mot · G502684 · 1982-01-20 00:00:00 — m. fl. Socialt stödprojekt för invandrarungdom Situationen för invandrarungdomarna i det svenska samhället är mycket svår. Av de senaste statistiska uppgifterna framkommer att fanns 183 000 utländska medborgare i åldrarna upp t. o. m. Det innebär att av alla utländska medborgare återfinns i denna åldersgrupp medan motsvarande siffra för svenska medborgare är . Därtill kommer en större och växande grupp barn och ungdomar som är födda här i landet och är svenska medborgare. I åldrarna kan det uppskattas till ca 275 000 personer. Med de utländska medborgarna blir det ca 460 000 barn och ungdomar med nära utländsk bakgrund. Dessa ungdomars situation på arbetsmarknaden är alarmerande. Så som regeringen medger i årets budgetproposition, så svarar de utländska medborgarna för av arbetskraften men för av de arbetslösa. I svarar de för av de arbetslösa och i åldrarna för . konstateras att antalet invandrare i AMU ökat och uppgår till totalt av kursdeltagarna. Flertalet av dem är i de yngre åldersgrupperna. Vid vissa AMU-centra i storstadslän utgör invandrarna av samtliga deltagare. Det finns naturligtvis många orsaker till att arbetslösheten är speciellt hög bland de unga invandrarna. Strukturomvandlingen på den svenska arbetsmarknaden har bl. a. inneburit en fortsatt tillbakagång för sysselsättningen inom tillverkningsindustrin. Stagnationen och tillbakagången i industrisysselsättningen är till stor del ett resultat av omfattande sammanslagningar av produktionsenheter och rationaliseringar av produktionen, vilket har möjliggjort ökad produktion utan ökat antal anställda. har vi också fått uppleva att hela branscher inom industrin, t. ex. tekoindustrin och varven, drabbats av förändrade marknadsförhållanden som föranlett nedläggningar och andra former av personalinskränkningar. Beskrivningen av strukturomvandlingen inom svensk industri kan dock inte begränsas till nedläggningar och sammanslagningar av företag. Strukturomvandlingar har också inneburit långtgående rationaliseringar för att göra produktionsenheterna så konkurrenskraftiga som möjligt på världsmarknaden. De nya produktionssystem som växer fram ur dessa rationaliseringar kommer bl. a. att medföra en hårt styrd och kontrollerad produktion med extrem arbetsuppdelning i datorstyrda processer. Ökad automatisering med hjälp av seriekopplade numeriskt styrda maskiner och robotar innebär t. ex. att den typ av arbete försvinner som många invandrare är hänvisade till på grund av bristande språkkunskaper och utbildning. Detsamma gäller vid övergång till produktionssystem med självstyrande grupper o. d. Denna form av produktionssystem kan komma att öka kraven när det gäller att kunna läsa, skriva och räkna, krav som kan utestänga många invandrare från dessa jobb. Strukturomvandlingen på den svenska arbetsmarknaden har naturligtvis fått konsekvenser i form av arbetslöshet och ökad utslagning av arbetskraft. Speciellt drabbas den arbetskraft som har de svagaste resurserna, t. ex. de unga, de äldre, handikappade, invandrare och de lågutbildade. Andra orsaker till invandrarungdomarnas alarmerande sociala och arbetsmarknadssituation är: de har i regel generellt lägre utbildningsnivå än de svenska ungdomarna. De är också i större utsträckning än andra ungdomar hänvisade till konjunkturkänsliga näringsgrenar och yrkesområden. En större andel av utländska medborgare är anställda i privata företag. Avsaknaden av yrkesutbildning är en av de viktigaste orsakerna till arbetslöshet. Det faktum att invandrarungdomar fortsätter sina studier i gymnasieskolan i mindre utsträckning än de svenska ungdomarna innebär således att deras ställning på arbetsmarknaden blir svag. Många invandrarungdomar har svårt att få arbete på grund av att de inte kan tillräckligt mycket svenska. Man kan anta att ett stort antal invandrarungdomar inte nås av förmedlingens service och att åtskilliga invandrarungdomar inte söker upp arbetsförmedlingen trots att de saknar arbete. Invandrarungdomens möjligheter att ta del av olika utbildningsmöjligheter för arbetslösa ungdomar kan vara begränsade på grund av språksvårigheter och tidigare negativa erfarenheter av skolarbete. Det är också uppenbart att yrkesvalet bland unga invandrare påverkas av det förhållandet att föräldrar, släkt och vänner ofta endast har erfarenhet av en mycket begränsad del av den svenska arbetsmarknaden. Segregationen på arbetsmarknaden av den äldre generationen invandrare blir ett socialt arv som går vidare till nästa generation, genom att de äldre bara kan förmedla kontakter med och hjälpa de unga invandrarna till att få arbeten inom denna begränsade del av arbetsmarknaden. De flesta invandrarungdomar har inte