mot · G5021921 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. Att trygga alla människors rätt till en god livsmiljö - i arbetet, i bostaden, - är ett övergripande mål för socialdemokratisk miljöpolitik. För socialdemokratin är vaije hot mot människans livsmiljö en uppfordran till målmedvetna och kraftfulla insatser. Den oro många människor känner över risker för sjukdom och skada i det dagliga arbetet är oacceptabel. Ohälsa och vantrivsel i arbetet och hänsynslös förstörelse av den yttre miljön är ett alltför högt pris för ekonomisk tillväxt. Miljöförstörelse måste, var den än förekommer, hejdas och förstörd miljö så långt möjligt återställas. Miljön är vår gemensamma egendom. Därför angår det oss också alla hur miljön förändras och påverkas. Säkerställandet av en god livsmiljö måste bygga på solidaritet och gemensamt ansvar. Enskilt vinstintresse kan inte säkerställa miljövärden. Det är på vår vilja att ge samhället möjligheter till aktivt handlande för att förhindra miljöförstörelse, som ambitionen och kraften i miljöpolitiken framträder. Men ett starkt samhälleligt engagemang förutsätter att människor tillförsäkras inflytande och medansvar i alla de avgöranden som berör utformningen av miljön. Miljöpolitik är inte en isolerad företeelse utan en del av den politik som måste föras för att vi alla skall få en bättre och rättvisare tillvaro. Miljöpolitik är i hög grad en politik för ökad jämlikhet och vidgad solidaritet. Våra naturresurser är begränsade. Om en rättvisare fördelning internationellt och nationellt skall kunna uppnås måste slöseri och förstörelse motverkas. Det kräver ett planmässigt utnyttjande av begränsade tillgångar. Hänsyn och omtanke om miljön måste vara vägledande för hushållningen och för den långsiktiga planeringen. Det kräver att planeringen sker under samhällets ledning. Ansvaret för utvecklingen kan inte överlämnas åt kortsiktiga ekonomiska intressen. Det är genom att ge samhället medel och möjligheter att påverka och leda utvecklingen som dess positiva sidor kan tas till vara och miljövärdena säkerställas. Många misströstade och kände oro , när industrisamhällets miljöproblem blev uppenbara. Från socialdemokratins sida vägrade vi acceptera miljöförstörelsen som någonting oundvikligt. Ty de problem som skapats av tekniken måste också lösas med hjälp av vetenskap och teknik under samhällets ledning. Förändring och omdaning är alltid fyllda av konflikter. I själva förändringen finns en inbyggd motsättning mellan kortsiktiga och långsiktiga mål, mellan omsorgen om miljön och ekonomiska intressen. Konflikten finns 1 1981182. Den kan genom planering och förutseende minskas, men den kan aldrig helt elimineras. Därför krävs en avvägning mellan de motstående intressena. Men utveckling behöver inte stå i motsatsförhållande till miljövärden. Rätt utnyttjad bör utvecklingen vara miljövårdens främsta bundsförvant. Det gäller såväl i arbetet som i fråga om den yttre miljön. Miljöfrågorna känner inga nationella gränser. Deras karaktär och omfattning, allvar och mångsidighet ger det internationella solidaritetsbegreppet en ny dimension. är problem i ett hot mot framtiden, mot kommande generationer. Socialdemokratin kräver att vårt land skall fortsätta sin aktiva medverkan i ett mellanfolkligt samarbete för att förebygga att oförnuft, bristande kunskaper och kortsiktiga ekonomiska vinstintressen föröder omistliga miljövärden. Vi kräver också att det intensiva reformarbete som socialdemokratin i regeringsställning bedrev i vårt eget land skall fullföljas. Ty det är endast genom aktiva åtgärder under samhällets ledning som hotet mot miljövärdena kan tillbakavisas och åtgärder genomföras som tillförsäkrar människorna en livsvänlig miljö på arbetsplatsen, i bostaden och . Reformarbetet under den socialdemokratiska regeringsperioden gav påtagliga resultat. Skyddsombudens ställning stärktes. För hushållningen med mark och vatten påbörjades en landsomfattande fysisk planering. Genom naturvårdslagen har stora markområden