mot · G5021518 · 1982-01-26 00:00:00 — Motion 1981/82:1518 och av lagen om statlig lönegaranti Lagar, förordningar och bidragssytem skall rimligen inte leda till olägenheter i samhället och exempelvis äventyra sysselsättningen vid företag. Nej, det vill givetvis inte ledamöter. Ändå är det så att lagen om statlig lönegaranti fått en utformning med olyckliga konsekvenser. har blivit lidande, sysselsättning hotas. Vi skall ge ett exempel från det krisdrabbade där det bondeägda Vänerskog gått i konkurs. Koncernen fortsätter att köra de olika industrierna, främst sågverk och massafabriker. får alla löner betalda med den statliga lönegarantin. Men det får inte andra företag i samma bransch som konkurrerar om både råvaran (som det är stor brist på) och kunderna (som vet att pressa priserna). Vänerskogs konkurs - ett exempel Vid ett av i ordnat möte i (1982) fick bland andra föredragshållaren, industriminister . Åsling, lyssna till en faktisk beskrivning av den i vissa avseenden orimliga situation som uppkommit genom att staten utan begränsningar betalar lönerna till den fortsatta driften vid konkursdrabbade industrier. Det var direktör , chef för , företagaren som räddat bruk, som beskrev lönegarantin och dess konsekvenser. Vi återger enligt referatet i : Den statliga lönegarantin innebär att staten garanterar lön . Den innebär vidare att företag som går i konkurs - normalt är lönekostnaden av totalkostnaden - slipper den kostnaden. Dom slipper också avskrivningar och har alltså verkligt låga tillverkningskostnader. Konkursförvaltarna vill göra bästa möjliga av situationen och vill att företaget skall köra med full kapacitet. Dom kan utan vidare betala mera för råvaran och gå ned på priset. Jag ifrågasätter om detta var avsikten med lagen. Företag som konkurrerar med konkursdrabbade företag får ju ett klart sämre konkurrensläge. Industriministern fick därefter ordet och sade sig instämma i allt vad direktör sagt. När det gäller råvarusituationen hoppas jag alla inser sitt ansvar och inte utnyttjar marknaden och stör de företag som arbetar på marknadsmässiga villkor. Även vi motionärer instämmer i det som sades enligt referaten. Och vi skulle kunna ge åtskilliga fler exempel på de problem som lönegarantin fört med sig när konkursförvaltare fortsätter att driva konkursdrabbade företag utan att behöva tänka på lönekostnaderna. Det kan, som i fallet Vänerskog, leda till att råvarupriserna stiger kraftigt. Så blev exempelvis följden när en spånskivefabrik gick i konkurs. Detta ledde till svårigheter för andra företag som är beroende av samma slags råvara. Lönegarantimedlens utbetalning till fortsatt drift kan också - som beskrev - leda till sänkta priser på de produkter eller tjänster som det lönegaranterade företaget säljer. Inom åkeribranschen har detta länge varit ett problem. Åkerier har försatts i konkurs, men verksamheten har fortsatt upp då lönegarantin gällt. Sådana åkerier har, uppges det, oftast kört under normala taxor och därigenom bedrivit en för andra åkerier skadlig konkurrens. Åkeriägare och deras anställda, som på detta sätt drabbats av lönegarantisystemet, har svårt att tro att detta var en avsedd effekt med lagen. Den statliga lönegarantin infördes med det goda syftet att säkra de anställdas lönefordringar vid konkurser. Mot detta har vi motionärer förvisso inget att invända. Men problem har visat sig uppstå i och med de regler som gäller för lönegaranti , dvs. I en annan motion tar vi upp problemen med att det icke synes föreligga någon skyldighet att ta annat erbjudet/anvisat arbete . I denna motion fäster vi uppmärksamheten på konkursförvaltares ofta tillämpade sätt att använda sig av lönegarantin . Man kör således företaget vidare - utan att belastas av den eljest normala kostnad som lönerna utgör. Att detta kan vara till fördel för företaget i fråga betvivlar vi inte. Och i många fall kan det leda till att det konkurdrabbade företaget kan säljas/överlåtas med goda eller åtminstone bättre framtidsutsikter än vad eljest skulle varit fallet. Den enes bröd, den andres död Men det kan ändå inte vara rimligt att andra företag i samma bransch skall bli lidande av den osunda och direkt skadliga konkurrens som ett med lönegarantimedel drivet företag kan bedriva. Man bör i sammanhanget också beakta att lönegarantisystemet kommit att röra sig om stora belopp - flera hundra miljoner . Vänerskogs konkurs beräknas kosta ca 200 milj. av lönegarantimedel. För oss motionärer framstår det som helt klart att lagen om statlig lönegaranti vid konkurser måste ses över och ändras på väsentliga punkter. Översynen måste ske så snabbt som möjligt för att ändringar till en bättre tingens ordning skall komma till stånd innan ännu fler företag oskyldigt drabbas av det system som i grunden bara har goda och angelägna syften. Ordspråket den enes bröd, den andres död kan dess värre bli en olycklig verklighet när lönegarantisystemet används för att driva konkursdrabbade företag vidare. Såvitt vi kan se finns det inga regler som förhindrar ett otillständigt utnyttj ande av garantimedlen. Det bör vara angeläget att råda bot på de oroväckande bristerna i systemet. Med hänvisning till vad vi anfört i motionen hemställer vi att beslutar att hos regeringen hemställa om en snabb översyn av lagen om statlig lönegaranti i syfte att undanröja snedvridningar i konkurrensförhållanden och andra olägenheter som redovisas i motionen.