ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5022453 · 1982-04-19 00:00:00 — m. fl. Formerna förden kyrkliga lagstiftningen m. m. 1981/82:77) Reglerna för kyrkolagstiftningen finns intagna i regeringsformens övergångsbestämmelser. Detta har bl. a. motiverats med avvaktan på ett ställningstagande till frågan om stat och kyrka. Trots utredningar har dock frågan om kyrkans skiljande från staten inte lösts. Detta förhållande utgör en motivering för propositionens förslag att kyrkolagstiftningen bör anpassas till regeringsformens huvudprinciper om normgivningen. Den föreslagna ändringen kan dock bidra till att nuvarande förhållande mellan stat och kyrka ytterligare permanentas. Vi avstyrker därför regeringens proposition och anser att bör begära förslag om kyrkans skiljande från staten. Vissa av propositionens förslag kan under nuvarande förhållanden vara motiverade, men mot bakgrund av vårt förslag om kyrkans skiljande från staten avstår vi från att i motionen granska delförslagen rörande kyrkolagstiftningen. I propositionen behandlas också den antikverade bestämmelsen i grundlagen att konungen alltid skall vara av den rena evangeliska läran sådan som den uti den oförändrade Augsburgiska bekännelsen samt mötes beslut av antagen och förklarad är. Ett kommittéförslag om att denna bestämmelse bör slopas har mött motstånd från remissinstanser, som bl. a. hävdat att statschefens uppgift att framträda som nationens symbol skulle försvåras om bestämmelsen om statschefens tro skulle slopas. Så långt är detta konsekvent som att bestämmelsen hör samman med den kvarleva från förgången tid som monarkin utgör. Däremot rimmar det illa med grundlagens stadganden om religionsfrihet. Föredragande statsråd böjer sig för remissopinionen och avstår från att framlägga förslag om ändring i grundlagen. Den avgörande frågan är enligt vår mening monarkins avskaffande och övergång till republik. Detta krav har kommunisterna framfört vid upprepade tillfällen och senast i motion 1981/82:1645 till årets . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar avslå proposition 1981/82:77 om formerna för den kyrkliga lagstiftningen m. m., 2. att hos regeringen begär att förslag om kyrkans skiljande från staten framläggs. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G5022460 · 1982-04-19 00:00:00 — Motion 1981/82:2460 m. fl. Ändring i atomansvarighetslagen (1968:45) (prop. 1981/82:163) Ansvaret för ersättningar vid olyckor i kärnkraftsanläggningar diskuterades ingående inför folkomröstningen om kärnkraft. Folkkampanjen och linje 3, som initierade debatten, riktade hård kritik mot de löjligt låga belopp som ägarna, enligt atomansvarighetslagen, var skyldiga att svara för. Det påpekades att det uttryckligen angivits att kärnkraftsindustrin på grund av sina höga kapitalkostnader inte borde belastas med så höga försäkringspremier att utbyggnaden hämmades. Härigenom subventionerades kärnkraftsindustrin även på detta område, på bekostnad av tredje man och samhället. redovisas dessa uppfattningar också i den föreliggande propositionen. Det föreslås också kraftiga höjningar av ansvarighetsbeloppen i det första steget, det som anläggningsinnehavaren skall svara för. Om man beaktar penningvärdeförsämringen blir höjningen dock genast mindre imponerande. Kritiken mot fördelningen av ansvaret kvarstår därför i stort sett på samma sätt och på samma grunder som under folkomröstningskampanjen. När det dessutom anges i propositionen att ansvaret för atomolyckor i första hand bör bäras av kärnkraftsindustrin, förefaller det nya ansvarighetsbeloppet för ägaren att vara tilltaget i underkant. Det Finns också, fortfarande enligt propositionen, inte längre något behov av att avlasta kärnkraftsindustrin, och försäkringsmarknadens kapacitet har ökat. Atomansvarighetslagen är till stor del konventionsbunden, utom på denna punkt, ägarnas direkta och omedelbara ansvar. De höga belopp som tillämpas i och som redovisas i propositionen visar också att det finns utrymme för betydande nationella variationer inom konventionernas ram. kommunisterna förordar därför att ansvarigheten i det första steget bör ökas kraftigt. De synpunkter i remissomgången som framförts av () är ytterligt välmotiverade och bör kunna ligga till grund för en förnyad prövning av frågan. Det finns ingen anledning att längre subventionera kärnkraften på det sätt som skett. Den bör i vart fall bära den allra