ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5021000 · 1982-01-21 00:00:00 — Motion 1981/82:1000 m. fl. Den första Montessori-förskolan i startade och den första skolan som tillämpade Montessori-undervisning var Olofskolan i . Fram startades 40 förskolor och har 23 ytterligare tillkommit. infördes pedagogiken i fem grundskolor medan motsvarande siffra för 1977-1981 är sex. Alla 11 grundskolorna som tillämpar Montessori-pedagogik är kommunala utom en. Ca 2 200 barn går i de 63 Montessori-förskolorna och 760 barn har i . Intresset för har ökat mycket kraftigt . 5 000 barn står i kö till förskolorna och nya daghem och deltidsförskolor planeras på flera håll i landet liksom Montessori-klasser i . Att intresset ökar visas också av att trycket från föräldrar till barn i Montessori-förskolor beträffande en fortsättning av pedagogiken i blir allt kraftigare. Intresset för Montessori-pedagogiken ökar också bland lärare och blivande lärare. Emellertid finns i ingen utbildning för dem som vill undervisa enligt Montessori-pedagogiken. Vill man utbilda sig får man själv bekosta en utbildning utomlands, t. ex. i eller . Utbildningskostnaderna liksom de mycket höga kraven på språkkunskaper som fordras för att kunna utbilda sig utomlands lägger onödiga hinder i vägen för många intresserade. Bristen på utbildade Montessori-lärare är en starkt hämmande faktor för de många kommuner - företrädesvis i storstadsområdena - som vill införa Montessori-linjer och för föräldrar som önskar starta Montessori-förskolor. är det land som i förhållande till sin folkmängd har flest Montessori-förskolor och -skolor. Att grundskolorna dessutom ligger inom den kommunala skolans ram är unikt. Det förtjänar betonas, att Montessori-klasserna i arbetar med samma läroplan som den allmänna skolan. Det är metoden att uppnå målen i läroplanen som skiljer sig. Läroplanerna har gradvis närmat sig grundtankar. Som exempel kan nämnas: det är viktigt att varje individ får utvecklas i sin egen takt, att ta vara på barnets arbetsglädje, att ha åldersblandade grupper, att tillämpa blockläsning. Enligt vår bedömning är det av utomordentlig vikt för utvecklingen av vårt skolväsende att vi får tillgång till alternativ pedgogik. och med tanke på det stora intresset måste vi i få till stånd utbildning av lärare med inriktning mot Montessori-pedagogik - såväl förskollärare som låg- och mellanstadielärare. Någon svårighet att starta sådan alternativ utbildning inom ramen för nuvarande anslag vid någon av landets högskolor för lärarutbildning torde inte finnas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att utbildning av Montessori-lärare skall komma till stånd. () () () HANS NYHAGE (m) () () () () () () () G. () PER STENMARCK (m) () () ()
mot · G5021001 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1001 Föräldrars rätt att undervisa eget barn i hemspråk Den kraftiga expansion av hemspråksundervisningen som ägt rum har medfört svårigheter för kommunerna att finna lärare i de olika språken. Särskilt kännbar är bristen i mindre kommuner. Kravet på hemspråksundervisning och den uppsökande verksamhet som kommunerna ålagts har därför medfört att man i många fall tvingats att anställa en av barnets egna föräldrar som hemspråkslärare eftersom det i kommunen kanske inte funnits någon annan person tillgänglig som kunnat språket i fråga. Att en förälder undervisar en grupp barn i ett hemspråk kan självklart accepteras, om föräldern i fråga har åtminstone en elementär förmåga att förmedla undervisning. I många fall rör det sig emellertid inte om en grupp elever. Om bara en familj med ett visst hemspråk finns i upptagningsområdet har det blivit allt vanligare att en förälder anställs som hemspråkslärare för det egna barnet. Ett sådant förfarande kan kanske anses frita kommunen från anklagelse att inte fullgöra sina skyldigheter att meddela undervisning i hemspråk. Mot bakgrund av det orimliga i situationen att en förälder mot betalning och oftast utan någon som helst pedagogisk utbildning i skolan idkar samvaro med sitt eget barn bör dock icke sådan undervisning anses förenlig med bestämmelserna i skolförordningen. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om regler för när förälder skall anses fylla krav som lärare i hemspråk för eget barn.
