mot · G5021625 · 1982-01-22 00:00:00 — Vad som behövs är regler som innebär att i de fall hyran i privathus nu på grund av gällande bruksvärdesregler är högre än vad som svarar mot redovisade kostnader skall mellanskillnaden gå tillbaka till hyresgästerna eller till samhället för att dessa pengar skall användas i hyressänkande syfte, till miljöförbättrande åtgärder osv. Gällande bestämmelser bör alltså ändras så att det blir slut på nuvarande förhållande där privata fastighetsägare utan att behöva redovisa en krona av sina kostnader kan tillgodogöra sig stora vinster genom jämförelse med hyrorna hos allmännyttiga bostadsföretag. Det har från regeringens sida förutskickats att förslag till ändringar av hyreslagstiftningen kommer i anslutning till hyresrättsutredningens förslag. Vi vill ändå i detta sammanhang upprepa vårt krav på en ändring av nuvarande bruksvärdesregler. Huvudprincipen nu är att den hyra som hyresvärden fordrar skall godtas om den inte är oskälig och att en hyra skall anses som oskälig om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Den förändring vi nu föreslår är alltså att den hyra som prövas inte får vara högre än hyran för likvärdiga lägenheter. Förbättra bostadsmiljöerna - ökade bidrag och lån Att bostaden och bostadsmiljön får en allt större social betydelse framstår som allt tydligare. Därför är det viktigt att stor hänsyn tas till miljön när nya bostadsområden planeras. har bostadspolitiken varit i huvudsak inriktad på att göra den privata bostaden så bra som möjligt och där har också mycket åstadkommits bl. a. i fråga om utrymme och utformning. Men man har glömt bort den gemensamma miljön utanför den privata bostaden. Trots en mycket hög förvärvsfrekvens i vårt land så finns det många människor som vistas i bostadsområdena . Det är barnen, tonåringarna, de hemmavarande föräldrarna och pensionärerna. Den stora arbetslösheten ökar också de hemmavarandes antal. människor i ett område har rätt till en användbar, upplevelserik och kontaktfrämjande, trivsam och vacker omgivning - en omgivning som man kan påverka och anpassa till sina behov. har det också visat sig viktigt att ge förutsättningar som gör det möjligt att återskapa ett socialt kontaktnät - att göra den yttre miljön så vänlig att människorna börjar om inte leva med varandra så åtminstone umgås och pratar med varandra. Den gemensamma bostadsmiljön är försummad i nästan all flerfamiljshusbebyggelse, oavsett ålder och byggnadstyp. Bristerna varierar mellan olika årgångar och därmed också möjligheterna att komma till rätta med dem. Vad som är anmärkningsvärt är att det fortfarande begås samma misstag vid nyexploatering. Många lägenheter byggda är i stort behov av förbättringar. underlåter man att ägna omsorg och uppmärksamhet åt miljöfaktorerna. Det saknas en ekologisk och miljömässig medveten planering som tillvaratar befintliga resurser. Man raserar t. ex. växtligheter och markskikt som det tar upp emot att återställa. Det finns inga mätinstrument för att mäta bristerna i bostadsmiljön utanför den privata bostaden. Däremot finns det klara kvalitetskriterier för lägenheterna - även om dessa kvalitetsnormer inte alltid följs. Rent generellt kan man konstatera att den uppmärksamhet som ägnas åt det privata boendet inte ägnas det gemensamma boendet, dvs. den inre och yttre gemensamma miljön. Ändå finns det en stor kunskap om hur man skulle kunna åstadkomma en bättre levnadsmiljö, både vad gäller husgruppering, storlek på husen, utformning och utrustning av gemensamma utrymmen och uterum. Men dessa kunskaper har inte tagits till vara och man har tvärtom byggt bort, och bygger fortfarande bort, möjligheter till den sociala grannkontakt och det samarbete mellan människor som är så viktigt för att människor