mot · G502339 · 1982-01-19 00:00:00 — Ökad satsning på vattenprojekt i det svenska biståndet Av jordens vattentillgångar utgör sötvatten. Av dessa är bundna i polarisarna eller finns som grundvatten i marken. En mycket liten del är åtkomlig i form av källor, sjöar och floder. Det tillgängliga, drickbara vattnet är ojämnt fördelat. tillhör de lyckligt lottade länderna. Vår personliga förbrukning av vatten är per person och dag. Hälften av världens befolkning och tre femtedelar av dem som bor i saknar rent vatten. 1980 var 1,32 miljarder människor utan rent vatten. Där vatten inte finns framdraget till husen är förbrukningen mellan 4 och per person och dag, varierande med avståndet till vattenkällan. Denna kan vara en brunn, en flod, en bäck eller en gyttjig damm och är ofta förorenad. Livsviktigt med rent vatten För oss i är det svårt att förstå vad bristen på rent vatten leder till. Statistiken talar dock ett klart språk: 10-25 miljoner människor dör i vattenburna sjukdomar. Detta innebär att 30 000-70 000 dör . av alla sjukdomar i världen beräknar WHO vara orsakade av förorenat vatten och dåliga sanitära förhållanden: 500 miljoner människor lider av trakom som sätter ned synen och ofta leder till blindhet. 30 miljoner har mist synen genom s. k. flodblindhet. 250 miljoner människor i 70 länder har svårt nedsatt hälsa av bilharziosis som angriper tarmar och lever. 160 miljoner är malariasjuka. 1 miljon barn dör av malaria i söder om . 15 miljoner barn dör i av huvudsakligen brist på vatten och hygien. 6 miljoner barn dör av diarrésjukdomar i . Nästan hälften av alla människor i lider ständigt av parasitsjukdomar. Listan är inte slut härmed men bör räcka för att tydligt visa vilket ofantligt lidande som bristen på rent vatten vållar en mycket stor del av mänskligheten. I går 73 miljoner arbetsdagar förlorade enbart på grund av vattenburna sjukdomar. Kostnaderna för förlorad produktion och för medicinsk behandling uppskattas till . Det borde vara självklart att en av de viktigaste åtgärderna för att förhindra sjukdomar och handikapp är att arbeta för att alla människor skall få tillgång till rent vatten. beräknar att om bristen på rent vatten och hygien kunde avhjälpas, skulle barndödligheten i världen kunna minskas . I stora delar av världen åvilar familjens vattenförsörjning kvinnorna. I många tillbringar kvinnor och barn, framför allt flickorna, en stor del av sin tid med att hämta vatten. behöver de bara gå , ibland, särskilt i torra områden, kan de ha till närmsta vattenkälla. Många kvinnor måste vandra med sin tunga vattenbörda på dåliga vägar. Ofta bär de dessutom ett barn på ryggen. Där vattenförsörjningen är särskilt besvärlig är det inte ovanligt med månggifte - en kvinna klarar inte av att ensam förse familjen med vatten. I många delar av världen är det just denna uppgift, att hämta vatten, som hindrar kvinnorna från dels att få utbildning, dels att ha ett lönearbete. Landsbygdens vattenförsörjning betyder därför mest för kvinnorna. Likväl är det hitintills männen som, med i-ländernas bistånd, fått all utbildning i vattenteknik. När en pump eller vattenledning går sönder måste kvinnorna åter gå lång väg efter vatten tills någon manlig reparatör - för vilken problemet inte är lika angeläget - infinner sig. Därför bör inte minst kvinnorna, som är mest beroende av tillgången till vatten, få utbildning i vattenteknik, vare sig det handlar om enkla handpumpar eller om mer komplicerade anläggningar. FN har deklarerat innevarande årtionde som det internationella dricksvatten- och sanitetsårtiondet. Målet är att 1990 skall alla människor ha tillgång till rent dricksvatten och leva i drägliga sanitära förhållanden. Vattendekaden inleddes officiellt . Möjligheterna att uppnå målét anses som små. Vissa uppger att de inte kan förse av befolkningen