mot · G5021778 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1778 m. fl. har möjligheter att bli ett avgörande år för det svenska musiklivets utveckling. Just nu pågår remissbehandlingar av betänkande Regional musikpolitik. Kärnfrågan är hur rikskonserters och regionmusikens resurser skall förvaltas och användas . Det innebär att de beslut som skall fattas är avgörande för arbetsbetingelserna för ungefär hälften av landets professionellt verksamma musiker inom området västerländsk konstmusik. Det är ännu inte rätt tidpunkt för att diskutera de framförda förslagen. Det får ske sedan regeringens eventuella proposition lagts på bord. Det finns dock skäl att inför det beredningsarbete som förestår inskärpa betydelsen av att betänkande, som i huvudsak utgår från administrativa och politiska värderingar, kompletteras med beslutsunderlag som utgår från konstnärliga värderingar. I detta sammahang finns det endast anledning att ta upp en fråga som berörs i betänkande men som har vidare betydelse än frågan om musiklivets regionalisering. Det gäller frågan om arbetsgivarorganisationen på kulturområdet. har löneutvecklingen för de professionellt verksamma orkestermusikerna hamnat i fokus bl. a. genom de uttalanden som gjordes i samband med riksdagsledamöternas besök i . Styrelsen för har beskrivit den rådande situationen på följande sätt: Konsekvenserna av musikernas föga konkurrenskraftiga löner har blivit allt allvarligare. Stiftelsen har vid kontakter med musikhögskolorna iakttagit ökande svårigheter att locka de duktigaste eleverna till orkestermusikbanan. Den krävande arbetssituationen i en symfoniorkester och den låga lönen är en återkommande förklaring till att många unga musiker överväger att hellre bli musiklärare eller regionmusiker än orkestermusiker. Flera av filharmonikerna har accepterat erbjudanden att övergå till mindre ensembler i landsorten, där tjänsten är mindre betungande och lönen ofta högre bl. a. genom kombination med läraruppgifter. Vidare framhåller stiftelsens styrelse: Det tycks som om en strukturell förändring kan skönjas på den svenska musikerarbetsmarknaden. Det är inte längre tjänstgöring i de stora symfoniorkestrarna som är det lockande slutmålet för landets yppersta musiker. kan denna förändring visa sig förödande för den svenska orkestermusikkulturen. Mänskliga värderingar förändras långsamt. Skall arbetet i de stora orkestrarna återfå sin forna attraktionskraft är det nu hög tid att påbörja arbetet att åstadkomma en förändring. På arbetsgivarsidan representeras de professionella orkestrarna av (), som genom Handelns arbetsgivarorganisation är anslutet till . Eftersom statsbidraget till orkesterinstitutionerna är konstruerat så att bidraget till lönekostnaderna är knutet till lönekostnadsutvecklingen för statstjänstemän är TR:s möjligheter till reala löneförhandlingar mycket små. För att få en ändring till stånd är det sannolikt nödvändigt att skapa en ny arbetsgivarorganisation för kulturområdet. Denna måste vara knuten till de huvudmän - stat, kommun och landsting - som väsentligen finansierar det svenska kulturlivet. Först när kulturarbetarnas fackliga organisationer får möjlighet att förhandla direkt med en motpart som representerar kulturlivets främsta finansiärer kan förbättringar av musikernas och andra eftersatta gruppers villkor åstadkommas. Förutsättningarna för att skapa en ny arbetsgivarorganisatin av här berört slag bör göras till föremål för en utredning med representanter för de olika huvudmännen. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Med åberopande av vad som anförts hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om arbetsgivarorganisationen inom kulturområdet. () ()