mot · G502698 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. I en riksdagsdebatt hävdade dåvarande ekonomiminister att kreditkortens roll - i den enskildes ekonomi och i samhällsekonomin i stort - var positiv. a. hävdades från ekonomiministern att hushåll med små inkomster och dåliga bankförbindelser på detta sätt fick tillgång till betalningsmedel för att kunna göra inköp. Kreditkortshandeln liknades vid ett sparande i efterhand. tvingades samme ekonomiminister göra ingrepp i den helt fria utvecklingen av kreditkortshandeln som då ökade kraftigt. I samarbete med kreditkortsföretagen beslutades om vissa regler för köp över kreditkort. Åtgärderna får ses som positiva ur konsumentsynpunkt och bör ses som den dåvarande regeringens reträtt från en tidigare överdrivet positiv hållning till kreditkorten. , mellan den i inledningen citerade riksdagsdebatten om kreditkorten och de åtgärder som ovan redogjorts för, presenterades utredning Kreditkorten och konsumenten. De resultat som lades fram i utredningen, larmrapporter från olika myndigheter och den starka utvecklingen av kredithandeln över kreditkort, får anses ha spelat en viss roll för regeringens ingrepp. utredning visade på delvis oväntade resultat: Andelen kreditkortsinnehavare är hög bland dem som har en ganska god ekonomi och lever under förhållandevis goda materiella förhållanden. Mera väntade resultat var att de ekonomiskt svaga grupperna spätt på sina ekonomiska problem genom att skaffa kreditkort. Betalningssvårigheterna var också störst bland yngre ensamstående (ungdomar), och bland dem med låg utbildning och låg inkomst. Det visade sig också att antalet avbetalningsmål hos kronofogdarna minskat med ungefär samma antal som kreditkortsmålen ökat , dvs. före den verkliga kreditkortsboomen och regeringens ingripanden mot expansionen. Undersökningen som gjort har sina begränsningar och omfattning men kan ändå anses visa på viktiga utvecklingstendenser. Till detta kan läggas att kreditkortshanteringen är en samhällsekonomiskt dålig affär, eftersom hanteringen drar till sig kapital som annars kunnat användas för produktiva investeringar och i stället finansierar en ovanligt dyr form av konsumtion. Man kan också befara att en stor del av kreditkortshandeln gäller varor som importeras. undersökning visade att kreditkortsinnehavarnas främsta köpområden med kreditkort var dyra varor, kläder och övrigt. En mindre del låg på dagligvaror och restaurang. Från detaljhandelns sida har påpekats att anslutningsavgifter till kreditkortssystem, serviceavgifter etc. kan kosta ända av en varas pris. En prisbelastning som måste slås ut på alla varor i butiken och på så vis drabbar också dem som avstår från kreditkortshandel. Den senaste utvecklingen på området är att kreditkortsskulderna spelar en allt större roll i raserade familjeekonomier. Det meddelas att i fall då kronofogdemyndigheterna eller överexekutor tvingas sälja villor på exekutiv auktion, så är det i ökande grad kreditkortsskulder som gjort situationen ohållbar. Det höga ränteläget, förfallna banklån, obetalda oljeräkningar och - ovanpå allt detta - obetalda kontokrediter fäller villaägaren. - En utveckling som på sitt sätt bekräftar om att de flesta kreditkorten finns bland personer med bättre ekonomi och goda materiella förhållanden. Trots detta har den nuvarande mittenregeringen avskaffat de inskränkningar som infördes i samråd med kreditkortshandeln och lämnar nu fältet fritt för en ytterligare expansion av kreditkortshandeln. En utveckling som är osund. Mot bakgrund av vad som anförts i motionen yrkas att hos regeringen begär förslag om kreditkortens avskaffande. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i