säkerställts för rekreation och friluftsliv samt för vetenskapliga och kulturella ändamål. Alla stränder som har betydelse för rekreation och friluftsliv skyddas från bebyggelse. Tillståndsplikt har införts för täkt av matjord, torv och grus. Genom särskild lagstiftning skyddas bokskogen, och möjlighet att av naturvårdsskäl begränsa större skogsavverkningar har införts. Enligt miljöskyddslagen skall all industriell verksamhet prövas innan nyeller ombyggnad får ske. En omfattande utbyggnad av reningsanordni. gar för att minska utsläppen till vatten och luft har genomförts. Det har lett till en avsevärd minskning av föroreningsutsläppen. beviljades statsbidrag till industrins utbyggnad av reningsanordningar. Ca 800 milj. kr. lämnades i sådana bidrag. Också de kommunala avloppsreningsverken har byggts ut kraftigt. 1965 var ca 1/3 av tätortshushållen inte anslutna till reningsverk över huvud taget. är den siffran 0,. har den långtgående kemiska och biologiska reningen byggts ut så att av tätortshushållen är anslutna till sådan rening. investerades i kommunala reningsverk. utgick i form av statsbidrag. Genom utbyggnaden av reningsanordningar i industrier och kommuner har föroreningen av vattendragen minskat påtagligt. starkt nedsmutsade vattendrag kan åter användas för bad och fiske. Statsbidrag har också utgått för att återställa de vattendrag som är hårdast drabbade av miljöförstörelsen. En särskild lag om hälso- och miljöfarliga varor tillkom. I den läggs ett stort ansvar på den som tillverkar, försäljer och på annat sätt hanterar eller importerar kemiska varor. En grundprincip i lagstiftningen är att redan grundad misstanke om skaderisk ger produktkontrollnämnden möjlighet att förbjuda en vara. I så fall skall producenten kunna bevisa att varan är ofarlig innan den får brukas. Inga bekämpningsmedel får användas utan att de registrerats och därmed tillstånd lämnats för deras användning och hantering. För att motverka de miljöproblem framför allt försurningen av våra sjöar som svavelföroreningarna leder till begränsades svavelhalten i eldningsoljan. Vidare utarbetades en åtgärdsplan för att få ner svavelutsläppen nivå. Statsbidrag lämnades till kalkning av starkt försurade sjöar. För att minska bilismens luftföroreningar infördes bestämmelser om obligatorisk avgasrening på alla bilar fr. o.m. Dessa bestämmelser skärptes ytterligare för bilar års modell. Genom dessa åtgärder minskas utsläppen av kolväten, koloxid och kväveoxider. Blyhalten i bensin sänktes. Förbud att använda DDT och vissa andra s. k. klorerade kolväten genomfördes, liksom förbud mot användning av amitrol och vissa kvicksilverföreningar. Användningen av PCB reglerades. Särskilda bestämmelser genomfördes för omhändertagande av avfall. Kommunerna har fått ansvaret för att hushållsavfall hanteras på ett miljöriktigt sätt. Kommunerna har ansvaret också för insamlingen av miljöfarligt industriavfall. För omhändertagande av det miljöfarliga industriavfallet har ett särskilt samhällsdominerat företag - - byggts upp. Endast den som har av utfärdat tillstånd får transportera sådant avfall. av pappersavfall från hushållen beräknades vara genomförd i hela landet senast . Ett bättre omhändertagande av skrotbilar har beslutats. Miljöforskningen byggdes ut kraftigt. fick huvudansvaret för administrationen av miljövårdsinsatserna. prövar enligt miljöskyddslagen utsläppen från industrier och kommuner. Länsstyrelserna har det regionala ansvaret för miljövårdsåtgärderna. Internationellt aktualiserade också miljöfrågorna. På svenskt initiativ kom i om den mänskliga miljön till stånd. 