mot · G5022377 · 1982-03-25 00:00:00 — Motion 1981/82:2377 Stöd till taltidningar (prop. 1981/82:129) Regeringens förslag i proposition 1981/82:129 om stöd till taltidningar har med rätta hälsats med tillfredsställelse. Det får emellertid inte ses som en slutgiltig lösning utan som början på en utveckling som måste fortsätta. Den föreslagna kostnadsramen 10 milj. kr. måste godtas i nuvarande statsfinansiella situation, men självklart medger den inte någon ens tillnärmelsevis heltäckande försörjning med dagstidningar för landets synskadade. Vidare finns det stora grupper informationshandikappade med annan funktionsnedsättning än synskada som också har anspråk på att få tillgång till nyhetstidningar men som över huvud taget inte berörs av det nu aktuella förslaget. Om den mycket begränsade taltidningsutgivning som förekommit vid ett fåtal landsortstidningar betecknas som försök i laboratorieskala, så kan den nu föreslagna verksamheten på sin höjd betraktas som försök i halvstor skala. Det är kanske också bäst så, eftersom förslaget på viktiga punkter är behäftat med allvarliga brister, som endast kan tolereras övergångsvis . Allvarligast är att inget som helst fritt tidningsval kommer att medges taltidningsläsarna. Den trånga medelsramen framtvingar en inriktning av stödet på ett litet antal tidningar med relativt stora spridningsområden och även där endast på en tidning i varje område. Detta leder obönhörligen till att taltidningen i långa stycken endast dubblerar riks- och lokalradion. Det lokala nyhets- och annonsmaterialet och den mångfald i opinionsbildningen som inte ens lokalradion kan spegla kommer i huvudsak att saknas även i taltidningen. Diskussionerna inom har visat att det mycket starka intresset för taltidningar främst riktar sig mot just lokala dagstidningar som mest skiljer sig från etermedia. I den utbyggnad av taltidningsutgivningen som måste följa bör möjligheterna att ge synskadade ett fritt val av tidning ges mycket hög prioritet. Finansiering över statsbudgeten kan accepteras under en försöks- och uppbyggnadsperiod. Men bör gälla principen att varje verksamhetsområde i samhället skall bära sina egna kostnader, inkl. kostnader för handikappanpassning. Kostnad för taltidningsutgivning bör ses som en självklar och normal kostnad i tidningsrörelsen. Det gäller att finna former för en sådan samtidighet i en mer allmän övergång till taltidningsutgivning, att den ofrånkomliga men inte särskilt stora kostnadsökningen blir i möjligaste mån konkurrensneutral. Det kan vara lämpligt att, som föreslås i propositionen, till en början låta taltidningsstödet administreras av en särskild kommitté. möjligt bör emellertid kommitténs uppgifter överföras till presstödsnämnden. Detta för att markera att det statliga produktionsstödet så länge det måste finnas är ett produktionsstöd till tidningar, inte ett handikappstöd. Även om allt tyder på att kassetter som distribueras tillsammans med tidningens tryckta upplaga för överskådlig tid blir det enklaste och vanligaste sättet att distribuera taltidningar, så är det bra att försök görs med olika distributionsformer, däribland överföring per radio. En förutsättning för att radiodistribution skall kunna godtas är emellertid att de hinder undanröjs som kan finnas för medtagande av annonser i en radiodistribuerad taltidning. Annonser är en viktig del av informationen, och det är inte rimligt att ett generellt förbud mot reklam i etermedia skall gälla även för vad som inte alls är rundradio i vanlig mening utan en teknisk metod för distribution av tidningar. Taltidningsförslaget tar endast sikte på synskadade. I finns också ett stort antal begåvningshandikappade som inte kan tillgodogöra sig en dagstidning varken i vanlig tryckt form eller som taltidning. , ungdomar och vuxna (FUB) beräknar att åtminstone 15 000 av dessa skulle kunna ta del av en dagstidning på s. k. lättläst svenska, i vissa fall kombinerad med inspelad ljudkassett. En nyhetstidning på lättläst svenska skulle vidare kunna vara av intresse för t. ex. invandrare med språksvårigheter och för barndomsdöva. Erfarenheterna från den kommande taltidningsutgivningen och en förhoppningsvis jämsides därmed bedriven försöksverksamhet med åtminstone en nyhetstidning på lättläst svenska bör bli av värde när det gäller att ge även andra informationshandikappade än synskadade tillgång till den viktiga information och stimulans som förmedlas av dagstidningarna. Sammanfattningsvis vill jag ange följande riktlinjer för fortsatt utbyggnad av verksamheten med dagstidningsutgivning för synskadade och andra informationshandikappade: o Fritt tidningsval möjligt. o Integration av taltidningsutgivningen ekonomiskt och organisatoriskt i den reguljära tidningsutgivningen. o Taltidningsstödet bör administreras av presstödsnämnden som produktionsstöd till dagstidningar, o Inget annonsförbud i radiodistribuerade taltidningar, o Dagstidningarna bör göras tillgängliga även för andra informationshandikappade än synskadade. Med hänvisning till det anförda hemställs att , med bifall till proposition 1981/82:129, som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående fortsatt utbyggnad av dagstidningsutgivning för synskadade och andra informationshandikappade.