mot · G5021006 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1006 m. fl. Utbildningen vid universitet och högskolor Den svenska högskolan är anpassad till det kapitalistiska samhällets behov av okritisk och systemlojal arbetskraft. I studierna framträder detta genom att utrymmet för kritik och fördjupning minskar till förmån för en snävt yrkesanpassad utbildning med auktoritära och passiviserande undervisningsformer. Studenternas ekonomiska och sociala situation är ofta svår. De som endast har studiemedel lever under knappa förhållanden. Den totala studiesituationen med stress, konkurrens, dålig ekonomi och bostadsproblem leder ofta till studieavbrott och misslyckanden. Det kapitalistiska produktionssättets utveckling leder till att kraven på specialisering och handgreppsinriktning ökar i såväl grundutbildning som forskarutbildning. Men gör samhällets ökande komplexitet en övergripande kunskap om samhället oumbärlig. Trots att denna övergripande kunskap anpassas till att bli en del av den borgerliga indoktrineringsprocessen, innehåller den fröet till ett hot. Tanken och kunskapstillägnandet hejdas inte alltid vid de gränser som passar de härskande utan kan överskridas och bli till ett vapen mot kapitalets herravälde. Inte heller forskning är neutral eller opolitisk. Den har alltid en bestämd ekonomisk, maktpolitisk och ideologisk funktion och styr det ekonomiska livet. Samhällets utveckling frambringar ständigt nya problem som måste lösas. Forskningspolitiken får därmed en ökad betydelse. Det kapitalistiska samhället rymmer inom sig stora orättvisor och objektiva motsättningar. Dessa motsättningar existerar oberoende av om människorna är medvetna om dem eller inte. Om alla vore medvetna om motsättningarna, ifrågasatte dem och arbetade för att undanröja dem, skulle hela samhällssystemets existens hotas. Det gäller främst motsättningen mellan kapital och lönarbete. För att inte nya, kritiska värderingar skall kunna föras ut och användas i syfte att påvisa motsättningarna, ställs stora krav på indoktrinering och ideologisk styrning. För att behålla sin ställning måste den härskande klassen skapa bilden av ett samhälle som i stort sett fungerar bra och till allas bästa. Målet för all högskoleutbildning är att den skall förbereda för en framtida Utbildningen utformas därför så att innehållet överensstämmer med de krav som den förhärskande samhällsordningen ställer. Högskolan förmedlar rena yrkesfärdigheter av varierande omfattning och karaktär, vilka behövs i den framtida yrkesrollen. Men detta räcker inte, om utbildningen skall fylla sin av samhällsförhållandena bestämda funktion. De studerande måste också förberedas så att de anpassar och ansluter sig till de normer och värderingar som råder i samhället i allmänhet och för den specifika yrkesrollen i synnerhet. Detta gäller oavsett om utbildningen leder fram till privat eller offentlig anställning. Utbildningen och dess ideologi har alltid ett klassmässigt innehåll, och den gynnar alltid direkt eller indirekt ett bevarande eller en förändring av samhället. Den ideologiska skolningen eller anpassningen sker på många olika sätt inom och i anslutning till utbildningen. I princip kan alla problem studeras vetenskapligt. De flesta samhällsproblem berörs också på något sätt i någon utbildning på högskolan. Det som dominerar på högskolan är dock inte det arbetande folkets problem utan kapitalets. Exempelvis studeras företagens ekonomiska problem och agerande, medan de samhälleliga följderna av företagens handlande i vad gäller t. ex. luftföroreningar, folkomflyttningar och arbetets utarmning försummas. På läggs tyngdpunkten på utlänningsmetodiska knep och knåp i stället för på sociala, politiska och pedagogiska diskussioner och ställningstaganden. Medicinsk utbildning och forskning inriktas framför allt på redan uppkomna symptom och sjukdomar i stället för att söka orsaker i samhälle och miljö. Det perspektiv som högskolan lägger på olika problem har en viktig ideologisk funktion. Inom t. ex. företagsekonomi dominerar företagets vinstintresse över samhällets nytta av det som produceras. Man säger sig ge en opartisk presentation av verkligheten, men redogör sällan för de grundläggande antaganden som styr innehållet i forskning och utbildning. Valet av litteratur och vetenskaplig