mot · G502774 · 1982-01-21 00:00:00 — Mot denna bakgrund är det djupt oroande att många organisationer redovisar en mycket kraftig minskning av medlemsantalet. Det går enligt vår uppfattning inte att bortse från att organisationernas negativa anslagsutveckling här spelar en betydande roll. Även om föreningslivets viktigaste resurser alltjämt är dess medlemmar, ledare, idealitet och idéer måste det självklart även ges tillräckliga ekonomiska resurser för att kunna utveckla verksamheten. Vi föreslår därför anslagsökningar om sammanlagt 10 milj. kr. till barn- och ungdomsorganisationerna. Vi föreslår att grundbidraget fastställs till . i enlighet med Statens ungdomsråds förslag i anslagsframställan för /83. Härigenom beräknar vi ett ökat medelsbehov av 1,6 milj. kr. utöver regeringens förslag. Det rörliga bidraget bör fastställas till . Bidraget till handikapporganisationerna bör höjas till . Det innebär en ökning av anslaget i förhållande till regeringens förslag med 5,6 milj. kr. Elevorganisationerna och kommer enligt att slås samman till en organisation fr. o. m. /83. Med hänsyn till att de varit statsbidragsberättigade och under förutsättning att sammanslagningen genomförs bör enligt vår mening elevorganisationerna erhålla fullt stöd enligt gällande bestämmelser. Det innebär tillsammans med en ökning av bidragen till organisationerna som får ett fast belopp ett ytterligare medelsbehov av . har i flera sammanhang framfört behovet av ett bidrag till idé- och metodutveckling inom barn- och ungdomsorganisationerna. Vi anser det vara av stor betydelse att föreningsanslagen kan bidra till att utveckla nya verksamhetsformer inom barn- och ungdomsorganisationerna. Det är särskilt angeläget att organisationer med idéburen verksamhet ges förutsättningar att nå och engagera ungdomar i föreningsarbete. Vi föreslår därför att ett försöks- och utvecklingsanslag införs. För detta särskilda anslag har vi avsatt 2,6 milj. kr. Detta anslag bör kunna ha särskilt stor betydelse vid föreningslivets arbete med att nå de icke föreningsaktiva ungdomarna. Vi vill vidare betona insatser med inriktning att utveckla verksamheten för ungdomar i riskzonen och verksamheter som syftar till att olika generationer och nationaliteter möts samt verksamheter i bostadsområden med låg föreningsverksamhet. Vid fördelning av medlen bör särskild uppmärksamhet ägnas åt verksamheter bland invandrargrupper. bör ges i uppdrag att utifrån vad vi här framfört utarbeta närmare anvisningar och kriterier för fördelning av anslagen till försöks- och utvecklingsverksamhet inom barn- och ungdomsorganisationerna. I och med att byggandet av en miljon bostäder hade genomförts var bostadsbristen på väg att avskaffas i landet. De flesta som fick erbjudande om en bostad i nyproduktionen kunde bl. a. tack vare stöd av bostadsbidrag tacka ja och ha råd att betala inflyttningshyran. Det låga bostadsbyggandet har emellertid medfört att bristen på lägenheter åter blivit en realitet i allt flera av landets befolkningsrika regioner. har dock antalet lediga lägenheter börjat att öka i vissa kommuner. Det gäller i främsta rummet orter med en vikande arbetsmarknad. Det föreligger således stora regionala olikheter på dagens bostadsmarknad. I stället för att angripa bristen på lägenheter har den borgerliga regeringen låtit påbörjandet av nya lägenheter sjunka. Denna nedgång i bostadsbyggandet kommer att fortsätta även om inte omedelbara och kraftfulla åtgärder vidtas. med nedgången i bostadsbyggandet har produktionskostnaderna och inflyttningskostnaderna i de nybyggda lägenheterna tillåtits stiga kraftigt. Resultaten har blivit att nybyggda lägenheter kan efterfrågas av människor med vanliga inkomster. Även kostnaderna för en lägenhet i beståndet av bostäder har stigit kraftigt i förhållande till reallöneutvecklingen hos de boende. Detta har fått ske i kombination med att bostadsbidragen för i synnerhet ensamstående och familjer utan barn kraftigt har försämrats. Den ovan beskrivna utvecklingen på bostadsmarknaden har i hög grad drabbat ungdomsgrupperna vilkas möjligheter att erhålla bostad drastiskt försämrats . Situationen kan ytterligare komma att förvärras då särskilt stora ungdomskullar kommer att söka sig ut på bostadsmarknaden. I de delar av landet där det råder en uppenbar brist på bostäder, framför allt i , är