ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G502561 · 1982-01-21 00:00:00 — Översyn av gällande normer för handels- och hantverkslokaler I arbetsmiljölagen stadgas att arbetslokal skall vara inrättad i enlighet med vad därom må vara särskilt föreskrivet. Särskilda föreskrifter återfinns framför allt i byggnadsstadgans bestämmelser om arbetsrum. I denna regleras bl. a. frågor som rör brandsäkerhet, hygienkrav och bestämmelser för lokaler för hantverk och handel. Detaljer rörande rumshöjd, trappor, personalrum m. m. redovisas i Svensk Byggnorm. Arbetsskyddsstyrelsen har utfärdat anvisningar till vad som föreskrivs i arbetsmiljölagen rörande arbetstagarens tillgång till tvättmöjligheter, klädbyte och utrymme för måltider och vila. Behovet växlar beroende av antal arbetstagare, kön samt arbetets art. I arbetsmiljölagen stadgas vidare, att det för varje arbetstagare skall finnas luftutrymme i arbetslokalen. Kontakter med småföretagare utan anställda och verksamma inom hantverk och handel ger ofta vid handen att man har behov även av någon anställd, främst då någon ungdom. Detta omöjliggörs emellertid av att arbetslokalen ej uppfyller fastställda normer. Vanligaste brist synes otillräcklig takhöjd vara. Dagens allvarliga situation med en stigande ungdomsarbetslöshet gör att varje möjlighet bör prövas för att snabbt skapa arbetstillfällen åt ungdom. Ett potentiellt arbetskraftsbehov synes föreligga inom redan etablerade, små handels- och hantverksföretag. Frågan bör prövas hur detta behov skall kunna tillgodoses. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande normer för handels- och hantverkslokaler samt tillkännagivande av former för tidsbegränsade dispenser från dessa normer till redan etablerade företag inom handel och hantverk i syfte att därmed öppna fler arbetsplatser för främst ungdom.
mot · G502562 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:562 m. fl. Höjning av det allmänna barnbidraget Barnfamiljerna drabbas mycket hårt av regeringens ekonomiska politik och deras ekonomi försämras av ständiga hyres- och prishöjningar. Barnbidragen uppväger inte de ökade kostnaderna för flertalet barnfamiljer. Vpk vidhåller sitt tidigare framförda krav på att barnbidragen skall höjas ytterligare, så att de uppgår till av basbeloppet. Genom knytningen till basbeloppet skulle de också bli värdesäkrade. Levnadskostnaderna ökar ständigt och de höjningar som har gjorts av barnbidragen har bara kunnat ersätta redan inträffade pris- och hyreshöjningar. Barnfamiljerna får sin kompensation genom höjda barnbidrag långt efter det att levnadskostnaderna har ökat. Det rimliga vore därför i stället värdebeständiga barnbidrag. Vpk föreslår att en planmässig höjning av barnbidragen kommer till stånd, så att barnbidraget uppgår till av basbeloppet senast /87. Som ett första steg i denna planmässiga ökning bör barnbidraget höjas så att det motsvarar av basbeloppet, vilket innebär ett barnbidrag av storleken . per barn och år. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar anta följande Lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag För barn, som är svensk medborgare och bosatt i riket, skall av allmänna medel såsom bidrag till barnets uppehälle och uppfostran utgå allmänt barnbidrag med belopp motsvarande av gällande basbelopp i enlighet med vad nedan närmare stadgas. Allmänt barnbidrag i riket. Denna lag träder i kraft . 2. att fattar principbeslut om följande plan för höjning av barnbidragen så att dessa fr. o. m. uppgår till , , , , samt fr. o. m. av basbeloppet. 3. att beslutar att under bilaga 8, Cl. Allmänna barnbidrag på statsbudgeten 1981/82 anvisa ett förslagsanslag av . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)