skall må bra. Genom miljöförbättringsbidragen har bristerna i den befintliga miljön börjat åtgärdas - om än i alltför liten skala. De boende har engagerats för att förbättra sin boendemiljö och detta har i sin tur lett till att sociala grannkontakter har uppstått. De bidrag och lånemöjligheter till förbättring av boendemiljön som funnits har varit alltför knappt tilltagna. Detta har också vpk påtalat och även krävt höjningar av anslagen. Statens stöd till boendemiljöåtgärder lämnas i form av bidrag och bostadslån med räntebidrag eller bara i form av bostadslån utan räntebidrag. Beträffande den sistnämnda stödformen har denna utnyttjats mycket litet på grund av att kommunerna inte har råd att låna utan räntebidrag. Bostadslån med räntebidrag borde kunna utgå även i de fall när bidrag inte lämnas. Eftersom de sämsta boendemiljöerna ofta återfinns i kommuner med stora ekonomiska problem är det viktigt att bidrag utgår så att dessa miljöer verkligen kan förbättras. Vissa kommuner och bostadsföretag saknar resurser att själva skjuta till de medel som inte täcks av bidrag. reglerna i vissa fall bli generösare. De begränsningar som infördes i bidragsgivningen 1980, vilka innebär att bara områden med sociala problem och uthyrningssvårigheter kan få bidrag, måste avskaffas. Dessutom borde full kostnadstäckning, dvs. bidrag till , kunna utgå i många fall. Vpk har under en följd av år föreslagit ökade satsningar på miljöförbättrande åtgärder i bostadsområdena och i likhet med vad gjort i sin anslagsframställning föreslår vi att ramen fastställs till 90 milj. kr. /83 och att anslaget skall uppgå till 35 milj. kr. Detta är enligt vår mening nödvändigt om utrymme skall ges för nödvändiga miljöförbättringar och förbättringar av villkoren för bidrag och lån. Vi föreslår också att bostadslån skall kunna beviljas till ytterligare typer av miljöförbättrande åtgärder och att räntebidrag alltid skall utgå för sådana lån. Bidrag bör också kunna utgå av kostnaderna i vissa bostadsområden och begränsningarna i bidragsgivningen till bostadsområden med speciella uthyrningsproblem föreslår vi skall slopas. Satsa på nya, kollektiva boendeformer I en särskild vpk-motion till årets riksdag tar vi upp olika bostadssociala problem, frågan om ändrade villkor i boendet, om en delvis ny livsform och ett nytt sätt att leva. Även den motionen utmynnar i krav på särskilda boendeformer. Det stora intresset för kollektivhus just nu är ett exempel på att många människor vill bo på ett annat sätt, i andra boendeformer än de som erbjuds . Det är viktigt att från samhällets sida underlätta tillkomsten av kollektivhus och kollektiva boendeformer och att stat och kommun på olika sätt stimulerar detta. Det behövs generösa låne- och bidragsmöjligheter, information och erfarenhetsutbyte. Kollektivhus av skiftande form för varierande antal lägenheter, med gemensam utrustning och lokaler, med samarbete som bas borde finnas i alla tätorter. Kök, matrum, tvättstugor, bastu och daghem kan vara kärnan. Alla möjligheter till kollektiva boendeformer måste utnyttjas i samband med saneringar och ombyggnad, genom kompletteringar av befintlig bebyggelse osv. Kommunernas bostadsförsörjningsplaner bör även omfatta redovisning av åtgärder för kollektiva boendeformer. Några utgångspunkter för de särskilda boendeformerna bör vara: - Huset och antalet lägenheter skall inte vara alltför stort, eftersom det skall vara lätt att skapa kontakt mellan de boende, och beslutsvägarna skall vara enkla. Huset skall kunna passa in i olika miljöer eller växa fram i befintliga. - Gemensamt arbete med matlagning, med barnen och med viss skötsel av olika utrymmen skall vara bas för gemenskapen. -Huset/boendeformen skall gör det dagliga livet lättare, tryggare och roligare