med rent vatten och sanitära anläggningar till 1990. Behovet är enormt - liksom kostnaderna För att FN:s mål skall kunna nås, måste en halv miljon nya människor få tillgång till rent vatten. Detta innebär att ca 50 000 vattenbrunnar av hushållstyp eller ca 2 500 bypumpar installeras . Behovet är störst på landsbygden. Meningen är att pumparna skall vara av enkelt slag, så att folket på platsen själva kan laga dem då de går sönder. Därför skall stor vikt läggas vid utbildning av personal på det lokala planet - av både män och kvinnor - s. k. barfotaingenjörer. Viktigt är också att befolkningen får upplysning om betydelsen av rent vatten och om hur man undviker att förorena vattnet. Det har framhållits att det är själva som måste satsa och visa en politisk vilja att genomföra ett vatten- och sanitetsprogram. De skall själva utarbeta planerna och stå för två tredjedelar av kostnaderna. Resterande tredjedel skall i-länderna svara för. räknar med att det krävs för att nå målet 1990. Detta är fem gånger mer än vad som satsas på vattenfrågan . Inte alltid lyckade projekt I vissa är upp tilt av de tidigare installerade pumparna och vattenledningarna trasiga och ur funktion. Hårt slitage, vanskötsel och bristande underhåll gör att pumparna snabbt slits ut. Ofta är pumparna så komplicerade att de inte kan lagas av lokala hantverkare, och reservdelar kan ta mycket att få fram. En annan anledning till att pumparna inte fungerar är som redan framhållits att kvinnorna inte fått utbildning i skötsel av pumparna. har den installerade pumpen och brunnen inneburit att den störste jordägaren fått mer makt och inflytande. I t. ex. finansierade och ett program om 3 000 djupa borrade brunnar, som sedan överlämnades till bykooperativ. I av fallen ägde den störste jordägaren marken där brunnen låg eller också var han ledare för kooperativet eller hade ansvaret för brunnen. Landsbygdsbefolkningen måste få delta i besluten och arbetet med att ordna vatten. Den måste få kunskaper och utbildning i vatten- och hälsofrågor och i användningen och underhållet av pumpar och latriner. Byinvånarna måste känna att vattnet och pumpen är deras, annars tar de inget ansvar för den utan betraktar anläggningen som myndigheternas egendom. Ett annat problem är att man i många anser det nödvändigt att ta ut en avgift för vattnet, bl. a. för att förhindra slöseri. Detta innebär att de fattigaste inte har råd att använda brunnen och att kvinnorna får fortsätta med det slitsamma vattenbärandet. I de vattenprojekt som startas är det av stor vikt att de är planerade i samarbete med mottagarländerna och om möjligt även med de tilltänkta brukarna. bör dock ställa vissa krav för att gå in i projekten. Krav som att kvinnorna skall få utbildning i brunnarnas skötsel, att tekniken skall vara enkel och att ingen på grund av höga avgifter skall tvingas avstå från att utnyttja den nya vattenkällan. Världens vattenförsörjning är en av de viktigaste globala frågorna. måste ta aktiv del i arbetet med att förse världens befolkning med dricksvatten. Vi har det tekniska kunnandet och vi har kunskapen om betydelsen av rent vatten. Det ekonomiska stöd till vattenförsörjning som avser att bidra med är otillräckligt. Genom en omprövning av biståndsmedlen bör vattenförsörjningen kunna prioriteras. En del av den svenska u-hjälpen går bl. a. på grund av vattenbristen till sjukvård. De som blir vårdade skall tillbaka till det smutsiga vattnet som gjort dem sjuka. Friskt vatten förebygger sjukdomar. En viktig del i vattenförsörjningsproblemet är kvinnans roll. En bättre tillgång till vatten ger kvinnorna tid och kraft att skaffa sig utbildning och att förbättra familjens försörjning. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att vattenförsörjningen skall ges hög prioritet i den svenska biståndspolitiken.