mot · G502762 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Undervisningen vid lanthushållsskolorna, m. m. De svenska lanthushållsskolorna har en lång tradition som skolor för undervisning i hem-, hushålls- kost- och textilkunskap. Från att ha haft stark betoning mot utbildning för blivande lanthusmödrar, utvecklades de till en skolform som gav möjlighet för ungdomar med intresse för hemvård och kostfrågor, barnavård- och friskvård, textilslöjd och trädgårdsodling, att skaffa sig kunskap och övning på dessa områden, av värde för all annan utbildning, liksom för den enskilde och för den egna familjen. utgjorde dessa skolor ett led i en utbildningsväg mot yrken med motsvarande betoning. Lanthushållsskolorna ligger nästan utan undantag på ren landsbygd och är i ett stort antal fall samförlagda med lantbruks- och trädgårdsskolor. Alla utom några få ägs och drivs av resp. landsting genom dess utbildningsavdelning och med resp. utbildningsnämnd som styrelse. Tyvärr har endast i undantagsfall skolorna haft något yrkesråd som tillvaratagit deras intressen på länsnivå. Ej heller har centralt någon yrkesnämnd med ansvar för dessa skolor funnits. hade lanthushållsskolorna i viss mån vinden emot sig. Under påverkan av strömningar som ringaktade och motverkade engagemang i hemarbete, egenproduktion, friskvård etc. - strömningar som egentligen redan var på retur inom allmän opinion - fann ett flertal landsting för gott att av kortsiktiga ekonomiska skäl lägga ner sina lanthushållsskolor. Av 40 skolor som fanns 1970, var 1982 endast 23 kvar i drift. Ett flertal har räddats med ett nödrop . Till nedläggningsvågen bidrog utan tvivel att en del av skolorna hade en vikande rekryteringsfrekvens, delvis beroende på att möjligheterna för eleverna att söka vidare till annan utbildning hade försämrats. Vad som gjorde de annars naturliga bundsförvanterna till dessa skolor något tveksamma var också att det flesta av skolorna under tidens tryck blivit alltmer av rena konsumtionsskolor och därmed förlorat något av sin tidigare karaktär. Fr. o. m. 1982 erbjuds nu lanthushållsskolorna att arbeta enligt en ny läroplan, som placerar deras kurser in i systemet som specialkurs inom konsumtionslinjens konsumentekonomiska gren. Därigenom får skolorna en bättre möjlighet att ånyo profilera sig starkare mot kostfrågor, friskvård, trädgårdsodling o. d. blir möjligheterna för eleverna att söka sig vidare till annan utbildning mera gynnsamma. Både av detta skäl och därför att läget nu förefaller kritiskt för hela denna skolform, är det nu ytterst angeläget att de som inser värdet av att en unik och för framtiden mycket värdefull skolform bevaras, samlar sig till ett försvar för de återstående skolorna. Det är uppenbart att lanthushållsskolorna är en skolform som är en resurs som vi inte har råd att mista och därför bör slå vakt om. Lanthushållsskolan kan bli ett viktigt led i en nyorientering av utbildningen mot ett sundare levnadssätt, ökad självtillit, ökad hemproduktion och ökad omsorg om miljön. Kortsiktiga ekonomiska överväganden, genom vilka i varje fall endast små besparingar kan göras, får ej tas som anledning att rasera denna för framtiden värdefulla skolform. Ett konkret sätt att ta till vara den värdefulla utbildning som ges vid våra lanthushållsskolor är att göra kurserna vid lanthushållsskolorna poänggivande för tillträde till högskolan. I föreskrifterna till högskoleförordningen anges vad som skall räknas som arbetslivserfarenhet. Därvid omnämns icke korta yrkesinriktade kurser. Om man jämför med motsvarande bestämmelser för tillträde till gymnasieskolan finner man att erfarenhet av kort kurs tillgodoräknas som praktik. Enligt vår mening borde sådana korta kurser även vara poänggivande för tillträde till högskolan. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att begär att regeringen vidtar åtgärder för att bevara undervisningen vid våra lanthushållsskolor, 2. att hos regeringen begär en översyn av antagningsbestämmelserna till högskolan i enlighet med vad som anges i motionen. () ()