största delen av sina kostnader på alla plan. Det gör det också möjligt att kräva en rättvis redovisning av vad energin från kärnkraftverken verkligen kostar. Mot bakgrund av det ovan framförda och med anledning av proposition 1981/82:163 föreslås att hos regeringen hemställer om förnyad prövning och nytt förslag om ägaransvaret vid atomolyckor siktande till kraftig höjning, i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G5022462 · 1982-04-19 00:00:00 — Revisors kompetens m. m. 1981/82:171) I propositionen föreslås att alla nybildade aktiebolag fr. o. m. skall ha kvalificerad revisor, dvs. auktoriserad eller godkänd revisor. För äldre aktiebolag skall, enligt en särskild övergångsbestämmelse, gälla en övergångstid . Vi ställer oss bakom den föreslagna lagändringen. I propositionen anförs att den långa övergångstiden ger tillfälle för sådana revisorer som saknar formell utbildning att komplettera sin teoretiska eller praktiska utbildning. Det hänvisas också till att kommerskollegium har möjlighet att ge dispens, om särskilda skäl föreligger. För de redovisningskonsulenter, som det här är fråga om och som är egna företagare, blir det emellertid svårt att komplettera utbildningens praktiska del, som skall ske hos kvalificerad revisor. För att egen verksamhet skall godtas som formell praktik krävs verksamhet. I många fall har även icke kvalificerade revisorer företag av betydande storlek med åtskilliga anställda. I klientkretsen inräknas inte sällan ett stort antal aktiebolag. Inför den föreslagna nyordningen finns möjlighet för sådana revisorer att komplettera med teoretisk utbildning. Men formellt tillräcklig praktisk kompetens kan de bara erhålla om de söker anställning hos kvalificerade revisorer och därmed lägger ned verksamhet med de följder för anställd personal detta får. Enligt vår mening är det angeläget att man inför den nya ordningens genomförande underlättar för revisorer, som saknar erforderlig kompetens, att erhålla denna. I de fall där vederbörande revisor har skaffat sig den erforderliga teoretiska kompetensen och där han driver egen revisionsfirma mot vilken ingen anmärkning kan riktas bör det ges möjlighet för kommerskollegium att lätta på det i det sammanhanget stränga kravet på viss formell praktisk kompetens. Med stöd av det ovan anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om de formella kompetenskraven rörande praktisk verksamhet för godkänd revisor. () ()
mot · G5022468 · 1982-04-16 00:00:00 — m. fl. Förslag till följdlagstiftning till den nya konkurrenslagen, m. m. 1981/82:195) Enligt proposition 1981/82:195 bör () förstärkas med 10 tjänster med anledning av de ökade arbetsuppgifter som följer av den nya konkurrenslagen. Regeringen önskar finansiera dessa tjänster genom motsvarande neddragning ca 1,2 milj. kr. för /83 av statens pris- och kartellnämnds (SPK) resursförbrukning för extra personal för prisreglerande åtgärder. Härutöver vill regeringen använda 0,5 milj. kr. av SPK:s medel för en uppdatering av verkets marknadsregister. Sammanlagt skulle alltså 1,7 milj. kr. nästa budgetår undandras den prisreglerande och prisövervakande verksamheten. Räknat på helår skulle det röra sig om ca 2,2 milj. kr. Regeringen har steg för steg urholkat SPK:s möjligheter att fullgöra sina viktiga uppgifter. Utöver anslagsbegränsningarna på har verket ålagts nedskärningar på sammanlagt 3 milj. kr. för /82 och 1982/83. Den totala nedskärningen har beräknats motsvara drygt 40 tjänster. Till detta lägger regeringen nu alltså krav på ytterligare nedskärningar, motsvarande 1015 tjänster. Priskontroll och prisövervakning är ett viktigt instrument i en aktiv kamp mot inflationen. Från socialdemokratisk sida kan vi inte godta att regeringen på detta sätt slår sönder möjligheterna till direkta insatser på prisområdet. Vi har tidigare motionerat om ökat anslag till SPK. I detta sammanhang kräver vi att verkets medelstillgång för den prisreglerande verksamheten inte skall inskränkas genom de andra aktiviteter inom pris- och konkurrensområdena som berörs i proposition 1981/82:195. I avvaktan på nämnda proposition har departementschefen i budgetpropositionen tagit upp förslagsanslaget för NO /83 till oförändrat belopp, . De ökade arbetsuppgifter för NO som följer av den nya konkurrenslagen motiverar att detta anslag nu höjs med angivet belopp, . Härutöver bör uttala att de arbetsuppgifter som åläggs SPK beträffande marknadsregistret inte skall föranleda någon minskning av resurstilldelningen för verkets prisreglerande verksamhet. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att anslaget till för /83 höjs med . i förhållande till förslaget i budgetpropositionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den prisreglerande verksamheten. () () () () () () () () () () () () () ()
