mot · G5021351 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1351 Samiska språkets ställning i skolundervisningen Det samiska språkets ställning är f. n. allvarligt hotad. Mest utsatt är sydsamiskan, som har ett mycket litet antal språkbärare. Särskilt allvarligt är att skolundervisningen i samiska har alltför liten omfattning. Problemen i skolundervisningen är framför allt av praktisk natur. Det råder sålunda brist på lärare i samiska, det finns uppenbara svårigheter i fråga om lokaliseringen av undervisningen, och informationen till samefamiljerna har varit otillräcklig om vilka möjligheter som står till buds genom utbildning vid sameskolorna eller genom hemspråksundervisning i samiska. Detta påverkar i sin tur negativt rekryteringen av elever. finns sameskolor i , , , , , och Änge. Vid sameskolan i är emellertid driften nerlagd t. v. och undervisningen av samebarn sker i stället genom integrering i vanliga grundskoleklasser. Genom sameskolförordningen har samebarn rätt att fullgöra skolplikt i sameskolan i stället för i . Sameskolan är följaktligen en utbildningsväg som står öppen för alla samebarn. Det är en statlig skolverksamhet som leds av sameskolstyrelsen. Undervisningen vid sameskolan sker på svenska och samiska. Ämnet samiska förekommer i samtliga årskurser. Undervisningen i samiska varierar mellan två och vid sameskolorna. Det kan ifrågasättas i vilken utsträckning sameskolan är ett reellt alternativ till . Högstadieundervisningen ges t. ex. enbart i . Undervisningen sker där på nordsamiska. Huvuddelen av eleverna rekryteras dock från det sydsamiska området och får därför lära sig vad som för dem i praktiken är ett nytt språk, nordsamiska i stället för sydsamiska. Önskemålen från sydsamiskt håll att förlägga ett högstadium till det sydsamiska området på en från rekryteringssynpunkt lämplig ort har inte kunnat förverkligas. Sammanfattningsvis är högstadiefrågan ett mycket akut problem. Möjligheterna att få hemspråksundevisning i samiska för de samebarn som går i varierar starkt från kommun till kommun. Bristen på lärare som kan undervisa i samiska och på samiska är stor. Svårigheterna att rekrytera lärare i samiska underlättas inte av att det praktiskt taget finns tre olika språk, nordsamiska, lulesamiska och sydsamiska. Mot denna bakgrund bör snara åtgärder vidtas i syfte att stärka det samiska språkets ställning i skolundervisningen, och det gäller såväl sameskolan som hemspråksundervisningen. De utbredningsområden som nordsamiska, lulesamiska och sydsamiska har gör det naturligt att samarbeta över gränserna mellan , och . Ett sådant samarbete har också utvecklats alltmer både formellt och informellt. Här kan nämnas områden som utbildning, läromedel och utgivning av skönlitteratur. Det gemensamma i samisk kultur och samhällsliv som har uråldrig tradition är en självklar grund för att söka samarbete oavsett nationsgränserna. Att även sydsamiskan har fått ett gemensamt skriftspråk innebär exempelvis att det finns förutsättningar för att böcker som ges ut i på sydsamiska även kan komma samer bosatta i till godo. Ett problem är dock bokdistributionen, bristande kunskaper om och i samiska vid både bibliotek och skolor samt att många samer inte kan läsa samiska. Som framgår av den nordiska utredningen kulturliv, som lagts fram för , finns det både förutsättningar och en rad konkreta förslag för att med åtgärder över nationsgränserna stärka samiskt kulturliv och stödja det samiska språkets ställning. Sannolikt kan det även vara av värde att söka utveckla samarbetet mer på skolans område för att därigenom också på en bredare bas kunna angripa de problem som finns i skolundervisningen. Grundutbildning och fortbildning av lärare kan vara ett sådant samarbetsområde. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär skyndsamma initiativ och förslag i syfte att stärka det samiska språkets ställning i skolundervisningen.