inriktning spelar följaktligen en stor roll för utbildningens ideologiska funktion. Föreläsningssalens envägskommunikation kombinerad med skriftlig tentamen kan effektivt motverka allt kritisk ifrågasättande. På samma sätt kan grupparbete, där den kursansvarige i förväg bestämt studieobjekt och metod, vara ett effektivt sätt att överföra förhållningssätt och idéer eller skyla över motsättningar och problem. Språket har en viktig funktion på högskolan liksom i hela samhället. Det akademiska språket är klassmässigt präglat. Intetsägande formuleringar används ofta för att dölja sammanhangen och problemens verkliga innebörd. Det avspeglar en verklighet som arbetarklassen har svårt att känna igen. Det fjärmar de blivande administratörerna och beslutsfattarna från de människor som berörs av deras yrkesverksamhet. Arbetarklassen är mycket underrepresenterad på högskolan. Redan inom den grundläggande utbildningen möts arbetarklassens och de lägre tjänstemännens barn av för dem främmande värderingar och språkbruk. Utgallringen sker successivt genom hela det svenska utbildningssystemet - i förskolan, i , i gymnasieskolan och i högskolan. Kvinnoförtrycket i det borgerliga samhället avspeglar sig tydligt vid universitet och högskolor. Ju högre upp i undervisningshierarkin, desto färre kvinnor. Denna snedrekrytering grundläggs långt ner i åldrarna med hjälp av en ideologi, som tilldelar mannen och kvinnan olika roller. Detta medför att män och kvinnor söker sig till utbildningar, som har anknytning till resp. könsroll. Kvinnor väljer ofta utbildningar som är korta och yrkesinriktade, medan männen blir de intellektuellt produktiva, de som gör foskarkarriär. De ideologiska hindren förstärks av praktiska och ekonomiska problem som t. ex. bristen på daghemsplatser. Kampen för kvinnans frigörelse och jämställdhet - på egna villkor - måste därför ges särskilt utrymme vid högskolorna. Forskning och temastudier inom områden som behandlar kvinnans roll och situation i samhället är nödvändiga. De kvinnliga studenterna bör särskilt uppmuntras att satsa på utbildning och forskning såväl inom områden vilka traditionellt betraktas som typiskt manliga som inom sin egen historia och traditionella ämnessfär. Det borgerliga samhällets falska kvinnoideal som det möter oss i reklam och massmedia bör tas upp till studier och analys. Alternativa motbilder måste utvecklas. Manliga studenter bör i motsvarande utsträckning uppmuntras att studera ämnen som behandlar kvinnors liv och situation i historia och nutid. Utbildningen måste ses som en demokratisk rättighet, till vilken alla skall ha samma möjligheter, oavsett kön och social eller ekonomisk bakgrund. Men de resurser som kan satsas på högre utbildning är begränsade. Om kvaliteten på utbildningen skall kunna hållas på en hög nivå, måste även tillträdet begränsas. Någon form av antagningssystem är därför nödvändigt till de flesta utbildningar. Den sociala snedrekryteringen till högre utbildning grundläggs i den lägre utbildningen och förstärks ytterligare av det nuvarande antagningssystemet. Detta system bygger på att de graderade betygen på gymnasieskolan har behållits. Betygssystemet har en mycket negativ inverkan på utbildningen och ökar den sociala utslagningen inom grundskola och gymnasieskola. Vid antagning till högskolan kan i stället allmän och för utbildningen relevant arbetslivserfarenhet, intresse för utbildningen, visat genom antal tidigare ansökningstillfällen och typ av tidigare studier användas som urvalsinstrument. Undervisnings- och examinationsformerna på högskolan gynnar oftast individuellt konkurrenstänkande och motverkar samarbete. Olika utbildningar kräver olika undervisnings- och examinationsformer. Utvecklingen av grupparbete, projektarbete och andra icke-traditionella undervisningsformer har sitt ursprung i såväl progressiva krafters kamp för förändringar av utbildningen som i förändringar i samhällets produktionsprocesser. Dessa undervisningsformer bör komma till större användning, då de ger bättre möjlighet till kritiska studier. Högskolepedagogiken måste utvecklas så att den gynnar en kritisk inställning till studierna och ett självständigt tänkande. Den flergradiga betygsskalan underkänt-godkänt-väl godkänt måste försvinna till förmån för endast godkänt-underkänt. Rekryteringen av