mot · G5022266 · 1982-03-24 00:00:00 — m. fl. Säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling (prop. 1981/82:102) Regeringen har i proposition 1981/82:102 föreslagit att A 6 i skall läggas ned . Därmed väljer regeringen att gå rakt emot en rad tunga remissinstanser och dessutom med ett förslag som från samhällsekonomisk synpunkt är negativt. Såväl som TCO har uttalat sig för ett bibehållande av A 6. Sak samma gäller de lokala fackliga företrädarna, och . De fackliga organisationerna har lagt ned ett omfattande arbete under hela den tid som frågan om nedläggning av A 6 varit aktuell. Detta arbete påbörjades i samband med att försvarskommittén fick försvarsminister () uppdrag att utreda förbandsnedläggningar. Att en moderat försvarsminister gav dessa direktiv är förvånande, eftersom valrörelse stod untanför A 6 kaserngrindar och delade ut flygblad med bl. a. följande text: o Socialdemokratisk försvarspolitik hotar A 6 existens, o vill behålla A 6. o Trygga A 6 framtid rösta moderat. De fackliga organisationerna har till sig knutit , som utrett de samhällsekonomiska följderna av en nedläggning av A 6. Särskilt har återverkningarna för sysselsättningen undersökts. En nedläggning av A 1985 med övrig militär verksamhet där inkl. artillerihögskolan innebär att 445 arbetstillfällen försvinner i . Detta motsvarar i runt tal det antal statliga tjänster som på initiativ av den tidigare socialdemokratiska regeringen lokaliserats till . Hela utlokaliseringspolitiken skulle därmed från synpunkt nollställas. Med de indirekta effekterna blir antalet förlorade jobb upp emot det dubbla. För den berörda personalen är naturligtvis regeringens avvecklingsbeslut ett slag i ansiktet, inte bara mot bakgrund av de anställdas förtjänstfulla arbete utan också därför att nedläggningen knappast kan betecknas som samhällsekonomiskt lönsam. Detta framgår f. ö. av nämnda konsultrapport. Arbetsmarknadsläget i är allvarligt. Inom industrin har t. ex. antalet jobb minskat med omkring 2 000 i . visar sysselsättningsprognoserna, gjorda bl. a. utifrån länsplanering 80 på fortsatt vikande sysselsättning inom industri, handel och byggnadsverksamhet. Med antagandet att A 6 läggs ned menar att nuvarande arbetslöshet blir 2,5 gånger högre. Uttryckt annorlunda stiger nuvarande arbetslöshet på 1 900 personer till omkring 4 750 personer inom kommunen. Av här nämnda utredning från framgår, vilket måste tillmätas stor betydelse, att en senareläggning av A 6:s avveckling skulle från samhällsekonomisk synpunkt vara mindre kostsam. Sedan denna rapport gjordes har försvarsministern, efter förslag av försvarskommittén, förordat en ökning av värnpliktsutbildningen med 7 000 värnpliktiga fram till 1987.1 propositionen anmäls att detta förslag innebär för arméns del att de kvarvarande förbandens resurser i form av kaserner, utbildningsanordningar, utspisnings- och fritidslokaler m. m. kommer under åtskilliga år att behöva utnyttjas maximalt. Och försvarsministern konstaterar t. o. m. att belastningen på fredsorganisationen blir något för stor. Också detta skäl talar för att A 6 bör vara kvar. Ett bibehållande av A 6 blir således i förhållande till såväl arbetsutskottets (den s. k. dödspatrullens) förslag som utredning fördelaktigare än tidigare beräkningar även om I 3 bibehålls. Till detta skall också läggas att merkostnader uppstår i förhållande till ÖB:s förslag om artilleriets officershögskola flyttas till i stället för till . Ej heller detta synes vara beaktat i regeringsförslaget. Därmed blir det ej heller från denna synpunkt nödvändigt att inför nästa femårsperiod fatta beslut om nedläggning av A 6. Från enbart försvarsekonomisk synpunkt anser ÖB att en nedläggning av A 1985 innebär en besparing för den första tioårsperioden med 230 milj. kr. och för vartdera året