alls eller i mycket ringa utsträckning fått del av det stöd under uppväxten som håller på att växa fram i form av träning och undervisning i sitt modersmål eller andra stödinsatser i skolan. De befinner sig ofta i nästintill olösliga konflikter mellan föräldrarnas kulturoch moraluppfattning och den svenska kulturen och de svenska ungdomarnas uppfattning. De har hamnat i ett sociokulturellt ingenmansland och känner sig inte höra hemma någonstans. De känner inte sitt kulturella och historiska ursprung annat än som fragmentariska bitar. Språksvårigheterna som lett till upprepade misslyckanden både i skolan och i det sociala umgänget, liksom negativa och rasistiska bemötanden och tillmälen, har ofta blivit den dominerande grunden för deras identitet. För många av dem blir arbetslösheten den slutliga bekräftelsen på att de är utslagna, och de kan inte se några möjligheter att själva ta sig ur sin situation - utslagningen bekräftas steg för steg. På barnpsykiatriskt håll har man uppmärksammat invandrarbarnens problematik i mycket liten utsträckning. Att föräldrar inte upplevs som godtagbara förebilder kan vara förödande. Kulturkonflikter drabbar människors självkänsla. Barn med låg självkänsla, barn som nedvärderar sig själva har i högre grad psykosomatiska sjukdomar, de är mera psykiskt störda och kan som tonåringar oftare än andra drivas till kriminalitet. En sammanställning som har gjorts från ungdomskliniken vid - det är en av landets tre specialkliniker för långtidsbehandling av barn och ungdomar med mycket grava psykiska störningar - visar att bland de 100 först intagna hade 31 ungdomar en eller två föräldrar som var invandrare. Bland de 150 därpå följande intagningarna var invandrare. En senare undersökning från samma klinik visade att av de 104 intagna ungdomarna var 34 invandrarbarn. Man jämförde siffran invandrarbarn i skolors högstadier 1970. En liknande undersökning i en ungdomspsykiatrisk klinik i visade att av 105 patienter som vårdades 1972 var invandrarbarn. utgjorde invandrarbarnen av åldersgruppen i länet. I en artikel i om invandrarbarnens medicinska och sociala problem efter ankomsten till sägs: Det finns anledning att inom barnhälsovården och socialvården uppmärksamma invandrarbarnens medicinska och sociala situation under deras vistelse i . I den översiktsplan för kommunala insatser för invandrarungdom i som har utarbetats inom kommuns invandrarförvaltning konstaterar man följande: Det finns i stora och växande grupper av invandrarungdomar av olika nationaliteter. Oroväckande många av dem - man vet inte hur många lever på ett eller annat sätt i utkanten av samhället eller är i farozonen att hamna i social misär. Den sociala verksamheten inom socialförvaltningen saknar direkt invandrarinriktning. Tvåspråkig personal förekommer i undantagsfall och är slumpmässigt placerad. Det är svårt att skilja ut invandrarungdomar i olika verksamheter p. g. a. avsaknad av eller bristfällig statistik. De finska ungdomarna förefaller lättast att utskilja och gruppen utslagna bland dem tenderar att öka. Det finns anledning att fundera över hur det kommer att se ut i kommunen och vilka invandrargrupper som då kommer att befinna sig i samma svåra situation som de finska ungdomarna befinner sig i . a. med tanke på de svårigheter som invandrarungdomarna har när det gäller att ta del av samhällets utbildningsutbud samt därmed sammanhängande svårigheter att få ett meningsfullt arbete. De kulturkollisioner som många invandrarungdomar drabbas av gör inte deras situation lättare och rasistiska motsättningar i vårt samhälle växer. 1* 1981182. De problem vi här har pekat på är extraordinära till sin karaktär, och därför fordras det extraordinära åtgärder för att göra något åt dem. Det går inte att blunda för den utslagning som drabbar invandrarungdomen som en frukt av underlåtenhet att ge dem ett adekvat stöd från början. Det svenska samhället och i synnerhet den svenska industrin har gjort oerhörda vinster på den invandrande arbetskraften, som t. o. m. har utgjort förutsättningen för expansion under guldåren. Det kan inte vara värdigt ett modernt samhälle, som dessutom vill kalla sig välfärdssamhälle, att utlämna de invandrade arbetarnas barn till social nöd, drogmissbruk och kriminalitet när kristendenserna börjar hopa sig. För många av invandrarungdomarna är arbetslösheten den slutgiltiga bekräftelsen på att de är utslagna, och de kan inte se några möjligheter att själva ta sig ut ur situationen. Vårt parti har i en följd av år genom konkreta krav och motioner uppmärksammat invandrarungdomarnas situation. Senast har avslagit vår motion om invandrarungdomen med motiveringen att regeringen övervägde att vidta åtgärder. Av innehållet