mot · G602715 · 1982-01-01 00:00:00 — m. fl. I ett intressant experiment, Stiftelsen , med bas i har och bedrivit något som kan kallas kriminalvård i familj. (Se bilaga.) Experimentet visade sig redan på ett tidigt stadium ge positiva effekter på de dömda. a. kunde snart konstateras att de begick färre brott och använde mindre droger (alkohol och narkotika) för familjevistelsen, än om man suttit bakom lås och bom. Försöksverksamheten går ut på att personer som normalt skall vistas i fängelse i stället får vistas i vanliga familjer. I många fall har personer som dömts till fängelse fått lämna anstalten och i stället fått avtjäna straffet i en utvald familj. De familjer som anlitas är företrädesvis lantbrukarfamiljer eftersom tillgång på sysselsättning måste finnas. De personer som omfattas av experimentet är missbrukare, företrädesvis narkotikamissbrukare. Vistelserna är frivilliga, har närmare 60 personer valt denna form av kriminalvård. Vistelserna är hårt kontrollerade med bl. a. restriktioner då det gäller vistelser utanför familjen och då det gäller droger. Restriktionerna medför att de flesta intagna på fängelserna inte är intresserade av verksamheten. En av anledningarna till att efterfrågan är begränsad är den narkotika som finns i fängelserna. De åtgärder som sätts in mot narkotikan på våra fängelser, med bl. a. urinprov och begränsningar av permissionerna, verkar dock ha förändrat de intagnas inställning och göra alternativen mer attraktiva. Om den dömde inte sköter sin familjevistelse i enlighet med ett upprättat avtal skall återförpassning till anstalt ske. Verksamheten skall bedrivas och utvärdering sker av utvecklingsenhet. I utvärderingen skall man söka dra slutsatser i vilken utsträckning familjevistelserna medfört varaktiga förbättringar då det gäller kriminalitet och drogmissbruk. F. n. arbetar en statlig utredning, fängelsestraffkommittén, med uppgiften att söka alternativ till fängelsestraffet. En utbyggnad och utveckling av Stiftelsen system är en öppning ut ur det uråldriga fängelsesystemet. Systemet med familjevistelser kan delvis ersätta många fängelsestraff genom att § 34-systemet sätts systematiskt i funktion. Allmänheten uppfattar verksamheten som riktig och förankrad i sunt förnuft, det måste vara rätt att en brottsling får arbeta, vara nykter och umgås med andra än kriminella. Fördelarna med kriminalvård i familj, jämfört med fängelsestraff är bl. Det blir billigare. Kriminalvård i familj kan bedrivas till kostnader . på fängelse kostar . Ett system med familjevistelser är mer flexibelt än vistelse i anstalt. Enheterna kan ökas och minskas i takt med samhällets behov av frihetsberövanden. Den dömde fungerar bättre i familj än i fängelse, bl. a. därför att man har familjen som modell för sitt beteende. Den dömde lär sig att arbeta bättre och bidrar förmodligen mer till produktionen. Den dömde missbrukar mindre. Missbruk är till stor del en miljöfråga. En missbrukare har inte samma behov och möjligheter till missbruk i en nykter miljö som i en miljö där andra missbrukare finns. Den dömdes hälsotillstånd förbättras avsevärt, bl. a. genom nykterhet och kroppsarbete. Allmänheten får bättre kännedom om kriminellas situation och problem. uppfattar många att fängelseklientelet är skräckinjagande, sanningen är dock att de flesta inte är farliga utan går att styra även i frihet. En del dömda får andra värderingar och slutar helt med brott eller missbruk. I fängelsemiljö sker knappast värderingsförändringar till det bättre. Kampen mot narkotikan har intensifierats och alla tecken tyder på att tagen blir ännu hårdare. Många fler kommer att dömas för narkotikabrott. Lagstiftningen har undan för undan skärpts och det utdöms numera många och långa fängelsestraff. Påfrestningarna blir allt större på anstaltssystemet. Fängelserna är överfulla och väntetiden för att få avtjäna straffen är långa. Bristen på fängelseplatser måste naturligtvis lösas och samhället är därför i full färd med att bygga nya, dyra anstalter. Det är en utveckling som ingen vill ha, men som samhället tvingas till i brist på alternativ. Kriminalvård i familj är ett alternativ som måste byggas ut. är alternativet litet, men på skulle 100-150 platser kunna skapas. Vissa kategorier av dömda måste naturligtvis stå utanför ett sådant system, bl. a. grova våldsbrottslingar och personer med psykiska sjukdomar. Kriminalvård i famij skulle kunna omfatta relativt stora grupper av de dömda. En utbyggd kriminalvård i familj kan tillämpas utan lagändringar. