mot · G502771 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Det är mycket angeläget att vi slår vakt om de värderingar och den människosyn som utgår från kristendomen och som utgör grunden för den västerländska civilisationen. För att de unga skall kunna förstå vår kulturtradition bl. a. utifrån historia, konst och litteratur är det vidare nödvändigt att man har kunskap om kristendomens lära och förkunnelse. Det är därför angeläget att barnen i får en god undervisning i bibelkunskap och kristna värderingar. Detta behov har inte minskat. Snarare är det så att behovet av regler, normer, omtanke och ansvar ökat i takt med det moderna samhällets förändringar. De aktuella livsfrågorna måste därför ges tillfredsställande utrymme i den moderna skolundervisningen. Den möjlighet till ökat intresse för bibelkunskap som den gjorda översättningen av medfört måste tillvaratas inom skolan. Det är viktigt att eleverna får en nära kontakt med den nya översättningen, och att på så vis direkt kommer till användning i undervisningen. I den nya läroplanen för , Lgr80, är rubriken för ämnet: Människans frågor inför livet och tillvaron; religionskunskap. Huvudmomenten för alla tre stadierna inleds med följande: Livsfrågor, tro och etik: hur olika etiska uppfattningar styr våra handlingar och våra ställningstaganden till olika livsfrågor, t. ex. om rätt och orätt, gott och ont, synen på människan och tillvaron. Betydelsen av en religiös tro när man på olika sätt i livet tar ställning till livsfrågor. På samtliga stadier ingår studier av - på lågstadiet t. ex. och patriarkberättelserna, och hans bröder, , valda händelser ur liv, på mellanstadiet t. ex. skapelseberättelserna, profeterna. möten med människor och på högstadiet t. ex. det gamla och det nya förbundet, förkunnelse, som , den urkristna förkunnelsen, särskilt enligt , tillkomst och som inspirationskälla. Utifrån vad som anges i den nya läroplanen finns det goda förutsättningar att förmedla undervisning i religionskunskap och likaså att kristendoms- och bibelundervisningen får en framträdande plats. Man kan emellertid konstatera att bristen på religionskunskap bland vissa elever varit påtaglig, och det finns säkerligen flera orsaker till detta. En orsak kan vara att såväl elever som många lärare upplever religionsämnet som svårt. Detta torde av naturliga skäl vara mest påtagligt bland lärare som saknar behörighet men som ändå måste undervisa i ämnet. Gjorda undersökningar visar, att en mycket stor del av lärarna som undervisar i religionskunskap, framför allt på högstadiet, saknar behörighet. Det har framkommit uppgifter om att andelen icke behöriga lärare skulle vara så stor som två tredjedelar eller hälften av lärarna i någon eller några regioner. Bristen på behöriga lärare är mycket otillfredsställande och detta ställer krav på bl. a. vidareutbildningen. Det måste utifrån denna situation understrykas att just vidareutbildningen i religionskunskap måste inta en hög prioritet inom ramen för den lärarfortbildning som skall genomföras, och där kommunerna i stor utsträckning har ansvaret fr. o. m. /83. Det är angeläget att en uppföljning kommer till stånd beträffande kristendomsundervisningens ställning inom ramen för religionsämnet. Det må ankomma på regeringen tillse att kristendomen får ett erforderligt utrymme i undervisningen. Med hänvisning till ovanstående föreslår vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna innehållet i motionen beträffande bristen på behöriga lärare i ämnet religionskunskap och därmed också behovet av vidareutbildning, 2. att begär att regeringen föranstaltar om en uppföljning beträffande kristendomsundervisningens ställning inom ramen för religionsämnet, så att undervisningen i kristendom med bibelkunskap får erforderligt utrymme i undervisningen. () () () () () () ()