolitik vid ett tidigare skede av mandatperioden. En annan invändning gäller bristen på samordning på regeringsnivå. Det är med beklagande vi konstaterar att det i stället för en sammanhållen forskningspolitisk proposition föreligger flera separata delar där olika departementschefer gör sin egen föredragning. Det hade varit önskvärt med en närmare samverkan mellan departementen. En nationell forskningsplanering kräver självfallet ett nära samarbete över departementsgrän Många viktiga problem riskerar att lämnas obeaktade med en uppdelning på det sätt som skett i denna proposition. Ett exempel är den viktiga frågan om nyttiggörande i industrin av forskningsresultat från högskolan. Det gäller inte minst ett område som livsmedelsforskning där anknytningen till jordbruksnäringarna finns inom men inte till livsmedelsindustrin som hör till industridepartementets område. Kopplingen mellan miljövårdsforskningen resp. arbetsmiljöforskningen och utvecklingsarbetet inom industrin är ett annat exempel. Vi vill särskilt peka på att den forskning som bedrivs inom industrin knappast beaktas i propositionen. Den utgör som redovisats inledningsvis, och som också framgår av propositionens faktamaterial, mer än hälften av den svenska forskningsverksamheten. Även om den inte bekostas av offentliga medel måste den finnas med i ett nationellt forskningspolitiskt perspektiv. Vår tredje invändning av principiell karaktär gäller propositionens övervägande passiva attityd. Många problem berörs och förslag till lösningar från kommittéer, myndigheter etc. redovisas men utan att några ställningstaganden eller klara viljeyttringar görs. 1 propositionen sägs i avsnittet om forskningsplanering "Den övergripande forskningsplaneringen bör således i en rad avseenden innefatta klara viljeyttringar och ställningstaganden. Den skall ge ramar på sådan sikt och med sådan stabilitet att planeringen av forskningsverksamheten på andra nivåer blir meningsfull Vi instämmer i detta uttalande. Vi kan dock inte finna att propositionen uppfyller de krav som föredraganden själv ställt. 1 en rad viktiga frågor överlåter föredraganden till berörda myndigheter och högskoleenheter att själva dra upp riktlinjer och utforma styrinstrument. Det gäller t. ex. utvärdering av forskning; frågan om hur prioriteringen av forskningsområden skall praktiskt genomföras och samverkan mellan sektorsorgan och högskolan. Många ställningstaganden skjuts , som den viktiga frågan om lokalförsörjningen för forskningen som på många håll är ett allvarligt hinder för utvidgad verksamhet och frågan om forskares bisysslor som aktualiserats av ett fall vid högskolan i - där en snabb lösning är angelägen för att inte negativa verkningar på sambandet mellan högskola och industri skall uppstå. Vi noterar med tillfredsställelse föredragandens positiva inställning till ett nordiskt samarbete på forskningsområdet. Det finns enligt vår mening starka skäl för samverkan, t. ex. när det gäller särskilt resurskrävande forskning, dyrbar utrustning eller försöksanläggningar samt forskning och forskarutbildning inom snäva områden. De allmänna resonemang som förs om behovet av en samlad forskningsplanering och de krav som bör ställas på en sådan överensstämmer i stora delar med socialdemokratiskt synsätt. Vi vill erinra om att en betydande del av det underlag som förelegat för arbetet med en förbättrad forskningsplanering tagits fram av utredningar som tillsattes av den socialdemokratiska regeringen. Regering och riksdag utövar sin styrning av forskningsresurserna huvudsakligen dels genom fakultetsanslag och poster inom dessa, dels genom inrättande av tjänster som professor och omprövning av ledigblivna professurer. I propositionen sägs att fakultetsanslagen torde komma att få allt större betydelse som styrinstrument. Arbetet med att ta fram fakultetsvisa program för forskningen redovisas. Vi delar uppfattningen att långsiktiga fakultetsprogram fyller en viktig funktion för en förbättrad forskningsplanering. 1 tidigare riksdagsmotioner har vi föreslagit att sådana program bör tas fram. Vi vill understryka vad som sägs i propositionen om att UHÄ skyndsamt förutsätts fullfölja sitt uppdrag beträffande arbetet med fakultetsprogram. När det gäller inrättande av tjänst som professor anser föredraganden att tiden nu är mogen att pröva om inrättandet av tjänster som professor skulle kunna ske genom beslut inom högskoleenheterna. Föredraganden aviserar en utredning om formerna för inrättande m.m. av professur. Enligt vår uppfattning bör denna utredning vara förutsättningslös. Det föreligger f. n. inte något underlag för ett uttalande om ändrade former för inrättande av professur. Utvärderingen av forskning är ett viktigt inslag i planeringsprocessen. Forskningen prioriteras i då hårda krav på återhållsamhet och neddragningar drabbar många verksamheter i samhället. Då kan också stora krav ställas på kvalitet och effektivitet i forskningsarbetet. Det är också ett väsentligt underlag för att bedöma behovet av ökade insatser eller andra åtgärder för att förbättra villkoren för forskningen. Vi instämmer i föredragandens positiva syn på den verksamhet med medverkan av utländska forskare som bedrivits, framför allt av NFR. Det är önskvärt att liknande utvärderingar genomförs även av de övriga forskningsråden. Vi delar också föredragandens uppfattning om att ett system för utvärdering avseende högskoleenheternas forskning bör utvecklas. I detta sammanhang är också en utvärdering av arbetet med de nya högskoleutbildningarnas forskningsanknytning, inte minst YTH, väsentlig. Även i fråga om sektoriellt finansierad forskning är det angeläget att utvärderingar görs, som i vissa fall redan inletts. Vi vill understryka det som sägs i propositionen om vikten av att inför nästa forskningspolitiska proposition en samlad redovisning görs av utvärderingar av forskning som finansieras av forskningsråd, fakultetsanslag eller sektoriellt. Regeringen väljer att i stort sett följa de förslag till prioriterade områden som angetts av FRN. Vi kan instämma i dessa bedömningar, som vi vill understryka att underlaget för urvalet av områden av nödvändighet är osäkert och att prioriteringarna inte får leda till försummande av andra områden. Det är i hög grad angeläget att - som görs i propositionen - prioritera forskning som är en förutsättning för och konsekvens av den starka nationella satsningen på teknisk utveckling.