mot · G502802 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Rättvisa ekonomiska förhållanden inom svensk växtförädling Svensk växtförädling måste betraktas som en värdefull nationell tillgång. Åtskilliga sorter framtagna av svenska växtförädlare har också fått stor spridning i andra länder. Det skall också understrykas att förädlingsarbetet lett till att det svenska folkhushållet gjort stora vinster genom att skördarna kraftigt kunnat ökas och därmed prisbilden kunnat hållas nere. Den svenska jordbrukarkåren har också genom de nya sorterna och ett stort kunnande tagit ut högre genomsnittsskördar än på de flesta platser på jorden. Mycket pekar på att man kan passera drömgränsen på höstvete per hektar i praktisk odling. Svensk växtförädling har fått klara av en stor del av sitt tidigare uppbyggnadsarbete utan nämnvärt stöd från statsmakternas sida. Det gäller i synnerhet , som, om man bortser från ett värdefullt stöd i början av det kritiska , i stort sett fått och kunnat klara sig av egen kraft. Man har - ofta genom att låta aktieägarna sitta emellan med små eller inga utdelningar - förstått att satsa på uppbyggnad av servicelaboratorier (resistens, cytogenetik, kemi) som gett svensk växtförädling möjligheter till en effektiv verksamhet. Svensk växtförädling har också kunnat hävda sig i den internationella konkurrensen. Det gäller inte minst de spannmålssorter som framställs vid . Företagets kornsort är således marknadsledare i . Weibulls- och vetesorten är Spitzensorte i , företagets vetesorter odlas i , norra etc. Flera av företagets kornsorter odlas på stora arealer i , och . I har spannmålssorter under en följd av år dominerat statistiken över statsplomberat utsäde. Totalt torde företaget ha av den marknaden, vilket bör framgå av nedanstående 10-årsstatistik. 1981/82:802 8 Weibullssorternas procentuella andel av totala kvantiteten statsplomberat utsäde Dagens stöd till svensk växtförädling satsas drygt 100 milj.kr. på praktisk växtförädling i . Av den summan svarar för 40 milj.kr. ochWeibulls AB för 18,4 milj. enligt budget. Enligt uppgift från är budgeten ca 50 milj.kr. Staten engagerar sig också genom ett årligt anslag på ca 25 milj.kr. som disponeras av ett nyinrättat statligt organ, statens växtförädlingsnämnd. Från föreningsrörelsen tillskjuts 6 milj.kr, främst s. k. regleringsmedel. För /82 disponerar statens växtförädlingsnämnd ca 32 milj.kr, som fördelas enligt nedanstående: (inkl. Söner, ) 1,8 Som framgår är det halvstatliga som får lejonparten av anslagen till växtförädling. Detta sammanhänger med ett regeringsbeslut som garanterar , hälftenägt av staten och , bidrag baserade på tidigare statliga anslag till Under åren 1982,1983 och 1984 skall garanteras projektbidrag som i vad gäller den statliga (och största) delen nedtrappas till , resp. . Därefter skall nya förhandlingar upptas med staten och föreningsrörelsen beträffande storleken av de totala bidragen till växtförädlingsverksamheten och de garanterade åtagandena till . Dåvarande jordbruksministern tillsatte 1975 en utredning om svensk växtförädling. Enmansutredare var professor , . I utredningens direktiv angavs - att svensk växtförädling också fortsättningsvis måste ges goda förutsättningar att bedriva sitt arbete. Utredningen fick i uppdrag att bl. a. göra en analys av de nuvarande formerna för växtförädlingen, pröva förutsättningarna för ett utvidgat samarbete inom växtförädlingen såväl inom som mellan och andra länder, utvärdera det statliga stödet till växtförädlingen, pröva växtförädlingens roll i biståndsarbetet samt pröva resistensförädlingens möjligheter. Det resulterade i 'Betänkande av växtförädlingsutredning (SOU 1978:23). Här framgick bl. a. följande förslag: Sammanförande av , och , till ett företag. Inrättande av en professur i kulturväxternas genetik och förädling. Inrättande av en växtförädlingsnämnd. W kontaktades av utredaren