mot · G5022335 · 1982-03-25 00:00:00 — Motion 1981/82:2335 för regional utveckling och resurshushållning (prop. 1981/ 82:113) I regeringens proposition 1981/82:113 behandlas under avsnittet 3.5 lokaliseringen av statlig verksamhet med tonvikt på dess betydelse för regionalpolitiken. I propositionen föreslås bl. a. att åtgärder bör vidtas för att åstadkomma en decentralisering och delegering av funktioner i statlig verksamhet från central nivå i till regional nivå i områden med låg statlig sysselsättning. Vidare föreslås att det finns skäl att pröva om delar av versamheter eller funktioner i den statliga förvaltningen kan flyttas från och att lokaliseringsfrågan systematiskt bör prövas vid inrättandet av nya statliga myndigheter. Slutligen framhålls att en begränsning av den statliga förvaltningen i bör eftersträvas genom att central statlig verksamhet omfördelas till sysselsättningssvaga delar av landet. Såväl statliga myndigheter som affärsdrivande verk har utlokaliserats från i icke obetydlig omfattning . Dessa utlokaliseringar har givit såväl lyckade som mindre lyckade resultat. Genomgående har de emellertid medfört betydande kostnader. Dessa kan visserligen i många fall ses som engångskostnader, men i de fall effektivitetsförluster uppstått kvarstår kostnaderna för dessa . Ett exempel på en statlig utlokalisering av det mindre lyckade slaget är utflyttningen av statens provningsanstalts huvudförvaltning till . Denna har ända sedan utlokaliseringen haft svårigheter att hålla tillfredsställande volym på verksamheten. Den främsta ledstjärnan vid planeringen av all statlig verksamhet måste i dagens ekonomiska läge vara att göra den så rationell som möjligt. Detta innebär att inom ramen för en offentlig sektor, som av naturnödvändighet måste kraftigt begränsas, söka att inom en ny nedbantad ram tillgodose så stor del som möjligt av medborgarnas behov av offentlig service. Endast i begränsad omfattning kan därvid regionalpolitiska hänsyn beaktas. Åtminstone måste sådana regionalpolitiska hänsyn få stå tillbaka som direkt kolliderar med effektivitetskravet. En delegering av beslutsbefogenheter och en decentralisering av arbetsuppgifter från central till regional nivå kan i och för sig ligga väl i linje med effektivitets- och besparingssträvanden. En inomregional decentralisering och omstrukturering av de statliga verksamheterna kolliderar inte heller nödvändigtvis med dessa strävanden. Emellertid bör enligt vår mening de regionalpolitiska insatserna från statens sida i dagens läge koncentreras till den privata sektorn. Kvar står faktum att kostnaderna för statsförvaltningen måste minskas i långt högre grad än vad vi lyckats med, om inte oreparabla skador skall uppstå på den svenska ekonomin. De resurser som sätts in på regionalpolitiken kan på detta sätt prioriteras till verksamheter vilkas kostnader inte kanaliseras via statsbudgeten. En konsekvens av detta betraktelsesätt är att centrala statliga verksamheter som är lokaliserade till bör få vara kvar där om detta av effektivitetsskäl är det mest rationella. Man måste i detta sammanhang också beakta flyttningskostnader, även om dessa skulle vara av engångsnatur. Med stöd av det ovan sagda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kraven på effektivitet och rationaliseringar inom statliga verksamheter samt dess inverkan på den statliga regionalpolitiken.