ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5021682 · 1982-01-26 00:00:00 — Narkotika i olika former flyter i en strid ström in över landet via människor som passerar våra gränser. Resenärer från utlandet kommer till på många olika vägar, och har åtskilliga gränsställen att bevaka. Trots de stora ansträngningar som görs för att kontrollera att narkotika inte smugglas in, tvingas polis- och tullmyndigheter konstatera att stora mängder av såväl tyngre som lättare narkotika olagligt förs in i vårt land. De beslag som görs är troligen endast en mindre del av den totala volymen av narkotiska preparat som på detta sätt förs in. I arbetet på att spåra upp den narkotika som smugglas in har för detta ändamål särskilt utbildade hundar visat sig vara en användbar möjlighet. Det har från vid olika tillfällen givits uttryck för att sådana hundar är det mest effektiva vapen som man har för att komma åt narkotika som förs in i landet på olaglig väg. Hundar kan med hjälp av sitt väl utvecklade luktsinne t. ex. snabbt leta igenom bilar som man misstänker innehåller narkotika och upptäcka eventuella smuggelpartier i dessa. Sökandet efter narkotika med konventionella medel tar betydligt , och man måste därför i brist på narkotikahundar ofta avstå från i och för sig önskvärda kontrollinsatser. Även om det i dagens kärva ekonomiska klimat torde vara utsiktslöst att begära ytterligare medel till för anskaffning och utbildning av narkotikahundar i större skala än vad som förekommit, bör en omfördelning av för tillgängliga medel vara ett berättigat krav för att tillgodose behov i dessa avseenden. I detta sammanhang bör även beaktas behovet av utbildning av hundförare. Med hjälp av förare och narkotikahundar skulle man kunna göra mera regelbundna kontroller än vad som sker för att stävja narkotikasmugglingen. Med det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att under anslaget G 1. : Förvaltningskostnader i bil. 14 till proposition 1981/82:100 medel omfördelas i erforderlig omfattning för möjliggörande av anskaffning och träning av hundar samt utbildning av hundförare, syftande till en effektivare kontroll över olaglig införsel i landet av narkotika. () BO ()
mot · G5021683 · 1982-01-26 00:00:00 — och och beskattning av schaktmaskiner Det finns nu inga uppgifter att få om vem som äger de schaktmaskiner som brukas i . Det torde dock knappast bestridas vare sig att många sådana maskiner ägs av företag och personer som inte har sin naturliga och seriösa hemvist i branschen eller att maskinerna ofta används i verksamhet som inte eller inte helt redovisas till beskattning. Mot bakgrund av önskemål om bättre insyn i branschens inte seriöst verksamma delar finns det starka skäl att överväga en registrering av schaktmaskiner (dumpers, grävmaskiner, hjullastare, bandschaktare och väghyvlar) i centrala bilregistret. En sådan registrering skulle även tillgodose intressen från totalförsvarets sida liksom intresse av att få en obligatorisk trafikförsäkring för motorredskap. En registrering skulle också skapa förutsättningar för att införa en budgetmässigt och av rättvisesynpunkt motiverad beskattning. Översiktliga räkneexempel har visat på möjligheten att denna väg tillföra staten nya inkomster. Vidare ger en registrering möjligheter att införa en motsvarighet till trafiktillstånd inom schaktentreprenadbranschen. Detta skulle dels ge bättre underlag för den framtida skattekontrollen, dels skärpa kontrollen på företagskunnandet. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att ge förslag till registrering och beskattning av schaktmaskiner och till utformning av ett tillståndssystem, allt enligt vad i motionen anförts. () () GOTAB 70414 Slockholm 1982
