mot · G5022246 · 1982-03-23 00:00:00 — Av detta belopp beräknas 3,5 milj. kr. under anslaget Lokala polisorganisationen: Förvaltningskostnader och 1 milj. kr. under anslaget Lokala polisorganisationen: Utrustning. 1 propositionen sägs följande om prispolitiken: Prissättningen på alkoholdrycker är ett av de viktigaste instrumenten för att hålla tillbaka konsumtionen av dessa drycker. Priserna har hållits på en relativt hög nivå och har genom skattehöjningar fortlöpande anpassats till den allmänna prisutvecklingen. En aktiv prispolitik är nödvändig även . Jag anser att målsättningen att alkoholpriserna inte skall höjas i långsammare takt än priserna på andra konsumtionsvarar, bör stå i förgrunden. Den i förhållande till alkoholstyrkan progressiva beskattningen måste enligt min mening vara en annan vägledande princip vid skattejusteringar, detta för att man skall kunna åstadkomma en fortsatt övergång till konsumtion av alkoholsvagare drycker. Dessa båda principer är viktiga utgångspunkter för att uppnå huvudmålet med vårt alkoholpolitiska arbete, att nedbringa den totala konsumtionen. har alkoholkonsumtionen minskat. En kombination av restriktiva åtgärder, ökade alkoholpriser och information har lett till denna gynsamma utveckling. Den socialdemokratiska partikongressen 1981 uttalade att det borde vara möjligt att ytterligare pressa ner konsumtionen. Ett delmål bör vara att sänka alkoholkonsumtionen , dvs. en återgång till den nivå som rådde . Åtgärder för att åstadkomma en sådan utveckling bör vidtas. Ett av de viktigare instrumenten härför är prispolitiken. har alkoholförsäljningen ökat och alkoholkonsumtionen stigit. Därmed har den positiva trend vi haft brutits. Den senaste skattehöjningen på alkohol beslutades . har det reala priset på alkohol sjunkit. Vi förutsätter att regeringen är beredd att i enlighet med beslut och den i propositionen uttalade avsikten driva en aktiv prispolitik för att hålla tillbaka konsumtionen. Syftet med information om alkohol- och narkotikaproblemen skall enligt beslut vara följande att sätta in alkohol- och narkotikaproblemen i deras sociala sammanhang, att vidga medvetenheten om att människors sociala svårigheter måste mötas med öppenhet och vilja till solidariska insatser, att medverka till en sådan förändring i synen på de alkohol- och narkotikaskadade att deras delaktighet i den samhälleliga gemenskapen tryggas. Dessa grundläggande principer för upplysning om alkohol- och narkotikaproblemen togs av . Socialdemokratin slår vakt om dessa principer. De är särskilt viktiga , när klyftorna mellan olika grupper av människor ökar och den sociala välfärden hotas. Upplysningsarbetet måste sätta in alkohol- och narkotikaproblemen i en social verklighet. Medvetenheten om arten och svårighetsgraden hos problemen måste öka. Skolan och folkrörelserna inte minst fackföreningsrörelsen måste få huvudansvaret för en socialt inriktad infor mation som syftar till ökade kunskaper om missbruk och skador och till att skapa ett ökat engagemang kring missbruksproblemen. De grupper som det är viktigast att nå med information är föräldrar, barn och ungdomar samt andra som kan sägas befinna sig i risksituationer. Missbruksfrågorna måste få ett större utrymme i skolan och studierna kring dagens sociala verklighet intensifieras. Det är viktigt att informationen kan intressera och engagera skolungdomarna. Nya former för information bör utvecklas, där eleverna själva medverkar vid uppläggningen. Syftet skall vara att genom ökade kunskaper om missbruksproblemen skapa en motvikt till den kommersiellt styrda positiva bilden av olika droger. Här kan man bygga vidare på de goda erfarenheter som finns från att engagera olika folkrörelser i informationsverksamheten. Det är viktigt att skolans undervisning är sådan att myterna kring missbruk och missbrukare bekämpas, så att man inte tar avstånd från missbrukande människor. Undervisningen skall ge en bild av de sociala orsakerna till och följderna av