mot · G5022461 · 1982-04-19 00:00:00 — m. fl. Förslag till konkurrenslag (prop. 1981/82:165) Regeringsförslaget om ny konkurrenslag bekräftar att den s. k. fria marknaden inte fungerar så fritt och idealiskt som anhängare av marknadsekonomin vanligen föreställer sig. I jakten efter profiter strävar producenter och marknadsförare efter att eliminera konkurrens för att nå monopolställning på marknaden, vilket kan ge denne fördelar genom storskalig produktion och hög prissättning. Detta är självfallet till nackdel för konsumenten. Om det är svårt att nå monopolställning finns ändå strävanden att hålla uppe priserna genom att komma överens med konkurrenter om prissättning som gynnar båda parter, marknadsdelning osv. En på marknaden skenbar konkurrens kan också åsidosättas genom att det bakom producenter och marknadsförare av olika märken av en vara finns ett gemensamt ägarintresse som dikterar produktion, prissättning och marknadsföring. I ett vidare perspektiv får dessa monopoliseringssträvanden verkningar inte bara på den s. k. marknaden, utan ägande och makt över produktionen som centraliseras på några få händer får följder också för landets ekonomiska utveckling i vad gäller investeringar, sysselsättningsmöjligheter för befolkningen, regionalpolitiken etc. Detta finns belyst i vpk-motionen 1981/82:56 om överförande av storföretag i samhällets ägo. kommunisterna har alltid bekämpat monopoliseringen i näringslivet, och vi har också ställt en rad förslag om ingrepp mot monopolisering och kartellbildningar. Vi har också krävt åtgärder mot de multinationella bolagens utveckling därför att dessas ekonomiska och politiska beslut har flyttats upp på en övernationell nivå, där inte ens de svenska monopolen eller den har kunnat eller velat ingripa. Samtliga förslag har avvisats oavsett om det varit socialdemokratisk eller borgerlig regering. Mot denna bakgrund är det nuvarande förslaget om konkurrensbegränsningslag en framgång för vpk-politiken, särskilt sett mot det faktum att man nu i lagen tar in en bestämmelse om kontroll av företagsförvärv. Lagen har ändå brister, varför vi nedan kommer att föreslå utvidgningar av lagen samt straffskärpningar. Regeringen motiverar förslaget om konkurrensbegränsning med att en fri konkurrens är avgörande för näringslivets effektivitet, utvecklingsförmåga och konsumentnytta. Detta synsätt är starkt förenklat och felaktigt. Frågan om produktionens innehåll och organisation, dvs vad som produceras och hur, vilka behov produktionen tillfredsställer etc. är frågor som är överordnade frågan om fri konkurrens, särskilt som producenterna på den fria marknaden genom beslut om produktion för högsta möjliga profit redan i detta skede begränsar urvalet för konsumenten och genom olika marknadsföringsåtgärder kan påverka konsumenten i dennes valsituation. Produktion för profit fordrar reklam och köppåverkan oavsett den sociala nyttan av produktionen. Produktion för behov kan bara ske om varan motsvarar ett verkligt behov hos konsumenten. är detta helt avgörande för hur näringslivet utvecklas och effektiviseras. Därför är de vanliga människornas möjligheter att påverka beslut om produktion och distribution/marknadsföring långt viktigare än den fixering som regeringen har vid den skenbart "fria konkurrensen. Propositionens förslag till konkurrensbegränsningslag är grundat på den s. k. konkurrensutredningens förslag som är mera vidsträckt än den nu föreslagna lagen. Utredningens förslag om priskart eliförbud och marknadsdelningsförbud bör enligt vår mening inarbetas i lagtexten. När det gäller priskartellförbud är det helt nödvändigt att sådant införs 1 lagen för att nå avsedd effekt i vad gäller prissättning vid försäljning. Marknadsdelningsförbud bör införas som ett instrument att motverka konkurrensbegränsningar vid sidan av rena monopoliseringssträvanden. föreslår också i sitt förslag till konkurrensbegränsningslag att man i kapitlet om företagsförvärv också skall kunna ingripa mot konkurrensbegränsning i form av företagsförvärv då sysselsättningen eller berörda arbetstagare och kommuners intressen sätts åt sidan. kommunisterna ansluter sig till denna komplettering av lagen och föreslår att följande text införs i förslaget till konkurrenslag Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar anta följande såsom Motionärernas förslag betecknade förslag till ändring i proposition 1981/82:165: 2 § Om en konkurrensbegränsning har skadlig verkan inom landet, kan för att förhindra sådan verkan besluta om åtgärder enligt denna lag. En sådan åtgärd får riktas mot en näringsidkare som föranleder den skadliga verkan. 2 § Om en konkurrensbegränsning har skadlig verkan inom landet, kan för att förhindra sådan verkan besluta om åtgärder enligt denna lag. En sådan åtgärd får riktas mot en näringsidkare som föranleder den skadliga verkan. Med skadlig verkan förstås att konkurrensbegränsningen på ett sätt sorn är otillbörligt från allmän synpunkt 1. påverkar prisbildningen, 2. hämmar effektiviteten inom näringslivet eller 3. försvårar eller hindrar annans näringsutövning. Med skadlig verkan förstås att konkurrensbegränsningen på ett sätt som är otillbörligt från allmän synpunkt 1. påverkar prisbildningen 2. hämmar effektiviteten inom näringslivet eller 3. försvårar eller hindrar annans näringsutövning, 4. är till skada för sysselsättningen eller åsidosätter berörda arbetstagare eller kommuners intressen. 13 a § Näringsidkare får inte 1. ingå eller tillämpa avtal eller eljest samverka eller samråda med annan näringsidkare i samma säljled om bestämmandet av pris eller rabatt, som skall tillämpas vid försäljning av vara inom landet. 2. eljest söka förmå annan näringsidkare i samma säljled att pä visst sätt bestämma pris eller rabatt, som näringsidkaren skall tillämpa vid sådan försäljning. Vid tillämpning av första stycket skall med försäljning av vara jämställas tillhandahållande av tjänst eller annan nyttighet. Första stycket gäller ej, om det förfarande som är i fråga 1. avser samarbete om pris eller rabatt som endast är vägledande, under förutsättning att samarbetet redovisas genom uppgift till myndighet som avses i lagen (1956:245) om uppgiftsskyldighet rörande pris- och konkurrensförhållanden eller anges öppet på annat sätt eller 2. har sin grund i att flera näringsidkare tillhandahåller vara, tjänst eller annan nyttighet genom särskild (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i juridisk person eller eljest gemensamt. 13 b § Näringsidkare får inte 1. ingå eller tillämpa avtal eller eljest samverka eller samråda med annan näringsidkare i samma säljled om delning av tillverkning eller försäljning av vara inom landet i kvoter eller på geografisk grund eller i fråga om kunder, 2. eljest söka förmå annan näringsidkare i samma säljled till sådan delning. Vid tillämpning av första stycket skall med försäljning av vara jämställas tillhandahållande av tjänst eller annan nyttighet. (vpk) (vpk) (vpk)