genom att hushållsarbetet förenklas och genom att olika funktioner finns nära. -Människor i olika åldrar från barn till pensionärer skall bo i huset. - De boende som kollektiv skall ha bestämmanderätt över sin boendesituation. - Boendeformen skall inte uppmuntra till spekulation eller vara segregerande genom onormalt höga boendekostnader. -Alla hushåll skall ha egen lägenhet med eget sovrum för varje person. Framför allt bör det vara en uppgift för de allmännyttiga bostadsföretagen att ta ansvaret för genomförandet av kollektiva boendeformer, men de måste då erhålla särskilt stöd för detta från staten (och kommunerna). Vi återkommer även med förslaget om att särskilda medel skall anslås för utveckling av kollektiva boendeformer. För en treårig planperiod bör 30 milj. kr. avsättas, därav 10 miljoner för /83. Bygg ut hyresgästinflytandet - öka takten Allmän enighet råder om att ett ökat inflytande för de boende i hyreshusen måste åstadkommas. Parterna på hyresmarknaden har vissa instrument för att genomföra detta genom förhandlingar och överenskommelser. Många goda erfarenheter finns då det gäller de allmännyttiga bostadsföretagens bostäder, men på den privata hyresmarknaden har erfarenheterna visat att man för att lyckas troligen måste få tvingande bestämmelser av något slag för att bryta fastighetsägarnas motstånd och motvilja. Frågan om ett verkligt inflytande och bestämmanderätt i boendet är en av de viktigaste delarna i en social bostadspolitik. En fördjupad och långt gående boendedemokrati blir troligen inte möjlig förrän den privata äganderätten till hyreshus upphävs. Husen måste överföras i ägo och ställas under förvaltning av hyresgästerna kollektivt. Alla hinder som finns eller kan komma att resas då det gäller realiserande av ett verkligt boendeinflytande måste undanröjas genom lagstiftning och bestämmelser som kan träda till då fastighetsägare sätter sig på tvären. Ägande av lägenheten i form av andelar i huset, genom bostadsrätt eller på annat sätt, behöver inte alls-som man från borgerligt håll oftast förutsättervara något villkor eller någon förutsättning för verkligt inflytande och bestämmande. Hyresgäster kan och måste få samma möjligheter till självförvaltning som boende med andra upplåtelseformer. Hyreshusens förvaltning kan successivt frikopplas från ägandet och i stället knytas till boendet/brukandet. Hyresgästerna är inte sämre skickade att ta ansvar för sina bostäder än de som bor med bostadsrätt eller eget hus. Erfarenheterna har visat att det inom hyresrättens ram, inom de allmännyttiga bostadsföretagen, genom avtal och överenskommelser med hyresgästerna via hyresgästföreningarna och deras kontaktkommit téer är möjligt att ge hyresgästerna bestämmanderätt i olika frågor. Erfarenheterna visar också att det är möjligt att successivt bryta ut olika delar av central förvaltning och administration, att bryta ned dem till kvarters- och husnivå och överlämna beslutanderätten till de boende. är emellertid takten i utbyggnaden av hyresgästinflytandet alldeles för dålig och på den privata sidan nästan obefintlig. Man är från både allmännyttan och hyresgäströrelsen alltför försiktig med att göra ordentliga satsningar, vilket delvis kan sammanhänga med ekonomiska svårigheter. Det är därför viktigt att ställa vissa medel till förfogande som kan skynda på detta arbete. Omställningen från tidigare förhållanden, med en långt driven centralisering i fastighetsförvaltningen, tillbaka till en tidigare ordning, till en ännu mera långtgående decentralisering, är ganska besvärlig och kostar mycket pengar. Sådana utgifter ryms ofta inte inom ramen för nuvarande hyressättning. Staten (och kommunerna) måste därför ge sådant ekonomiskt stöd som kan underlätta och stimulera ett snabbare