mot · G5021684 · 1982-01-26 00:00:00 — 1981/82 1684-1690 Motion 1981/82:1684 Jordbrukares rätt till vissa värdeminskningsavdrag vid inkomsttaxeringen Enligt nuvarande bestämmelser får ägare till jordbruksfastighet göra avdrag från bruttointäkten av rörelse för värdeminskning på markanläggningar. Till markanläggningar räknas alla anläggningar som är avsedda för driften i förvärvskällan och som inte direkt hör ihop med byggnad eller inventarier, bl. a. täckdiken, mark- och skogsvägar. Kostnad för ovan nämnda anläggningar får dras av genom årliga värdeminskningsavdrag. Avdrag medges endast för sådan kostnad som bestritts av den skattskyldige själv och endast om kostnaden avser arbete som utförts under tid då han ägt fastigheten. Då det gäller täckdiken utgörs avskrivningsunderlaget av anskaffningskostnaden. Värdeminskningsavdraget får göras enligt avskrivningsplan , dvs. Avskrivningsunderlaget för övriga markanläggningar utgörs av av anskaffningskostnaden. På detta reducerade underlag får sedan avskrivas , dvs. Gemensamt för alla markanläggningar gäller att värdeminskningsavdraget inte får förskjutas samt att det skall jämkas med hänsyn till beskattningsårets längd. Den fastställda avskrivningsplanen gäller oavsett investeringens storlek. Då avskrivningen understiger ett visst bestämt belopp, exempelvis , vore det av såväl administrativa som andra skäl önskvärt om värdeminskningsavdraget fick göras vid ett enda tillfälle i deklarationen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att sådant förslag framläggs om ändring i anvisningarna, punkt 4, fjärde och femte styckena till kommunalskattelagens 22 § att värdeminskningsavdrag på markanläggningar understigande . får göras i deklarationen. 1 1981/82.
mot · G5021685 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1685 m. fl. Vid riksdag togs en rad beslut om bostadspolitiken. a. ersattes de s. k. paritetslånen av ett system med garanterade räntor. Detta innebär att staten svarar för skillnaden mellan den garanterade räntan och bostadslåneräntan. Genom att bostadslåneräntan höjts betydligt har statens kostnader i form av räntebidrag ökat kraftigt. I budgetpropositionen /83 uppgår räntebidragen till 7 900 milj. kr. Dessutom medför de genom ränteläget ökade underskottsavdragen att skatteunderlaget för stat och kommun minskar. Det är ett viktigt samhällsekonomiskt mål att minska statens kostnader. Ett annat mål är att öka sparandet. För att stimulera det sistnämnda har införts skattestimulanser bl. a. skattesparande och aktiefondssparande. Från många synpunkter är det värdefullt att engagera människor att spara för en god bostad. Ett bostadssparande bör därför stimuleras genom skatteförmåner. Bostadssparandets omfattning bör få uppgå till . per person och år. Antagligen bör det finnas en maximigräns som motsvarar sparande. För att alla skall kunna delta kan sparandet ske i speciella av bostadsinstituten utgivna bostadsobligationer. Obligationerna bör löpa med lägre ränta än vad som är gällande på kapitalmarknaden. Detta kombineras med att det sparade beloppet till viss del eller helt är avdragsgillt vid deklarationen. De enskilda spararna ställer genom det föreslagna sparandet betydande belopp till bostadsfinansieringens förfogande på rimliga villkor. Vid köp av bostadsrätt eller egnahem och vid om- eller nybyggnad av egnahem äger spararen rätt att återlåna, eller få bostadsobligationema inlösta. Genom att sparandet sker i speciella obligationer kan alla vara med, även de som är och tänker förbli hyresgäster. Det undan för undan ökade kapitalet av bostadsobligationer med rimlig ränta gör det möjligt för bostadsinstituten att hålla en lägre bostadslåneränta till förmån för såväl flerfamiljs- som egnahem. Om spararen vill inlösa sina obligationer och detta inte har samband med bostadsinvesteringar, återförs viss del till beskattning. Bostadssparandet skulle också underlätta övertagande av äldre bostadsfastigheter som är lågt belånade i förhållande till försäljningspriset. Det av oss beskrivna bostadssparsystemet bör kunna starta . Den närmare utformningen och villkoren behöver viss utredning innan ett Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att verkställa en sådan utredning och framlägga förslag i huvudsak enligt motionen och så snabbt att bostadssparandet kan starta . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett skattestimulerat bostadssparande. (c) () 1* 1981182.