mot · G5021005 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Förbättrade villkor för kvinnoforskningen, m. m. Eftersom jämställdhet mellan könen allmänt uppfattas som ett eftersträvansvärt mål, måste det också finnas en teoretiskt och empiriskt avancerad forskning om orsaker och mekanismer bakom ojämlikhet och kvinnoförtryck. Kunskap på detta område måste byggas upp långsiktigt. Detta talar också för att forskningsresurser med denna inriktning måste knytas till universiteten, där det är lättare att stimulera en långsiktig forskning och arbeta med kritiska och teoretiska aspekter än vid olika forskningscentra. Ännu missgynnas kvinnoforskningen. jämställdhetsforskning får den exempelvis del av rörliga resurser under ett begränsat antal år. Anslagen är av den omfattningen att de närmast kan uppfattas som tillfälliga eftergifter. Kvinnoforskningens ställning måste stärkas och integreras i övrig forskning och undervisning. Så bör t. ex. kvinnoforskningen göras till prioriterat område inom forskningsråden, framför allt inom . Det är viktigt att kvinnoforskning inte behandlas som ett delområde som andra, utan som fundamental och teoretiskt inriktad forskning. Åtgärder bör också vidtas för att inom varje ämne integrera forskning och undervisning om kvinnofrågor. Det kan bl. a. åstadkommas genom att särskilda tjänster inrättas i form av enhetstjänster med både undervisningsoch forskningsskyldighet enligt vad som t. ex. tillämpas i . Dessa tjänster måste göras permanenta. Kvinnoforskning är ett nytt område. Det innebär bl. a. att denna forskning saknar etablerade forskare och säkra områden. Det gör det nödvändigt att med stor generositet satsa på unga och okända kvinnoforskare och visa återhållsamhet i kraven på strikta kriterier. För att stärka kvinnoforskningens ställning vid universitet och högskolor måste också åtgärder vidtas för att öka andelen kvinnor i ledande organ för forskningsplanering, forskningsprioritering och anslagsfördelning - dvs. i forskningsråd, sektorsorgan m. m. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att stimulera kvinnoforskning och stärka kvinnoforskningens ställning vid universitet och högskolor enligt vad som föreslås i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G5021009 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Väl fungerande kommunikationer har en avgörande betydelse för vårt samhälles utveckling. De är en grundförutsättning för svensk industri och inte minst för att klara en regional spridning av industriell verksamhet. Väganslagen har minskat . De har halverats på en femårsperiod. Detta är synnerligen allvarligt. De vägbyggnadsprojekt som finns i långsiktiga investeringsplaner motiveras starkt av trafikens krav. Det kan gälla investeringar för att sänka transportkostnaderna för industrin, broar som kan ersätta färjor, trafiksäkerhetsarbeten m. m. Genomförande av dessa objekt innebär ett betydande tillskott till sysselsättningen, och det påverkar inte vår importkostnader. Vägbyggande skapar meningsfulla arbeten. Det ger bl. a. god sysselsättning åt en rad lokala företag såsom åkerier, maskinfirmor och småindustri. I län är t. ex. den planerade förbifarten vid i och vägen Berga-Bockara objekt som kan medverka till sänkta transportkostnader. De bör enligt vår mening påbörjas . Ombyggnaden av kommer att få stor betydelse för som primärt centrum i länet. Där pågår arbeten som blir klara . Nästa etapp finns sedan inte med . Det vore värdefullt om ombyggnaden kunde fortsätta kontinuerligt. En breddning av mellan och skulle ha en avgörande betydelse för trafiksäkerheten. Vägen är hårt belastad, och de oskyddade trafikanterna är många. Återstående arbeten med t. ex. breddning av utgör också viktiga tillskott till trafiksäkerheten. Denna väg är ju den viktigaste förbindelsen i nord-sydlig riktning inom länet. Detta är bara några exempel på angelägna projekt i vårt län. Redan av dessa samt av vad vi i övrigt har anfört om vikten av goda kommunikationer framgår att vi inte kan medverka till ytterligare urholkning av väganslagen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som motionen anförts om påbörjande av förbifart vid samt vägen Berga-Bockara, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförts om betydelsen av en upprustning av vägnätet i län. () ()