mot · G5022469 · 1982-04-16 00:00:00 — m. fl. Vissa frågor inom den allmänna försäkringen, m. m. 1981/82:199) I proposition 1981/82:199 behandlas bl. a. det uppdrag som regeringen genom beslut fått om att lägga fram förslag som, när det gäller delpensioneringen, jämställer fackliga och politiska förtroendeuppdrag som arbetstagare utför med förvärvsarbete som anställd. F. n. behandlas uppdrag av detta slag som verksamhet bedriven av egenföretagare. Frågan har utretts av som också lagt fram förslag om att allt arbete som anställd utför på grund av fackligt eller politiskt förtroendeuppdrag i delpensionshänseende skall anses som arbete som anställd. I propositionen avvisar socialministern såväl förslag som den lösning som skisserats i de motioner varpå ställningstagande grundades. Två motiv anförs härför. Det ena sägs vara att man inte uppnår tillfredsställande resultat med någotdera av förslagen. Som ett andra motiv anförs svårigheter att, främst i fråga om politisk förtroendeman, avgränsa personkretsen. Det synes dock vara mer av den obotfärdigas förhinder än reella sakskäl som präglat regeringens ställningstagande. I andra sammanhang har regeringen t. ex. inte väjt för att införa regler som kan kräva en något större administrativ arbetsinsats om bara det avsedda syftet uppnås. Enligt vår mening bör förnya sin begäran hos regeringen att den framlägger förslag till i enlighet med redan fattade beslut. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om sådant tillägg i lagen om delpensionsförsäkring att med förvärvsarbete jämställs fackliga och politiska förtroendeuppdrag i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () BO FINNKVIST (s) () () ()
mot · G5022471 · 1982-04-19 00:00:00 — Motion 1981/82:2471 Förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /82 (prop. 1981/82: 125) Under punkten G 18 i tilläggsbudget lil ger regeringen ett reservationsanslag om 57 milj. kr. för täckning av kostnader för avveckling av viss utbildning vid . Telubkoncernen uppvisade åren 19791980 förluster. aktiekapital uppgår per till 16 milj. kr. ingick ett avtal med the Military Procument of Armed Forces (kunden) om utbildning av omkring 100 libyska ungdomar i tekniska ämnen under i . Den nya ledningen för Telub informerade om representant för regeringen att det framkommit nya fakta om innehållet i utbildningen. Utbildningen skulle under slutskedet komma att innehålla militära tillämpningsövningar och annan utbildning med militärtekniska inslag. Diskussioner upptogs med kunden i syfte enligt de intentioner som framförts av företrädare för regeringen att genomföra en ändring av utbildningen. Kostnaderna vid ett avbrott i utbildningen bedömdes vara så stora att en garanti för företagets fortbestånd krävde beslut av regeringen. Någon uppgörelse har inte kunnat nås med kunden om ett ändrat innehåll i utbildningen. I och med detta har kunden brutit utbildningen. Genom att utbildningen avbrutits belastas Telub med kostnader. Telub har beräknat avvecklingskostnaderna till högst 57 milj. kr. Det slutliga utfallet är i stor utsträckning beroende av kundens åtgärder. Svenska staten och Telub har träffat ett avtal med förbehåll för godkännande om att staten skall ersätta bolaget för de nämnda avvecklingskostnaderna resp. för utebliven betalning för redan utförd utbildning. I avtalet behandlas också frågor rörande de skadeståndsanspråk som kan komma att resas mot Telub, som en följd av att utbildningen inte fullföljts i enlighet med avtalet med kunden. Föreliggande redovisning i tilläggbudget III uppfyller inte rimliga krav på en ekonomiska redovisning av Telubs ställning och beräkning av Telubs kostnader för en avveckling av avtalet med . beslutsunderlag på denna punkt i tilläggsbudget III är så ofullständigt att ett beslut icke kan fattas utan att kompletterande information lämnas. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens hemställan om ett reservationsanslag om 57 milj. kr. till kostnader för avveckling av viss utbildning vid på tilläggsbeslut III.