mot · G5021686 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1686 Ökade möjligheter till avdrag vid inkomsttaxeringen för periodiskt understöd Avdrag för periodiskt understöd får enligt bestämmelserna göras antingen som kostnad i förvärvskälla eller i form av allmänt avdrag. Av bestämmelserna framgår också att periodiskt understöd till mottagare under eller till mottagare vars utbildning inte är avslutad får göras såsom allmänt avdrag endast om understödet utgör skadestånd! För annat periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning medges avdrag med högst . för varje mottagare. Har givaren under beskattningsåret varit gift och levt tillsammans med sin make, får sådant avdrag åtnjutas för dem båda med . Av ovanstående framgår att en studerande inte heller i vuxen ålder () kan ta emot periodiskt understöd som för givaren betraktas som allmänt avdrag. I dagens situation på arbetsmarknaden är vidareutbildning ett viktigt inslag för att kunna hävda sig inom sitt yrke. Samhället ger också olika ekonomiska stöd för sådan verksamhet. Men för en yrkesverksam som avser att vidareutbilda sig är dessa stödåtgärder ibland otillräckliga. Vederbörande kan ha skaffat sig familj eller ha annan försörjningsplikt eller levnadsförhållanden som drar extra kostnader. Många avstår på grund av dessa ekonomiska omständigheter från en vidareutbildning. Ett bidrag från t. ex. föräldrar eller annan behörig skulle kunna lösa sådana problem. Förutsättningen är då i många fall att givaren medges avdrag för detta privata studiestöd. Så är inte fallet . Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att periodiskt understöd som t. ex. utgår till anhörig eller annan person som bedriver studier eller vidareutbildning skall betraktas som avdragbart för givaren upp till ett årligt belopp på .
mot · G5021687 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1687 Rätt för grönsaksodlare till avsättning på odlingskonto Med hänvisning till motion 1980/81:506 hemställs att beslutar att på nytt anhålla hos regeringen att frågan om särskilt odlingskonto för grönsaksodlare med det snaraste utreds. () ()
mot · G5021689 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1689 m. fl. Frisläppande av de allmänna investeringsreserverna Egenföretagare har fr. o. m. taxering rätt att göra avsättning till allmän investeringsreserv. Investeringsreserven är konstruerad med den allmänna investeringsfonden som förebild och för att kompensera egenföretagarna för att de saknar rätt att göra avsättning till allmän investeringsfond. F. n. gäller efter särskilt regeringsbeslut att företagen får utnyttja medel bundna i investeringsfonder resp. investeringsreserver. Frisläppen är dock inte helt jämställda. För investeringsfonderna gäller att frisläppet avser avsättningar t. o. m. bokslut som upprättas som underlag taxering (bokslut). När det gäller investeringsreserverna begränsas dock frisläppet till att endast gälla avsättningar t. o. m. bokslut som ligger till grund taxering (bokslut). Den allmänna investeringsreserven tillkom för att skapa en mer neutral beskattning mellan olika företagsformer. För att reglerna verkligen skall få denna effekt krävs att de frisläppp som sker blir lika omfattande för de två olika avsättningsformerna. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att frisläppande av de allmänna investeringsreserverna bör ske och på samma villkor som frisläppande sker av de allmänna investeringsfonderna. . () ()
mot · G502169 · 1982-01-12 00:00:00 — Motion 1981/82:169 och tredje vice talmannen för onykterhet vid framförande av tåg eller rälsbuss Enligt gällande trafikbrottslagstiftning kan förare av motorfordon åtalas om vederbörande har en alkoholkoncentration av . Däremot finns det inte något lagrum i trafikbrottslagen som förbjuder en berusad person att framföra tåg eller rälsbuss. Detta förhållande har konstaterats av en chefsåklagare efter en uppmärksammad och farofylld rälsbussfärd med en berusad förare. Enligt chefsåklagarens uppgift kan den berusade rälsbussföraren inte ens ställas till svars för allmänfarlig vårdslöshet trots att han vid resans slut måste omhändertas av polis på grund av sitt berusade tillstånd. Även om SJ skulle vidta disciplinära åtgärder är detta naturligtvis inte tillräckligt. Samma regler i trafikbrottslagen för rattonykterhet och rattfylleri bör naturligtvis gälla oavsett om föraren framför ett motordrivet fordon på väg eller i spårbunden trafik. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att lagförslag utarbetas innebärande att motsvarande trafikbrottslagstiftning för rattonykterhet och rattfylleri som gäller för motortrafik på väg även skall gälla för järnvägstrafik.