mot · G5021010 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1010 m. fl. Förtur för vetrinär assistenter vid resa med färja Med stöd av 147 och 148 §§ vägtrafikkungörelsen (SFS 1972:603 med ändringar) utfärdar i varje län lokala trafikföreskrifter för bl. a. veterinärer i och för yrkesutövning. Det kan nämnas att i utfärdat föreskrifter för trafiken vi de allmänna färjelederna i , som innehåller bestämmelser om att bl. a. veterinärer i brådskande tjänsteutövning har rätt att påkalla förtur till överfärjning. En annan kategori, som i dagens läge också bör inräknas i de lokala trafikföreskrifterna för att påkalla förtur vid överfärjning, är seminörerna som ju också kan ha titeln veterinärassistenter. Det är som bestämmer om förturer vid allmänna färjeleder. Förtur torde normalt ges endast livsviktiga och brådskande transporter. Vissa andra angelägna transporter har också förtur, exempelvis kollektivtrafiken. Det är säkerligen inte bara i det kan gälla att man önskar förtur för seminörer. Det bör bli lika villkor över hela landet, där man har färjeförbindelser. Denna fråga har stor ekonomisk räckvidd för den enskilde jordbrukaren i skärgården. Det kan hända att seminören kan få vänta fyra å i kön, vilket händer i i synnerhet och /lördag/söndag. Efter en sådan tidsutdräkt har ofta förutsättningarna för en framgångsrik inseminering upphört. Detta kan i sin tur innebära att det kan gå så långt att jordbrukaren får sälja sina djur. Vi har en unik skärgård i . Vi önskar behålla och förbättra en levande skärgård. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att seminörer skall ha rätt att påkalla förtur till överfärjning enligt motionens syfte. () ()
mot · G5021011 · 1982-01-25 00:00:00 — Statens affärsdrivande verk bör givetvis driva sin verksamhet efter ekonomiska principer, dock med iakttagande av vissa sociala hänsyn som i så fall beslutas i politisk ordning. Det förefaller dock som om man i vissa fall dröjer kvar vid en taxesättning som icke är ekonomiskt betonad utan bara hänför sig till kvardröjande gamla debiteringar som tillämpades då arbetet utfördes på ett helt annat sätt och icke efter de rationella metoder som används. En sådan taxesättning är telefontaxorna. Den expedieringen av telefonsamtal är vad det gäller inrikessamtal helt borta, och även beträffande utlandstrafiken är direktkoppling ganska vanlig. Teletaxorna utformas efter gammalmodiga mönster då ett samtal t. ex. mellan och fordrade åtskilliga operationer innan samtalet var slutkopplat. Ett samtal mellan de två nämnda orterna eller ett samtal inom en av orterna medför för telverket nära nog samma kostnad. Det är egentligen endast kabelkostnaden som skiljer, men den är så försvinnande liten att den knappast bör inverka på samtalskostnaden. Teletaxorna bör således vara lika oavsett på vilket avstånd inom landet samtalen utväxlas. Om man befarar att samtalen på de långa linjerna skulle utsträckas alltför mycket och därigenom ockupera linjerna alltför mycket så har det ju redan aviserats att man kommer att debitera alla samtal efter samtalsperioder och då bortfaller denna invändning till största delen. , såväl som andra statliga verk, bör alltid ta vissa sociala hänsyn, och detta tillämpas ju också av , som till handahåller telefon även i glesbefolkade områden där de ekonomiska förutsättningarna för verkets del inte är så goda. När det gäller rikssamtalen tillämpas nära nog den motsatta politiken. Det blir framför allt som får högre kostnader, men även andra orter som har långa avstånd till önskvärda kontakter får högre kostnader på grund av den antikverade taxesättningen. Det finns exempel där man inte ens kan ringa lokalsamtal till det egna kommuncentret. har utvidgat lokalsamtalsområdena, men detta är bara småjusteringar jämfört med vad en i hela landet omfattande reform kommer att innebära. Givetvis medför den här föreslagna reformen höjning av alla lokalsamtalskostnader med så stora belopp att samma totalbelopp inflyter till . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär översyn av taxor i syfte att nå enhetlig taxa för alla telefonsamtal.