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att begär att regeringen tar initiativ till en utvidgning av verksamheten med kriminalvård i familj i enlighet med vad som anförs i motionen. () () är ett femårigt forskningsprojekt där ändamålet är att bedriva familjevård avseende personer med drogmissbruk vilka ådömts kriminalvårdspåföljd. Huvudmannaskapet delas mellan och . är tre tjänstemän anställda vid stiftelsen. Två av de anställda handlägger placeringsärendena och den tredje fungerar som kontorsassistent vid stiftelsens kansli. Kansliets adress: Stiftelsen , , 352 31 , tel. /279 10. Stiftelsens arbete leds av en styrelse som har sitt säte i . I styrelsen ingår representanter för kriminalvården, försäkringsbranschen, , värdfamiljerna samt RFHL. Stiftelsens administration finansieras av och vården finansieras genom avgifter från kriminalvården och kommuner. Allmänt om familjevården » Familjevården handhas av familjer som fortbildas genom stiftelsen. Placeringarna skall tidsmässigt röra sig . har stiftelsens tjänstemän regelbunden och tät kontakt med familjerna och den placerade. Endast en missbrukare bör finnas i samma familj. Stiftelsen inriktar sitt arbete på att stötta familjerna. Relativt stränga krav ställs på placerade missbrukare som till stor del utgörs av personer som medgivits vistelse utanför i enskilt hem i enlighet med 34 § lagen om kriminalvård i anstalt. Även personer med kriminalvårdspåföljd i frihet placeras. Placeringarna sker inom och . Stiftelsens verksamhet skall avse kriminalvårdsklienter med drogmissbruk. Personer med narkotikaproblem skall ha företräde framför missbrukare av alkohol eller andra beroendeframkallande medel. Upptagningsområdet för Stiftelsens verksamhet skall utgöras av kriminalvårdens Göteborgs- och Växjöregioner samt län. Undantagsvis kan även personer från andra delar av landet komma ifråga för placering i stiftelsens gårdar när synnerliga skäl föreligger. Dock skall alltid klienter från kriminalvårdens Växjöregion ha företräde framför personer från andra delar av landet. Organisationen har kapacitet för 12-15 missbrukare utplacerade . Tjänstemännens viktigaste uppgift är att stöjda familjerna i deras arbete. a) Utbildning och information. Förutom att bibringa familjerna kunskaper om missbruksproblematiken, om kriminalvården och angränsande myndigheters verksamhet får familjerna successiv träning i att lösa de konflikter och problem som uppstår vid familjeplaceringar. b) Stöd vid akuta kriser Då akuta kriser uppstår skall stiftelsens tjänstemän rycka ut. Värdfamiljerna kan nå stiftelsens handläggare även efter kontorstid. Den ekonomiska ersättningen till värdfamiljerna bygger på centrala rekommendationer. Ersättning kan utgå även efter det att den placerade lämnat familjen, bl. a. som ersättning för att rum står disponibelt och för det arbete som familjen lägger ned för att stötta den som lämnat familjen. Kommunernas ansvarighetsförsäkring gäller för stiftelsens placeringar. Det innebär att familjerna har ett gott försäkringsskydd. Stiftelsen skall inte befatta sig med klienter med hemortsrätt i kommuner, som inte på ett tillfredsställande sätt löst frågan om försäkring i värdfamiljerna. e) Mindre krångel för familjerna Genom att stiftelsen tar på sig en hel del uppgifter av administrativ och ekonomisk art reduceras familjernas krångel i anledning av placeringarna. Alla ekonomiska transaktioner går genom stiftelsen. Stiftelsens tjänstemän handhar den sociala planeringen i samarbete med kriminalvårdens frivårdspersonal och socialvårdens tjänstemän. Stiftelsen kräver att familjerna skall ta emot missbrukare inom kriminalvården i sina hem under viss bestämd tid. Även efter placeringen skall familjerna, vid behov, ställa upp och stötta klienterna. Endast en missbrukare bör finnas i varje familj. Ev. undantag efter samråd med stiftelsen. Familjerna måste ställa upp på den utbildning och information som stiftelsen ordnar. Förpliktelse att rapportera awikningar och drogmissbruk. Skriftliga avtal ingås med varje klient. I avtalet specificeras de krav som stiftelsen ställer. Förbud att under ett bestämt antal månader ensam lämna familjen. Förbud att använda narkotika, alkohol eller andra droger. Förbud mot våld, hot om våld eller annat förtryck. Krav att aktivt motverka allt kriminellt beteende. Krav att delta i de sysslor som normalt krävs av familjemedlemmar och respekt för och krav på att följa de vanor familjen har. Krav att aktivt ta itu med den egna sociala situationen enligt den planering som görs upp. Om klienten av någon anledning inte vill stanna i familjen måste stiftelsen underrättas. Vid brott mot något av kraven kommer klient som medgivits vistelse i enlighet med 34 § lagen om kriminalvård i anstalt att återföras till anstalten. För klienter inom frivården medför brott mot kraven att vederbörande har förverkat sin rätt att stanna i familjen. Kring projektet skall forskning bedrivas. utvecklingsenhet handhar forskningen. En omfattande dokumentation sker av stiftelsens handläggare. Forskningens huvudsyfte är att söka svar på frågan: Är kriminalvård i familj ett realistiskt komplement till den nuvarande kriminalvården? För att projektet skall kunna genomföras krävs ett långtgående samarbete mellan olika myndigheter. Stiftelsens handläggare måste samarbeta med kriminalvårdens frivårdspersonal och med anstalternas personal. Den kommunala socialvården måste vara inkopplad. Övervakningsnämnderna och är viktiga kuggar då det gäller § 34-institutet och då det gäller ev. föreskrifter för frivårdsklientelet. minab/gotab 1983 73441