mot · G5021690 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1690 Barnpension från allmän försäkring utgår till barn vars ena eller båda föräldrar avlidit. Denna pension är skattepliktig. Skatteplikten medför att barnpensionen och barnets eventuella andra inkomster läggs samman vid skatteberäkning. Det innebär att barn med barnpension och som exempelvis genom feriearbete bidrar till sin egen försörjning får ferieinkomsten beskattad till skillnad från andra barn vars ferieinkomst är skattefri, därest den icke överstiger . (grundavdraget plus . avdrag på inkomst av tjänst). Vid beskattning av hela ferieinkomsten, vilket sker så snart den utbetalda barnpensionen överstiger ovannämnda belopp, får man räkna med att ungefär en tredjedel av ferieinkomsten betalas i skatt. Det är, enligt vår uppfattning, orättvist att barn som uppbär barnpension på grund av förlust av en eller båda föräldrarna skall behandlas hårdare från skattesynpunkt än barn som har förmånen att ha båda föräldrarna i livet. Barnpensionen bör ses som något samhället betalar ut i stället för det underhåll barnet skulle ha fått av föräldern om denna fått leva. Från rättvisesynpunkt borde barnpensionen vara helt eller åtminstone delvis skattefri, så att den nuvarande olika behandlingen av barns beskattning upphör. Motioner med motsvarande krav, bl. a. av undertecknad , överlämnades på skatteutskottets förslag till pensionskommittén för beaktande. I dess avgivna betänkande SOU 1981:62 avvisar tyvärr kommittén förslagen om att öka rättvisan i beskattning mellan de båda nämnda kategorierna barn. Kommittén framhåller sammanfattningsvis! Även om vissa skäl kan tala för att barnpension i skattehänseende behandlas enligt samma principer som bidragsförskott, är det enligt kommitténs mening inte motiverat att genomföra någon förändring av innebörd att barnpension helt eller delvis befrias från skatteplikt. Kommittén har studerat olika möjligheter till lösning av de problem som påtalats i sammanhanget men funnit att det mot alla sådana lösningar kan anföras principiella synpunkter och att även storleken av det bortfall av skatteintäkter som blir följden av lösningarna utgör hinder mot förverkligande därav. Enligt vår uppfattning är frågan om beskattning av barnpension ett så viktigt rättvisekrav att man måste försöka lösa problemet. Barnen är en liten grupp av dem som uppbär pension. Om vi jämför med den stora grupp som uppbär pension, ålderspensionärerna, har man för dem vid beskattning för infört ett extra avdrag för att deras inkomster skall bli beskattade mildare än icke-pensionärers inkomster. Även för barn som uppbär pension måste det vara möjligt att finna någon lösning av skatteproblemet. Vi anser alltså att målsättningen måste vara att finna en rättvis lösning för att göra barnpensionen helt eller åtmintone delvis skattefri, och vi anser att bör ge regeringen detta till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att barnpensionen från den allmänna försäkringen blir helt eller delvis skattefri.