mot · G502563 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Regeringen har i årets budgetproposition föreslagit att statens stöd till idrottsrörelsen skall räknas upp . Det innebär en anslagsökning med ca 4,5 milj.kr. beräknar regeringen i finansplanen att prisstegringarna skall uppgå till och lönekostnadsökningarna till . Om dessa beräkningar slår in får alltså idrottsrörelsen kompensation för mindre än hälften av prisstegringen. Till detta kommer att idrottsrörelsens stöd kraftigt urgröpts genom att anslagsökningen varit betydligt lägre än inflationstakten. Riksidrottsstyrelsen utgick i sitt anslagsäskande från att kunna bibehålla verksamheten vid nuvarande omfattning. I detta ligger särskilda satsningar för bl. a. utvidgningen av kvinnlig idrott och handikappidrott. Vi ser det som angeläget att idrottsrörelsen ges möjlighet att fortsätta den utveckling för att realisera målet Idrott åt alla som påbörjats. Det är rimligt att svensk idrottsrörelse ges möjlighet att arbeta under samma förutsättningar också för kommande budgetår som man kunnat göra under det nu pågående. tilldelades vid beslutet om idrottspolitikens inriktning 1970 åtskilliga funktioner som gör att man kan säga att står i myndighetsställe. Olika statliga myndigheter kompenseras under löpande verksamhetsår för inträffade prishöjningar framför allt på lönesidan. För folkrörelserna står inte denna automatiska anslagsuppräkning till buds. Det är då särskilt angeläget att folkrörelserna vid tilldelningen av medel för kommande verksamhetsår får en uppräkning som hjälpligt motsvarar den förväntade penningvärdeförsämringen. Mot bakgrund av det sagda föreslår vi att stödet till idrotten höjs med 5 milj. kr. utöver det av regeringen föreslagna för /83. Det innebär att anslaget Stöd till idrotten under huvudtitel räknas upp med 5 milj.kr. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att till Stöd till idrotten för /83 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 5 milj. kr. () i Kumla () () () () () () ()
mot · G502564 · 1982-01-20 00:00:00 — 1981/82 564-572 Motion 1981/82:564 m. fl. Åtgärder för att skydda landskapsbild och kulturminnen Där ligger byn i söndagsmak med kalkade väggar och mossiga tak. Ut över blänkande byadamm sig luta knotiga pilar fram. Så skriver Skånediktaren . Bååth i sin dikt . Om skall bevara sin genom sekler uppbyggda egenart måste planering och verksamhet ta hänsyn till det som ger landskapet dess särprägel. Pilevallar hör till landskapets särmärken . Dessa och andra vällgården bör kunna behållas och delvis också återställas. De kan t. ex. användas för cykel- och strövstigar. Äldre vägar, ofta med gamla alléer, ger också karaktär åt landskapet. Det är angeläget att kulturminnesvård och trafiksäkerhet kan samarbeta så att väsentliga delar av de skånska alléerna kan behållas. Parker och lövskogsområden (bok och ek) i anslutning till slott och herrgårdar hör likaså till landskapets kulturminnen som bör bevaras. Andra exempel på kulturminnen är den skånska bybebyggelsen, fiskelägena och de gamla stationssamhällena, var för sig med sin speciella karaktär. Länsstyrelserna i kommer att redovisa ett gemensamt kulturminnesvårdsprogram. Tillsammans med länens naturvårdsplaner bildar dessa program underlag för bevarandeinsatser. Det är angeläget att sådana insatser kommer till stånd medan kulturmiljöerna ännu kan räddas. I första hand bedöms frivilliga insatser från regionala myndigheter, kommuner och enskilda böra komma i fråga. Genom effektiviserat samarbete och information bör mycket kunna åstadkommas. a. har hembygdsförbund och -föreningar en viktig uppgift för att entusiasmera till frivilliga bevarandeåtgärder. Ett ökat samarbete mellan länsstyrelserna och lantbruksnämnderna måste också till för att bevara jordbrukslandskapets speciella karaktär. Även om frivilliga överenskommelser bör utgöra grunden för bevarandeplaner måste självfallet också de skyddsinstrument i form av olika speciallagar till skydd för natur, fornminnen och byggnadsminnen som finns komma till användning. Skulle här föreslagna åtgärder för åstadkommande av en bevarandeplan för kulturminnen och natur visa sig otillräckliga bör ytterligare åtgärder för 1 1981/82. att åstadkomma ökat hänsynstagande till kulturlandskapets skydd övervä Regeringen bör noga följa utvecklingen på detta område. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framförts om behov av åtgärder för att skydda landskapsbild och kulturminnen. () () () () () PER STENMARCK (m)