1 , , och tog upp olika Överenskommelserom gemensamma insatser träffades med de nordiska länderna och med staterna runt . Detta är några exempel på de åtgärder som genomfördes av socialdemokratin i regeringsställning. Tyvärr har reformarbetet på miljövårdens område avstannat under de år haft borgerliga regeringar. I vissa fall har situationen försämrats. Detta är inte bara beklagligt, det är oacceptabelt. Vi kräver att de åtgärder som beslutats fullföljs, att utredningar på skilda områden drivs vidare och att ställning tas till de utredningsförslag som lämnats. Men därutöver krävs fortsatta aktiva insatser. Vi redovisar i denna motion våra förslag till åtgärder för en ytterligare förbättring av livsmiljön. Den stora användningen av kemikalier är ett allvarligt hot mot miljön. Det gäller inte minst i arbetslivet. Många människor känner otrygghet och rädsla för skada och ohälsa i jobbet. Men också den yttre miljön hotas. Vi har i vår miljömotion till de fem senaste riksmötena krävt att insatserna för att komma till rätta med problemen skulle samordnas, en gift- och kemikommission tillsättas, forskningen intensifieras, lagstiftningen ses över, nya ämnen förhandskontrolleras och administrationen samordnas. Tyvärr har den borgerliga riksdagsmajoriteten avslagit våra krav. Utvecklingen har visat att det är nödvändigt med kraftfulla och snara åtgärder på detta område. Vi upprepar därför våra krav. Vi tar i motionen också upp frågan om skogsbesprutning. beslöt i enlighet med vårt förslag. Eftersom regeringen vägrar utarbeta den lag i frågan som beslutat om framläggs i motionen förslag till erforderlig lagtext. Därmed kan trots regeringens nonchalans lösa frågan om skogsbesprutning. I särskilda avsnitt i motionen tar vi upp kemiska föroreningar som kräver speciella åtgärder. I vissa fall upprepas krav som framfördes till föregående men då avslogs av den borgerliga majoriteten. Problemen med det kemiska avfallet aktualiserades inte minst genom händelserna vid BT-Kemi i . Riksdagsbeslutet om omhändertagande av miljöfarligt avfall måste fullföljas. Tillkomsten av en central behandlingsanläggning får inte förhalas längre. Regeringen måste ställa erforderliga medel för en sådan anläggning till förfogande samt ta upp överläggninger med kommunerna för att möjliggöra tillkomsten av erforderliga mottagnings- och lagringsanläggningar. Vi redovisar våra tidigare framförda krav i fråga om dryckesförpackningar. Eftersom regeringen avser att förelägga förslag i frågan återkommer vi då med ytterligare synpunkter. Förslag framläggs om ytterligare åtgärder mot försurning av mark och vatten. 50 milj. kr. föreslås till kalkningsåtgärder. Vi återkommer med ytterligare förslag i anslutning till regeringens proposition om försurning. Kolets miljöeffekter beskrivs, och krav framställs om en särskild tillståndslag som ger regeringen möjlighet till en samlad bedömning och prövning av ansökningar om koleldade anläggningar. Vidare krävs åtgärder av regeringen så att beslut om obligatorisk insamling av tidningspapper från hushållen genomförs. Bilismens luftföroreningar tas upp. Vi efterlyser det åtgärdsprogram för att komma till rätta med dessa föroreningar som med anledning av våra motionskrav fattade beslut om. Vi kräver att regeringen utan ytterligare dröjsmål presenterar det beslutade åtgärdsprogrammet liksom en tidsplan för övergång till helt blyfri bensin. Skyddet av våtmarkerna bör förstärkas och institutet naturvårdsområde användas i ökad utsträckning för att säkerställa mark för rekreation och friluftsliv. Förslag till förändringar av gällande lagstiftning för att tillgodose dessa krav presenteras i motionen. Förslag framläggs också om utredning angående behovet av en särskild naturresurslag. Den av regeringen förordade satsningen på bl. a. miljöforskning och kontroll av miljöfarliga varor är otillräcklig. Vi föreslår, som ett led i arbetet för att förbättra miljön, att anslagen till forsknings- och undersökningsändamål höjs i enlighet med förslag. Vi övergår så till att närmare precisera våra krav. I det moderna samhället används ett stort antal kemiska produkter, speciellt framställda för en rad olika ändamål inom industrin, jordbruket, skogsbruket, medicinen och för användning i hemmen. Produktsortimentet förändras ständigt, och användningen ökar på många områden. Omkring 4 miljoner kemiska föreningar är kända. Av dem används många tusen