mot · G5022219 · 1982-03-23 00:00:00 — Motion 1981/82:2219 m. fl. Säkerhets- och försvarspolitiken samt totalförsvarets fortsatta utveckling (prop. 1981/82:102) Regeringen föreslår att dess tidigare beslut om antalet militäroch civilområden upphävs och att Bergslagens militärområde och civilområde utgår ur organisationen . Vi motionärer konstaterar att en rad starka skäl talar emot den föreslagna avvecklingen av milo och eivo B. Även försvarsministern konstaterar (propositionen s. 80) att ett färre antal militär- och civilområden får vissa konsekvenser för ledningsförmågan. Det framgår av propositionen att det i stort sett endast är besparingsskälen (40 milj. kr. fram ) som fått försvarsministern att föreslå en avveckling av Bergslagens militär- och civilområde. Detta är anmärkningsvärt, eftersom det visar sig att de beräknade besparingarna starkt kan ifrågasättas. Och lägger man in de regionalekonomiska konsekvenserna av en nedläggning av milo B är det alldeles uppenbart att några egentliga besparingar från samhällets synpunkt icke kommer att uppnås. De tyngst vägande skälen för ett bibehållande av sex militär- och civilområden är emellertid de som överbefälhavaren åberopar och som även väglett att så sent som besluta att icke minska antalet militärområden. ÖB framhåller bl. a. i sin programplan (ÖB 8287) att de säkerhetspolitiska och operativa skälen motiverar i hög grad att milo B bibehålles. Bakom försvarsministerns och regeringens förslag att nu mindre än efter beslut om ett bibehållande av milo B föreslå en nedläggning ligger inga nya säkerhetspolitiska eller operativt grundade motiv. Tvärtom torde dagens situation tala för en förstärkning av bl. a. de funktioner som den regionala ledningen har att svara för. Vi vill härvidlag hänvisa bl. a. till den reservation som ledamöterna av fogat till försvarskommitténs betänkande: Kommittén föreslår att milo/civo B dras in . Vi kan inte stödja detta förslag av följande skäl. fattade beslut om ny organisation för militärområdesstaberna 1980. Den nya organisationen är intagen . Vi finnér det därför olyckligt att nu besluta om ytterligare en organisationsändring. Ett eventuellt beslut om ännu en ändring av militärområdesorganisationen bör därför inte fattas förrän den nu beslutade organisationen införts och vunnit viss stadga. Bergslagens militärområde är härutöver operativt betydelsefullt. Det ökar bl. a. uthålligheten och säkerheten i den regionala ledningen. Vid militärpolitiska förändringar och därav föranledda ändringar i dispositionen av våra förband ökar tillgång till sex militärområdesstaber säkerheten i våra försvarsförberedelser. Bergslagens militärområde har även viktiga uppgifter vid reorganisering av markstridskrafter. Vi delar överbefälhavarens uppfattning att inte bör dras in. I det följande skall vi i fem avsnitt närmare redogöra för olika faktorer som motiverar ett bibehållande av nuvarande sex militär- och civilområden: Vår nuvarande, enhetliga regionala ledning förordades av försvarsledningsutredning (FLU 60, SOU 1963:65) och togs i beslut av riksdag (betänkande SU 1964:189, rskr 1964:362). Vid utformningen av utredningens förslag, regeringens proposition och beslut togs stor hänsyn till de krav som konstituerades av vår alliansfrihet och bestämda vilja till neutralitet i krig. Det fastslogs att de militärpolitiska förhållandena skulle beaktas enligt följande: Den regionala indelningen skall vara ändamålsenlig i olika tänkbara militärpolitiska lägen. Den regionala ledningsorganisationen de regionala chefernas uppgifter, stabernas storlek, lydnadsförhållanden, signalförbindelser utformas i första hand med hänsyn till nuvarande militärpolitiska läge. Organisationen skall utan omgång kunna anpassas efter de militärpolitiska förändringar som anses sannolika före eller i direkt anslutning till ett krigsutbrott. Organisationen skall genom relativt enkla åtgärder (t. ex. förstärkning av vissa staber, ändring av vissa lydnadsförhållanden) kunna anpassas efter även andra militärpolitiska förändringar. Nya regionala staber skall dock icke behöva organiseras. Indelningen i militär- och civilområden granskades på nytt av försvarsledningsutredning. Utredningen förordade ett bibehållande av nuvarande sex militär- och civilområden och uttalade i sin sammanfattning följande: Alternativ 5 ger godtagbara och alternativ 6 goda ledningsförutsättningar såväl i krig som fred. Vi anser således båda alternativen användbara. För alternativ 6 talar främst: den bättre ledningskapaciteten, vilket är av vikt bl. a. med hänsyn till de ökade kraven på djupförsvar, 1981/82: 2219 den större säkerheten för att den regionala indelningen inte skall behöva ändras i krig eller vid förändringar i det militärpolitiska läget, den bättre