mot · G5022540 · 1982-05-10 00:00:00 — Motion 1981/82:2540 m. fl. Rätten till avdrag för mervärdeskatt i vissa fall, m. m. 1981/82:214) I proposition 1981/82:214 föreslås begränsningar i rätten till avdrag för s. k. fiktiv mervärdeskatt. Avdrag för sådan skatt skall inte få göras vid förvärv av guld-, silver- eller platinaföremål vars värde understiger av varans metallvärde. Vidare föreslås att avdrag för fiktiv mervärdeskatt skall återföras till beskattning när begagnade varor av vissa slag exporteras. Det är främst fråga om andra varor av guld, silver och platina än för vilka avdragsrätten slopas, naturpärlor och ädelstenar, varor av koppar m. fl. metaller, antika vapen och möbler, alster av bildkonst samt fartyg och luftfartyg. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Vi har i en motion (1981/82:125) framhållit behovet av ändrade regler om avdrag för fiktiv mervärdeskatt och förutsatt att denna fråga skulle komma att bli föremål för prövning nu i vår. Reformbehovet exemplifierades i motionen med det otillfredsställande resultat som gällande regler ger vid export av guld, som en mervärdeskatteskyldig guldsmed köpt in från privatpersoner. Vi har mot denna bakgrund självfallet ingen erinran mot propositionens förslag i denna del. Över huvud taget bör man enligt vår mening inta en restriktiv hållning till avdragsrätten för fiktiv mervärdeskatt. Förslaget om återföring av den fiktiva skatten vid export av vissa begagnade varor bör därför inte genomföras. I stället bör avdragsrätten slopas också för dessa varor. Härigenom får man två delsystem inom mervärdeskatten avdrag eller inte avdrag och inte som enligt propositionen ytterligare ett, nämligen avdrag förutsatt att varan inte exporteras. Mot vårt förslag kan anföras att det innebär ökad administration för antikvitetshandlare m. fl. Dessa får redan i samband med förvärvet av en vara göra en bedömning huruvida avdragsrätt för fiktiv skatt föreligger eller inte. Detta problem bör emellertid inte överdrivas. Dels är som departementschefen framhåller i propositionen antalet skattskyldiga som handlar med begagnade varor av ifrågavarande slag relativt litet, dels måste merarbetet för dem som faktiskt berörs bedömas som ringa. Antikvitetshandlare m. fl. är i allt väsentligt tvungna att särbehandla de varor det här är fråga om. Enligt lagstiftning som tillkommit i syfte att förebygga häleri föreligger nämligen anteckningsskyldighet m. m. för dessa varor. Merarbetet att i samband med att anteckningsskyl digheten fullgörs också avgöra varans status i avdragshänseende kan knappast anses särskilt betungande. Väljer man däremot regeringens förslag om återföring kan svårigheter uppstå. Om förflutit mellan förvärvet av varan och exportförsäljningen kan det ibland vara svårt att avgöra om varan vid inköpstillfället var begagnad och att i så fall rätt belopp återförts till beskattning. Detta problem uppkommer över huvud taget inte om man väljer vårt förslag. Från kontrollsynpunkt torde det inte föreligga några avgörande skillnader mellan vårt och regeringens förslag. Vi är medvetna om att vårt förslag kan innebära att handeln med de nu aktuella varorna förskjuts från sedvanlig butikshandel till förmedlingsverksamhet. Med hänsyn till fördelarna av vårt förslag jämfört med regeringens bör detta kunna accepteras, särskilt som gällande regler innebär att förmedlingsprovisionen träffas av mervärdeskatt. I övrigt har vi ingen erinran mot propositionen. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar om inskränkning i rätten till avdrag för fiktiv mervärdeskatt i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () () () ()