mot · G502859 · 1982-01-21 00:00:00 — En väg att underlätta nyföretagandet och att på ett bättre sätt än f. n. tillgodose samhällets intresse av att företagens åligganden ombesörjs vore att genom utvecklingsfondernas försorg erbjuda subventionerad hjälp med redovisningsfunktionen och myndighetskon takterna åt nystartade företag. Hjälpen bör kunna utgå och begränsas till att omfatta företag med färre än tio anställda. Revisionsfirmor som efter godkännande av kammarkollegium kan befinnas lämpliga bör anlitas för denna verksamhet. Efter att treårsperioden förlöpt kan ett stort antal företagare förväntas att fortsätta med anlitandet av revisionsbyråer även om kostnaden då stiger. Det är även angeläget att övriga företagare fortlöpande kan vidareutbildas och informeras om ändrade och nytillkommande regler. Detta måste vara en uppgift för de myndigheter som verkar på detta område. Myndigheterna måste på både central och lokal nivå ägna omfattande resurser åt denna som man kan kalla förebyggande verksamhet. Genom företagsbesök och personliga kontakter med den enskilde företagaren kan mycken information spridas. På detta område finns en hel del att lära från skogsvårdsområdet. När skogsvårdslagen stiftades, inrättades en ny myndighet, skogsvårdsstyrelsema, som fick till uppgift att genomföra lagen. Undersökningar har visat att detta lyckades bäst på de platser i vårt land där personliga kontakter och förtroende skapades mellan myndighetsutövare och skogsägare. Något av denna anda borde införas bland de myndigheter som har till uppgift att ha kontakter med företagen. 7.1.7 Utökning av det motstående intressets princip En betydande orsak till den stora skattebrottsligheten är att det i så många fall finns ett gemensamt intresse av att dölja en transaktion hos utgivaren och mottagaren av en betalning. Genom att man delar på skattevinsten av att betalningar sker svart tjänar båda parter på förfarandet. Uppbyggandet av motstående intressen bör i stället eftersträvas. Genom att göra en utgift avdragsgill uppkommer ett intresse hos utbetalaren av att erhålla kvitto som mottagaren bringas att redovisa inkomsten för att inte riskera skattetillägg och straff för skattebrott. På flera områden borde det vara möjligt att utveckla denna princip. När det gäller exempelvis de schablontaxerade fastigheterna skulle en övergång till ett system med beskattning av förmånsvärden och avdrag för reparationer och service vara mycket enkel att genomföra. Det skulle innebära en övergång till tidigare rådande skatteregler, vilket förordats av bl. a. och . Detta var ett exempel på områden där det utan något större utredningsarbete skulle vara möjligt att genomföra utökade möjligheter för samhället att få in lagenliga skatter och avgifter. Genom ytterligare utredningsarbete bör det gå att finna fler områden där denna princip kan användas. 7.1.8 Kampanj mot ekonomisk brottslighet En kampanj bland allmänheten för att öka uppmärksamheten på och avståndstagandet från förfaranden som innebär ekonomisk kriminalitet bör igångsättas. Huvudmän för kampanjen bör lämpligen BRÅ, , och riksförsärkingsverket i samarbete med näringslivsorganisationerna vara. Allmänheten bör informeras om omfattning och konsekvenser av denna form av brottslighet. Det är viktigt att understryka den fara för vårt lands välfärdsutveckling som ligger i att den ekonomiska brottsligheten ökar i omfattning. Det är angeläget att gemene man sluter upp i arbetet med att bekämpa den ekonomiska brottsligheten för att förstärka rättsmedvetande och samhällsmoral. Även inom utbildningsväsendet måste insatser göras för att öka medvetandet på detta område. Inom exempelvis jurist- och ekonomutbildningarna måste kunskaperna om dessa förfaranden förstärkas. Det är nödvändigt att de befattningshavare som under sin yrkesverksamma tid har att arbeta med dessa frågor redan under sin grundutbildning kan bibringas goda kunskaper. Vår samhällsmoral på framför allt skatteområdet behöver höjas. Det får inte vara ett mer eller mindre accepterat förfarande att begå skattebrott. Vi måste i stället förstärka samhällssolidariteten och viljan att bidra till vårt samhälles välfärdsutveckling. 