mot · G5021609 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Hinder för oljeersättning 7 En försiktig och planmässig kolanvändning 9 Ökade resurser till oljeersättningsfonden 11 Energipriser - fasta prisrelationer 13 En aktiv oljepolitik 14 Avveckling av kärnkraften 16 Avfallshantering, upparbetning 17 Samhällsinflytande över vattenkraften 19 Övervinster i vattenkraftsproduktionen 20 En skärpt hushållning 21 Utveckling och produktion av nya energikällor 23 Möjligheter för svensk industri 24 En samordnad handläggning av energifrågorna 32 Elsektorns organisation m. m 33 Spillvärme och s. k. lågtemperatursystem Byggnadslovsprövning av uppvärmningssystem Utbildning Vårt land befinner sig i en djup och allvarlig ekonomisk kris. De nödvändiga framtidsinvesteringarna i bl. a. industri och byggande minskar år . Arbetslösheten är rekordhög. På grund av den låga ekonomiska aktiviteten blir samhällets inkomster bl. a. från skatter alltför låga. Vi socialdemokrater har i en särskild riksdagsmotion om den ekonomiska politiken redovisat förslag för att föra vårt land ut ur den ekonomiska krisen. I socialdemokratins program Framtid för redovisas också riktlinjer för hur vårt land kan komma ur den ekonomiska krisen och hur vi kan återupprätta vår ställning som en framstående industrination. En kraftfull energipolitik är ett viktigt led i dessa strävanden. De viktigaste framtidsuppgifterna på energiområdet är: Oljeberoendet måste brytas. Kärnkraften skall avvecklas. Hushållningen med energi måste skärpas. Utvecklingen och produktionen av nya energikällor måste forceras. Vi måste slå vakt om miljön, när vi bygger framtidens energisystem. En samordning av handläggningen av de energipolitiska frågorna måste komma till stånd. Kommunerna måste få större möjligheter att bedriva en handlingskraftig energipolitik. I denna motion redovisar vi hur dessa uppgifter bör lösas. Vi föreslår bl. a. följande åtgärder inom dessa områden: En plan för oljeersättning och entydiga miljökrav Statlig prövning av kommunala planer Importlicenser för kol Ytterligare 250 miljoner till den s. k. oljeersättningsfonden för investeringar som ger sysselsättning och minskar oljeberoendet Bättre möjligheter för kommunerna att utnyttja industrins spillvärme En utredning om s. k. fasta prisrelationer mellan olika energislag för att underlätta industrins, kommunernas och konsumenternas planering En utvecklingsplan för den svenska raffinaderiverksamheten och den petrokemiska industrin Importlicenser för olja Offentlig styrelserepresentation i de svenska internationella oljebolagen Förstärkt samarbete bl. En offentlig redovisning av arbetet bl. a. med de s. k. säkerhetsstudierna Intensifierat och breddat arbete med kärnkraftsavfallets slutliga förvaring En plan som redovisar hur beslut om vattenkraftens utbyggnad till skall kunna uppnås Effektiviseringar i de befintliga vattenkraftsverken Offentlig styrelserepresentation i vattenkraftsbolagen beskattning av övervinster i vattenkraftsproduktion Utredning om de olika konsekvenserna av s. k. nolltillväxt i energiförbrukningen Utveckling och produktion av nya energikällor Handlingsprogram för offentlig teknikupphandling på energiområdet Ett resursstarkt samhällsägt utvecklings- och upphandlingsbolag mellan industrin och stora beställare En sammanställning av s. k. projektreserv på energiområdet, så att energiinvesteringar blir en naturlig del i samhällets sysselsättningsfrämjande åtgärder En översyn av lagstiftningen, så att införandet av alternativa energislag underlättas Statligt engagemang i bränslebolag för torv och skogsbränsle Försöksverksamhet och s. k. fältprov med ett flertal fordon, så att det blir möjligt att fatta principbeslut om användning av alternativa drivmedel Slå vakt om miljön I väntan på regeringens proposition om åtgärder mot försurning m. m. föreslår vi att oljeersättningsfonden får ytterligare 200 milj. kr. för investeringar i avancerad miljöteknik. Sammanlagt innebär våra förslag att oljeersättningsfonden