kommersiellt. tillkommer tusentals nya kemikalier. Sedan har uppskattningsvis omkring 10000 baskemikalier utvecklats, vilket lett fram till omkring 100000 nya kemiska produkter. Endast en mindre del av de nu använda kemikalierna har testats tillräckligt ingående för att man skall kunna göra en tillfredsställande bedömning av deras hälso- och miljöeffekter. Många människor kommer i sin dagliga tillvaro såväl på arbetsplatsen som i hemmen i kontakt med kemikalier och kemiska produkter av olika slag. När det gäller vissa av dessa löper den som hanterar dem risk för att råka ut för skador, dels därför att osäkerheten är stor om deras verkningar på såväl kort som lång sikt, dels därför att erforderliga skyddsåtgärder inte I hemmen förekommer många olycksfall, där inte minst barn utsätts för skada vid användningen av olika kemiska produkter. Också den yttre miljön påverkas av kemikalierna. Inom jord- och skogsbruket används såväl bekämpningsmedel av olika slag som konstgödsel. Via industriutsläpp och utsläpp från motorfordon tillförs naturen kemiska föroreningar. Höga halter av vissa tungmetaller har kunnat konstateras. Upplagringen av miljögifter i näringskedjorna är ett annat allvarligt problem. Många av dagens miljöproblem kan härledas till föroreningar som släppts ut i små mängder . Från början förekom föroreningarna i mycket låga koncentrationer för att successivt öka. Många av de diskuterade miljögifterna är exempel på sådan successiv upplagring. Det miljöfarliga kemiska avfallet är ett annat stort miljöproblem. Människan påverkas av de kemiska produkterna på olika sätt. Dels kan produkten påverka de människor som tillverkar den, använder den eller på annat sätt kommer i direkt kontakt med den, dels kan den nå människan via inandningsluft, dricksvatten, födoämnen m. m. I några fall får den sin huvudsakliga verkan på det sistnämnda sättet och då bl. a. genom att den i de ekologiska näringskedjorna koncentrerats till farliga nivåer. Det finns anledning att se med särskild oro på de skadeverkningar som upptäcks först sedan det hälsofarliga ämnet använts . Ett viktigt exempel är yrkes- och annan miljöbetingad cancer, som i regel uppträder långt efter, kanske årtionden efter det att den drabbade utsatts för det cancerframkallande ämnet. De kemiskt betingade cancerverkningar vi nu ser är återspeglingar av 1950-talets kemikalieanvändning. Under resten av detta sekel kommer vi att få se effekterna i detta hänseende av den kraftigt ökade kemikalieanvändningen. Den långa fördröjningstiden vid cancerverkningar gör det särskilt angeläget att eventuella cancereffekter upptäcks genom testning innan ett ämne tas i bruk. Av samma anledning måste genetiska skaderisker noggrant undersökas innan nya ämnen får användas. Det kan ta mycket innan kemisk påverkan på arvsmassan visar sig i form av t. ex. genetiska sjukdomar. Genom tester av olika slag har det visat sig att ett stort antal av de nu använda kemikalierna kan misstänkas påverka arvsmassan. I denna situation krävs att de genetiska skaderiskerna ägnas en kraftigt ökad uppmärksamhet, både i forskningen kring de redan använda ämnena och i de undersökningar som görs av nya kemiska ämnen innan dessa tas i bruk. De kemiska ämnenas faror för de ofödda barnen har speciellt uppmärksammats av . Arvsanlag hos både män och kvinnor samt kan skadas genom att de blivande föräldrarna regelbundet påverkas av farliga kemiska ämnen. Forskning och information måste ökas kring de genetiska riskerna. Vi måste ta ett ansvar också för de ofödda barnen i miljöpolitiken. Den kemiska industrin har varit och är alltjämt av stor betydelse för vårt Utvecklingen av nya kemiska ämnen och processer har gett oss bättre läkemedel, hjälpt oss att få bukt med skadeinsekter och växtsjukdomar. underlättat arbetet i hemmen, skapat nya material osv. Men har som ovan visats vissa kemiska produkter skapat nya problem. Osäkerheten är stor om många av de kemiska ämnenas verkan på lång sikt. Framför allt vet man inte hur olika ämnen samverkar