genomförande av boendeinflytandet. Grundläggande för om man skall lyckas och hur snabbt det kan gå är också ett större förtroende för hyresgästerna att man vågar satsa på detta arbete även med risk för vissa misslyckanden. Hyresgästerna måste ges större ansvar för sitt eget boende och större möjligheter att påverka kostnader för drift och underhåll. Alla besparingar av olika slag som hyresgästerna kan medverka till måste slå igenom i lägre boendekostnader eller andra fördelar. Det förutsätter att alla berörda hyresgäster får delta i de beslut som fattas om olika åtgärder i deras hus eller bostadsområde, oavsett medlemskap i hyresgästorganisation eller ej. En snabb utbyggnad av boendeinflytandet till verklig bestämmanderätt över utformning, förändring och förvaltning av bostaden och närmiljön kan mycket väl genomföras med bevarande av hyresrätten, genom avtal och överenskommelser mellan parterna på hyresmarknaden. Det behövs inga nya förvaltningsorganisationer eller liknande. Det räcker med att utnyttja den organisation som finns, kan utvecklas och byggas upp av fastighetsägare och hyresgästföreningar. Hyresgästföreningarna, deras avdelningar, kontaktkommittéer, kvarters- och husombud, har den erfarenhet och de organisatoriska resurser som behövs för att klara det hela. Ägandet och den ekonomiska administrationen av hyreshusen skall ligga kvar hos kommunerna och bostadsföretagen då det gäller allmännyttan. måste även privata hyreshus överföras till kommunerna och de allmännyttiga bostadsföretagen. I vilken takt boendeinflytandet kan byggas ut och hur stort detta kan bli avgörs i första hand av hyresgästernas egen aktivitet, i andra hand av kommunerna, bostadsföretagen och hyresgäströrelsen och av den politiska viljan hos beslutsfattarna på olika nivåer. Trots aviseringen av regeringsförslag om ökat boendeinflytande har vi nu velat aktualisera olika frågeställningar och föreslå åtgärder i syfte att påskynda och underlätta ett snabbare genomförande. Vi upprepar därför våra tidigare förslag om ett ställningstagande för åtgärder samt att 10 milj. kr. bör anslås för sådant ändamål under /83. Förbättrade bostadsbidrag och bostadstillägg I bilaga till budgetpropositionen 1982 anmäls (s. 66) att frågor om bostadsbidrag kommer att behandlas i en särskild proposition . I propositionsförteckningen anges att propositionen beräknas avlämnas . kommunisterna har under en följd av år krävt att bostadsbidragen ges en utformning så att hushåll med stor försörjningsbörda och/eller låg inkomst ges möjligheter att behålla en god bostad och även efterfråga en bättre. Vi har dock år tvingats konstatera att regeringens politik avseende utformningen av bostadsbidragen innebär att man alltmera fjärmar sig från en social bostadspolitik för de grupper i samhället som främst behöver stöd. Den kommande propositionen bör enligt vår mening beträffande statskommunala bostadsbidrag innehålla förslag som går i följande riktning. Inkomstgränserna - både den nedre och övre - skall höjas minst så mycket att inte inflationen urholkar bidragens värde och att därmed allt fler hushåll får minskade bidrag eller inga bidrag alls. Inkomstgränserna skall vara lika för barnfamiljer oavsett om hushållet består av en eller två vuxna. Den nedre hyresgränsen som gäller f. n. skall ligga fast. De övre hyresgränserna skall höjas så att de medger en ökad utrymmesstandard när antalet familjemedlemmar ökar. Gränserna skall sättas så att de utgör ett skydd för hyreshöjningar. De skall dessutom differentieras för varje barn. Bostadsbidragen för bidragstagare med studiemedel skall återföras till vad som gällde t. o. m. utgången av . Detta innebär att studiemedel inte skall räknas in i den bidragsgrundande inkomsten. Ett angeläget krav är också att