vad missbruk leder till inte enbart de kroppsliga och medicinska. Om eleverna får insikt i dessa frågor kan det bidra till att utstötningen av missbrukande kamrater uteblir och att eleverna själva vågar vara aktiva i behandlingsarbetet. På regional nivå finns vid varje länsskolnämnd ANTkontaktpersoner med uppgift att stödja ANT-verksamhet inom undervisning och elevvård. ANT-kontaktpersonen skall i första hand samordna skolans och andra samhällsorgans aktiviteter, informera om nya läromedel och andra hjälpmedel och föreslå åtgärder. I verksamheten ingår att ta initiativ till olika slags fortbildning och stimulera till försöksverksamhet inom det egna länet. ANT-kontaktpersonerna har varit ett viktigt stöd för skolpersonalen vid utformning och genomförande av skolans arbete med alkohol- och narkotikafrågorna. Trots det har denna funktion under alla år varit något av ett provisiorium som finansierats från olika typer av projektanslag. De resurser för länsskolnämndernas ANT-verksamhet som regeringen föreslår i propositionen innebär i praktiken en kraftig minskning av denna viktiga verksamhet i förhållande till innevarande budgetår. Därtill kommer att osäkerheten kring verksamhetens framtid består. Vi anser att bör slå fast att ANT-verksamheten skall permanentas och ges en fast knytning till länsskolnämnderna. Vi föreslår att medel anvisas så att en halvtidstjänst kan inrättas på varje . Vidare bör länsskolnämnderna även under nästa budgetår förfoga över vissa medel för stöd åt lokala aktiviteter i skolorna. Utöver de medel som föreslås i propositionen bör 1,6 milj. kr. anvisas för ändamålet under anslaget Länsskolnämndernas utvecklingsstöd. Stöd till socialt arbete och information i arbetslivet (kamratstödjande verksamhet) I strävan att vidga åtgärderna mot i första hand alkoholskadorna men även andra följder av drogmissbruk spelar insatserna i arbetslivet en central roll. Vi har tidigare framhållit hur brister i arbetslivet kan leda till att den enskilde får alkoholproblem. Ofta framträder en människas problem med alkohol först på arbetsplatsen. De allra flesta har säkert erfarenhet av enskilda människors alkoholproblem just från arbetslivet. för alkoholfrågor har innevarande budgetår avsatt ca 3 milj. kr. för kampanjer inom arbetslivsområdet. Det fackliga sociala arbetet eller de kamratstödjande åtgärderna har i organiserade former skjutit fart inom fackföreningsrörelsen . Detta är ytterligare en väg för facket att stärka det sociala nätverket. Detta arbete bygger på information och diskussion kring den praktiska innebörden i solidaritetsbegreppet, varför sociala problem uppstår, hur de yttrar sig och hur de kan bearbetas. Ensamhet och isolering som grogrund för sociala problem betonas. Gemenskapen som medel att ta itu med dessa problem och därigenom skapa en ökad social och personlig trygghet framhålls. Fackets möjligheter att med hjälp av lagar och avtal stärka medlemmarnas sociala situation är naturligtvis också en del i detta arbete. Konkreta kamratstödjande åtgärder på både arbetstid och fritid ingår också i detta fackliga sociala arbete. Inte minst ingår stödinsatser , veckoslut, långhelger och semestrar, dvs. under de tider när missbruk, psykiska problem och självmord har sin största omfattning. Staten bör i fortsättningen stödja fackföreningsrörelsens sociala arbete på ett enkelt och smidigt sätt. Vi föreslår därför att de fackliga huvudorganisationerna erhåller stöd motsvarande . per medlem för kamratstödjande insatser. Vi beräknar kostnaden härför till totalt 6,5 milj. kr. Därmed frigörs drygt 3 milj. kr. som kan disponera för andra angelägna insatser inom ramen för folkrörelsernas arbete. Medlen bör anvisas under ett förslagsanslag benämnt Bidrag till socialt arbete och information i arbetslivet. /83 bör anslaget föras upp med 6,5 milj. kr. Stöd till information och fritidsaktiviteter i folkrörelseregi Folkrörelserna har en avgörande betydelse för att skapa ett solidariskt samhälle och