med varandra och med andra föroreningar som t. ex. bilavgaser och tobaksrök. Svårnedbrytbara substanser förs in i det ekologiska kretsloppet och når slutligen människan. De grundläggande bestämmelserna rörande hanteringen av hälso- och miljöfarliga varor finns sedan den i lagen (1973:329) om hälsooch miljöfarliga varor och den till lagen hörande kungörelsen (1973:334) om hälso- och miljöfarliga varor. Denna lagstiftning innebär en vidgad kontroll över i princip alla varor som med hänsyn till sina kemiska eller liknande egenskaper kan befaras medföra skada på människor eller i miljön. Huvudprincipen i lagstiftningen är att skada på människor eller i miljön genom kemiska produkter skall förebyggas så långt som möjligt. Detta sker på i huvudsak två olika vägar. Dels åläggs var och en som tillverkar, försäljer eller på annat sätt hanterar eller importerar kemiska varor att vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått som behövs för att hindra eller motverka att varorna får skadliga verkningar. Dels kontrollerar myndigheter verksamheten och kan ingripa med tvångsmedel för att förebygga skadeverkningar. En grundprincip är att redan en vetenskapligt grundad misstanke om att en kemisk produkt kan vara skadlig för människan eller miljön medför att producenter m.fl. måste vidta försiktighetsmått och att myndighet kan ingripa mot produkten. På arbetarskyddets område gäller en ny arbetsmiljölag från . Genom förnyelsen av arbetarskyddslagstiftningen har nya instrument skapats för kampen mot de kemiska miljöriskerna. Såväl den utvidgade möjligheten till förhandsbedömning på det kemiska området som skyddsombudens ökade befogenheter bör kunna få stor betydelse i det förebyggande arbetet. Hanteringen av läkemedel regleras i läkemedelsförordningen (1972:701). Livsmedelslagen (1971:511) syftar till att skydda konsumenterna mot skadliga eller på annat sätt från hälsosynpunkt otjänliga livsmedel och reglerar bl. a. tillsatser av främmande ämnen i livsmedel. Miljöskyddslagen (1969:387) innehåller bestämmelser till skydd mot olika slags miljöstörningar bl. a. i form av vatten och luftföroreningar. Hanteringen av miljöfarligt kemiskt avfall regleras i huvudsak enligt förordningen (1975:346) om miljöfarligt avfall. I förordningen finns bestämmelser om uppgiftsskyldighet, tillstånd till yrkesmässig transport på väg samt omhändertagande och utförsel av miljöfarligt avfall. Transporter av miljöfarliga kemikalier regleras genom lagen om hälsooch miljöfarliga varor. , som administrativt är knuten till , gör de centrala bedömningarna enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Arbetarskyddsstyrelsen är central myndighet för arbetarskyddsfrågor. Tillsammans med utövar styrelsen tillsyn rörande lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Regionalt har yrkesinspektionen denna tillsynsuppgift. och är andra myndigheter med tillsynsansvar på detta område. Genom de ovan redovisade åtgärderna, som socialdemokratin i regeringsställning initierade, har väsentliga steg tagits mot en förbättrad kontroll av den kemiska miljön. Förhållandena är emellertid fortfarande otillfredsställande. Många människor känner oro för hälsa och miljö. Vi redovisar i det följande vår syn på de risker och problem som den stora användningen av olika kemikalier medför och de ytterligare åtgärder som enligt vår mening krävs för att motverka dessa risker och förbättra miljön. lämnades en rapport om arbetsmiljön. I rapporten redovisas en jämförelse mellan svar som gavs på samma frågor 1970 och 1980. Av svaren framgår bl. a. att medan 1970 ansåg sig påverkade av lösningsmedel så var motsvarande siffra 1980 . För syror var motsvarande siffror 8 resp. , för oljedimma 5 resp. samt för gaser 12 resp. . LO:s medlemmar anser sig således betydligt mera utsatta för brister i arbetsmiljön än . De kemiska hälsoriskerna har ökat. genomförde en enkät bland sina skyddsombud, där man främst inriktade sig på problemen med organiska lösningsmedel. Undersökningen visade