därefter med ca 35 milj. kr. Vi sätter i fråga riktigheten i dessa siffror även från rent försvarsekonomisk synpunkt. Men även om de skulle vara sannolika är de ytterst marginella. Med föreslagen omfattning av kostnaderna för det militära försvaret blir besparingen 1,38 %o av försvarskostnaderna för den första tioårsperioden. Den bestående besparingen på 35 milj. kr. motsvarar med samma utgångspunkter också endast 2,10%o av kostnaderna för det militära försvaret. Till detta skall läggas att stora besparingsmöjligheter föreligger vid en ökad samordning i rationaliseringssyfte med Fo-regementet, I 12 i . Mot detta skall inte bara ställas den negativa samhällsekonomiska effekten som vi anser att departementschefen inte beaktat utan också o de omfattande problem för personalen som nedläggning orsakar, o ökande värnpliktssociala problem för av de värnpliktiga som har sin bostadsort mindre än 5 mil från förbandet, o kontakten bygd förband försvinner i en region med omkring 150 000 invånare, o högre kostnader i samband med fortsatt utnyttjande av miloskjutfältet i då A 6 endast ligger 4 mil därifrån, o outnyttjade byggnader i A 6 omedelbara närhet till ett värde på omkring 100 milj. o olösta markfrågor, som kan bli ett framtida problem, o nyorganisering och därav följande störningar i officersutbildningen, o artilleriinspektörens uttalande att A 6 bör vara kvar, o försämrad service och verksamhet för frivilligorganisationerna. Vi delar emellertid uppfattningen att det är nödvändigt att åstadkomma rejäla besparingar inom försvaret. Dock anser vi att tyngdpunkten i dessa besparingar i långt större utsträckning bör läggas på den centrala militära byråkratin. De gemensamma militära myndigheterna har enligt propositionen 6 851 anställda. I denna siffra ingår ej FRA, försvarets gymnasieskola och försvarets läromedelscentral. Ej heller är någon av de tre försvarsgrensstaberna, milostaberna eller försvarsstaben inräknade. Tas hänsyn även till denna byråkrati hamnar man på omkring 10 000 anställda. Som jämförelse kan nämnas att huvudstaben i har omkring 700 anställda. Alltså en tiondel!!! Den finska huvudstaben fullgör motsvarande funktioner som i fullgörs av o försvarsstaben o arméstaben o försvarets civilförvaltning o försvarets sjukvårdsstyrelse o fortifikationsförvaltningen o o o värnpliktsverket o 0 vissa övriga myndigheter Det är svårt att finna rimliga skäl till att vi i skulle behöva en tio gånger så stor militär byråkrati som den finska krigsmakten. Mot denna bakgrund är försvarsministerns personalminskningsmål för den militära byråkratin på alltför blygsam. Det är nödvändigt att, som försvarskommittén också säger i sitt betänkande, en kommitté tillsätts med uppgift att utreda möjligheterna till samordning och/eller sammanslagning av gemensamma myndigheter 1 syfte att uppnå större rationalitet i verksamheten. Genom att snabbare göra kraftigare ingripanden i den militära byråkratin skapas också förutsättningar för en försiktigare och mjukare behandling av fredsorganisationen både inför detta försvarsbeslut och . Därmed slår man också vakt om den del om försvaret som står människorna närmast (utbildningsförbanden) och som genom värnplikten är det främsta uttrycket för vårt svenska folkförsvar. Härigenom kan också ett bibehållande av A 6 väl rymmas inom ramen för försvarsbeslut också från denna synpunkt. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar avslå regeringens förslag om nedläggning av A 1985, 2. att uttalar sig för en skyndsam utredning om den militära byråkratin i syfte att åstadkomma avsevärt större besparingar än de som regeringen föreslår i proposition 1981/ 3. att om yrkandet under 1., trots de skäl som anförs i motionen, inte bifalls hos regeringen begär att skall kompenseras med statliga sysselsättningstillfällen. () ()