under utredningens gång för inhämtande av sakuppgifter. En disskussion fördes också om en närmare samordning mellan och . Denna samordning avböjdes dock från sida, bl. a. med den motiveringen att svenskt jordbruk var bäst betjänt av att de båda företagen i fri konkurrens framställde sina sorter. Kanske som en följd av denna ståndpunkt kom utredningen att i stor omfattning ägna sig åt omformandet av organisation. Efter vederbörlig remissbehandling tillsattes 1978 en arbetsgrupp med representanter från staten och . Denna arbetsgrupp bekantgjorde två undertecknade avtal. Det ena angav formerna för och bildandet av det nya växtförädlingsföretaget , som skulle ägas med vardera hälften av staten och SLR. Företaget skulle drivas kommersiellt på företagsekonomiska grunder. Det andra avtalet angav inrättandet av statens växtförädlingsnämnd samt reglerade formerna för de bidrag, som skulle utgå till genom denna nämnds försorg. Avtalet återfinns i regeringens proposition 1978/79:130. Då avtalen, som förhandlats fram utan direkt kännedom för branschen i övrigt, bekantgjordes, gav de till följd en kraftig reaktion. Det gällde i första hand de bidrag som skulle utgå till . Den debatt som avtalen och propositionen gav upphov till, liksom en motion (nr 628/1979), kunde inte påverka behandlingen i utskott och riksdag. Motionen krävde avslag på delar av propositionen samt utredning angående riktlinjerna för växtförädlingens organisation. Propositionen antogs av vårriksdagen 1979. Dess förslag om förläggning av den nya professuren till ändrades av jordbruksutskottet till fördel och antogs av . Således utanordnades bidrag till det nya . Den tillsatta växtförädlingsnämnden, bestående av representanter för staten, föreningsrörelsen och konsumenterna, började sin verksamhet . har disponerat följande medel: 1/1-30/6 1980 Frånräknat en mindre del för administration och reservation har ovanstående medel fördelats enligt nedan: Av detta framgår att det halvstatliga erhåller bidrag för sin verksamhet med 28,7 milj.kr. Weibullsholms Växtförädlingsanstalt och (ingår i Weibullskoncernen) får 1,8 milj.kr. Denna fördelning av det allmännas bidrag till svensk växtförädling medför en svedvriden konkurrens, som befaras skada förutsättningarna för verksamheten vid Weibullsholms Växtförädlingsanstalt och därmed svensk växtförädling i sin helhet. I överenskommelsen om det nya framgick underförstått att företaget skulle drivas på kommersiella grunder. Det tunga och breda basmaterialet brödsäd och fodersäd skulle bära sina egna förädlingskostnader. Så har inte skett. I en översikt på bidrag från växtförädlingsnämnden till framgår att förädling av brödsädssorter har tilldelats bidrag med ca 2,5 milj.kr. och fodersädsförädlingen hela 4,5 milj.kr. Totalt alltså 7 milj. kr. Motsvarande bidrag till är . egna förädlingskostnader för samma sortiment, brödsäd och fodersäd, är budgeterat till ca 4,8 milj. kr. Om man sedan ser till resultatet håller sorter, trots uteblivna växtförädlingsbidrag och trots en blygsammare egen ekonomisk satsning, ändå i genomsnitt andel av totala kvantiteten statsplomberat utsäde (se särskild statistik 1970-1981). En sådan sned konkurrenssituation kan på förmodas äventyra företaget nuvarande struktur, vilket måste betraktas som olyckligt ur det samlade jordbrukets intressen. W tvingas, bl. a. som en följd av den orättvisa fördelningen av anslag till Weibullsholms Växtförädlingsanstalt och , ta ut högre priser än övrig handel, främst SLR. En fördyrande faktor är dessutom företagets exklusiva status som ett specialföretag i utsäde och fröer. Några andra produktgrenar att vältra över kostnaderna på finns inte. Hård kostnadsjakt bland lantbrukarna Differenserna mellan SLR:s och Weibulls priser varierar, men torde i genomsnitt uppgå till ca . är jordbrukarens ekonomiska situation sådan att han inte anser sig ha råd med en tia extra för i stort sett