mot · G5021051 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1051 och av mindre företag inom detaljhandeln bemyndigade regeringen chefen för ekonomidepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda de små och medelstora företagens finansiella situation m. m. Denna utredning har i ett delbetänkande redovisat sitt arbete vad avser frågor som rör de mindre och medelstora företagens försörjning med riskvilligt kapital. I senare betänkande avser utredningen behandla frågor som rör företagens försörjning med lånekapital i olika former. lämnade sitt betänkande 1979 och konstaterade därvid bl. a. att de mindre och medelstora företagen har svårigheter att få tillgång till långfristiga krediter och riskvilligt kapital. Finansieringssituationen för framför allt de mindre detaljhandelsföretagen försvåras år . Riskvilligt kapital är svårt att frambringa i en stagnerande eller tillbakagående detaljhandelsmarknad. Det höga ränteläget förvärrar problemen för handelsföretagen. Enligt den presenterade finansplanen kommer 1982 att präglas av en ytterligare åtstramning av konsumtionsutvecklingen. Även på litet synes svenska folkets inköp i detaljhandeln komma att minska, och möjligheterna för de mindre butikerna att överleva kommer därmed att försvåras. Över hela landet och speciellt i glesbygdsområdena är det väsentligt för bygdernas framtid att möjligheter säkras för butikernas överlevnad. redovisade även den principiellt felaktiga diskrimineringen av service och handel genom att dessa företag utestängdes från möjligheterna att erhålla finansiell hjälp från de regionala utvecklingsfonderna. Det är ett starkt samhällsintresse att vidmakthålla konkurrensen i detaljhandeln. De finansiella lånemöjligheterna för de mindre detaljhandelsföretagen försvåras nu i mycket snabb takt. Möjligheter måste därför skapas för att stödja mindre och medelstora detaljhandelsföretag. Stor risk föreligger att detaljhandelsutvecklingen försvagas och konkurrensen minskas om åtgärder inte vidtas förrän småföretagarpropositionen presenteras eller eventuella förslag från utredningen angående de små och medelstora företagens finansiella situation hunnit verkställas. Genom statliga garantier för AB Handelskredits och dess systerinstituts upplåning skulle möjligheter kunna ges för köpmän att få lån på förmånligare villkor än vad som gäller f. n., som dessa instituts verksamhet skulle ges ökad kapacitet och utvecklingsmöjligheter till flera branscher. Garantierna medför inte några större kostnader eller något avsevärt risktagande från samhällets sida. Detta konstaterande har bl. a. slagits fast i serviceföretagsutredningen. Vidare är det av väsentligt intresse för att konkurrensen skall vidmakthållas i detaljhandeln att de köpmän som så önskar kan agera självständigt och minska sitt beroende av leverantörer genom upplåning i ett från leverantörer fristående finansieringsinstitut. Förutom genom banksystemet sker sådan kreditgivning bäst om utlåningsmöjligheterna hos AB Handelskredit kan ökas. Förutom delägarnas tillskott i bolaget skulle en kompletterande statlig kreditgaranti ge en ökad utlåningskapacitet. I enlighet med vad som ovan påtalats framstår en sådan åtgärd så angelägen att ytterligare utredningsarbete kring de små och medelstora detaljhandelsföretagens finansiella situation inte kan inväntas. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande statlig kreditgaranti till AB Handelskredit. . HÖGMARK (m)