en mycket stor andel av de bostadslösa ungdomar. Deras exakta antal är svårt att ange, då registrering av bostadslösa hos bostadsförmedlingarna är mycket ofullständig. Enbart i torde det emellertid röra sig om tiotusentals heltidsarbetande ungdomar. I dessa bristregioner byggs det för få hyres- och bostadsrättslägenheter, som svarar mot ungdomens behov. Det lilla som byggs är dessutom alldeles för dyrt för ungdomar att efterfråga. Samma förhållande råder vid sanering och ombyggnad av det äldre bostadsbeståndet. Som tidigare nämnts ökar antalet lediga lägenheter i vissa kommuner. Det gäller främst i regioner med en vikande arbetsmarknad. Arbetslösheten i dessa regioner är högst bland ungdomsgrupperna, där således många av de ekonomiska skäl inte kan efterfråga bostäder som är lediga och som de behöver. Åtgärder inom ramen för regional- och industripolitiken är således av stor vikt när det gäller att öka ungdomens möjligheter att erhålla arbete på hemorten, och därmed också ge dem möjlighet att utnyttja befintliga bostäder i hemorten. För att kunna klara de problem som finns i fråga om ungdomens bostadssituation måste flera åtgärder vidtas. Det är, för det första, nödvändigt att se till att bostadsbyggandet, och då särskilt av flerfamiljshus, hålls uppe. I vår partimotion om åtgärder för ett ökat byggande kommer vi bl. a. att föreslå hyresrabatter för nyproducerade hyres- och bostadsrättslägenheter. Detta förslag syftar till att både allmänt stimulera till ett ökat byggande och göra det möjligt för bl. a. ungdomar att efterfråga nyproducerade och ombyggda lägenheter. Det är, för det andra, nödvändigt att vid planeringen för ny- och ombyggnation beakta att det finns tillräckligt med bostäder också för ungdomen. Det är en uppgift som ankommer på kommunerna vid upprättandet av bostadsförsörjningsprogrammen. Det är, för det tredje, nödvändigt att se till att också ungdomar med svag ekonomi kan ha råd att få en god bostad. Detta sammanhänger bl. a. med utformningen av bostadsbidragen, en fråga som återkommer senare under detta . Det är slutligen nödvändigt att de ungdomar som sätter bo har tillgång till pengar för utrustning av sin första lägenhet. Alltsedan det familjepolitiska reformarbetet inleddes har bosättningslånen därvid spelat en viktig roll. 6.3 Återinförande av bosättningslånen Enligt beslut (prop. 1981/82:30, SOU 1981/82:19) har den statliga bosättningslångivningen upphört . Det statliga bosättningslånet tillkom 1938 för att underlätta bosättningen för dem som avsåg att gifta sig eller hade ingått äktenskap. Syfter var främst befolkningspolitiskt. Genom lånen skulle förutsättningar för en ökad och tidigare familjebildning förbättras. Ett annat skäl var att motverka ofördelaktiga avbetalningsköp. Bosättningslånet har successivt fått en mer social karaktär. Möjligheterna att få lån har utvidgats till att även gälla ensamstående ogifta föräldrar som har vårdnad om eget minderårigt barn samt ensamstående handikappade utan barn. Därutöver har de som sammanbor under äktenskapsliknadne former fått lånerätt. Statligt bosättningslån utgick med maximalt . Låneränta var diskontot plus . Utestående lån uppgick till drygt 220 milj. kr. Nyutlåningen /80 var 60 milj. kr. /81 hade anvisat 50 milj. kr. Förlusterna har varit mycket små då det gäller det statliga bosättningslånet. För uppgår de avskrivna lånen till ca 6 milj. kr. Förlustprocenten blir 0,5 . Riskerna och förlusterna vid långivningen är således mycket små med denna låneform. Den besparing på 50 milj. kr. som regeringen ansåg sig göra genom att dra in bosättningslånen var fiktiv. Den verkliga besparingen utgörs endast av att budgeten inte behöver belastas med de egentliga kostnaderna för bosättningslånen, dvs. de mycket begränsade förluster som uppkommer i samband med låneverksamheten. efter en avveckling uppstår dock en budgetteknisk vinst genom att budgeten tillförs amorteringarna på gamla lån som några nya anslag inte beviljas. På grund av kreditåtstramningen har möjligheterna att få banklån minskat. Detta drabbar främst de ekonomiskt svaga hushållen. Användandet av kreditkort har expanderat mycket kraftigt . Summan av de utestående kontokortskrediterna som uppgick till ca 130 milj. kr. hade 1979 ökat till . Men kreditkorten innebär inte någon lösning på de ekonomiskt svaga konsumenternas kreditproblem