mot · G5021012 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1012 Förfrankerade postkort som kan användas i flera länder Den som från utlandet vill skriva några räder hem och säga att han/hon kommit fram och att allt är väl har väl i allmänhet inte svårt att får tag på vykort och frimärken och uppgift om rätt porto. Ändå visar erfarenheterna att dessa små problem ofta leder till att ingen hälsning blir sänd. Inte minst torde många föräldrar med semesterresande, tågluffande ungdomar ofta oroa sig över att de ingenting hört - inte fått ett livstecken. Vi vill därför föreslå att frågan om förfrankerade postkort som kunde avsändas i flera länder prövas. Bäst vore om ett sådant kort kunde användas i alla länder, dvs. fick karaktär av ett slags världspostkort. Går inte det, skulle mycket ändå vara vunnit om det gick att inom få gehör för tanken. Ett uppslag kunde möjligen vara att kortet utfärdades av världspostunionen (eller europeisk motsvarighet) och således av postkontor i anslutna länder. Intäkterna kunde helt eller delvis tillfalla världspostunionen (motsvarande), eventuellt för att användas för något visst, angivet ändamål av utvecklings- eller u-hjälpskaraktär. Vi är medvetna om att portosatserna varierar länderna emellan och att portot på ett flerlandskort inte får bli så lågt att det i något medverkande land blir billigare att använda flerlandskortet i stället för kort med inhemskt porto. Men även om portot på ett flerlandskort därför i flertalet länder skulle bli en bra bit högre än det inhemska portot, är vi övertygade om att t. ex. många föräldrar gärna skulle utrusta sina utlandsresande ungdomar med sådana kort. Med stöd av ovanstående hemställs att begär att regeringen prövar frågan om förfrankerade postkort som kunde avsändas i flera länder.
mot · G5021013 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1013 Under har kommunisterna tagit upp frågan om det s. k. Södraeländet och lämnat förslag till lösningar på de problem som uppstår i samband med omstigningar och plattforms- och tågbyten vid Södra. Olika utredningar och konkreta förslag har visat att problemen går att lösa ganska enkelt och till rimliga kostnader. Lösningarna har dock uteblivit, närmast på grund av prestigehänsyn; SJ och SL har inte kunnat enas om olika praktiska, tekniska och framför allt ekonomiska frågor. Ett stort antal människor - trafikanter har blivit lidande av detta. har det under den vinter som varit, trots (eller tack vare?) alla besvärligheter med pendeltrafik i vintersnö, visat sig att det går mycket bra att låta pendeltågen - S gå ned till C. Vändtiden i Södra har redan tidigare gjort detta möjligt, men först då det blev stor brist på motorvagnar upptäckte ansvariga hos SJ vad personalen och vpk länge försökt att få SJ-ledningen att förstå. Likaså har det plötsligt blivit möjligt att koncentrera trafiken mera till plattform 3 och spår 5, vilket inneburit att man - precis som vi också så påtalat - slipper omstigningar till annan plattform med alla olägenheter detta innebär. har tillskrivit lokaltrafik och redovisat förslag till åtgärder som innebär att hittillsvarande omstigning vid S för färd till eller från C till större delen kan elimineras. SJ framför också vissa förslag om växel- och signalförändringar, om förlängningar av plattformar och plattformstak, om regnskydd och plattformsskyltar. Av skrivelsen framgår vidare att omläggningen kan genomföras innan ombyggnadsarbetena hinner färdigställas, även om vissa provisorier måste tillgripas under en övergångstid. Övrig upprustning av södrastationen - som man från ansvarigt håll ansett befogad och angelägen - finns inte heller upptagen i några planer för . Förhållandena vid Södra är i stort sett desamma som för , trots den mångdubbling av persontrafiken som skett. som går utan att en omfattande upprustning och ombyggnad kommer till stånd förvärras och försvåras förhållandena för många trafikanter. Särskilt behovet av upprustning och handikappanpassning av förbindelserna till och från perongerna kräver snabba åtgärder. tvingas resenärerna att vid tågbyten, fram- och återresor gå upp eller ned i den tunnel som förbinder olika plattformar, via branta, smala trappor som ofta är snö- eller isbelagda. passering av spåren med barnvagn etc. saknas, och trånga utrymmen över huvud taget utgör betydande säkerhetsrisker vid den trängsel som råder vissa tider . bör besluta att uppdra åt regeringen att lägga fram förslag om en omfattande upprustning och ombyggnad av . Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att en omfattande upprustning och ombyggnad av bör komma till stånd och hemställer till regeringen om förslag härom.