för att kampen mot drogmissbruk skall bli framgångsrik. Inom folkrörelserna ges människor möjlighet till gemenskap och samverkan. Folkrörelserna är en väg att bryta isolering och ensamhet. De förvaltar ett idéarv som berör grundläggande livsfrågor. I de olika folkrörelserna har många hittat en samhälls- och livssyn som på ett avgörande sätt påverkat deras liv. Men självklart ligger folkrörelsernas viktigaste uppgift däri att de har unika möjligheter att förena kraven på fördjupad demokrati och ett större inflytande för den enskilde med solidaritet och ansvarstagande för medmänniskor. En rad folkrörelser har engagerat sig särskilt i social verksamhet. Ett exempel är , vars sociala kontaktverksamhet i bostadsområdena bl. a. har utvecklats som en del i det fackligt sociala arbetet. Idén i kontaktverksamhet bygger på arbetarrörelsens solidaritetsbegrepp omformat i praktisk handling i vardagslivet. Men försöker få människor i ett bostadsområde att lära känna varandra genom information, dörrknackning och olika aktiviteter . Detta innebär inte minst att de människor som är ensamma och isolerade kan känna större trygghet om gemenskapen bland människorna i området okar. Ur arbetet har också växt fram en medveten politisk kamp mot samhällsorättvisor. Vid sidan av den kamratstödjande verksamheten inom fackföreningsrörelsen, som vi har beskrivit i ett tidigare avsnitt, finns också ALN A-rådet. Alnaverksamheten fungerar som ett samarbetsorgan mellan arbetsmarknadsparterna och finns på ett flertal arbetsplatser. Syftet är att verka för bevarad anställning vid konstaterat alkohol- och narkotikamissbruk. Handikapprörelsen har gjort och gör betyande insatser för att motverka bristande självkänsla, självförtroende och isolering som lätt blir följden av ett handikapp. Därmed gör man en insats för att motverka ytterligare utslagning av handikappade. De s. k. klientorganisationerna gör också betydande insatser. (), Länkorganisationema, åt läkemedelsmissbrukare (RFHL), (), () är exempel på sådana organisationer. Den typ av frivilliga insatser som görs inom t. ex. Länkorganisationerna ger för en del missbrukare bättre resultat än samhällets insatser. Verksamheten är inte enbart behandling utan ger också förutsättningar för medlemmarna att ta till vara sina intressen. har en djup social målsättning. Genom att på olika sätt främja helnykter vill man bidra till att människor inte faller offer för missbruk. Man ser sin verksamhet som i första hand förebyggande. Ett uttryck för sociala ambitioner är den öppna verksamhet som bedrivs, inte minst bland ungdomar. Historiskt finns många band mellan och arbetarrörelsen. Tillsammans arbetade man för folknykterhet och för att spriten inte skulle försvaga arbetarnas och arbetarrörelsens styrka. Många personer inom arbetarrörelsen har varit aktiva inom . Så är fallet även . De Kristna Samfundens Nykterhetsrörelse (DKSN) bedriver verksamhet som kallas (Rådgivning i alkoholfrågorna) och som kan jämföras med den verksamhet som bedrivs av t. ex. och . Ett annat exempel på kristna sociala insatser är de som görs av 'stiftelse. På många håll bedrivs också en direkt hjälpverksamhet för socialt utslagna både i frikyrkans och regi. Kontakterna mellan de kyrkliga samfunden och arbetarrörelsen har främst kanaliserats genom , som ägnat stort engagemang åt de sociala frågorna. Idrottsrörelsen är en av de största folkrörelserna. Med sin kombination av fysisk utlevelse, spänning, underhållning och gemenskap är den för många, inte minst unga människor, ett av de främsta fritidsalternativen. Det är heller ingen tvekan om att de krav på målmedvetet arbete och långsiktiga mål som idrottsrörelsen ställer upp medverkar till god social fostran. finns inslag i idrottsrörelsens verksamhet som verkar i motsatt riktning. Det är en i vissa sammanhang förekommande hård konkurrensfilosofi och en tilltagande kommersialisering. Det pågår emellertid en intensiv diskussion inom idrottsrörelsen om dess sociala