det statliga bostadsbidraget höjs. En höjning av detta bidrag gagnar speciellt barnfamiljer och ligger således i linje med den utformning av bostadsbidragen som kommunisterna eftersträvar. Vad i denna motion anförts om utformningen av den kommande propositionen om bostadsbidragen bör som sin mening ge regeringen till känna. För att detta skall bli möjligt bör behandla denna del av motionen med förtur. Beträffande statens kostnader för statskommunalt bostadsbidrag (SKBB) och kommunalt bostadstillägg till folkpension (KBT) gäller f. n. att statsbidragsandelen är av kostnaderna för SKBB resp. av kostnaderna för KBT. I proposition 1981/82:30 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder anförde föredragande statsrådet (bil. 2, s. 4) att en strävan varit att försöka närma bidragssystemen KBT och SKBB. På följande sida i propositionen föreslår hon sedan att statsbidragsandelen för KBT sänks från till fr. o. m. . Denna inriktning mot likformighet av de båda systemen tål tydligen inte att konfronteras med regeringens syn på behovet av statens stöd till pensionärernas bostadstillägg. Vi kan för det första inte acceptera att förmånerna inom KBT-systemet försämras genom att en nedre hyresgräns införs. Vi kan för det andra inte acceptera att statsbidragsandelen inom detta system sänks. Vi föreslår att den åter höjs från till . Detta innebär en ökning av KBTkostnaderna för staten om 600 milj. kr. för helår enligt den ovannämnda propositionen. För nästa budgetår bör det aktuella anslaget räknas upp med detta belopp. De ökade kostnaderna för staten för perioden den 1 april-den 30 juni 1982 får täckas genom överskridande. Bosättningslånen avvecklades från . Detta skedde genom förslag från regeringen och beslut i . Vpk har motsatt sig denna avveckling och föreslår i denna motion att bosättningslånen återinförs. Motivet för att införa bosättningslånen var att människor med små ekonomiska möjligheter skulle få låna till förmånlig ränta och bra amorteringsvillkor. Dessa motiv kvarstår också . Ett borttagande av lånen slår direkt mot de människor som har den sämsta möjligheten att ordna bankförbindelser och rimliga krediter. Lånen var avsedda för köp av möbler och bohag till den första bosättningen. Lånen kunde sökas av sammanboende, gifta och ensamstående med minderårigt barn och vissa handikappade personer. Lånen beviljades efter behovsprövning och låntagarna fick en förmånlig ränta och slapp lämna säkerhet. Speciellt utsatta på lånemarknaden är unga människor och låginkomsttagare över huvud taget. De bedöms utifrån bankmässiga utgångspunkter ha lägre kreditvärdighet och angelägenhetsgrad än etablerade bankkunder. Ekonomiskt svaga grupper av människor kommer att tvingas till kreditformer som avbetalningsköp och kontokort. Båda dessa former är oförmånliga och kontokorten kan locka till en skuldsättning som kan få ödesdigra följder. De statliga bosättningslånen måste enligt vår mening återinföras men de bör dels förbättras, dels utvidgas till att nå större konsumentgrupper . Bosättningslånen bör anpassas till kostnadsutvecklingen genom att högsta lånebelopp höjs . Att avveckla bosättningslånen ger ingen reell besparingseffekt, som regeringen tycks tro - tvärtom. För /82 har anslagits 80 miljoner till nyutlåning och enligt gjorda beräkningar inflyter till statskassan 80 milj. kr. varav räntan är 25 milj. kr. Ett genomförande av förslagen i denna motion medför bl. a. att anslaget till lån till bostadsbyggande kommer att påverkas av ökade anspråk på medel för underhållslån 500 milj. kr. lån för boendeinflytande 10 810 milj. kr. Inverkan på anslaget till räntebidrag torde få bedömas i anslutning till aviserad proposition i ämnet. 