mot · G5021014 · 1982-01-25 00:00:00 — Förbättrade järn vägskommunikationer inom I vpk-motion 1980/81:983 togs frågan om utökning av pendeltågstrafiken på SJ:s järnvägslinge upp, och förslag ställdes om att överläggningar borde tas upp mellan SJ. SL och kommun i syfte att åstadkomma en utökning av pendeltågstrafiken mellan Södra och . Där motiverades utförligt fördelarna med en sådan utökning, bl. a. med hänsyn till boende i , värnpliktiga och personal vid Ing.l och boende i Geneta, Ronna och . Detta förutsätter att stationen i återupptas och att stationer eller hållplatser upprättas i närheten av Tvetaberg och Ishallen. Motionsförslaget avslogs av riksdagsmajoriteten utan några egentliga motiveringar. Frågan är emellertid lika aktuell , liksom frågan om att utsträcka lokaltrafiken vidare mot från mot och från S mot . Vi upprepar därför föregående års motionskrav med det tillägget att en utredning och överläggningar om utökad lokaltrafik med eller utan pendeltåg även bör innefatta undersökningar om möjligheter att förbättra järnvägskommunikationerna inom och att och berörda Sörmlandskommuner skall delta. Det område som skulle komma att beröras har hundratusentals invånare, och många som pendlar till och från vid sina arbetsresor är nu oftast hänvisade till att förflytta sig med bil. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att uttalar att överläggningar mellan SJ, SL, SLT och berörda kommuner bör upptas i syfte att åstadkomma en utvidgning av den spårburna lokaltrafiken från på sträckorna mot , och .
mot · G5021015 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:1015 m. fl. Målen för trafikpolitiska beslut kan inte uppfyllas genom regeringens politik. Såväl vägunderhåll som nybyggnad av vägar blir drastiskt eftersatta. I målsättning ingår bl. a. att trafikpolitiken skall leda till att olyckorna begränsas samt att trafikpolitiken i övrigt skall underlätta uppnåendet av andra samhällsmål inom närings-, regional- och sysselsättningspolitiken. Ett minimikrav är då att man kan upprätthålla åtminstone nuvarande vägstandard och att antalet trafikolyckor kan begränsas. I har planerats en omfattande nybyggnation av . Denna är länets mest olycksdrabbade riksväg med ett hundratal olyckor med trafikskador. Flera tragiska dödsolyckor har också inträffat. En ändrad sträckning av på sträckorna samt Gisshult-Rödjenäs skulle bidra till en kraftig minskning av olycksfallen. Rent trafikekonomiskt skulle detta innebära en besparing på drygt 12 milj. kr. att ställas mot en beräknad investeringskostnad på 69 milj. kr. borgerliga majoritet stoppade möjligheten till den av föreslagna och i planeringen inlagda nybyggnation. Då denna fråga är mycket angelägen ser vi oss tvingade att återkomma med kravet om att bör byggas med start nästa budgetår. Den nuvarande regeringspolitiken får dessutom allvarliga följder på personalsidan. I riskerar 70-80 personer att mista sina jobb. Detta drabbar såväl driftpersonal som personal på byggsidan. Då skulle effekten bli att den nuvarande neddragningen av nybyggnationen fördjupas och även det otillräckliga vägunderhållet och väghållningen skulle ytterligare försämras. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att nybyggnation av bör genomföras så att den kan påbörjas /82 och att vägunderhållet ej får ytterligare försämras. () () () () ()