får 450 miljoner i ökade resurser En samordnad handläggning av energifrågorna Sammanslagning av och oljeersättningsfonden, så att en stark myndighet med resurser skapas En kommitté för översyn av elsektorns organisation m. m. Kommunernas ökade ansvar Energisparmål för varje kommun Rätt till obligatorisk besiktning av fastigheters och lokalers energiförbrukning Rätt till föreläggande om energisparåtgärder Avgörande kommunalt inflytande över energisparstödets användning Bättre möjligheter för kommunerna att utnyttja industrins spillvärme Byggnadslovsprövning av fastigheters uppvärmningssystem Översyn av det svenska skolsystemets möjligheter att ge en tillfredsställande utbildning i energifrågor 1979 importerade vårt land olja. Efter en kraftig ökning av oljeimporten har volymen stabiliserats. Detta har flera orsaker, t. ex. den lägre tillväxten i ekonomin med bl. a. en drastisk minskning av bostadsbyggandet och en omstrukturering inom industrin. Men också hushållningsåtgärder har gett sitt bidrag. Trots att volymen har stabiliserats, har värdet av importen i löpande priser ökat från 3 000 milj. kr. 1970 till 29 000 miljoner 1981. ökade oljeimportens andel av varuimporten från till 18,4. har oljeimportens kostnad satt i relation till BNP ökat från till och i relation till den privata konsumtionen från till . Belastningarna på utrikeshandeln har därmed drygt fördubblats och utgifterna inom privat- och samhällsekonomi trefaldigats under 1970talet. antog under bred enighet vissa riktlinjer för oljeersättningen . Avsikten är att minska oljeimporten med ca olja till 1990 genom de här åtgärderna: Oljeersättning (milj. ton) Alternativa drivmedel, solvärme, värmepumpar m. m. Användning av el inom uppvärmningssektorn Ersättning med andra alternativ i Det grundläggande målet är att inhemska och förnybara energikällor skall vara grunden för vårt energisystem. trygghet och bytesbalans förbättras. Men också kolet måste användas för att reducera det kraftiga oljeberoendet. Målet att kraftigt minska oljeberoendet i kombination med att genomföra kärnkraftsavvecklingen innebär att år 2000-2010 måste av landets totala energiförsörjning baseras på energikällor som används endast marginellt eller inte alls. Förutsättningen för att denna omställning skall lyckas är kraftfulla åtgärder . Som helhet måste nästan investeras inom energisektorn för hushållning och utveckling av alternativ till oljan. Dessa investeringar kan få många positiva effekter. Det har avgörande betydelse för det svenska industrisamhällets utveckling hur och var dessa investeringar görs. De kan minska beroendet av importerad olja. Därigenom minskas underskottet i bytesbalansen. De kan stimulera kunnande och teknisk utveckling och öka sysselsättningen inom industrin. Genom en kraftfull och framåtsyftande energipolitik kan samhället aktivt medverka till att svensk industri får nya möjligheter både här hemma och utomlands. Omställningen av det svenska energisystemet i enlighet med beslut innebär att många människor kan beredas sysselsättning. Tyvärr har ännu inga undersökningar presenterats som visar sysselsättningskonsekvenserna av beslut. Dock kan äldre material ge viss vägledning. I rapporten från expertgrupp för tillförsel Energitillförsel - alternativ (Ds I 1978:2) redovisas beräkningar över sysselsättningen för olika energialternativ. Det alternativ som är bäst jämförbart med beslut är det s. k. alternativ C. Beräkningen ger en ungefärlig uppskattning av de nya möjligheter som öppnar sig på sysselsättningens område, om bl. a. oljeersättningen kan genomföras i enlighet med beslut. Redovisningen omfattar arbetskraftsbehovet för anläggning av energiomvandlingssystem och produktion av utrustning för det allmänna energiförsörjningssystemet (el och värme). I sammanställningen ingår inte industrins energianläggningar, eldistribution samt ev. anläggningar för metanolproduktion. Siffrorna inkluderar i princip all projektanknuten personal, såväl centralt som på arbetsplatserna. Däremot ingår ej personal för drift av anläggningarna, med undantag av sådana verksamheter som är nya i , dvs. produktion av energiskog och torv samt kolhamnar. Arbetskraftsbehovet hos underleverantörerna är inkluderat i de redovisade siffrorna. Utgångspunkten har varit att all produktion sker i . 