i årets budgetproposition att döma så har övervägandet inte lett till några som helst konkreta förslag som förbättrar invandrarungdomarnas ställning. Vårt parti anser att det krävs ett sammansatt åtgärdsprogram för att stötta de arbetslösa invandrarungdomar som är eller håller på att bli utslagna. Till en del kan detta bestå av åtgärder och förstärkningar på arbetsmarknadsutbildningens område, på arbetsförmedlingar, på skolans och utbildningens och på fritidens områden. Men detta är inte nog. Det fordras framför allt ett intensivt arbete för att över huvud taget få kontakt med dessa ungdomar. Vpk föreslår att resurser skall ställas till kommunernas förfogande för ett socialt stödprojekt för invandrarungdom. Detta bör organiseras så att invandrare anställs för att arbeta inom sin egen nations- och språkgrupp. Vi tror att detta är en förutsättning för att komma förbi barriärer av främlingskap och språksvårigheter. Det kan dessutom vara en utgångspunkt för att skapa förutsättningar att bygga upp en nationell identitet hos invandrarungdomarna. Arbetet måste självfallet bygga på uppsökande verksamhet, men bör ges en fast bas i form av lokalutrymmen i invandrartäta bostadsområden. Stor frihet måste lämnas när det gäller verksamhetens konkreta utformning för att den skall kunna anpassas till skilda förhållanden. De invandrare som skall arbeta med verksamheten måste ges en grundlig utbildning för att finna sig väl till rätta bland svenska institutioner inom sociala och andra vårdområden, inom utbildningssystemet och inom arbetsmarknadsväsendet. Detta är nödvändigt för att invandrarungdomarna skall få det konkreta stöd de behöver i olika situationer. Invandrarorganisationerna har en avgörande betydelse i den verksamheten. Det är viktigt att de personer som skall arbeta åtnjuter ett stort förtroende inom den egna nationsgruppen och att verksamheten bedrivs i nära och kontinuerligt samarbete med invandrarorganisationerna. måste lokala invandrarorganisationer ges ett avgörande inflytande över anställningsfrågan. Kostnaderna för den föreslagna verksamheten bör helt täckas genom statsbidrag och finansieras med en arbetsgivaravgift. Men invandrarungdomarnas situation kan avsevärt förbättras också genom stöd till invandrarorganisationernas ungdomsverksamhet. utgår statsbidrag endast till organisationer som bedriver verksamhet huvudsakligen bland barn och ungdom och som har minst 3 000 medlemmar i åldern samt lokalavdelningar i minst hälften av landets landstingskommuner. För anslag till sådan verksamhet från kommuner krävs ofta att lokalföreningarna skall tillhöra en statsbidragsberättigad organisation. De bestämmelserna missgynnar starkt invandrarorganisationerna. För det första är invandrarorganisationernas medlemstal av naturliga skäl begränsat. För det andra har invandrarna av arbetsmarknadsskäl tvingats koncentrera sig till ett fåtal landstingskommuner och kan därför inte uppfylla kravet på att ha lokalföreningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Vårt parti anser att med tillräckligt stöd från det svenska samhället kan invandrarorganisationerna göra viktiga insatser för barn och ungdomar i de egna grupperna. Förutsättningar finns för att driva verksamhet på ett sätt som inte bryter mot välbekanta normer och värderingar utan i stället stärker invandrarungdomarnas identitet och förankring i den egna kultur- och språkgruppen. Invandrarföreningarna har också särskilda förutsättningar att engagera ungdomar med bristande kunskaper i svenska språket och svårigheter att utnyttja det svenska fritids- och kulturutbudet. Vi delas SIV:s uppfattning om att gällande bidragsregler i större utsträckning borde anpassas till invandrarorganisationernas speciella karaktär av intresse- och familjeföreningar. En sådan organisationsmodell är ovärderlig för dem som vill värna om och föra vidare den egna kulturen. Därför anser vårt parti i likhet med att det förslag som har i sin anslagsframställning till årets budgetproposition om att nya organisationer, bl. a. invandrarorganisationer, skall bli bidragsberättigade, är ytterst angeläget. Vpk ansluter sig till statens ungdomsråds uppfattning och föreslår att . bör avsättas för ändamålet. Med hänvisning till det anförda föreslås' 1. att hemställer hos regeringen om åtgärder för att starta ett socialt stödprojekt bland invandrarungdom i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att uttalar att detta stödprojekt bör organiseras och administreras av kommunerna med full kostnadstäckning genom statsbidrag, * Se även motionerna 1981/82:685-686. 3. att uttalar att detta statsbidrag bör finansieras genom en särskild arbetsgivaravgift. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)