mot · G5021871 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1871 m. fl. Pendeltågseländet och SJ:s tågförseningar var jul- och nyårshelgen 1981/82 det stora samtalsämnet. Kollektivtrafikens sårbarhet illustrerades, likaså bristerna i snöröjning och övrig hantering av den vinter som trots allt kommer . är som storstadsregion beroende av en väl utbyggd kollektivtrafik och en väl fungerande samplanering. Olika insatser måste samordnas och inriktas mot gemensamma mål. Stora, genomgripande projekt skulle behöva genomföras. Annars kanske den gångna pendeltågsvintern blir vår normala vardag även . Att få bukt med de felkonstruktioner eller funktionsbrister som utmärker pendeltågsvagnarna är naturligtvis en av de viktigare uppgifterna. Dagens situation är en konsekvens av många års bristande uppmärksamhet. Man kan knappast påstå att staten genom SJ:s insatser denna och tidigare vintrar har levt upp till de åtaganden beträffande pendeltågstrafiken som staten gjorde genom den s.k. Hörjelöverenskommelsen. Att måste få del av de nykonstruerade vagnstyperna är självklart. Enbart fler och bättre pendeltågsvagnar löser dock inte trafikproblem. Förhållandet att pendeltåg och fjärrtåg måste samsas på samma spår långa sträckor inskränker naturligtvis trafikkapaciteten nämnvärt. Ett dubbelspår sträckan har länge nämnts som angeläget. På norrgående pendelavsnitten är det främst sträckan mot som kräver stora investeringar, kanske dubbelspår. Ett nytt spår på denna sträcka skulle ge möjlighet att skilja lokaloch fjärrtrafik och därmed utrymme för fler lokaltåg, vilket det är stort behov av. Det skulle också öka möjligheten att åstadkomma snabbtåg till . Förbättrad pendeltågstrafik kräver också ombyggnader av stationerna. Detta gäller främst som för att svälja en större resandeström kräver ordentlig ombyggnad av t. ex. tunnlar och perronger. Även på övriga stationer måste perrongerna förlängas om tågen skall kunna medföra fler vagnar. Alternativet till fler vagnar är tätare turer, något som i sin tur ställer för dagens spårkapacitet omöjliga krav. På kort sikt måste säkert många av pendeltågen dubbleras med direktbussar in till stadens centrum. Sådana har redan i viss utsträckning satts in. För att gynna kollektivtrafiken måste bussarna kunna komma ända in till stadscentrum. Den planerade överdäckningen av för att där skapa en rymlig ny bussterminal är angelägen. Att spårbunden trafik har stora fördelar är bekant. Energihänsyn och miljöskäl talar för att stödja en fortsatt utveckling av tunnelbana och pendeltåg. Det nya bostads- och arbetsplatsområdet i måste få tillgång till tillfredsställande kollektiv trafikservice. Utbyggnaden av tunnelbanan till Hansta brådskar. Möjligheterna att bevara den spårbundna trafiken på bör så långt möjligt tillvaratas. på sträckan skall bevaras till dess att tunnelbanan är utbyggd till . Flertalet frågor som påverkar trafiken i har utretts antingen av statliga, landstingskommunala eller kommunala organ . I dessa utredningar har pekats på behov av åtgärder såväl inom lagstiftningsområdet som åtgärder för att förbättra förutsättningarna för den kollektiva trafiken liksom även åtgärder för att begränsa personbilstrafiken i regionens centrala delar. Överläggningar mellan berörda statliga, landstingskommunala, kommunala och andra parter om ett gemensamt program för statliga insatser på trafikområdet i är därför en viktig del i vår strävan att förbättra trafiksituationen. En särskild utredningsman tillkallades av regeringen i syfte att föra förhandlingar av ovan nämnt slag. Syftet är också att få fram förslag till avlösning av nu gällande avtal om kostnadsfördelning mellan stat och kommunala organ (den s.k. Hörjelöverenskommelsen). Överläggningarna har dock gått sakta. Dagens situation visar att snabbare resultat måste uppnås i förhandlingsarbetet för att möjliggöra en smidig trafiklösning i . En god tanke vore att i större utsträckning lämna planerings- och verkställighetsansvar till regionen själv. fördelning av statliga väganslag styr i stor utsträckning de projekt olika kommunala instanser fattar beslut om. skulle kommunen kanske hellre valt en billigare lösning, men till denna kunde inte statsbidrag erhållas. Den regionala uppbyggnad av länstrafikbolag som f.n. sker och den satsning på ökat inflytande från landstingen över regionens trafikplanering talar för ökat lokalt inflytande även över de väganslag som förfogar över. Med anledning av ovanstående hemställs 1. att uttalar att staten bättre än vad som skett under gångna vintrar måste leva upp till sina åtaganden enligt den s.k. Hörjelöverenskommelsen, 2. att uttalar att den påbörjade översynen och samordningen mellan statligt, landstingskommunalt och kommunalt ansvar för trafikförsörjningen i måtte föras till praktiska resultat, 3. att uttalar sig för ett större lokalt inflytande över väganslagen. () () () ()