mot · G502565 · 1982-01-20 00:00:00 — Begränsning av innehav och nyttjande av metalldetektorer är i förhållande till sin ytstorlek rikast på ädelmetallfynd från i världen. Det skydd som lagen om fornminnen ger dessa fyndplatser har visat sig otillräckligt, då den tekniska utvecklingen av metallsökarapparatur ej kunde förutses då lagen fastställdes. Stimulerande orsaker till lagöverträdelser utgör utomordentligt höga priser på de mynt som ingår i de gotländska skatterna. Dessa mynt har blivit allt begärligare som av inflationen oberoende investeringsobjekt. Motåtgärder har från ansvariga myndigheters sida vidtagits . Åtgärderna har först genomförts i form av upplysningsverksamhet såsom radioföredrag, publikationer och liknande. Efter talrika varningar från utländska institutioner och senast officiella demarscher från har en skärpning av gällande lagstiftning förberetts. Vidare har i genom kungörelse om speciell fridlysning sökt stärka skyddet av de berörda fyndplatserna till dess en lagändring kan komma till stånd. Slutligen har, genom särskilt av beslutat anslag, en systematisk efterundersökning med metalldetektorer igångsatts av de ca 700 kända och till sitt läge publicerade fyndplatserna av skattfynd på ön. Denna undersökningsverksamhet har pågått och visat att flertalet av de äldre fyndplatserna ännu innehåller mynt och andra föremål, ofta i betydande mängd. De vidtagna åtgärderna har emellertid visat sig otillräckliga. har situationen på ön genom hänsynslöst utnyttjande av de ovan påtalade bristerna i gällande lagstiftning förvärrats till den grad att man från arkeologiskt håll nu menar att en krissituation uppstått. De genom publikationer kända fyndplatserna utsätts just nu för systematisk plundring med hjälp av avancerade metalldetektorer, som marknadsförs med reklam, vilken torde närma sig uppmaning till lagbrott. En rapport om läget har till avgivits av den tjänsteman som anställts för att genomföra de ovan nämnda efterundersökningarna. Då nu alla möjligheter att med gällande lagstiftning hejda den för fornminnesvården på katastrofala utvecklingen uttömts, torde ett licenstvång för innehav och nyttjande av metalldetektorer i linje med rekommendationer vara den enda effektiva åtgärd som kan vidtas. Licenstvånget bör införas och t. v. endast gälla . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning innehållande licenstvång för innehav och nyttjande av metalldetektorer och att detta t. v. skulle gälla endast .
mot · G502567 · 1982-01-20 00:00:00 — Motion 1981/82:567 m. fl. Utbyggnad av de små lokala musikinstitutionerna Decentraliseringstanken är bärande för den statliga kulturpolitiken så som den beslutats av . Det är viktigt att slå vakt om den inriktningen och så långt möjligt bygga ut det regionalt och lokalt förankrade kulturarbetet. Inte minst viktigt är att slå vakt om de små regionala institutionerna, vilka utgör en viktig bas för ett varierat men kvalitativt högt stående kulturliv i de olika regionerna. I budgetpropositionen anmäls att åtta ytterligare grundbelopp beräknas på musikområdet för nästa budgetår. Denna resurs åstadkoms genom omprioritering. För vår del anser vi det vara angeläget att staten genom omprioriteringar kan skapa resurser för angelägna satsningar. bör enligt vår mening slå fast att de åtta nya grundbeloppen bör användas för att förstärka de små och regionalt förankrade musikinstitutionerna. Ett sådant uttalande skulle väl stämma överens med den övergripande inriktningen av kulturpolitiken. Den slutliga fördelningen av grundbeloppen bör vara en uppgift för . Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de nya grundbeloppen för musikinstitutioner i första hand bör användas för att förstärka de små institutionerna i enlighet med det anförda. () ()