mot · G5022472 · 1982-04-19 00:00:00 — m. fl. Förslag om tilläggsbudet III till statsbudgeten för /82 (prop. 1981/82:125) I propositionen föreslås att ytterligare 25 milj. kr. anvisas för finansiering av stirlingmotorns utveckling. Genom beslut i av (prop. 1980/81:161, NU 1980/81:59, rskr 1980/81:369) har finansieringen av stirlingsprojektet fått en lösning fram t. o. m. utgången av . Den nu framlagda propsitionen innebär att staten förslås svara för 25 milj. kr. av företaget nettokostnad för verksamheten . Återstående 5 milj. kr. som krävs för en fortsatt verksamhet föreslås finansieras av förenade fabriksverken. Statstådet Åsling anför i propositionen att de utredningar som föregick beslutet i visade att stirlingsprojektet har möjlighet till lönsamhet men att det är förknippat med avsevärda risker, framför allt marknadsrisker. De tekniska problem som återstår bedöms kunna lösas även om det kräver omfattande resurser. Företaget har aktivt sökt efter svenska samarbetspartners för fortsatt utveckling av motorn. Vidare har även förhandlingskontakter tagits med främst amerikanska företag. har det emellertid inte varit möjligt att knyta några samarbetspartners till projektet. Statsrådet anför vidare att han bedömer det som helt nödvändigt att kvalificerade samarbetspartners knyts till projekten eller till United för att på detta sätt tillföra företaget såväl kompetens på olika områden som finansiella resurser. För vår del vill vi framhålla att vi i likhet med statsrådet finner det nödvändigt att företaget finner kvalificerade samarbetspartners, detta för att kunna tillföra företaget finansiella resurser men också för att därigenom visa att projektet har en lönsamhet som det eventuella samarbetsföretaget finner värt att satsa på. United har haft möjlighet att knyta sådana samarbetspartners till projektet. Enligt propositionen har förhandlingarna emellertid inte visat något resultat. Därmed finns anledning att ifrågasätta om projektet verkligen har möjligheter till lönsamhet. Vår uppfattning är att ytterligare statsmedel icke bör ställas till företagets förfogande så länge United inte kan presentera en kvalificerad samarbetspartner. Vi förutsätter dock att regeringen återkommer till i ärendet om sådan partner kan uppbringas. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att avslår förslaget att anvisa ett reservationsanslag av 25 milj. kr. till finansiering av stirlingsmotorutveckling. () () () (m) () (m) () PER () () () () () () ()
mot · G5022473 · 1982-04-19 00:00:00 — m. fl. Förslag om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /82 (prop. 1981/82:125) AMS har till delprogrammet anställning med lönebidrag, under anslag C 3 Särskilda åtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning, äskat ett tillägg om 390 milj. kr. Föredragande statsråd påstår att 355 milj. kr. skall vara tillfyllest. Något sakargument för denna, i sammanhanget något småaktiga, prutning ger ej statsrådet. Vi har redan tidigare hävdat att anslagen till lönebidrag satts för lågt och vill tillstyrka det av AMS begärda tillägget. Med hänvisning till ovanstående föreslås att till Särskilda åtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning på tilläggsbudget III till statsbudgeten för /82 anvisar ett reservationsanslag av . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G5022479 · 1982-04-19 00:00:00 — m. fl. Förslag till konkurrenslag (prop. 1981/82:165) Regeringen föreslår i proposition 1981/82:165 en revidering av nuvarande konkurrensbegränsningslag. Det sorn är nytt är främst att det föreslås införandet av en samhällskontroll över företagsförvärv. Det blir nu möjligt för regeringen att genom fastställelse av beslut kunna förbjuda visst företagsförvärv eller fusion. Ett regelrätt förbud skulle i första hand kunna bli aktuellt om ett företag genom förvärv skulle skaffa sig eller ytterligare förstärka en dominerande ställning på den svenska marknaden. Regeringsförslaget bygger på den parlamentariskt sammansatta konkurrensutredningens betänkande, som publicerades . Vi har inga invändningar mot huvuddragen i detta lagförslag. På några punkter finns det dock anledning att föreslå ändringar i regeringspropositionen. Regeringen föreslår att handläggningstiden när det gäller NO kan uppgå , för och för regeringen . Därutöver kan besluta om att förlänga handläggningstiden ytterligare, om parterna samtycker till detta eller om synnerliga skäl föreligger. En maximigräns är dock satt till sammanlagt enligt lagförslagets 23 §. Vi anser att de handläggningstider som föreslås i regeringsförslaget inte är acceptabla vare sig ur de inblandade företagens synpunkt eller utifrån kravet på en rimlig hänsyn till deras anställda och den oro för sin osäkra situation som dessa kan komma att känna under en så . Vi föreslår därför att maximitiden i lagen för förvärvsärendenas handläggning förkortas, förslagsvis för NO:s del , för och för regeringen till en månad. Viss förlängning skall, liksom i regeringsförslaget, i undantagsfall kunna