mot · G5021811 · 1982-01-26 00:00:00 — m. fl. De mindre högskoleenheternas regionala betydelse för utvecklingen på utbyggnadsorterna har särskilt uppmärksammats i årets budgetproposition. Högskoleenheterna på utbyggnadsorterna tillmäts stor betydelse när det gäller att både tillgodose utbildningsbehovet för de ökande ungdomskullarna och ge yrkesverksamma fort- och vidareutbildning nära hemorten. En ökad geografisk spridning av högskoleutbildningen är en förutsättning för att effektivt utnyttja det ökade antal utbildningsplatser som behövs för att realisera målen. Föredraganden framhåller att målen måste uppnås inom i huvudsak oförändrade resursramar. Detta ställer stora krav på en rationell planering inom hela högskoleorganisationen. UHÄ förutsätts kunna redovisa planeringen av den framtida högskoleutbildningen i sin anslagsframställning för /84. Den enskilda högskoleenheten förväntas kunna effektivera sin organisation och genom en förbättrad planering göra besparingar. De uppställda kraven kan enligt föredraganden erbjuda alldeles speciella svårigheter vid de mindre högskoleenheterna. Dessa kan få svårt att konsolidera utbildningsutbudet därför att detta till mycket stor del består av förskollärar- och fritidspedagogutbildning. Barnomsorgsutbildningarna måste nämligen av arbetsmarknadsmässiga skäl minskas kraftigt, vilket enligt föredraganden hotar de mindre högskoleenheternas basorganisation. Särskild hänsyn har tagits till detta förhållande vid nedskärningen av antalet utbildningsplatser på förskollärar- och fritidspedagoglinjerna. Föredraganden konstaterar också att de mindre högskoleenheterna i rådande statsfinansiella läge endast i begränsad omfattning kan bredda sin utbildningsbas genom nytillskott av utbildningsplatser. Vidare framhåller föredraganden följande beträffande möjligheterna att omfördela resurser mellan högskoleenheterna. De krav på effektiv hushållning som kommer att ställas på högskolan innebär dock även att tillgängliga resurser måste utnyttjas rationellt. Det betyder att några mer omfattande möjligheter att förstärka de mindre högskoleenheternas resurser genom omfördelning från andra högskoleenheter enligt min bedömning inte kommer att finnas. Vi delar föredragandens positiva grundsyn på de mindre högskoleenheterna och stöder de förslag till åtgärder i budgetpropositionen vilka avser att förstärka enheternas bärkraft. Vi anser dock att ytterligare åtgärder bör vidtas för att inom given resursram bredda de mindre högskoleenheternas kursutbud och stärka deras basorganisation. På flertalet högskoleenheter bedrivs ett aktivt kursutvecklingsarbete i samverkan med regionala myndigheter, organisationer och företag i avsikt att arbetsmarknadsanpassa utbildningen. På så sätt utvecklas successivt nya lokala linjer och enstaka kurser som motsvarar de lokala utbildningsbehoven. Några av utbildningarna har rönt allmänt intresse och har visat sig fylla ett stadigvarande behov på arbetsmarknaden inte bara regionalt utan i hela landet. Som exempel kan nämnas turismlinjen i , och , processprogrammerar- och datortekniklinjen i och motsvarande linje i , produktionsekonomisk linje i , skyddsingenjörslinjen i , friskvårdslinjen i och flygteknikerkursen i . De bör således kunna överföras till allmänna linjer genom att resurser flyttas i den takt som förskollärar- och fritidspedagoglinjerna minskar. De nya utbildningarna omfattar 40 till 80 poäng och konkurrerar inte med befintliga längre allmänna linjer på 120-200 poäng. Befattningsstrukturen inom flertalet yrkesområden ger nämligen utrymme för både korta yrkesinriktade högskoleutbildningar och långa generellt inriktade utbildningar. Sannolikt är avnämarnas rekryteringsbehov antalsmässigt större från kortare utbildningar än från längre. Detta måste särskilt beaktas från utbildningsekonomisk synpunkt. Avvägningen mellan korta och långa utbildningar måste göras på ett ekonomiskt optimalt sätt med beaktande av samhällets långsiktiga behov. Med hänsyn till de mindre högskoleenheternas växande betydelse i högskoleorganisationen bör UHÄ kartlägga utbildningsutbudet på utbyggnadsorterna. UHÄ bör få i uppdrag att successivt ge förslag på vilka lokala linjer och enstaka kurser vid de mindre högskoleenheterna som kan överföras till allmänna linjer när förskollärar- och fritidspedagoglinjernas kapacitet minskas. De mindre enheterna måste beredas möjlighet att både bredda sitt kursutbud och bibehålla sin basorganisation. Problemet att konsolidera utbildningsutbudet vid de mindre högskoleenheterna kan lösas genom aktiva planeringsinsatser både från statsmakterna och tillsynsmyndigheten. Sannolikt hade de mindre högskoleenheterna varit bättre förberedda på att lösa 1980-talets problem om inte statsmakterna under budgetåren 1980/81,1981/82 och 1982/83 tvingats tillföra universiteten ökade resurser på ca 17 milj. kr. på grund av de oförutsedda svängningarna i den långsiktiga planeringen förorsakade av området med fritt tillträde. Det har i efterhand visat sig att universiteten inte haft den tillströmning av studerande som tidigare antytts. Enligt uppgift i 1981:18, bil. 5, s. 108, har endast av de planerade årsstudieplatserna utnyttjats vid universiteten. Vid några universitet har inte heller de av regionstyrelserna beslutade planeringsramarna för årstudieplatser finansierade från anslaget för lokala och individuella linjer och enstaka kurser uppfyllts. Något behov av ökade resurser för att höja utbildningens kvalitet vid universiteten på grund av studerandetillströmningen till det fria området har troligen aldrig funnits. Vilket förhållandet än må vara bör regionstyrelserna nu få reella möjligheter till en ändamålsenlig planering och fördelning av utbildningsutbudet inom resp. region. Enligt vår mening finns med ovanstående motivering ett utrymme för överföring av resurser från universiteten till de mindre högskoleenheterna. bör tillkännage att resurser som tidigare använts för avveckling av området med fritt tillträde nu kan omfördelas mellan högskoleenheterna till förmån för en ökad geografisk spridning av näringslivsanpassade enstaka kurser. Härigenom kan de mindre högskoleenheterna verkligen bli en väsentlig resurs med reella möjligheter att bidra till en allmän stimulans av den regionala utvecklingen. Med hänvisning till ovanstående synpunkter hemställs 1. att beslutar begära att regeringen kartlägger vilka lokala linjer och större enstaka kurser på utbyggnadsorterna som tillgodoser ett stadigvarande utbildningsbehov av allmänt intresse på arbetsmarknaden och föreslår vilka av dessa lokala linjer och enstaka kurser som lämpligen kan överföras till allmänna linjer och finansieras från sektorsanslagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att vid fördelningen av anslaget för lokala och individuella linjer och enstaka kurser särskilt skall beakta: utbyggnadsorternas behov av näringslivsinriktad utbildning och i samband härmed förstärka resurserna på de mindre högskoleenheterna genom att successivt omfördela den anslagsförstärkning som universiteten har fått för kvalitetshöjande åtgärder på grund av ökad tillströmning till området för fritt tillträde, vilket nu avvecklats. () () () () () () () () () GOTAB 70431 Slockholm 1982