ansvar. Socialdemokraterna vill stödja en socialt inriktad information, som syftar till att skapa ett engagemang mot missbruk av droger. Olika lokala fritidsaktiviteter är viktiga stöd i strävan att förändra attityder och beteenden när det gäller drogbruk. Centrala kampanjer kan i och för sig ge impulser och fungera som stöd till lokala aktiviteter. Men det är på lokal nivå som man genom att erbjuda olika positiva aktiviteter kan nå fram till en fördjupad opinionsbildning, som leder till ett förändrat livsmönster med avståndstagande från drogbruk. Vi anser att det finns ett stort behov av ökade resurser för att stödja folkrörelsernas fritidsarbete och en socialt inriktad information kring drogproblemen. Stödet bör avse förebyggande insatser med särskild inriktning på ungdom i riskzonen. Det finns ett stort intresse för att driva lokala projekt i drogförebyggande syfte, ofta av kommuner och föreningar i samverkan. Det är viktigt att den kommunala kan arbeta förebyggande. Det innebär i praktiken att insatser för att skapa bättre sociala miljöer och vidta åtgärder mot olämpliga ungdomsmiljöer t. ex. måste ges företräde framför kommersiella aktiviteter. Det innebär att insatser för att stärka gemenskapen människor emellan måste ges företräde framför aldrig så uppmärksammade informationskampanjer. Det innebär att insatser för att ta till vara t. ex. ungdomarnas egna resurser bör ges företräde framför uppfostrande påbud och kontrollåtgärder. Det är också viktigt att föräldrarna tar ett ökat ansvar för sina barns fritid. Både och föreningarna bör i sitt arbete försöka hjälpa föräldrar att ta ett större ansvar för sina barn och ungdomar. för alkoholfrågor har fördelat medel från allmänna arvsfonden för försöksverksamhet med fritidsaktiviteter m. m. Intresset för att lokalt driva projekt med såväl fritidsaktiviteter som droginformation har varit mycket stort. Antalet ansökningar har vida överstigit nämndens ekonomiska resurser. Här är några exempel på verksamheten som fått bidrag: Drogfri dans, gängbearbetning genom motocrossverksamhet, grann skapsarbete hos föreningar i belastade bostadsområden, bildande av och stöd till lokal teater- och musikverksamhet, hobby- och fritidsaktiviteter riktade till särskilda grupper. har också disponerat 2 milj. kr. för att stödja utvecklingen av nöjesverksamhet i alkoholfri miljö. Vi anser att det lokala föreningsarbetet behöver utvecklas och förnyas och att alkoholnämnden bör få permanenta medel för att stödja lokala drogförebyggande projekt. Vi föreslår att för information och uppföljande aktiviteter hos ungdomsorganisationer och andra folkrörelser anvisas 6 milj. kr. för nästa budgetår under anslaget J 9. Upplysning och information på alkoholområdet. Av dessa medel bör 2 milj. kr. reserveras för att stödja utvecklingen av nöjesverksamhet i drogfri miljö. Inom denna ram bör medel kunna beviljas till folkparkerna för den typ av verksamhet som bedrivs av Folkets husrörelsen, Våra Gårdar och . Därmed kan totalt 4 milj. kr. fördelas av samlingslokalorganisationernas samarbetskommitté för lokala projekt inom resp. organisation. Stöd till internationellt samarbete på narkotikaområdet Det är angeläget att också i fortsättningen tar så aktiv del som möjligt i det internationella samarbetet på narkotikaområdet. Om de internationella övernskommelserna på narkotikaområdet skall få full effekt och om det internationella samarbetet skall kunna föras vidare krävs att berörda FN-organ får tillräckliga resurser. måste även i fortsättningen med kraft verka för detta. har anvisats 2 milj. kr. av biståndsmedel till FN :s fond för kontroll av beroendeframkallande medel () för projekt som syftar till minskning av den illegala odlingen av Opiumvallmon i , och . Som stöd för våra strävanden att ge berörda FN-organ tillräckliga resurser höjdes detta belopp på initiativ av socialdemokraterna i till drygt 4 milj. kr. Regeringen bör aktivt pröva möjligheterna att engagera i nya projekt inom ramen för