mot · G502568 · 1982-01-21 00:00:00 — I årets budgetproposition bilaga 12, D 12, behandlas regionmusiken. Därvid framkommer att föreslagna besparingar i organisationen för regionmusiken skulle få till följd att två till tre musikavdelningar måste dras in. Regionmusiken har varit föremål för utredning, varvid föreslagits att huvudmannaskapet skall gå över till landstingen. framhåller att regionmusiken kommer i en mycket besvärlig situation genom besparingsbehovet. Det får dessutom till följd att ingen ny huvudman inträder när man ser att statsmedlen försvinner. Ett sådant läge borde inte regionmusiken försättas i. I annat sammanhang har statsrådet aviserat förslag om en särskild kassettavgift, vilken skulle ge staten en ny inkomst. Avsikten var även att musiklivet bl. a. skulle få ökade anslag av de nya medlen. Det vore därför välbetänkt att avvakta med förslagen till nedskärningar inom regionmusiken tills propositionen med förslag om avgifter på kassetter lämnas till . Föredraganden föreslår i motiveringen till anslagsbudget för regionmusiken att regeringen skall få ett bemyndigande till ändringar i organisationen för regionmusiken. Det slutliga regeringsbeslutet skulle föregås av ett uppdrag till regionmusiken om förslag till hur besparingarna skall tas ut. Vi motionärer skulle vilja att inte gav detta bemyndigande utan i stället avvaktar propositionen med förslag om avgifter på kassetter och de vidare förslag om satsningar på bl. a. musikområdet som även här förväntas. Med stöd av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om avvaktan med bemyndigande till regeringen om ändringar i regionmusikens organisation.
mot · G502569 · 1982-01-20 00:00:00 — Ökat stöd till amatörteaterverksamhet har amatörteatern fått ett rejält uppsving. Inte bara de s. k. arbetarspelen utan också andra spel har haft sitt ursprung i ett gediget folkligt intresse av att spela teater. I har denna amatörteaterverksamhet haft fler funktioner än att bara spela teater. Det har handlat om ansträngningar för att söka länets historia, i hög grad också arbetarrörelsens historia i länet, och det har också handlat om ett sätt att dra in människor i meningsfulla aktiviteter. , , , och Karlsvik är namn på orter i där amatörteatern blivit en etablerad del av kulturlivet. handlar det om ideell verksamhet. Och självfallet måste en viktig del av amatörteaterns verksamhet bygga på intresset hos dem som deltar i den. Stöd och bidrag utifrån kommer i andra hand. Men det konstaterandet förringar inte det glädjande i det som hänt i form av ett ökande intresse från Norrbottensteaterns sida för amatörteaterverksamheten. Det började på och kommer att få sin fortsättning i Karlsvik, ett samhälle strax utanför . Institutionsteatern har ställt upp och ställer upp med resurser i form av skådespelare, scenografi och annat för att inte tala om det kunnande de ställer till förfogande. Den hjälp som Norrbottensteatern gav i arbetet med Seskaröspelen gjorde det möjligt för en entusiastisk grupp, på en av arbetslöshet och utflyttning hårt drabbad ö, att inte bara ro ett omfattande projekt i land utan dessutom göra det på ett succéartat sätt. Föreställningarna samlade mer än tusen åskådare vid varje föreställning, trots ett uselt väder. Norrbottensteaterns insats var föredömlig. Genom sitt arbete lyckades dess medarbetare inte bara hjälpa teateramatörer utan entusiasmerade dessutom många andra norrbottningar till att starta amatörteaterverksamhet. Sålunda resulterade exemplet i att man nu är i full färd med att arbeta fram Karlsviksspelen som planeras uppföras . Amatörteaterverksamhet av det här slaget behöver all stimulans, och de institutionsteatrar som ställer upp på det sätt som Norrbottensteatern gjort och gör bör uppmuntras och stödjas ekonomiskt i sitt fortsatta arbete. Detta kan ske genom att anslaget för bidrag till regionala och lokala teater-, dansoch musikinstitutioner ökas med förslagsvis 5 milj. kr. och att dessa medel efter ansökan hos skall fördelas till institutionerna inom teaterns område. Under hänvisning till det anförda föreslås att under , bil. 12, B 13 till Bidrag till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner anvisar . utöver regeringens förslag avseende stöd till amatörteaterverksamhet.
