mot · G5022250 · 1982-03-24 00:00:00 — för en avsevärd andel, kanske hälften av landets samlade torvtillgångar. Med föreslagna ändringar kommer samhällts inflytande och möjligheter att styra produktionen att gå förlorad. Detta kan vi inte acceptera. Vi föreslår därför i likhet med flera av ovan nämnda resmissinstanser att nuvarande koncessionsplikt i princip bibehålls för all torvtäkt för energiändamål. Vi föreslår dock i likhet med vad statens planverk anfört att befrielse från koncessionsplikt bör kunna meddelas av för sådana områden där kommunernas översiktliga planering eller bedömningar på länsnivå inte visat på motstående intressen som uppenbarligen kan skadas vid en torvutvinning även av begränsad omfattning. Sådan befrielse från koncessionsplikt bör dock endast kunna meddelas för områden mindre än 25 ha. En annan fråga som vi vill uppmärksamma är prövningen av husbehovstäkter av torv ur naturvårds- och miljösynpunkt. Husbehovstäkt kan omfattas av 20 § naturvårdslagen. Vi delar därvid flera länsstyrelsers synpunkter på att 20 § naturvårdslagen inte ger tillräcklig möjlighet till att avstyra brytning på de värdefullaste våtmarkerna. Vi föreslår därför att en obligatorisk samrådsplikt införs i naturvårdslagens regler. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslår vi 1. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om koncessionsplikt vid torvbrytning, 2. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om obligatorisk samrådsplikt enligt naturvårdslagen vid torvbrytning för husbehov. () () Motion 1981/82: 2250 Mineralpolitik förslag till vissa åtgärder inom mineralområdet (prop. 1981/82:99) För att få påbörja torvtäkt för energiändamål krävs enligt minerallagen ett särskilt tillstånd, bearbetningskoncession, som beviljas av regeringen och därefter av . Fastighetsägaren har dock rätt att utan sådan koncession bedriva täkt för eget husbehov så länge inte någon annan har fått bearbetningskoncession för den fyndighet det gäller. I propositionen föreslås nu att koncessionsplikten slopas för fastighetsägare som avser att öppna torvtäkt för energiändamål. Skälet för ändringen sägs vara att de nuvarande rättsreglerna verkar hindrande på tillkomsten av torvproduktion i mindre skala. Koncessionsförfarandet kan för den enskilde markägaren förefalla krångligt, medföra kostnader och avgifter och därmed verka avskräckande för mindre projekt. I den promemoria (DS I 1981:17) Enklare regler om torvutvinning för energiändamål som ligger till grund för propositionen föreslås en ändring av minerallagen av innebörd att torvfyndigheter understigande 50 ha fritt skall få bearbetas av fastighetsägaren själv eller någon som har dennes tillåtelse. Möjligheten för annan att få koncession avses kvarstå. Dock att fastighetsägaren i ett konkurrensfall skall ha visst företräde att utvinna torven. Industriminstern anser att en arealgränsregel medför stora nackdelar och att en bättre lösning är att inte införa en regel av detta slag. Remissopinionen över den ovannämnda promemorian är splittrad. Ett 15-tal remissinstanser har avstyrkt förslaget, däribland statens planverk, geologiska undersökning, , ett flertal kommunala energiverk och i . Huvudinvändningen mot förslaget är att det riskerar att försvåra ett rationellt och storskaligt utnyttjande av torv. Risken för spekulation i torvmarker och därmed fördyrad energianvändning samt gränsdragningsproblem är andra huvudargument mot förslaget. menar att förslaget kan få motsatt effekt än det åsyftade att öka torvens betydelse för energiförsörjning. Enligt föreningen innebär förslaget att samhällsintressena förlorar kontrollen över en mycket stor del av de samlade torvtillgångarna i landet. SGU ifrågasätter om föreslagna förändringar verkligen förenklar torvhanteringen och föreslår att koncessionsplikten för samtliga torvfyndigheter kvarstår. Enligt de preliminära bedömningarna som Finns redovisade i underlaget för propositionen svarar de torvfyndigheter vars areal understiger 50 ha