verksamhet. De höjda bidragen som kan behövas bör utgå från anslagsposten Övriga multilaterala bidrag som har karaktären av reserv att användas för olika organisationer och syften. Detta bör av ges regeringen till känna. Utökat platsantal i behandlingshem för narkotikamissbrukare Vid utgången av innevarande budgetår kommer att finnas totalt 440 platser vid behandlingshem för narkotikamissbrukare som får statsbidrag för sin verksamhet. beslut om ändrat huvudmannaskap för institutionsvården för missbrukare kommer att innebära att det nuvarande statsbidraget för att anordna och driva behandlingshem upphör fr. o. m. och ersätts med ett nytt bidragssystem. staten och huvudmännen utgår ifrån att behovet av behandlingshemsplatser är 440. Behovet av platser i behandlingshem för narkotikamissbrukare är fortfarande stort. är köerna långa av ungdomar som som köar för frivillig intagning på behandlingshem. Tillgängliga uppgifter visar att behovet inte alls kan tillgodoses med beslutade 440 platser. Hasselakollektiven har tidigare finansierats på annat sätt än genom statsbidrag till behandlingshem för narkotikamissbrukare. Förhandlingar pågår nu mellan och om att ändra organisationsformen så att statsbidrag kan utgå. Det finns flera andra angelägna projekt t. ex. Day-top, Reslöv och som inte skulle kunna få statsbidrag inom ramen 440 platser. Vi föreslår därför att medel beräknas för ytterligare 80 platser i behandlingshem för narkotikamissbrukare utöver det belopp som har beräknats i budgetpropositionen. Vi beräknar att vårt förslag innebär ett anslagsbehov på ca 5 milj. kr. för nästa budgetår. Medlen bör anvisas med . under anslaget J 3. Bidrag lill anordnande av vårdanstalter och inackorderingshem m. m. och med 3,2 milj. kr. under anslaget J 5. Bidrag till driften av vårdanstalter och inackorderingshem m. m. Bristen på resurser för tillnyktring och avgiftning av akutpåverkade människor framstår som ett stort problem. Höggradigt berusade människor, som inte får snar hjälp, är till skada både för sig själva och för sin omgivning. Snabb och effektiv hjälp vid sådana tillfällen underlättar rehabiliteringsinsatser för den enskilde och minskar våld, skadegörelse och brottslighet. Det är enligt vår mening nödvändigt med förstärkta insatser för den akuta vården av människor med missbruksproblem. Försöksverksamhet med tillnyktringsenheter har bedrivits vid ett tiotal orter. Enheterna har utformats olika och resurserna har varierat. En arbetsgrupp inom som fortlöpande har utvärderat försöksverksamheten konstaterar följande. Även om ett system med tillnyktringsenheter ger möjlighet till mer ändamålsenlig vård än vad som kan tillhandahållas i polisarrest så är det uppenbart, att en utbyggnad av tillnyktringsenheter över hela landet enligt någon av de modeller som har prövats i försöksverksamheten skulle medföra betydande kostnader. Mot den bakgrunden föreslås i den nu framlagda propositionen att 2 milj. kr. skall disponeras för nya försöksmodeller. Vi anser det rimligt att även enklare former av akut omhändertagande av missbrukare prövas. Ideella organisationer som arbetar med sådan verksamhet måste få ett bättre stöd. Försöken bör läggas upp så att det vid behov finns tillgång till lämpliga sociala och medicinska insatser. bör begära att regeringen lägger fram ett förslag i frågan Syftet med detta förslag skall vara att ange en modell för hur resurserna för tillnyktring och avgiftning snabbt skall kunna byggas ut så att akut berusade människor kan få omedelbar vård. Insatserna för den akuta missbrukarvården måste självfallet följas upp med vård- och rehabiliteringsinsatser. Vad vi anfört om utvärdering m. m. av försöksverksamhet med tillnyktringsenheter bör av ges regeringen till känna. Särskilda insatser för kvinnor med alkoholproblem Kvinnors användning av alkohol har kraftigt ökat under . Särskilt gäller detta yngre kvinnor. Mot bakgrund av vad vi vet om alkoholbetingade fosterskador är utvecklingen oroande. Kvinnors