mot · G5021692 · 1982-01-26 00:00:00 — 1981/82 1692-1698 Motion 1981/82:1692 Vårt f. n. enorma budgetunderskott medför att statens lånebehov är mycket stort. Detta bör i största utsträckning tillgodoses inom landet. Det tidigare intresset hos den stora allmänheten att köpa premieobligationer har av kända skäl kraftigt sjunkit. Föregående år emitterades också endast ett enda lån mot tidigare två tre. Enligt min mening torde intresset för sparande i form av premieobligationer kunna i nuvarande läge väsentligt ökas genom en skattereduktion på vinsterna. Fria från vinstskatt är f. n. endast vinst på . Idén till stimulansåtgärd är alltså den att utan ändring av vinstplaner öka antalet skattefria vinster, förslagsvis på vinst . Det bör givetvis gälla både redan emitterade och framtida premieobligationslån. En inkomstminskning för staten i detta hänseende bör kunna uppvägas av större intresse för sparande i denna form, dvs. ökad försäljning och omsättning på marknaden. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att vinster på premieobligationer upp till ett belopp av . skall vara skattefria.
mot · G5021693 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1693 Skattemässig värdering av pågående arbeten hos vissa entreprenörer Enligt riksdagsbeslut kommer fr. o. m. taxering vissa företag som driver byggnadsrörelse att mista den rätt till förlustriskreservering avseende pågående arbeten som man haft i vart fall . De företag det gäller är entreprenörerna inom elinstallations-, ws-, måleri-, glasmästeri-, golvläggnings- och plåtslageribranscherna. De rena byggnadsföretagen kommer däremot att få behålla den tidigare reserveringsrätten, låt vara med någon reducering. Procenttalet med vilket nedskrivning får ske kommer nämligen att sänkas från 20 till 15. Förlustriskerna inom ovan angivna underentreprenörsbranscher är inte mindre än hos de rena byggnadsföretagen. De indirekta kostnaderna är inte heller - som antytts vid behandlingen i skatteutskottet - högre hos de företag varom här är fråga. Effekterna av reglerna för avsättning till resultatutjämningsfond är likaså desamma för samtliga företag som driver byggnadsrörelse i den bemärkelsen att de medverkar vid uppförande av byggnad eller annan anläggning som huvud-, sido- eller underentreprenörer. Det kan därför starkt ifrågasättas varför i den här aktuella frågan någon skillnad skall göras mellan rena byggnadsföretag och övriga inom byggsektorn sysselsatta entreprenörer. I andra sammanhang - t. ex. i mervärdeskattelagen och reglerna för arbetsgivaravgift och sysselsättningsnomenklatur - behandlas de på samma sätt. Graden av mekanisering kan numera inte heller användas som skiljelinje mellan olika former av byggnadsrörelse. Försök till sådan gränsdragning skulle skapa osäkerhet hos de skattskyldiga och svåra kontrollproblem hos skattemyndigheterna. De direkta effekterna av de nya reglerna för förlustriskreservering kommer att medföra skadliga och diskriminerande effekter för underentreprenörsbranscherna. Beskattning av normala förlustriskreserver innebär nämligen att man - i av lågkonjunktur och ökande arbetslöshet - drar rörelsekapital ur företagen. Med hänvisning till vad ovan anförts bör - liksom i anvisning Dt 1975:23 - grupperna byggnadsindustri och byggnadshantverk behandlas på samma sätt i fråga om rätten till förlustriskreservering. Värdet av pågående arbeten bör alltså, för båda dessa kategorier av företag, fr. o. m. taxering få skrivas ner till av de direkta kostnaderna på balansdagen. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag att sorn sin mening ger regeringen till känna att grupperna byggnadsindustri och byggnadshantverk behandlas på samma sätt i fråga om rätten till förlustriskreservering, dvs. värdet av pågående arbete får skrivas ner till av de direkta kostnaderna på balansdagen fr. o. m.