bl. a. att på hälften av Metalls arbetsplatser har de anställda besvär i form av irritationseffekter i ögon, näsa och svalg, till följd av användningen av olika lösningsmedel. På av arbetsplatserna har man besvär med huvudvärk, yrsel och illamående, på av arbetsplatserna i form av stickningar och domningar. Arbetarskyddsstyrelsen redovisade 1979 en undersökning av lösningsmedlens påverkan på bil- och industrilackerare. Resultatet pekar på att lösningsmedel i små doser kan orsaka obotliga skador på nervsystemet och då framför allt på hjärnan och ryggmärgen. Undersökningen visade också att psykiska besvär är vanliga bland lackerare. Visserligen har förbättringar uppnåtts på många arbetsplatser, bl. följd av de fackliga organisationernas eget arbete och genom ökade myndighetsinsatser, men tid efter annan redovisas uppgifter om nya och kvarstående problem. Kemikalierna i den yttre mi|jön Inom jordbruket inkl. trädgårdsnäringen användes 1979 nästan aktiv substans (det verkande giftet) av kemiska bekämpningsmedel. Till detta kommer ca handelsgödselmedel (kväve, fosfor och kalium) i jordbruket. Inom skogsbruket används också bekämpningsmedel. 1979 användes drygt aktiv substans. Den yttre miljön påverkas också av miljögifter via fabriksutsläpp, via bilismen, i samband med bostadsuppvärmning osv. Till detta kommer en omfattande upplagring av miljöfarligt kemiskt avfall i anslutning till företag med kemisk produktion. Vårt förslag till åtgärder De kemiska föroreningarna är ett av våra största miljöproblem. Det arbete för att komma till rätta med problemen som socialdemokratin i regeringsställning påbötjade måste nu fullföljas. Kraven från samhällets sida måste successivt skärpas. Utgångspunkten måste vara att människor inte skall komma till skada genom användningen av kemiska ämnen. Tillverkare och importörer måste ta ansvar för detta. Samhället skall se till att de uppfyller sitt ansvar. Ytterst är det en uppgift för samhället att avgöra vilka kemiska ämnen och produkter som skall få användas samt se till att de människor som kommer i kontakt med dessa ämnen har tillräcklig information och kunskap för att kunna hantera dem på ett säkert sätt. Därför måste samhället ha god överblick över de kemiska ämnen och produkter som förekommer både i arbetslivet och i handeln. Forskningsinsatserna måste intensifieras och kontrollfunktionerna byggas ut som möjligheterna för en toxikologisk informationsservice inriktad mot alla berörda parter i samhället avsevärt måste förbättras. Arbetet med att lägga upp ett produktregister måste påskyndas. Ett system med förhandskontroll bör införas, så att nya ämnen inte får tas i bruk utan att deras egenskaper från hälso- och miljösynpunkt blivit ordentligt undersökta. Vidare bör produktinformationen utvecklas genom förbättrade regler för märkning och skyddsblad, så att den som kommer i kontakt med en produkt på ett enkelt sätt kan inhämta erforderlig information om hälsoriskerna och om hur de kan undvikas. Kraven på produktkontroll och produktinformation skall gälla oavsett om individen kommer i kontakt med de kemiska produkterna på sin arbetsplats eller någon annanstans. Hanteringen av kemiska ämnen och produkter på våra arbetsplatser följer ännu i stora stycken traditioner från den tid då man trodde att de flesta industrikemikalier inte var skadliga för hälsan. Forskningsresultat från senare år har tydligt visat att man måste gå över till nya hanteringsmetoder, där grundprincipen skall vara att ett ämne betraktas som hälsofarligt intill dess att motsatsen är bevisad. Skyddsombuden har redan gjort stora insatser för att skapa denna nya tradition för hantering av kemiska ämnen. De måste få ökat stöd från arbetarskyddsverket i detta arbete. Vi bör sträva efter att möjligt avbryta användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruket. I en socialdemokratisk motion till 1978/(mot. 2278) krävdes att kommunerna skulle ges möjlighet att säga nej till skogsbesprutningar och kräva att mekanisk röjning tillämpas.