1. att godkänner en bostadsbyggnadsplan som innefattar igångsättning av 60 000 lägenheter genom nybyggnad, huvudsakligen av hyresbostäder under de allmännyttiga bostadsföretagens förvaltning, samt 25 000 lägenheter genom ombyggnad, 2. att hemställer om förslag till en finansiering av bostadsbyggandet och dess följdinvesteringar genom långfristiga lån med låg och fast ränta, 3. att begär förslag till totalfinansiering av bostadsbyggandet och dess följdinvesteringar genom en statlig bostadsoch samhällsbyggnadsbank, 4. att begär förslag från regeringen till statliga ränteoch amorteringsfria lån till de allmännyttiga bostadsföretagen för såväl nyproducerade som befintliga lägenheter, 5. att beslutar att underhållslån enligt tidigare grunder skall kunna lämnas till allmännyttiga bostadsföretag, 6. att beslutar att hyresförlustlån enligt tidigare grunder skall kunna lämnas till allmännyttiga bostadsföretag, 7. att beslutar att ytterligare upptrappning av den garanterade räntan inte skall ske för bostadslån till allmännyttiga bostadsföretag, 8. att beslutar att tomträttslån skall kunna lämnas enligt vad i motionen anförts, * Se även motionerna 1981/82:1626-1627 och 2139. 9. att beslutar att markförvärvslån enligt vad i motionen anförts skall kunna lämnas till kommuner inom en ram för /83 av 300 milj. 10. att till Lån till kommunala markförvärv för /83 anvisar ett reservationsanslag av 200 milj. kr. 11. att beträffande den principiella inriktningen av propositionen om bostadsbidragen som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts, a) godkänner att bostadslån med räntebidrag skall kunna lämnas även i fall där boendemiljöbidrag inte lämnas, b) bestämmer beslutsramarna för boendemiljöbidrag till 90 milj. c) till Bidrag till förbättring av boendemiljön för /83 anvisar ett reservationsanslag av . a) beslutar att inom byggnadsforskningens ram skall initieras ett arbete för att utveckla kollektiva boendeformer, b) till Byggnadsforskning för /83 anvisar ett reservationsanslag av . 14. att medger att bidrag får lämnas till allmännyttiga bostadsföretag för åtgärder som främjar ett vidgat boendeinflytande, 15. att till Lån till bostadsbyggande för /83 anvisar ett reservationsanslag av 7 . 16. att som sin mening ger regeringen till känna a) att all mark som enligt planläggningsbeslut e. d. avses för samhällsbyggande skall föras över i ägo, b) att enskilt ägda hyreshus successivt bör föras över i ägo och att en plan för detta bör utarbetas, 17. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om sådana ändringar i lagen om tillstånd till förvärv av hyresfastighet m. m. som medför en bostadssocialt sett striktare tillämpning och lägger avgörande vikt vid hyresgästernas synpunkter, 18. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om ändring av 12 kap. 48 § första stycket jordabalken (hyreslagen) om att hyran vid förlängning av hyresavtal inte får vara högre än hyran för likvärdiga lägenheter. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Social rättighet - inte handelsvara 1 Bostadsbrist - hyresutplundring - orättvisor - spekulation 2 Regeringens förslag - försämringar för de boende 2 Vpk kräver en annan bostadspolitik 3 Avvakta inte - handla nu 4 Satsa på allmännyttan - ökat statligt stöd 4 Markförvärvs- och tomträttslån - förbättrade villkor 5 Öka bostadsbyggandet - bygg hyreshus i allmännyttig regi 5 Finansiering genom statlig bostadsbank - lågränta 6 Överförande av mark och hyreshus i ägo 7 Förstatligande av byggnadsmaterielindustrin - prisreglering 7 Stoppa bostadsspekulation och svarthandel 8 Ändra bruksvärdesbestämmelserna i hyreslagen 10 Förbättra bostadsmiljöerna - ökade bidrag och lån 10 Satsa på nya, kollektiva boendeformer 12 Bygg ut hyresgästinflytandet - öka takten 13 Förbättrade bostadsbidrag och bostadstillägg 15 GOTAB 70403 Slockholm 1982