forskarstuderande måste ske utan godtycke med ett öppet antagnings- och anställningsförfarande. De forskarstuderande måste garanteras en handledning av tillfredsställande omfattning och kvalitet. För detta krävs bl. a. att handledarna ges utbildning för sin uppgift. Högskolan och dess reformer Den nya administrativa ordning inom högskolan som genomfördes i och med högskolereform har bl. a. inneburit två viktiga förändringar. För det första har även samhället utanför högskolan fått ett direkt inflytande i högskolans organ. Det är principiellt riktigt, att samhället får ett inflytande över den högre utbildningen. Däremot medför det korporativistiska beslutssystem som gäller inte en demokratisk styrning av högskolan. Systemet innebär att storfinansen och lönarbetarna förklaras representera likvärdiga samhällsintressen. För det andra har studenternas rätt till att bli representerade i högskoleorganen slagits fast. Till en del måste detta ses som en framgång för de progressiva krafterna inom högskolan. Men är det viktigt att inse att studenternas reella inflytande är mycket begränsat och att systemet även tjänar syftet att avleda berättigade krav in i otympliga och ofarliga byråkratiska irrgångar. Därmed rymmer systemet även risker för att studenterna passiviseras. Den hierarkiska beslutsordningen ger sällan studenterna något inflytande i avgörande frågor utan endast ansvar för att beslut från högre instans verkställs. Det system för val till högskolans olika organ som används är dessutom odemokratiskt. sker i skilda valkorporationer, vilket innebär att röster från olika grupper väger olika tungt. Så kan t. ex. professors röst väga mycket tyngre än flera hundra En demokratisk styrning av högskolan måste dels innebära, att samhället genom politiskt ansvariga organ får det avgörande inflytandet över den högre utbildningens yttre ramar. Dessutom måste de vid högskolan direkt verksamma ges ett betydligt större och framför allt mer jämlikt inflytande över den inre verksamheten. Detta innebär att alla beslutsorgan inom högskolan utses av de studerande, lärarna och övrig personal i en gemensam valkorporation enligt principen en människa - en röst. Alla grupper måste därvid garanteras en minimirepresentation i berörda organ. Dessutom måste ordentliga resurser ges för att det formellt studentinflytandet kan göras till ett rellt inflytande byggt på kunskap och representativitet. Mycket talar för att de senaste årens högskolereformer är mogna för en utvärdering. En sådan utvärdering borde ta fasta på reformernas effekter på demokratisering av högskolan, ökad tillgänglighet till högre studier och de förutsättningar reformerna har gett för att bryta den sociala snedrekryteringen. Ett annat område för utvärdering torde vara de yrkesinriktade utbildningsvägarnas relevans för yrkesutövarnas reella arbetsuppgifter i samhället. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om initiativ till en utvärdering av högskolereformerna enligt vad som anförs i motionen, 2. att uttalar att de målsättningar som anges i motionen skall utgöra grundvalen för den högre utbildningens fortsatta utformning, inriktning och reformering, 3. att hos regeringen hemställer om förslag a) varigenom de graderade betygen avskaffas som urvalsinstrument för tillträde till högskolestudier och ersätts av arbetslivserfarenhet och köprincipen, b) om avskaffande av betygsskalan underkänd-godkänd-väl godkänd till förmån för endast underkänd-godkänd inom högskolan, c) för att förbättra invandrarnas möjligheter till högskolestudier, bl. a. genom att införa kurser på de stora invandrarspråken, d) innebärande att alla styrelser inom högskolan - under regionstyrelsenivå - skall utses av dem som är verksamma inom högskolan i en gemensam valkorporation enligt principen en människa - en röst, e) om upphävandet av lagen om elektorsförsamlingar och att dessa ersätts med allmänna, direkta val i en valkorporation till linjenämnder och högskolestyrelser, f) om avskaffande av kårobligatoriet, g) om åtgärder som syftar till att bredda möjligheterna att delta i särskilda kurser inom högskoleområdet, 4. att uttalar sig för att det s. k. högskoleprovet avskaffas, 5. att hos regeringen hemställer om att hela antagningssystemet till högskolan utreds. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)