överensstämmelsen mellan milo/civoindelningen och sektorindelningen, som underlättar den operativa och fackmässiga ledningen av flygtidskrafterna, samt fördelen att inte behöva göra några större ändringar i den befintliga och i allt väsentligt fungerande milo/civoindelningen. För alternativ 5 talar främst de ytterligare besparingar om 8,7 milj. kr. som kan åstadkommas samt den bättre överensstämmelse som uppnås med vissa av kommunikationsverkens indelning i fred. Vi anser att de ytterligare besparingar som kan uppnås i alternativ 5 inte motiverar en minskning av antalet militär- och civilområden. Vi förordar därför alternativ 6. Detta alternativ uppfyller inte tilläggsdirektivens besparingsmål om 150 anställda. En ytterligare minskning av personalen i alternativ 6 bedömer vi dock inte lämplig. Om besparingsmålet skall vara styrande förordar vi alternativ 5. Utredningens förslag att alternativ 6 skulle väljas biträddes av praktiskt taget alla remissinstanser. Överbefälhavaren som var den mest berörda och sakkunniga myndigheten uttalade sig mycket bestämt för sex militär- och civilområden. Han framförde därvid bl. att ett alternativ med fem milo ökar ansvar och belastning på vissa MB och milostaber, minskar möjligheterna att anpassa miloorganisationen till ett ändra militärpolitiskt läge, minskar möjligheterna att under ÖB fördela ledningsansvaret m. h. t. aktuella och snabbt föränderliga operativa lägen i krig samt begränsar ledningssystemets uthållighet vid bekämpning, att skillnaden (vinsten) i personellt hänseende mellan alternativen 5 och 6 milo inte står i proportion till den minskade operativa effekten i alternativet med 5 milo. ÖB var så bestämd i sin uppfattning om behovet av sex militär- och civilområden att han hellre accepterade ytterligare personalminskningar i den centrala ledningsnivån än en övergång till fem militär- och civilområden. Regeringen anslöt sig till utredningens förslag och försvarsministern uttalade i proposition 1979/80:135: De besparingar som alternativet med fem militärområden ger i förhållande till alternativet med sex områden uppväger enligt min mening inte den minskning i ledningskapacitet samt de nackdelar i övrigt som följer med en indragning av ett militär- och civilområde. I det alternativ med sex militärområden som innebär en minskning med 150 anställda redovisar utredningen negativa konsekvenser, särskilt för delar av krigsplanläggningen samt för områdena utbildning, personalvård och arbetsmiljö. Jag delar utredningens uppfattning att redovisade besparingar inte uppväger nackdelarna i detta alternativ. Försvars- och civilutskotten delade regeringens uppfattning och förordade en fortsatt indelning i sex militär- och civilområden. riksdag beslöt i enlighet med regeringens och utskottens förslag. Operativa motiv för fortsatt indelning i sex militär- och civilområden Sedan försvarsledningsutredningen avgav sitt betänkande Högre regional ledning (SOU 1978:77) och riksdag (FöU 1979/80:19 rskr 3) tog beslut om fortsatt indelning i sex militär- och civilområden har den internationella spänningen och osäkerheten ökat på både det politiska och det ekonomiska området. Kapprustningens tempo har ökat, och den tekniska utvecklingen ökar efter hand möjligheterna till överraskande angrepp efter endast kort politisk förvarning. och regering framhåller detta klart och entydigt och ställer därför ökade krav på vår mobiliseringsberedskap och insatsberedskap samt anger att vi i ett krigs inledningsskede måste kunna ta upp strid med fredsorganisationens resurser. Vi vill framhålla att detta ställer stora krav på den operativa ledningsorganisationens kapacitet, säkerhet och anpassningsförmåga. och regering framhåller att det militära försvaret måste kunna verka i olika militärpolitiska lägen och snabbt kunna omdisponeras vid ändringar i dessa. Ett militärt angrepp måste kunna mötas och försvar kunna tas upp, varifrån angreppet än kommer. Ett effektivt och uthålligt motstånd måste, anser man, kunna föras i organiserade former även om en angripare tränger djupt in i vårt territorium. Vi delar denna uppfattning och vill framhålla att även detta ställer bestämda krav på anpassningsförmåga och uthållighet hos vår operativa ledningsorganisation. Regeringens förslag innebär en klart minskad operativ ledningskapacitet och går därför tvärt emot de krav man ställer på insatsberedskap, initialeffekt, anpassningsförmåga och uthållighet. Inom nuvarande östra och Bergslagens militärområden av landets befolkning kommer det att finnas endast en ledningsenhet i högre regional instans. Operativa krav talar därför entydigt för en fortsatt indelning i sex militär- och civilområden. Överbefälhavaren som under regeringen har ansvar för operativ planläggning i fred