samma vara. Omstruktureringen vid skall också beröras något. Det var en välgörande process som bl. a. lett till åtskilliga förbättringar. har en ny och vettig organisation. Man har givit förädlarna en bättre målsättning och inriktning. skäms man inte längre för att vara kommersiell, och företagets målsättning Bättre sorter kommer med sannolikhet att bli betydelsefull för framtiden och för jordbruket. Företaget har mer eller mindre avvecklat sina SID A-åtaganden. Uppstädningen inom gruppen mera tveksamma forsknings- och förädlingsprojekt kommer med all säkerhet att fortgå, och den är nödvändig. Mycket pengar satsas på bl. a. rågveteförädling trots att foderhandeln ställer sig mycket kallsinnig till detta nya foderspannmålsslag. satsas också på mycket marginella grödor. Det måste betraktas som orimligt att ca hälften av de pengar som satsas på svensk praktisk växtförädling, omkring 60 milj. kr., skall gå till olönsam marginell förädling. I längden äventyras den satsning på de tunga grödorna (vete, korn etc.) som måste till för att vi skall kunna hävda oss, inte minst internationellt. Svensk växtförädlings internationella handel är betydelsefull, inte bara för landet som helhet utan också för det svenska jordbruket. Ökade intäkter från främmande marknader innebär att satsningarna inom förädlingen kan ökas. I debatter om växtförädlingspengar framförs ofta argumentet att även bönderna i skall erbjudas goda sorter, även om det är förenat med kostnader som inte står i rimlig proportion till avkastningen. förhåller det sig emellertid så att enbart Norrlandssorterna av stråsäd ger årliga växtförädlingsavgifter på drygt 2 milj. kr. Vallfrökonsumtionen ger lågt räknat 1 milj. kr. Därtill kommer växtförädlingsavgifter på potatis och oljeväxter. De fyra norrlandslänen (Y, Z, AC och BD) torde ge mellan 3 och 4 milj. kr. Därtill skall läggas att flera av norrlandssorterna inom spannmålssortimentet även odlas på många håll i på grund av sin tidighet. I verkligheten är inte förhållandet så att det enbart odlas Svalöfs-sorter i Norrlandslänen. marknadsandel där är t. ex. för sexradskom . Svensk köksväxtförädling arbetar i en orimlig sitation. Det inhemska kundunderlaget (1,4 miljoner villaägare och kolonister, 6 000-7 000 yrkesverksamma trädgårdsmästare, kommunerna etc.) är inte tillräckligt utan måste sannolikt bäras upp av framgångar på exportmarknaden. En samverkan och uppdelning mellan de två stora förädlingsföretagen torde på detta område bli en framkomlig väg. En sådan lösning skulle då framtvinga en rättvisare fördelning av statliga förädlingspengar. satsar nu ca2,5 milj. kr. statliga förädlingsbidrag inom samma sektor är ca 3,5 milj. kr. är ensam potatisförädlare i . Man har en klar målinriktning att få fram ett inhemskt sortmaterial med hög avkastning, bättre kvalitet och framför allt med bättre resistens mot sjukdomar. Lyckas man kan det bli goda inkomster, men ännu har ingen Svalöfssort slagit igenom. Det kan sammanhänga med konsumenttraditioner och handelns negativa attityd till ett breddat sortmaterial. F. n. uppbär potatisförädlingen vid ca 4 milj. kr. Den internationella ärtgenbank som till stora kostnader byggt upp och intill nästan helt bekostat har av utomstående expertis betecknats som den kanske främsta i världen. Den anses vara ett föredöme för andra grenar av den nordiska genbanksverksamheten men ger inte något ekonomiskt utbyte. Det bör vara ett samhälleligt intresse att även långsiktig forsknings- och förädlingsverksamhet kan bedrivas också . Nuvarande system för växtförädlingsstöd är ej till fyllest för att säkerställa detta. Ärtgenbanken drar kostnader som belöper sig till över 0,5 milj. kr. medan bidraget är . Förädling av udda grödor Mot bakgrund av anknytningen mellan jordbrukskooperationen och är det ej överraskande att man kunnat notera en favorisering av sorter framför . Även om förmått att väl hävda sig i