mot · G60214 · 1982-10-11 00:00:00 — Motion 1982/83:14 Förslag till ny vattenlag m. m. 1981/82:130) För anläggning av musselodling krävs olika tillstånd. Enligt 2 § första stycket 1 och bilaga A.2.1.19 miljöskyddsförordningen (1981:574) krävs tillstånd att anlägga odling av musslor med en årsproduktion överstigande musslor totalvikt. Enligt 13 § fiskeristadgan (1954:607) får vidare fiskodling, vari innefattas även musselodling, inte anläggas utan tillstånd av . Härutöver kan tillstånd i vissa fall krävas även enligt vattenlagen. Utöver ovannämnda tillståndsprövning krävs, för att den enskilde odlaren skall få utnyttja ett visst vattenområde, även ett avtal med vattenrättsägaren. Hela denna reglering har i många fall medfört svårigheter och allvarliga förseningar för den enskilde. Länsstyrelsernas handläggning av ärenden om musselodlingar har aktualiserat behovet av förenklingar i tillståndsprövningen. Annars riskerar enskilda personers och olika myndigheters strävanden att utveckla musselodling till en ny viktig näringsgren i bl. a. att allvarligt försvåras. Några exempel på svårigheter - prövningsförfarandet enligt miljöskyddslagen (1969:387) och miljöskyddsförordningen (1981:574) är onödigt komplicerat - det är oklart om och när en musselodling behöver prövas enligt vattenlagens (1981:523) tillåtlighetsregler. Den nya vattenlagen kan komma att medföra kraftigt ökad prövningsskyldighet för odlingsanläggningar. Flera problem skulle kunna anföras. En av de ändringar i miljöskyddslagstiftningen som trädde i kraft innebar som ovan nämnts att anläggning för odling av musslor med en årsproduktion överstigande musslor totalvikt upptogs i förteckningen över miljöfarlig verksamhet som får komma till stånd endast efter tillstånd av . prövades dessa ärenden av enligt naturvårdslagens bestämmelser om strandskydd. Tillståndsprövningen torde ha motiverats av att dessa odlingar, bortsett från de allra minsta, kan medföra skador på miljön. Undersökningar rörande musselodlingars miljöpåverkan visar att dessa - i motsats till vad man trodde - endast förorsakar temporära och ur miljösynpunkt mindre belastande föroreningar genom att exkretionsprodukter från musslorna hamnar på botten under odlingen. När odlingsverksamheten upphör återgår bottensedimenten till naturliga förhållanden , som kan variera beroende på vattenomsättningen m. m. Vi anser det angeläget att man vid utformning av ny vattenlag tillser att det inte skapas onödiga regleringar för en naturlig verksamhet. Speciellt viktigt är att odlingsverksamheten inte behöver prövas enligt flera lagar. Endera bör prövningen helt ligga inom miljöskyddslagstiftningen och miljöskyddskungörelsen ändras så att endast större anläggningar (över ) behöver prövas enligt ML. Andra alternativ kan vara NVL eller VL. Vid behandling av proposition om ny vattenlag bör detta beaktas så att det klargörs att prövning endast skall göras enligt en lagstiftning. Vi anser det då mest följdriktigt att prövningen får ligga inom ML och att förslaget om vattenlagstiftning beaktar detta. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att vattenlagen utformas på sådant sätt att tillstånd till mussel- och andra havsodlingar inte skall prövas enligt vattenlagen.