1* 1981182. Sysselsättning (manår) (anläggn + drift) I genomsnitt beräknas enligt 25 000 personer få arbete med den förändring av produktionssystemet som skisseras i alternativet. På hushållningsområdet har också beräkningar gjorts. Den s. k. energihushållningsdelegationen redovisar i betänkandet Program för energihushållning i befintlig bebyggelse (SOU 1980:43) sysselsättningseffekterna av energisparprogrammet. De direkta sysselsättningseffekterna av energisparstödet i byggnadsindustrin var under /79 maximalt 2 200 årsarbetare. Dessutom tillkom 2 200 arbetstillfällen inom byggnadsmaterialindustrin och ca 3 000 arbetstillfällen inom underleverantörsledet som en följd av energisparstödet. Man skriver i betänkandet: Under förutsättning att sparplanen genomförs i jämn takt beräknas på grundval av detta att den årliga sysselsättningsökningen som blir följden av energisparstödet kan komma att uppgå till ca 4 500 årsarbetare inom byggnadsindustrin, drygt 6 000 arbetstillfällen inom byggnadsmaterialindustrin samt ca 8 500 arbetstillfällen i underleverantörsledet. Inalles skulle den totala sysselsättningen, som direkt eller indirekt orsakas av energisparstödet, därmed uppgå till ca 20 000 årsarbetare. Dessutom bör sägas, att sedan delegationen lämnade sitt betänkande har möjligheterna att få stöd för eget arbete med egna åtgärder tagits bort. Detta innebär, att sysselsättningseffekterna torde ha ökat ytterligare. De ovan nämnda siffrorna ger som sagts ingen exakt beskrivning av vilka möjligheter till ny sysselsättning som principbeslut om oljeersättning och kärnkraftsavveckling skapar. inräknas t. ex. i beräkningar. Men de ger ändå en viss vägledning. Sammanfattningsvis kan sägas, att riktlinjer för energiförsörjningen bör kunna ge möjlighet till en ökning av sysselsättningen som totalt kan beräknas uppgå till 30-40 000 personer . Men då krävs, att oljeersättningsprogrammet genomförs med kraft. Nya anläggningar för förbränning av bl. a. kol och inhemska bränslen måste byggas. Hushållningsåtgärderna måste intensifieras. Investeringar i teknik för oljeersättning och hushållning har ofta hög lönsamhet. Men de kommer ändå inte till stånd. Det finns ett flertal hinder som försvårar en önskvärd utveckling av ökad oljeersättning och sysselsättning. Den s. k. oljeersättningsdelegationen redovisade i rapporten för oljeersättning (Ds I 1980:23) bl. a. dessa hinder: Politiska hinder Man skrev: Det är angeläget att regering och riksdag anger konkreta riktlinjer för oljeersättningspolitiken och dess avvägning mot andra samhällsintressen för att minska osäkerheten inför beslut på det lokalpolitiska planet samt hos företag och enskilda personer. På lokalplanet försvåras beslutsfattandet bl. a. av den bristande erfarenheten av fastbränsleeldning samt av osäkerheter om miljöfrågor, ekonomi och tillgänglighet på bränsle. I rapporten hette det: Huvudfrågan för beslutsfattarna är därför den framtida kostnadsutvecklingen för olja och alternativa bränslen. Denna ekonomiska osäkerhet kan leda till att man avstår från att genomföra investeringen. Osäkerhet om framtida miljökrav kan innebära, att nya investeringar inte kommer till stånd. Oljeersättningsdelegationen påpekade bl. a. avsaknaden av handelsled för inhemska bränslen. Till dessa hör bl. a. brist på personal med lämplig utbildning för t. ex. användning av nya bränslen och solvärme. Man skrev vidare: Det kan vidare finnas risker för att bestämmelser i existerande lagstiftning såsom byggnadslagen, vattenlagen m. fl. verkar hindrande för introduktionen av nya energikällor. Vi socialdemokrater har vid ett flertal tillfällen lämnat förslag i som skulle ha kunnat bryta ner de hinder som står i vägen för en kraftfull