eftersom - beloppet oftast är för lågt, - krediten ofta är för dyr, - återbetalningsvillkoren är ofördelaktiga, - användningsområdet ofta är begränsat till vissa butiker, - det finns risk för större skuldsättning än konsumenten orkar Till skillnad mot vad som gäller för kontokorten har avbetalningskrediterna minskat något i betydelse . Omfattningen är 1979 var dock så stor som ca . Sammanfattningsvis kan konstateras att ingen av dessa låneformer på ett bra sätt tillgodoser behoven för de resurssvaga konsumenterna att få sådana långfristiga krediter på rimliga villkor som behövs vid bosättningen. De statliga bosättningslånen var en bra kreditform för unga människor som ville sätta bo. Det är enligt vår mening en viktig uppgift för samhället att möjliggöra långsiktiga krediter för resurssvaga grupper. De måste få tillräckligt stöd i bosättningen så att en god hemmiljö kan skapas och levnadsförhållandena förbättras. Det är inte minst viktigt då det gäller de ensamstående föräldrarnas möjligheter att kunna ge sina barn goda uppväxtförhållanden. Vi socialdemokrater anser därför att de statliga bosättningslånen måste återinföras. De har en klart social funktion och behövs som ersättning för andra mindre förmånliga krediter såsom kontokort och avbetalningskrediter. Liksom fallet var tidigare, bör bosättningslångivningen administreras av och dess lokalkontor. För att bättre spegla de verkliga kostnaderna för statsverket bör själva utlåningsverksamheten inrymmas i övriga utlåning till allmänheten. belastas med de faktiska kostnaderna för lånen - dvs. de direkta förlusterna. För att täcka dessa, bör ett förslagsanslag om . föras upp på huvudtitel. Hemställan avseende avsnitten 5 och 6 görs i särskilda motioner. Under grundskoleanslaget har vi förordat en förstärkning av syo-resurser med 20 milj. kr. Budgetmässigt uppstår belastningen först /84. Under gymnasieskolanslaget har vi föreslagit en medelsanvisning av 10 milj. kr. för försök med särskilda stödinsatser för vissa ungdomsgrupper. Vårt förslag att avveckla yrkesintroduktionen beräknar vi medföra ett minskat medelsbehov under samma anslag med 70 milj. kr. Anslaget kan därför minskas med 60 milj. kr. Minskningen av medelsbehovet för studiebidrag m. m. beaktas av socialdemokraterna i socialförsäkringsutskottet i deras motion om studiestöd. Kostnaderna för det av oss föreslagna systemet med ungdomsplatser, 231 milj. kr., bör anvisas under ett särskilt förslagsanslag. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hemortskommuns ansvar att anordna introduktionsprogram och ungdomsplatser som ett led i kommunens uppföljningsansvar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om introduktionsprogram under ferietid, 3. att beslutar att under anslaget Bidrag till driften av grundskolor m. m. () för verksamheten under /83 öka förstärkningsresursen med . att användas för att förstärka den uppföljande studie- och yrkesorienteringen, 4. att under anslaget Bidrag till driften av gymnasieskolor () anvisar . till försöksverksamhet med särskilda stödinsatser för vissa ungdomsgrupper, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upprättande av plan för uppföljning av enskilda ungdomar, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om praktikplatser, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om föreskrifter för inbyggd utbildning, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning av handledare för arbetsplatsförlagd utbildning, 9. att beslutar att av lönekostnadsdelen av bidraget om inbyggd utbildning och lärlingsutbildning avsätts till tillsyn, uppföljning m. m., 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att förtydliga skolförordningen om gymnasial lärlingsutbildning vad avser samverkan med arbetsmarknadens parter, 11. att begär förslag av regeringen om utbildning i allmänna ämnen för elever i gymnasial lärlingsutbildning, 12. att godkänner de riktlinjer för ett system med ungdomsplatser som angetts i motionen, 13. att beslutar att verksamheten med yrkesintroduktion upphör från , 14. att till Bidrag till anordnande av ungdomsplatser () för /83 anvisar ett förslagsanslag av , 15. att till Bidrag till driften av gymnasieskolor () för /83 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . minskat förslagsanslag av 3 . () () HANS () () () () () () () () () () () () ()