7.2 Åtgärder inom speciella områden mot ekonomisk brottslighet 7.2.1 Kvitton för erhållande av statligt bostadslån I proposition 1980/81:20 framhöll föredragande statsrådet följande: Det är vidare angeläget att arbeten med energibesparande åtgärder utförs i sådana former att de sociala åtagandena för arbetskraften tryggas och att sociala avgifter och skatter betalas. För att de åsyftade energibesparingarna skall uppnås är det också angeläget att de åtgärder som utförs blir riktigt gjorda. Åtgärderna är i många fall av sådan karaktär och omfattning, liksom flertalet mindre reparations- och underhållsåtgärder på fastigheter, att de i betydande omfattning har resulterat i att den s. k. grå arbetsmarknaden ställer sina tjänster till förfogande. Staten bör aktivt hindra att statliga medel används till s. k. grå verksamhet. Regeringen kommer därför senare denna dag att besluta om regler för det statliga energisparstödet som skall förhindra sådan verksamhet. För att erhålla stöd till energibesparande åtgärder i befintlig bebyggelse skall krävas att den som erhåller stöd kan uppge vem som har utfört arbetet. Uppgiften skall sedan ligga till grund för skattemyndigheternas arbete. Den som utför arbetet själv kommer i fortsättningen att få stöd för kostnader för material. I stort sett samma skäl talar för att reglerna för erhållande av statligt bostadslån bör ändras. Reglerna bör i pincip ansluta till reglerna för energisparlånen. Den offentliga sektorns inköp av varor och tjänster uppgår f. n. till ca , varav ca hälften avser statlig upphandling. Den statliga upphandlingen regleras genom upphandlingsförordningen och ett antal kompletterande författningar. Enligt 3 § upphandlingsförordningen skall en myndighet vid upphandling utnyttja de konkurrensmöjligheter som finns och även i övrigt iaktta affärsmässighet samt behandla anbud och anbudsgivare objektivt. Enligt 15 § skall ett anbud antas som med beaktande av samtliga affärsmässigt betingade omständigheter är att anse som förmånligast. Vid föregående års fanns flera motioner om översyn av upphandlingskungörelsen för att möjliggöra att upphandling inte behöver ske från skattefuskande företag. Vid behandlingen av dessa motioner uttalade finansutskottet i sitt betänkande 1981/82:6 följande: Utskottet vill för sin del klart slå fast att det är en mycket angelägen uppgift för samhället att se till att skatteundandragande i olika former förhindras och försvåras. Uppkomsten och utvecklandet av den s. k. svarta ekonomin är ett allvarligt samhällsproblem som måste bekämpas på ett kraftfullt och bestämt sätt. Utskottet anser därför att starka skäl talar för att den offentliga upphandlingen regleras på sådant sätt att samarbete mellan de upphandlande myndigheterna och skattemyndigheterna underlättas. Utskottet delar näringsutskottets uppfattning att det är betydelsefullt att de seriösa företagen inte missgynnas jämfört med de företag som inte fullgör sina skyldigheter mot samhället. beslöt regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över gällande upphandlingsbestämmelser. Utredaren bör enligt direktiven i första hand undersöka om formerna för nuvarande upphandlingsförfarande bör kompletteras på sådant sätt att samarbetet ytterligare underlättas mellan de upphandlande myndigheterna och de myndigheter som kontrollerar och driver in skatter och avgifter. Utredaren bör klarlägga hur informationsutbytet mellan myndigheterna bör utformas. Enligt direktiven måste därvid en utgångspunkt vara att de upphandlande myndigheterna inte skall göra bedömningar av det slag som ankommer på skattemyndigheterna. Det står vidare i direktiven att utredaren bör med utgångspunkt i denna kompetensfördelning mellan berörda myndigheter bedöma om det kan anses till fyllest med förbättrade samarbetsformer och krav på vissa generella avtalsvillkor. Finner utredaren att ytterligare åtgärder bör vidtas står det utredaren fritt att föreslå ytterligare åtgärder som kan vara motiverade. Det ligger då nära till hands att överväga en ordning som innebär att de upphandlande myndigheterna blir skyldiga att bedöma anbuden med särskilt beaktande av anbudsgivarens vilja och möjligheter att betala sina skatter. Övervägs en sådan ordning måste noga uppmärksammas de rättssäkerhetsproblem som kan uppkomma, bl. a. genom att beslut i upphandlingsärenden inte får överklagas. Det är mycket positivt att denna utredning kunnat komma till stånd. Enligt vår uppfattning är det mycket angeläget att den också snabbt kan lägga fram förslag till ändringar i enlighet med direktiven. Men det bör kunna vara möjligt att redan med de nuvarande bestämmelserna i upphandlingsförordningen kunna komma åt en del av den oseriösa verksamheten. Det kan i många fall var förenligt med affärsmässighet att inte anta ett anbud från en leverantör som är restförd. Den upphandlande myndigheten kan nämligen ha skäl att bedöma att restföringen speglar ekonomiska problem av sådan art att leverantören kan få svårt att fullgöra sina åtaganden gentemot myndigheten. En sådan bedömning