politik för oljeersättning och sysselsättning. Dessa förslag har konsekvent försenats eller avslagits av den borgerliga riksdagsmajoriteten. Detsamma gäller andra förslag på energipolitikens område som, om de hade genomförts, hade ökat möjligheterna att bedriva en offensiv energipolitik. I föreliggande motion kommer vi återigen att aktualisera våra förslag. Mycket tyder på att den borgerliga regeringens och riksdagsmajoritetens vägran att vidta kraftfulla åtgärder för att öka investeringarna inom energisektorn allvarligt försvårar möjligheterna att öka sysselsättningen och genomföra en offensiv energipolitik. Om passiviteten fortsätter, kommer en stor del av de 30-40 000 nya arbetstillfällen som den nya energipolitiken kan erbjuda inte att kunna skapas. Ett exempel visar vad passiviteten innebär konkret. redovisar i sin senaste rapport (), att energihushållningsprogrammet i bebyggelsen har försenats kraftigt. Den årliga besparingen är endast ca en femtedel av den beräknade . Självfallet reduceras också därmed sysselsättningsmöjligheterna inom energisparprogrammet. Om sysselsättningen står i direkt proportion till energibesparingen, innebär detta, att endast 4 000 får sin sysselsättning genom energisparprogrammet, i stället för de möjliga 20 000. 16 000 arbetstillfällen har med dessa förutsättningar fallit bort. Av dessa 16 000 förlorade arbetstillfällen kan drygt 3 500 beräknas vara byggnadsarbetare. Det är speciellt allvarligt i , då arbetslösheten bland byggnadsarbetare är rekordhög. /82 var av dessa utan arbete. Liknande förseningar på produktionssidan innebär mycket allvarliga hot både mot oljeersättningen och sysselsättningen. Kraftfulla åtgärder måste nu vidtas för att öka investeringarna inom energisektorn. Hinder emot oljeersättningen måste brytas ned. En sådan politik kan medverka till att långsiktigt bygga upp den svenska ekonomin genom att bl. a. bytesbalans och sysselsättning ökar. I denna motion redovisar vi grunddragen i en sådan politik. En försiktig och planmässig kolanvändning F. n. saknas styrmedel som kan garantera, att den av beslutade fördelningen mellan kol och inhemska bränslen m. m. kan uppnås. Samhället måste därför skapa instrument för att minska oljeförbrukningen i enlighet med beslut, styra kolintroduktionen och påskynda introduktionen av främst förnybara, inhemska alternativ. Följande riktlinjer bör vara styrande för kolanvändningen i vårt land: Det är angeläget att motverka de risker för landets miljö som är förknippade med förbränning av kol. Därför är det nödvändigt med en helhetsbedömning av alla ansökningar av koleldade anläggningar. En detaljerad plan för oljeersättning måste därför utformas av statsmakterna. Av planen bör bl. a. framgå storleken, lokaliseringen och fördelningen av koleldade anläggningar och anläggningar i huvudsak eldade med inhemska bränslen. En sådan plan är en nödvändig förutsättning för att bl. a. de samlade effekterna av kolintroduktionen på natur och människors hälsa skall kunna bedömas. Kol bör i första hand komma i fråga i kommuner med goda möjligheter till sjötransport, medan inhemska bränslen får sin naturliga användning främst i skogslänen. I en första etapp bör under dessa förutsättningar en satsning kunna ske på kol för uppvärmning i 25-30 kommuner. Kolkondensanläggningar, dvs. där kol används endast för produktion av el, bör inte byggas. Användning av skogsavfall och torv bör snabbt komma igång i tiotalet kommuner. En samordnad upphandling av anläggningarna och den nya miljötekniken bör organiseras av samhället. Vi återkommer till detta. Entydiga och framtidsinriktade miljökrav måste uppställas för eldning med alla fasta bränslen. Kommuner, industrier och kolimportörer måste kunna få klara besked vid investeringsbesluten. En nödvändig oljeersättning får inte förhindras på grund av oklarheter om miljökraven. Regeringen avser att återkomma med förslag om miljökrav vid kolanvändning. Vi kommer då att i detalj diskutera denna fråga. Nedan lämnar vi förslag