alkoholmissbruk är ofta dolt. De tvekar att söka vård för sitt problem, som därför länge blir oupptäckt. De vänder sig däremot till olika läkare för symtom som är en följd av missbruk. Symptomen missbedöms emellertid ofta, så att dessa kvinnor får lämplig vård först i ett sent skede av beroendeutvecklingen, då de redan drabbats av psykiska, fysiska och sociala komplikationer. Först nu har behandlingsformer för kvinnor med alkoholproblem börjat utvecklas. Traditionen har nämligen format vårdresurserna efter mäns behov. Behandlingsforskning har tidigare nästan helt koncentrerats på manliga patienter. öppnades vid en specialmottagning för kvinnor med begynnande alkoholproblem. Där erbjuds medicinsk undersökning och behandling samt rådgivning i medicinska, psykologiska och sociala frågor. Mottagningen är en försöksverksamhet och syftar till prövning och utvärdering av behandlingsmodeller. I huvudsak bygger verksamheten på tre förutsättningar: tidig kontakt, individanpassat behandlingsprogem och återkommande utvärdering av behandlingen. Det är värdefullt att sjukhusets resurser har förstärkts så att kvinnor med begynnande alkoholproblem kan få en lättillgänglig vårdkontakt. Vi anser att regeringen bör ta initiativ till att liknande verksamhet kommer igång på andra håll i första hand inom storstadsområdena. Insatser av detta slag bör i första hand utvecklas av landstingens primärvård och den kommunala gemensamt. Detta bör av ges regeringen till känna. Förstärkta rehabiliteringsinsatser för missbrukare genom satsning pä folkrörelseanknuten verksamhet Åtgärder för att rehabilitera alkohol- och narkotikaskadade och andra människor med sociala problem måste ges hög prioritet. Det är uppenbart att om antalet s. k. återfall kunde nedbringas och fler alkoholskadade kunde återta sin plats i arbets-, familje- och samhällslivet skulle det innebära en kraftfull minskning av alkoholskadorna. Den försöksverksamhet vi föreslår syftar till att stimulera och ekonomiskt stödja ett demokratiskt uppbyggt rehabiliteringsarbete, social kontaktverksamhet i organisationsregi m. m. utanför institutionerna. För att en människa med missbruksproblem skall kunna lösa sina problem krävs framför allt att han eller hon kan få arbete. Erfarenheten visar entydigt att utan jobb och sysselsättning är det svårt att komma tillbaka till en stabil social tillvaro. Det är därför angeläget att arbetsmarknaden i ökad utsträckning ställer upp och tar ökat ansvar för att stödja människor med sociala problem. Det behövs också ett starkare stöd för personer med alkoholproblem så att de skall kunna få och behålla ett arbete. Samarbetet arbetsmarknad-socialvård måste vidgas liksom kontakterna med arbetsförmedlingen. Här spelar den fackliga kamratstödjande verksamheten en viktig roll. Efter beslut av vårriksdagen 1978 bildades inom narkomanvårdsområdet en särskild arbetsgrupp för att få till stånd ett bättre samarbete mellan olika samhällsorgan. Arbetsgruppen har redovisat olika förslag för att komma till rätta med problem och brister vid rehabilitering av narkotikamissbrukare. I propositionen föreslås nu att 0,2 milj. kr. avsätts för utveckling av metoder för rehabilitering av narkotikamissbrukare. Arbetsgruppen har bl. a. skisserat en modell för sammanhållen rehabilitering som bör vara vägledande för samarbetet mellan myndigheter och behandlingshem. En väsentlig förutsättning för en framgångsrik utslussning av elever från behandlingshem till arbetsmarknaden är enligt arbetsgruppen att personal och elever har en god kännedom om den lokala arbetsmarknaden och de förutsättningar som råder där. En annan viktig förutsättning är goda kontakter med arbetsmarknadens intressenter dvs. arbetsmarknadsmyndigheterna, arbetsgivarna och de fackliga organisationerna. Samrådsgrupper med företrädare för behandlingshemmens personal och elever, , de lokala arbetsgivarna och arbetsförmedlingen skulle enligt förslaget vara en värdefull resurs i utslussningsarbetet.