och för ledning av operationer i krig bör även kunna disponera den regionala ledningsorganisationen som han finner vara den mest rationella och bestämt yrkar. Säkerhetspolitiska motiv för fortsatt indelning i sex militär- och civilområden Vårt lands möjligheter att stå utanför krig och allvarligare konflikter 1981/82: 2219 med bibehållen frihet och självständighet främjas bäst genom fortsatt alliansfrihet syftande till neutralitet i krig. Den första uppgiften för vårt försvar är att vara fredsbevarande. Det är därför väsentligt, inte bara att vi har starkt totalförsvar, utan även att omvärlden har en fast tilltro till vår bestämda vilja till neutralitet. Försvarsministern uttalar sig i denna fråga enligt följande: Vår politik får inte skapa vare sig misstro eller förväntningar hos någon av stormakterna. Allra minst får den ge stormakterna någon grund för misstanken att svenskt territorium kan ställas till en annan makts förfogande och utgöra utgångspunkt för angrepp. Vi ansluter oss till försvarsministerns uppfattning och anser det därför angeläget att vi behåller nuvarande balans i vår ledningskapacitet. Detta är också av särskild betydelse med hänsyn till de ökade motsättningarna mellan NATO och , den beslutade lagringen av amerikansk krigsmateriel i samt den förutsebara tillkomsten av kryssningsrobotar. Dagens militärpolitiska läge motiverar inte en återgång till den ledningsorganisation vi hade före . De säkerhetspolitiska och operativa nackdelarna vid övergng från sex till fem militär- och civilområden är obestridliga och betydande. Regeringens förslag motiveras också enbart av behovet av besparingar. Man kunde då förvänta att besparingarna blir stora och säkra. Så är emellertid inte fallet. För perioden 19861992 beräknar försvarsministern dem till omkring 7 milj. kr./år eller sammanlagt 40 milj. kr. De beräknade besparingarna utgörs nästan i sin helhet av minskade lönekostnader i anledning av en personalminskning om ca 50 anställda. Det är obestridligt att lönekostnaderna misnkar i enlighet med försvarsministerns beräkningar. Det är emellertid tveksamt om denna minskning blir en reell besparing. Lägsta kostnaden inom milo B Bergslagens militärområde har färre förband än övriga militärområden. Detta har gett möjligheter till rationaliseringar och kostnadsbesparingar som är svåra att åstadkomma i ett större, mera komplicerat militärområde. Rationaliseringarna har lett till att militärområdet , enligt vad vi inhämtat, har relativt sett de lägsta driftkostnaderna i armén. Den låga kostnadsnivån har möjliggjorts genom god kännedom om förbanden och deras verksamhet samt därmed följande möjligheter till rationaliseringar inom produktionen. Om förbanden, när de ingår i större ledningsenheter i fortsättningen, inte kan behålla sin nuvarande relativt 1981/82: 2219 låga kostnadsnivå, kan de efter militärområdets avveckling framräknade besparingarna snabbt förbrukas. Regionalpolitiska motiv för att behålla Bergslagens militär- och civilområde Indelningen i militär- och civilområden är en fråga av riksintresse och skall givetvis avgöras med hänsyn härtill. Då både militärpolitiska och operativa förhållanden talar för ett bibehållande av sex militär- och civilområden, bör dock även regionalpolitiska krav vägas in före beslut om övergång till fem militär- och civilområden. Försvarsministern beräknar att antalet anställda inom huvudprogrammet Operativ ledning m. m. minskas med ca 50 anställda vid en avveckling av Bergslagens militär- och civilområde. Det antalet anställda som minskar inom uppgår emellertid till omkring 135 (milostab, miloförvaltningar, byggnadskontor samt minskningar inom Bergslagens värnpliktskontor). Till en del kompenseras detta genom förläggning av vapenfrinämnden till och artilleriets officershögskola till , men förlorar inemot 100 arbetstillfällen genom personalminskninar vid centrala försvarsmyndigheter i . Det finns även risk för att och därutöver förlorar 85 arbetstillfällen genom omorganisation inom . Det framgår av förundersökning Effektivitetsgranskning av radiodivisionen att en nedläggning av milo och eivo B skapar motiv för en nedläggning av i . En avveckling av Bergslagens militärområde innebär att ett län med stora sysselsättningsproblem förlorar omkring 135 arbetstillfällen och för en ringa och osäker besparing. Det kommer att kosta avsevärt mera att genom stödåtgärder tillskapa motsvarande antal arbetstillfällen. Utöver riksintressen talar således regionalpolitiska skäl klart och tydligt för att Bergslagens militär- och civilområde behålls. Med hänvisning till vad som här har anförts hemställs att med avslag på proposition 1981/82:102 i denna del beslutar att Bergslagens militär- och civilområde skall bibehållas. () ANN-CATHR1NE () () ()