om ökade samhällssatsningar på investeringar i avancerad miljöteknik vid användning av kol och inhemska bränslen. Statlig prövning av kommunala planer Lagstiftningen bör också förändras så att statsmakterna får möjlighet att pröva kommunala planer för introduktion av kol och inhemska bränslen. Utgångspunkten för prövningen skall vara beslut om minskat Kol bör användas endast när inte tillräckliga mängder inhemska bränslen finns tillgängliga till rimliga kostnader. Målsättningen för prövningen bör också vara, att i de fall tillstånd till koleldade anläggningar beviljas, en satsning på andra alternativ som t. ex. värmepumpar och solvärme bör ske parallellt i det kommunala värmesystemet. Genom sådana riktlinjer för prövningen kan den nu planerade kolintroduktionen bli en viss stimulans till utnyttjande av nya alternativ i den kommunala energiplaneringen. Anläggningar som utnyttjar skogsavfall och flis skall tillståndsprövas av bl. a. med hänsyn till tillgången på skogsråvara och industrins behov. De kommunala planerna för utnyttjande av flis och skogsavfall i värmeanläggningar måste innan tillstånd till sådana anläggningar ges prövas mot länsvisa investeringar av tillgången på skogsråvara som inte behövs för skogsindustrin. Värmeanläggningar som förbrukar mer än skogsråvara skall dessutom tillståndsprövas med stöd av 136 a § i byggnadslagen. En sådan förändring av lagstiftningen innebär att fördelningen mellan bränslen kan följas mycket noggrant. Det finns därmed förutsättningar för att den ovan nämnda planen för oljeersättning skall kunna genomföras utan att skogsindustrins råvarubehov eftersätts. Den ovannämnda prövningen innebär således att anläggningsinnehavaren måste visa dels att ansträngningar har gjorts för att få fram inhemska bränslen i stället för kol, dels att det inhemska bränslet (energiskog, flis m. till anläggningen inte är en användbar råvara till skogsindustrin. bör hemställa att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning om prövning av kommunala energiplaner enligt ovanstående riktlinjer. Regeringen bör presentera ett förslag om importlicenser för kol. Sådana licenser står inte i strid mot internationell praxis och internationella förpliktelser. Importlicenser för olja tillämpas t. ex. av . har ett system för importlicenser för bl. a. kol. Licens för import av kol bör beviljas av efter samråd med bl. a. kommerskollegium. Licenser bör i första hand ges till de svenskägda företag som bl. a. genom prospektering, andelar i utländska gruvor och långtidsavtal försöker trygga en långsiktig försörjning av kol. Ett system med licenser gör det möjligt att kontrollera bl. a. den importerade volymen, svavelhalten och ursprungslandet. Licenserna kan också verksamt bidra till att kolintroduktionen inte går utöver de målsättningar som har slagits fast i riksdagsbesluten. bör begära att regeringen lämnar förslag till ett system med importlicenser för kol. Hamnfrågor, kreditgarantier m. m. Vårt land har varit beroende av utländska företag för den nödvändiga importen av olja och oljeprodukter. Utländska oljekällor, transport och distribution främst genom multinationella bolag har varit utmärkande för försörjningen. besked från samhället bl. a. om miljökraven krävs för att det skall bli meningsfullt för svenska företag att köpa in sig i utländska kolgruvor och bygga upp en fungerande kolimport och distribution. Vi förutsätter att regeringen tar initiativ för att bl. a. klarlägga behovet av statliga insatser t. ex. i en central kolhamn samt ev. förändrade kreditgarantier till de svenska kolimportörerna, så att villkoren bättre passar kolmarknadens speciella förutsättningar. Det är också väsentligt att regeringen tar initiativ, så att den kompetens om kolfrågorna som f. n. finns inom den statliga företagsgruppen kan behållas. bör ge regeringen detta till känna. Okade resurser till oljeersättningsfonden Den s. k. oljeersättningsfonden är ett viktigt instrument för att minska landets beroende av importerad olja. En ram för stödet har satts till 1 700 Oljeersättningsfonden lämnar stöd till större projekt för oljeersättning inom bl. a., industrier och kommuner. Stödet ges olika utformning för olika projekt. I huvudsak finns dessa skäl till stöd från OEF: likviditetsproblem, då anläggningen ger underskott risker av teknisk eller ekonomisk art bristande möjligheter att låna på den gängse kreditmarknaden 1981 har 71 projekt beviljats stöd ur fonden. Dessutom har regeringen beviljat stöd i två fall. Totalt har 355 milj. kr. ställts till förfogande för oljeersättningsåtgärder . 