mot · G502570 · 1982-01-21 00:00:00 — beställning av försöksverksamhet med allemansradio har visat sig vara en positiv åtgärd som rönt stort intresse. Föreningar och organisationer har givits reella möjligheter att utan kostnad via allemansradion framföra sitt budskap, vilket vidgat medlemmarnas intresse för organisationernas verksamhet. Eftersom kostnaden för allemansradio tas av licensavgiften och alltså inte behöver betalas av enskilda utan av alla gemensamt, har även mindre organisationer möjlighet att utnyttja verksamheten. En demokratisk rättighet med möjlighet till yttrandefrihet och fördjupad demokrati för alla. av försöksverksamheten med allemansradion i gjordes nära 400 program av enskilda och organisationer. Att verksamheten varit uppskattad visar lyssnarstatistiken. Regelbundna lyssnare var , en siffra som bör jämföras med närradions lyssnarskara som uppgick till . Några av de politiska och föreningsbundna företrädarna i som kunnat följa försöksverksamheten har uttalat sig i helt positiv riktning. uttalade vid sitt årsmöte med avdelningarna för "sitt fulla stöd för allemansradion. För glesbygdens befolkning har allemansradion många fördelar, bl. a. att den når ut till alla kommuninvånarna. Sändningen från allemansradion i går över P4-sändaren som också sänder P3. Med de positiva erfarenheter som vunnits av pågående försöksverksamhet med allemansradio är det enligt vår mening angeläget att förstärka och utveckla verksamheten. En angelägenhet som ger enskilda och organisationer möjlighet att själva göra program för etermedia utan kostnad. Det är en bra väg att aktivera medborgarna och förbättra kommunikationerna inom organisations- och föreningslivet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om en förstärkning och utveckling av allemansradion. () . ()
mot · G502571 · 1982-01-21 00:00:00 — har initierat ett projekt för systematisk utgivning av äldre svensk musik, som är mycket välkommet. I samband med arbetet med en sådan antologi initieras också en forskning som eljest knappast kommer till stånd. Stiftelsen driver vid sidan av föreställningsverksamheten ett för svensk teater- och musikhistorisk forskning mycket värdefullt bibliotek och bildarkiv. Ett resurstillskott till denna verksamhet måste bedömas som mycket angeläget för att göra det möjligt att göra samlingarna tillgängliga för forskare och i övrigt bearbeta museets omfattande samlingar. De fonder som f. n. står till förfogande räcker inte på långa vägar för de mest angelägna behoven på detta område. En sådan fond är Carl-AUan för musikvetenskap, vars medel 1977 insamlats på frivillig väg bland intresserade personer. a. bidrog generöst vid starten. Fondens tillgångar är dock f. n. endast . - vilket inte förslår särskilt långt. För att fonden skall kunna ge ett verkligt stöd till musikforskarna krävs ett anslag om . Först då kan en i alla avseenden ekonomiskt eftersatt forskningsgren, ett tillika eftersatt område inom svensk musik, ges en reell möjlighet att utvecklas. Vår äldre svenska musikkulturhistoria måste bli föremål för forskning och ett bättre omhändertagande än som sker. Jag föreslår därför att beslutar bevilja för musikvetenskap ett engångsanslag om . Detta bör finansieras genom en motsvarande minskning av anslaget till , förslagsanslaget för utrednings-, utvecklings- och informationsverksamhet (prop. 1981/82:100, bil. 12, s. 15). Med åberopande av vad som ovan anförts hemställer jag 1. att till B 1. anvisar ett förslagsanslag av , 2. att till för musikvetenskap anvisar ett anslag av .