mot · G5021016 · 1982-01-25 00:00:00 — Motion 1981/82:1016 Järnvägsförbindelserna är av avgörande betydelse för glesbygdernas överlevnad och utveckling, så också för Västerdalarna. En upprustning av banan och en förlängning till skulle vara en mycket positiv åtgärd för berörda kommuner. Den nuvarande västerdalsbanan mellan och är i dåligt skick och bör upprustas för att möjliggöra bättre komfort och snabbare förbindelser. Även godstrafiken, som framförs med reducerad hastighet, skulle förbättras. En upprustning skulle ge banan en högre prioritet och ett bättre utnyttjande av kapitalet. En kraftig avfolkning har skett av länets norra och västra delar. En återuppbyggnad av järnvägen mellan och skulle ha en mycket positiv effekt på turistnäringen i våra södra fjällområden. Med förbindelser direkt från till våra södra fjäll skulle turismen både som öka kraftigt. Därför bör järnvägen mellan och återuppbyggas. När det gäller trafiken på en fullt utbyggd västerdalsbana så kommer persontrafiken att öka kraftigt - men även underlätta för transporter av timmer, sågade varor, snickerier m. m. Inte minst bör man erinra om möjligheterna till framtida transporter av torv. Något som noga bör övervägas vid en upprustning och återuppbyggnad är om banan skall elektrifieras. Det skulle innebära stora energibesparingar . En upprustning av västerdalsbanan och återuppbyggnad till kommer att ge dessa regioner större möjligheter till sysselsättning. Men även under upprustnings- och nybyggnadsskedet kommer det att fordras arbetskraft, t. ex. anläggningsarbetare som finns i länet. En upprustning skulle vara en bättre lösning för Västerdalarna än att bygga ut som förs fram av storfinansen. I en upprustning och nybyggnad skall inte glömmas den komplettering som måste ske på stationer och hållplatser. Sysselsättningseffekterna kommer att vara betydande. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om förslag att bandelen upprustas enligt vad som framförs i motionen och att järnvägen återuppbyggs enligt vad i motionen anförs.
mot · G5021017 · 1982-01-25 00:00:00 — 1981/82 1017-1024 Motion 1981/82:1017 bilbälten m. m. Varje bilmärke har sin konstruktion på handtag för att dörren skall kunna öppnas inifrån bilen, ja, ofta skiljer sig placeringen och utformningen av dörrhandtaget även mellan årsmodellerna. Många olika låsanordningar finns också på säkerhetsbältena. Vid bilolyckor är det ibland nödvändigt att snabbt kunna ta sig ur bilen t. ex. vid en olycka där bilen hamnat på taket och bensin kan ha runnit ut och riskerar att antända bilen eller när en bil åker ner i ett vattendrag och snabbt vattenfylls. I en sådan stressituation blockeras förmågan att söka efter icke väl inlärda öppningsanordningar och det är bara rena reflexrörelser som fungerar. På internationell nivå bör man därför sträva efter att utarbeta enhetliga placeringar och utformningar av säkerhetsbälten och invändiga dörröppnare på bilarna. , , har dessutom specialstuderat bilbältenas funktion i relation till människors kroppstorlek. Dessa rön bör också vägas in vid utarbetande av enhetliga regler. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning i syfte att göra bilbältena säkrare och enklarare att använda, 2. att begär att regeringen tar initiativ till en utredning för att standardisera olika bilmärkens dörrstängningsanordningar ur säkerhetssynpunkt.