ligger inom ramen för de nuvarande anvisningarnas hänvisning till leverantörens vederhäftighet och pålitlighet. Bedömningen måste dock ske utifrån vad som är affärsmässigt för myndigheten vid den aktuella upphandlingen. Detta är en uttolkning av bestämmelserna i upphandlingsförordningen som inte torde vara känd för särskilt många myndigheter. Vi anser det därför nödvändigt att regeringen uppmärksammar alla statliga myndigheter på denna inriktning av reglerna i förordningen. Regeringen bör även ta upp överläggningar med få till stånd samma förfaranden vid de kommunala och landstingskommunala upphandlingarna. Erfarenheterna från den s. k. Stockholmsmodellen är att efter det att kommunen vidtagit åtgärderna försvann de oseriösa företagen i alla fall från . I stället har de erbjudit sina tjänster till grannkommuner eller andra kommuner, företrädesvis i . Det är därför viktigt att alla statliga myndigheter och kommuner och landsting kan införa liknande åtgärder mot den oseriösa verksamheten. 7.2.3 Kontroll av räntor har på regeringens uppdrag utrett möjligheterna att införa uppgiftsskyldighet för kreditinstituten angående ränta och kapitalbehållning på insättarnas konton. I betänkandet Kontroll av räntor har lagts fram förslag till generell uppgiftsskyldighet. Systemet bör enligt kunna införas fr. o. m. Förslag med den innebörden bör enligt vår uppfattning föreläggas . bör man införa registreringsskyldighet av innehav av premieobligationer och andra obligationer på samma sätt som gäller för aktieinnehav. I självdeklarationen bör dessutom införas regler om angivande av till vem räntan utbetalats. Dessa uppgifter kan jämföras med uppgift om erhållen lön, reseersättning m. m. och skulle få en självsanerande effekt. Uppgifter av detta slag borde också underlätta arbetet när det gäller att stävja den s. k. grå kreditmarknaden. De s. k. skattefria förmånerna har spridit sig lavinartat hos företagen i form av fritidsstugor och båtar till symbolpris, hög ersättning till konstklubbar, räntefria lån m. m. Denna utveckling av de skattefria förmånerna måste förhindras. Den praktiska utformningen är mycket enkel. Arbetsgivarna bör åläggas att på kontrolluppgiften uppge varje särskild förmån som uppgår till . Vid beräkning av värdet av räntefritt lån bör man kunna utgå från diskontot. En stor del av problemen med de skattefria förmånerna hänger samman med svårigheterna att på ett riktigt sätt uppskatta värdet av förmånerna. Endast när det gäller bilförmåner finns klara regler för värderingen. Problemen med omfattning, värdering och inriktning av de skattefria förmånerna är enligt vår uppfattning så komplicerade att en parlamentariskt sammansatt utredning bör tillsättas. Det gäller frågor som berör ett stort antal människor och som därför måste ha en mycket bred förankring i den allmänna opinionen. Skatteregler av denna typ bör inte utredas enbart av skatteexperter. Det är viktigt för effektiviteten av nya regler på detta område att vid utformningen ett stort lekmannainflytande kommer till uttryck. Möjligheterna att få B-skattsedel är mycket stora. Enligt uppgift förekommer det på vissa håll ingen som helst prövning av vilka förhållanden som är orsak till ansökan om B-skatt. Det föreligger även stora möjligheter att genom för låg preliminärdeklaration undkomma med endast en blygsam preliminärskatt. Problem föreligger sedan ofta med att få in den kvarstående skatten eftersom företaget kanske lagt ner sin verksamhet. Förutom detta problem gör statskassorna stora ränteförluster. Enligt vår uppfattning måste regeringen ge i uppdrag att strama åt utfärdandet av B-skattsedlar. Vidare bör det undersökas om inte skattskyldiga med B-skattsedel skall åläggas att lämna preliminärdeklaration . Preliminärdeklaration till skattemyndigheterna måste vidare samordnas med den preliminära arbetsgi varuppgiften. 7.2.6 Påminnelse om obetalda skatter!avgifter Att klara av alla de tider för inbetalningar av mervärdeskatt, källskatt, preliminärskatt och arbetsgivaravgift är ingen lätt uppgift. Många mindre och medelstora företag missar en inbetalning och får sedan krav från kronofogdemyndigheten. Rutinen med restföring och krav gör att det tar innan pengarna kommer in. I stället borde uppbördsmyndigheter, mervärdeskatteenheter och arbeta ut en rutin med påminnelse om den försummade inbetalningen. Påminnelsen måste skickas ut från det att ordinarie inbetalningstid gått ut. En dröjsmålsränta bör tas ut. Först om den betalningsskyldige inte betalat inom i påminnelsen föreskriven tid skall den skattskyldige bli restförd. En påskyndning av inbetalningsrutinerna skulle innebära räntevinster för statskassan. Det innebär vidare att skulderna till statsverket med större säkerhet kan drivas in eftersom går mellan betalningsskyldighet och påminnelse. Systemet innebär även att resurser inom kronofogdemyndigheterna kan frigöras och i stället inriktas på en intensifierad indrivning av de stora gäldenärernas skulder. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär en undersökning av orsaker till och effekter av den ekonomiska brottsligheten (6.1), * Se även motionerna 1981/82:860-863, 2079. 2. att hos regeringen begär att inom ramen för den pågående polisberedningen undersöks vilka möjligheter som finns till fortsatt omfördelning av polistjänster i enlighet med vad som anförts i motionen (6.2), 3. att hos regeringen begär en översyn av polisens åtgärder mot ekonomisk brottslighet i enlighet med vad som anförts i motionen (7.1.1), 4. att hos regeringen begär åtgärder och förslag för att förbättra samordningen mellan skatteutredning och brottsutredning samt skattemål och brottmål i enlighet med vad som anförts i motionen (7.1.3), 5. att hos regeringen begär åtgärder för att förbättra samordningen mellan olika myndigheter i arbetet mot ekonomisk brottslighet (7.1.5), 6. att hos regeringen begär att en kampanj mot ekonomisk brottslighet startas för att förstärka rättsmedvetande och samhällsmoral. Rapporter från BRÅ ingående i översynen av lagstiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighet 1978:5 Organiserad och ekonomisk brottslighet Former och riktlinjer för en lagstiftningsöversyn 1978:6 Förslag rörande förtursregler i vissa skattemål 1978:7 Åtalsprövning vid vållande till kroppsskada m. m. 1979:5 Aktiebolagslagen - förstärkt skydd för det bundna kapitalet m. m. 1979:6 Kriminalisering av föroreningar av miljön, m. m. 1979:7 Spaning efter stulna motorfordon 1979:8 Advokatverksamhet 1980:1 Likvidationsförfarandet enligt aktiebolagslagen 1980:2 Beskattning av räntefria lån 1980:4 Informationsutbyte mellan myndigheter 1981:3 Dold ekonomi, kontrollnivå och samhällsmoral 1981:4 Det likvida fusket Departementspromemorior inom ämnesområdet ekonomisk brottslighet Företagsböter, förslag till lagtexter Nya redovisningsregler för ekonomiska föreningar m. m. Lokal skattemyndighets organisatoriska ställning inom Ansvar för skatt vid entreprenad Översyn av mervärdeskatten ; mervärdeskattekon trollen m. m. Den grå arbetskraften och skattekontrollen Ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet 1981:5,6,7 Restavgifter på skatt m. m. SOU inom ämnetsområdet ekonomisk brottslighet Nya bolagsregler m. m. Lag om preskription av skattefordringar Konkurs och rätten att idka näring Koncernbegreppet m. m. Företags obestånd - samordning av statliga åtgärder Företags obestånd II. m. m. Pågående utredningsarbete inom ämnesområdet ekonomisk brottslighet (B) Traktamentsbeskattningssakkunniga (B) Utredningen om säkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen (B) Kommittén om underskottsavdrag (KN) Utredningen om översyn av skatteförvaltningen i (KN) Utredning om redovisningssystemet för exekutionsväsendet (E) Kommittén om översyn av kreditpolitiken och den kreditpolitis (B) Utredning om viss översyn av gällande upphandlingsbestämmel (Ju) Kommittén om utvidgade regler om näringsförbud (BRÅ) Översynen av lagstiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighet (BRÅ) 2 Begreppet ekonomisk brottslighet 3 2.1 Hur definiera begreppet ekonomisk brottslighet 3 2.2 Vad är begreppet ekonomisk brottslighet 3 3 Några exempel på former och omfattning av ekonomisk brottslighet 6 3.2 Det svarta arbetet 9 3.3 Ekonomisk brottslighet vid import och export 9 4 Orsaker till ekonomisk brottslighet 12 5 Effekter av ekonomisk brottslighet 13 6 Ekonomisk brottslighet - två avvägningar 14 6.1 Avvägning mellan kontroll och integritet 15 6.2 Avvägning mellan bekämpning av traditionell brottslighet och ekonomisk brottslighet 15 7 Åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten 16 7.1 Övergripande åtgärder mot ekonomisk brottslighet 17 7.1.3 Samordning av rättegången i skattemål 18 7.1.4 Inrättandet av en lokal samhällsmyndighet 19 7.1.5 Samverkan mellan olika myndigheter 20 7.1.6 Ökad information och service åt nystartade företag 21 7.1.7 Utökning av det motstående intressets princip 22 7.1.8 Kampanj mot ekonomisk brottslighet 22 7.2 Åtgärder inom speciella områden mot ekonomisk brottslighet 7.2.1 Kvitton för erhållande av statligt bostadslån 23 7.2.2 Offentlig upphandling 23 7.2.3 Kontroll av räntor 25 7.2.4 Skattefria förmåner 25 7.2.6 Påminnelse om obetalda skatter/avgifter 26