mot · G5022315 · 1982-03-23 00:00:00 — Motion 1981/82:2315 m. fl. Organisation och finansiering av djurens hälso- och sjukvård, m. m. 1981/82:122) I propositionen har man undervärderat risken för att det föreslagna finansieringssystemet med djursjukvårdsavgifter skall leda till en privatisering av djursjukvården. En genomsnittlig djursjukvårdsavgift om . och distriktsveterinär torde med den variation i antal sjukbesök som finns mellan distrikt innebära att i en del distrikt den dubbla årliga summan kan vara aktuell. Eftersom en börjande mättnad av den veterinära arbetsmarknaden kan konstateras kan detta lätt leda till en väsentlig etablering av privatpraktiserande veterinärer i arbetstyngda områden, varvid konkurrensen i första hand och mycket lätt kan baseras på ekonomisk grund. En sådan utveckling ger upphov till en ond cirkel: minskat antal sjukbesök för distriktsveterinärerna ger minskade totala djursjukvårdsavgifter, vilket leder till höjning av avgiften, vilket i sin tur ger ökat ekonomiskt utrymme för privat etablering. Därigenom kommer i längden som veterinärförbundet framhållit i remissyttrande - distriktsveterinärorganisationen att brytas sönder. Motsvarande synpunkter har också redovisats i LRF:s remissvar: Sammanfattningsvis anser LRF att staten inte kan undandra sig sitt ansvar, utan måste ta sin berättigade del av ökade kostnader. Statens anslag kan därmed inte hållas realt oförändrat. Av de fyra föreslagna finansieringsalternativen kan LRF inte acceptera att kollektiva medel används för att finansiera kostnader för akutsjukvård enligt alternativ 4 och anser att alternativ 1 inte är tänkbart. LRF är inte berett att ta ställning till hur ett ökat uttag från djurägarna bör ske, utan anser att alternativen 2 och 3 närmare måste utredas i avseende på konsekvenser för samhället och djurägarna. Kostnaderna för en central uppbörd av sjukvårdsavgifter bör i detta sammanhang granskas och utvärderas. Finansieringsformen får inte medföra att den fungerande distriktsveterinärorganisationen slås sönder genom en omfattande etablering av privatpraktiserande veterinärer. En av effekterna av en sådan utveckling blir att de fördelar som man framfört med ett databaserat journalföringssystem kommer att reduceras eller rent av elimineras. För att ett sådant system skall kunna utnyttjas i de i propositionen nämnda syftena t. ex. i avelsarbetet och som underlag för forsknings- och utvecklingsarbete som berör djurhälsovård och djursjukvård, måste rapporteringsgraden vara mycket hög. De administrativa kostnaderna för uppbörden av djursjukvårdsavgifterna har inte angetts, men kan inte vara obetydliga. I utredningsarbetet har nämnts siffror i storleksordningen . vilket då skall relateras till den i propositionen angivna (s. 24) avgiften ! Om principen med djursjukvårdsavgift en gång knäsatts, leder detta snabbt till att en allt större del av den totala finansieringen av djursjukvården kan krävas ske genom ökade djursjukvårdsavgifter. Det anförda leder till uppfattningen att inte nu kan fatta beslut på grundval av den redovisning som görs i propositionen. Frågan bör utredas ytterligare, som bl. a. framhållits i LRF:s remissvar. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställs att med avslag på propositionen i motsvarande del som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om finansieringen av djurens hälso- och sjukvård.