mot · G5021696 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1696 m. fl. Beskattningen av anställds ersättning för förbättringsförslag Förslagsverksamhet kallas det system för insamling, bedömning och ersättning för förslag till förbättringar som kommer från de anställda vid företag. Alla anställda har möjlighet att lämna in sina förslag. Att sedan få se dessa förverkligade är för många en stor tillfredsställelse i arbetet, men inte minst viktigt är de bidrag förslagen kan ge genom minskade kostnader och ökad produktion. En aktiv förslagsverksamhet visar också att de anställda accepterar förändringar av arbetsförhållandena, och detta är en av förutsättningarna för att ett smidigt rationaliseringsarbete skall kunna bedrivas. Förslagsverksamheten är en resurs som tyvärr inte utnyttjas fullt ut i vårt land. Uppgifter har förekommit om att det inlämnas 5 förslag från 100 arbetare i och att motsvarande siffror i är 15 förslag, i 13 förslag och i 700 förslag. Genom att förslagsersättningen läggs ovanpå lönen går det mesta bort i skatt när förslagsersättningen betalas ut, och i vissa fall då t. ex. bostadsbidrag bortfallit har nettoresultatet blivit negativt. Under förutsättning att man stimulerar förslagsverksamheten t. ex. genom en annan beskattning av ersättningen kan man räkna med att förslagsverksamheten ger nettobesparing av ett företags årsomsättning eller en kommuns driftsbudget. ger förslagsverksamheten i de företag där de förekommer högst en tiondel eller en tjugondel av detta. Här finns möjligheter till stora vinster för både företagen och samhället. De exempel som använts här har tagits fram genom intensivstudier i ett storföretag i . I samma förslag kommer det i gynnsammaste fall in ett förslag per anställd och år och ungefär hälften av förslagen blir genomförda. Detta är under den förutsättningen att man genomför målinriktad förslagsverksamhet som innebär att de problem definieras som företaget eller avdelningen inte har någon lämplig lösning på. De anställdas kreativitet kommer på detta sätt bäst till sin rätt. Vi motionärer tycker att mer behöver göras för att stimulera förslagsverksamheten, och förutsättningarna till stora ökningar finns. Ett sätt att göra detta är att förbättra ersättningsnettot för förslagsställarna. De borde i skattehänseende jämställas med uppfinnare och ha möjlighet att slå ut ersättningen . Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslagsersättning. () ()
mot · G502170 · 1982-01-11 00:00:00 — Motion 1981/82:170 Åtgärder för att minska opiumodlingen i Gyllene Triangeln I syfte att minska herointillförseln till och har pågått ett arbete för att minska opiumskördarna från Gyllene Triangeln - gränsområdet mellan , och . FN står bakom projektet - där bidrar med medel - som innebär att man skall satsa på alternativa grödor i stället för opiumskördar. har engagerat sig i detta projekt och hjälpt till med försäljning av hemslöjdsalster från Gyllene Triangeln för att stärka böndernas utkomstmöjligheter. premiärminister har emellertid beslutat att försöken att minska opiumskördarna skall upphöra . Detta är ett dråpslag mot det pågående arbetet och innebär en ökad export av heroin till västvärlden. Skördarna av opium var rekordstora - det sätter genast spår i heroinhandeln i väst, också i . Om de pågående försöken stoppas innebär det en ytterligare ökning av heroinhandeln . Det inträffade inger stor oro för framtiden - också för del kan det innebära ökad heroinhandel och därmed ökat narkotikaberoende bland människor. En förutsättning för att minska opiumskördarna i Gyllene Triangeln är att bönderna ges en motsvarande utkomst genom alternativa grödor. Regeringen måste med skärpa protestera mot det thailändska beslutet och arbeta för att FN ges möjligheter att fullfölja projektet. Om så krävs bör ytterligare medel anslås. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen vidtar behövliga åtgärder för att projektet med att minska opiumskördarna i Gyllene Triangeln skall kunna fullföljas.