konkurrensen, ser företagets ledning med oro på den fortgående koncentrationen inom utsädessektorn. Bolaget måste därför i nuvarande läge ingående överväga förutsättningarna för att fullfölja påbörjade förädlings- och forskningsprojekt, som endast på kan ge lönsamhet, men som likväl bl. a. mot bakgrund av tillgång på högt kvalificerade växtförädlare bedömts vara viktiga för folkhushållet. Hit hör förädling av vissa vallväxter, sojabönor och köksväxter samt en betydande grundläggande cytogenetisk forskning. Det är rätt naturligt och vanlig praxis att forskning, provning och undervisning följs åt på ett universitet. I är det av anledningar som vi känner så att man plockat bort forskningsbiten. Professorn i växtförädling och genetik sysslar huvudsakligen med undervisning. Den nu rådande ordningen är inte bra. Ett steg mot en vettig lösning vore om vi lät större delen av de statliga anslagen till växtforskning gå till ett blomstrande och blodfyllt universitet. De praktiskt verksamma förädlingsföretagen ute i landet kunde ha fortlöpande kontakter med sina forskande kolleger på . Informationen skulle kunna pulsera i båda riktningarna och de resultat som efter hand uppnåddes vid skulle på lika grunder delges de praktiskt verksamma förädlingsföretagen för kommersiell exploatering. Så här fungerar det t. ex. i , som ju är mycket framgångsrikt även på växtförädlingens område. Föreliggande motion har inte tillkommit för att på något sätt skada . Det nybildade företaget har redan kunnat notera stora framgångar inom växtförädlingen. Bland nya sorter finns bl. a. korn, som marknadsfördes 1979 och är den högst avkastande kornsorten på rikssortlistan. Sorten har också fått ett mycket gott mottagande hos jordbruket. marknadsfördes havre, en ny, tidig, högavkastande sort för de mycket stora havreodlande jordbruksområdens i . tillkomst måste betraktas som ett lyckat förädlingsresultat, där hög avkastning kombinerats med tidighet. insatser på framför allt oljeväxtodlingens område är också väldokumenterade. Företagets växtförädlare arbetar ständigt på att framställa nya bättre sorter, väl anpassade till svenska odlingsbetingelser. Inte bara det svenska jordbruket har glädje av växtförädlingsframgångar. Många sorter har, liksom när det gäller konkurrentföretaget , nått stora framgångar och fått stor spridning utanför landets gränser. Det är en utveckling som är glädjande och fruktbar för landet i stort. Men som tidigare framgår av motionen måste fördelningen av statliga medel till växtförädlingsarbetet ske på lika grunder så att fri konkurrens råder. Lika viktigt är att jordbrukarna fritt får välja den sort de bedömer mest odlingsvärd och att prisbilden är likartad. Med nuvarande system kan man påstå att så inte är fallet. Ett av landets två stora växtförädlingsinstitutioner, nämligen , diskrimineras, vilket kan innebära att man hellre satsar på en utlandsmarknad. Skulle så ske, innebär det en klar försämring för svenskt jordbruk. Gällande avtal med innebärande en garanti för projektbidrag, skall naturligtvis gälla t. o. m. verksamhetsåret 1984.1 god tid måste emellertid förhandlingar inför av avtalsperioden upptas mellan staten och föreningsrörelsen. Då måste en omprövning för statsstödet ske, så att en rättvis fördelning kommer till stånd. Endast i de fall ingen konkurrenssituation föreligger mellan olika växtförädlingsföretag, som t. ex. när det gäller potatisförädlingen och andra specialprojekt skall anslag öronmärkas. Med hänvisning till vad som i motionen anförs hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att lika villkor i fortsättningen måste gälla växtförädlingsanslagen, 2. att hos regeringen begär en snabb undersökning om möjligheterna att större delen av de statliga anslagen till växtoch grundforskning går till och resultaten av denna forskning på lika grunder delges de praktiskt verksamma förädlingsföretagen. HANS () () L. () i