beslutas i särskild ordning. Det torde få ankomma på utskottet att göra de ändringar i lagtexten som följer av detta yrkande. Från socialdemokratiskt håll vill vi vidare markera att företagsfusioner också måste ses i vidare sammanhang. Det hänger samman med att är ett relativt litet och handelspolitiskt öppet land med en begränsad hemmamarknad. Även stora svenska företag är internationellt sett små och har i många fall att möta en svår internationell konkurrens från stora utländska företag med betydande ekonomiska resurser till sitt förfogande. Av dessa skäl anser vi att, vid sidan av konkurrensbegränsningsaspekterna, även andra övergripande synpunkter bör komma in så tidigt som möjligt i beslutsunderlaget. Det bör därför ställas krav på att han i förekommande fall inhämtar yttranden från relevanta myndigheter, t. ex. från statens industriverk som kan lämna synpunkter av näringspolitiskt intresse. Att så skall ske bör av ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att ger regeringen till känna att handläggningstiden i ärenden om företagsförvärv förkortas i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om NO:s beredning av ärenden rörande företagsförvärv. () () () () () () () () () () () ()
mot · G5022480 · 1982-04-19 00:00:00 — Ändring i skollagen (1962:319) m. m. 1981/82:167) I propositionen föreslås bl. a. en ny ordning vid besvär över fattade beslut om basresurser, gymnasieskolans organisation och skolenheter. I den föreslagna ordningen skall utgöra sista besvärsinstans i dessa ärenden. Regeringen kommer om propositionen antas att enbart vara tredje besvärsinstans i ärenden som rör godkännande av enskild skola för skolpliktens fullgörande och föräldrars begäran om elevs befrielse från morgonsamling och religionsundervisning. har förutsatts att av SÖ, som andra instans, fattade beslut om basresurser, gymnasieskolans årliga organisation och skolenheter skall kunna överklagas till tredje instans regeringen. Statsrådet föreslår , med hänvisning till instansordningen vid beslut om elevområden, att SÖ utgör andra och sista instans i ovan nämnda ärenden. Jag delar inte regeringens förslag att SÖ skall vara sista instans i de tre uppräknade frågorna. Det finns i huvudsak två skäl för mitt ställningstagande. För det första så har grund- och gymnasieskolan genomgått en betydande decentralisering. Makt och inflytande har flyttats från centrala organ till regionala och lokala. Stor enighet har rått om denna förskjutning. Bakom utvecklingen har legat en politisk vilja att lägga beslut så nära dem som berörs av dem som möjligt. och regeringens roll har koncentrerats till att lägga fast målsättningar och dra upp riktlinjer. Tilldelningen av basresurser och fastställandet av den årliga organisationen i gymnasieskolan rymmer klara politiska ställningstaganden. Det är rimligt att dess frågor då också får prövas av regeringen. Det borde också vara av intresse för regeringen att i dessa för skolväsendet centrala frågor kunna skapa prejudikat som står i överensstämmelse med de mål som lagts fast. För det andra rör det sig om ställningstagande av stor ekonomisk omfattning. Besluten som skall fattas av tjänstemän i sista instans kan gälla väsentliga delar i en kommuns skolplanering. Det är därför rimligt att regeringen utgör tredje och sista instans i sådana stora avgöranden. Jag delar propositionens uppfattning att frågan om elevområden har ett sakligt samband med instansordningen för beslut om basresurser, gymnasieskolans årliga organisation och beslut om skolenheter. Enligt min mening bör därför regeringen utgöra tredje och sista instans i samtliga dessa fyra frågor. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att med anledning av motionen ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om instansordning vid besvär över beslut om basresurstilldelning, fastställande av gymnasieskolans årliga organisation och beslut om skolenheter samt beslut om elevområden.
mot · G5022481 · 1982-04-19 00:00:00 — Revisors kompetens m. m. 1981/82:171) Propositionen föreslår att det skall finnas en kvalificerad revisor, dvs. en auktoriserad eller godkänd revisor, i alla aktiebolag. Drygt en tredjedel av de svenska aktiebolagen utnyttjar revisorer som ej är auktoriserade eller godkända. Mig veterligt är det inte tillräckligt klarlagt genom utredning eller annan granskning huruvida denna yrkesgrupp i större omfattning misskött sina arbetsuppgifter. Ytterligare studier bör således bedrivas för att utröna i vilken takt övergången till auktoriserad eller godkänd revisor bör genomföras. Regeringen har föreslagit en femårsperiod. Denna kan vid en sådan prövning befinnas alltför kort. Regeringen bör därför ha möjlighet att återkomma med förslag om . Härvid bör också prövas möjligheterna av att införa någon form av dispensinstitut som kan bidra till en rättvis övergång. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad som framförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen framförts om övergångstid och dispensinstitut.