mot · G502220 · 1982-01-14 00:00:00 — Det militära rättsvårdssystemet under grundutbildning Den värnpliktige som genomför sin militära grundutbildning ställs inför ett rättsvårdssystem som inte har många likheter med det civila samhället och dess juridiska system. Han får tidigt information om vilka regler som gäller, vad som militärt är straffbart och vilka straffpåföljder som kan väntas vid en eventuell överträdelse. Många av de militära reglerna och lagarna upplevs av den värnpliktige som otidsenliga och omotiverade, och han får känslan av att stå utanför normalt rättsligt skydd. Detta gäller främst Tillrättavisning som militärt sett inte är något straff i egentlig mening utan ett rättelsemedel som ställts till befälets förfogande och som är avsett att användas även av lägre chefer än sådana som har bestraffningsrätt i disciplinmål. Den värnpliktige upplever däremot tillrättavisning som ett straff i allra högsta grad. Tillrättavisning kan ske som varning, extratjänst och utegångsförbud (landgångsförbud) och står således inte i överensstämmelse med vad ordet tillrättavisning i civilt språkbruk innebär. Den värnpliktige har rätt att överklaga beslut om tillrättavisning till högre chef, men om det senare skulle visa sig att tillrättavisningen varit ogrundad eller felaktig så får den värnpliktige endast upprättelse. Det kan i de fall där utegångsförbud utdömts innebära att den värnpliktige inte får kompensation för de dagar han tillbringat inom förläggningen eftersom beslut om tillrättavisning skall gå i omedelbar verkställighet. Den värnpliktige upplever att han är utlämnad till kompanichefens (motsvarande) godtycke och finner det inte lönande att överklaga ett beslut om tillrättavisning. De grundläggande bestämmelserna om tillrättavisning finns i lagen om disciplinstraff för krigsmän 17 §. Övriga regler finns i militära rättegångslagen 66-69 §§ och militära rättsvårdskungörelsen 47-50 §§. Allvarligare förseelser anges som Disciplinmål. Disciplinstraffen är enligt gällande lag fritidsstraff och disciplinbot. Disciplinstraff kan i fredstid endast utdömas av lägst överstelöjtnant. När det gäller fritidsstraff är det samma sak som utegångsförbud men det kan utdömas 8-15 dagars utegångsförbud till skillnad från tillrättavisning där högst 7 dagars utegångsförbud kan utdömas. Disciplinbot innebär att dagpenningen dras in mellan . Om den värnpliktige överklagar och får upprättelse när det gäller disciplinbot får han pengarna tillbaka. Men det är få av de värnpliktiga som överklagar ett disciplinstraff eftersom det innebär att ärendet skickas till civil Utsikterna att där få straffet ändrat kan anses mycket små. Det finns flera kända fall som har uppmärksammats i massmedia där den värnpliktige har stått på sig när det exempelvis gäller borttappade persedlar och där rättegångskostnaderna inte stått i rimlig proportion till vad persedeln har kostat. Regler om disciplinmål finns i lagen om disciplinstraff för krigsmän 7-10 §§, 12-17 §§ m. m. Hela detta system som här endast beskrivits med ett par exempel upplevs av den värnpliktige som ett åsidosättande av civila lagar. När han befinner sig i uniform kan han exempelvis bli dömd för saker som i det civila livet inte ens skulle betecknas som en förseelse, än mindre kan leda till frihetsstraff. Genom kamrater får han veta att lagarna tillämpas olika från förband till förband, t. o. m. från kompanichef till kompanichef. Om dagsbot utdelas innebär det ett allvarligt avbräck i den redan usla ekonomin. För en fjärrekryterad så innebär ett fritidsstraff som löper under en eller flera även ett mycket hårdare straff än för den som har möjlighet att vistas i hemmet även på vardagar. Det innebär också att han inte kan närvara vid exempelvis fritidskurser m. m., när han är dömd att vistas inom förläggningen på fritid. Man kan säga att fritidsstraffet är en maskerad form av arrest. Skillnaden är bara den att han slipper sitta isolerad i en arrestcell och kan befinna sig inom förläggningens väggar när det gäller kompaniförbud. När kasernförbud har utdömts så kan han dock inte närvara på aktiviteter som ligger utanför kaserngrindarna, exempelvis studiecirklar som anordnas av studieförbund. Det förefaller vara en nödvändighet att en översyn görs av dessa lagar. Som de nu tillämpas får många värnpliktiga en negativ syn på värnplikten och försvaret och i sin förlängning även en lägre motivation för utbildningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av lagar och bestämmelser som reglerar begreppen tillrättavisning och disciplinstraff inom det militära rättsvårdssystemet i syfte att bringa dem i bättre överensstämmelse med vad som gäller i samhället i övrigt.