mot · G502573 · 1982-01-20 00:00:00 — 1981/82 573-580 m. fl. Höjt anslag till verksamhet I samband med att den statliga kulturpolitiken fastställdes inrättades . Många ställde sig till en början skeptiska och befarade att skulle innebära en byråkratisering av kulturverksamheten. Motsatsen har emellertid visat sig bli fallet. De flesta kulturarbetare anser att sätt att arbeta varit mycket positivt och att det kämpat för ett levande kulturliv i enlighet med målsättningar. Centrumbildningarna skriver i ett öppet brev till regeringen: Den verksamhet som byggt upp har varit gynnsam för kulturlivet. Ett positivt inslag i sätt att arbeta som vi Centrumbildningar inom litteraturens, dansens, konstens, fotots, musikens, filmens, teaterns och översättarnas - är angelägna att slå vakt om. Det är den möjlighet till samråd och samverkan som sker genom täta sammankomster, genom nämnder, arbetsgrupper etc. Skulle detta förhållande förändras, t. ex. genom att möjligheter att verka kraftigt beskärs eller genom att arbete flyttas över till , betyder det ett klart brott i den demokratiska process som vi varit med om att bygga upp inom kulturlivet. Vi vill därför betona att de besparingsdirektiv som lagts fram för är en resursförstörelse som leder till att kulturen får mindre möjligheter att hävda sina intressen. Vi kan inte heller acceptera att effekten av detta skulle kunna leda till att makten över den statliga kulturpolitiken flyttas över till att bli en ministerstyrd kulturpolitik. Författarcentrum, , Musikcentrum, Konstnärscentrum, Teatercentrum, , Översättarcentrum, Filmcentrum. Också en rad andra kulturarbetarorganisationer såsom m. fl. har reagerat och uppfattat regeringens beslut att skära ner verksamhet som ett sätt att inte bara strypa kulturarbetarna, utan också ett sätt att söka tysta en opinion och öppna möjligheterna för ministerstyre. Vpk delar denna uppfattning. Vi anser att uppgift är angelägen. Vi betraktar dessutom det sätt på vilket regeringen beslutat om neddragningarna som synnerligen egenartat och brådstörtat. Besparingarna kommer främst att drabba utredningar och konferenser. Rådets möjligheter till en levande kontakt med kulturarbetarna beskärs därmed liksom forsknings- och utvecklingsarbete. 1 1981/82. Med hänvisning till ovanstående hemställs att till (punkt B 1) anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G502576 · 1982-01-21 00:00:00 — Inrättande av en prästtjänst i Bai Bang Vid det stora skogsindustriprojektet i verkar en ansenlig svensk arbetsstyrka. Svenskarna är förlagda i den svenska campen, till utseendet lik ett svenskt villaområde. Flera av svenskarna åtföljs av sina familjer medan en ansenlig grupp, ca 150, är ensamstående män. svenskar är ungefär 600 personer varav ett nittiotal är skolbarn. För campens folk är på ett föredömligt sätt ordnat med aktiviteter i fritidslokaler av skilda slag. Kantin med sällskapsrum, pingponglokal, swimmingpool och rekreationsplaner för volleyboll och tennis är av utmärkt slag. Också ett välsorterat bibliotek finns i campen liksom skola för barnen. Bai Bang har också sin egen läkare och sjukstuga med några vårdplatser. Naturligtvis är campen inte problemfri. De svårigheter som följer i en isolerad miljö på långt avstånd från hemlandet finns också här. Den som söker fly från personliga problem där hemma upplever dem ofta större där ute. Samlevnadssvårigheter blir sällan mindre när man bor på ett relativt begränsat område. De många ensamstående männen har sina problem, och kontakten med befolkningen är heller inte alltid problemfri. Vid ett besök i campen och vid samtal med läkare, projektchefer och andra framhölls önskemålet om en lägerpräst. Denne skulle ha tid inte bara för gudstjänster och kyrkliga förrättningar utan också för lägerfolkets bekymmer och behov av någon att tala med. Vad gäller de svenska FN-bataljonerna i och på har dessa alltid åtföljts av en bataljonspastor, trots att dessa bataljoner inte omfattar mer än 200-300 man. Bataljonspastorn har likväl alltid visat sig fylla en stor mission. En tillfällig prästtjänst vid den svenska campen i Bai Bang kunde bestridas med medel ur kyrkofonden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om att en svensk präst förordnas vid den svenska campen i Bai Bang och att medel härför tas ur kyrkofonden.