271 miljoner avser lån och 84 miljoner bidrag. 78 projekt har avslagits. Vi har tidigare hävdat att oljeersättningsfonden bör vara en integrerad del av det nybildade . I väntan på att detta verk påbörjar sin verksamhet borde statens industriverk ha ansvaret. Vi redogör nedan för vår uppfattning i den frågan. Med våra förslag till en förbättrad organisation skulle det finnas större möjligheter för oljeersättningsfonden/att lämna stöd till flera intressanta projekt. Detta skulle verksamt bidra till oljeersättning och ökning av sysselsättningen. OEF har själv bedömt anspråken på resurser . Man har beräknat 2 400 milj. kr. som möjliga att använda till oljeersättning inom fondens verksamhetsområde. Man skriver dock, att det inte finns anledning att begära ökade medel för verksamheten i förhållande till den ram på 1 700 milj. kr. man redan tilldelats. Stödet har anpassats till denna ram. Också regeringen vill behålla ramen oförändrad för de som återstår. Vi delar inte denna passiva syn. Det är väsentligt att oljeersättningsprogrammet forceras och att meningsfull sysselsättning snabbt skapas. Med den förändrade organisation vi nedan föreslår för fondens verksamhet bör det vara möjligt att öka insatserna som stöd av fonden. Vi föreslår därför att ramen för oljeersättningsfondens verksamhet utvidgas till 2 200 milj. kr. F. n. finansieras fondens verksamhet med en del av den särskilda beredskapsavgiften på oljeprodukter. Denna avgift är f. n. /m3 och fördelas enligt följande: Stöd till oljeprospektering 8 I budgetpropositionen föreslår nu regeringen, att den särskilda beredskapsavgiften på oljeprodukter höjs med . Vidare föreslås en höjning av skatten på oljeprodukter med /m3, . Totalt innebär regeringens förslag att skatter och avgifter på oljeprodukter höjs från /m3 till . Vårt förslag i denna del till höjning av ramen för oljeersättningsfondens/ verksamhet innebär, att fonden/verket får ca 250 milj. kr. mer än regeringen föreslår för vart och ett av kalenderåren 1982 och 1983. Denna ökning av ramen bör finansieras med en ytterligare höjning av beredskapsavgiften på oljeprodukter med /m3. Vi återkommer nedan till ytterligare förslag som påverkar oljeersättningsfonden, oljeskatten och den särskilda beredskapsavgiften för oljeprodukter. Men vi vill redan nu konstatera, att den ökning av avgiften som föreslås kompenseras genom motsvarande förslag till sänkning av skatten på oljeprodukter. Den totala ökningen av oljepriset blir därmed lika med regeringens förslag. Det ökade stödet på 250 milj. kan förväntas ge investeringar inom energisektorn på ytterligare minst 250 milj. kr. under vart och ett av de båda åren. Det kan inte försvaras, att industrier släpper ut lågvärdig värme som skulle kunna användas i kommunernas energiförsörjning på grund av att avtal inte har kunnat komma till stånd mellan industrin och kommunen. Principen bör vara, att den värme som produceras inom industrierna och som inte kan användas i den egna verksamheten utan kostnad ställs till kommunens förfogande. Självfallet måste kommunerna bekosta dragning av ledningar, anslutningar och andra åtgärder som är nödvändiga för att industrins värme skall kunna utnyttjas i det kommunala värmesystemet. Det finns skäl att i detta sammanhang också uppmärksamma de svårigheter som f. n. finns för kommunerna att kunna nå överenskommelser om värmeleveranser från bl. a. och andra statliga eller kommunala företags anläggningar.