ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G502866 · 1982-01-22 00:00:00 — Tillämpning av trafiknykterhetslagstiftningen på sjötrafik En bidragande orsak till de minskade dödsolyckorna i trafiken är den intensifierade övervakningen av att trafiknykterhetslagstiftningen efterlevs. Även den alkoholpolitiska debatten i allmänhet bidrar till att öka medvetenheten om att alkohol och trafik inte hör ihop. Antalet människor som omkommer i drunkningsolyckor är omkring 200 . av de som omkommer är alkoholpåverkade. En ökad fritid har lett till att många människor har skaffat fritidsbåt. Tyvärr har detta också resulterat i att alkoholbruket till sjöss ökat. Massmedia uppmärksammade för sedan hur en rälsbussförare undgick åtal för rattonykterhet, trots att han i berusat tillstånd kört en rälsbuss där skolbarn var passagerare. Den svenska lagstiftningen borde vara så utformad att kraven på nykterhet vid framförande av fordon är detsamma oavsett om fordonet går på vatten, på räls eller på en väg. Det finns också anledning att pröva om den nedre gränsen för rattonykterhet skall vara kvar vid 0,5 %.En praxis har utvecklats som innebär att åklagare och domstolar tar med en felmarginal vid fastställande av alkoholhalten i blodet. Detta leder till att den nedre gränsen för rattonykterhet i realiteten ligger över 0,5 %c. a. mot den bakgrunden finns det anledning att diskutera en sänkning till 0,3 %o. Det finns klart belagt att reaktionsförmågan försämras redan vid 0,3 %c, varför en sådan gräns också från allmänpreventiv synpunkt är att föredra. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs* att hos regeringen begär en skyndsam utredning av möjligheten att trafiknykterhetslagstiftningen vidgas till att gälla till sjöss. () () *Se även motionerna 1981/82:867-868.
mot · G502867 · 1982-01-22 00:00:00 — och nedre gräns för trafikonykterhet Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1981/82:866 hemställs att begär att regeringen utreder om den nuvarande nedre gränsen för rattonykterhet bör ändras till 0,3 %c. () ()
mot · G502868 · 1982-01-22 00:00:00 — Tillämpning av trafiknykterhetslagstiftningen på spårbunden trafik Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:866 hemställs att hos regeringen begär en skyndsam utredning av möjligheten att trafiknykterhetslagstiftningen vidgas till att gälla vid framförande av fordon på räls. () ()
mot · G502870 · 1982-01-21 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:869 hemställs att ansluter sig till vad som i motionen anförs om lördagsstängning av Systembolaget och beskattning av snabbvinsatser.
mot · G502872 · 1982-01-22 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:871 hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder i syfte att främja studier och praktisk användning av spårämnen - främst selen inom livsmedelssektorn.
mot · G502873 · 1982-01-21 00:00:00 — Kvinnliga våldsoffers sociala och kurativa ställning redovisades en ny undersökning om samhällets våldsoffer. Man konstaterade i denna undersökning, att unga män är den grupp i samhället som oftast utsätts för våld. Men man konstaterade också att kvinnor är en grupp som framför allt utsätts för våld i bostaden. Detta må gälla våldtäkt eller misshandel. Emellertid vet vi, att det är svårt att klart klarlägga detta slags våld. av dem som ej rapporterat en våldshändelse till polisen har som skäl härtill uppgivit, att de avstått på grund av bekantskap med gärningsmannen, eller på grund av familjeskäl eller på grund av rädsla för repressalier. Enligt SCB:s rapport skulle det våld som intervjuade kvinnor trots allt redogjort för motsvara omkring 40 000 våldshändelser i den vuxna befolkningen. Dessa har alltså undanhållits polisen på grund av just familjeskäl eller rädsla för repressalier. Gärningsmännen har varit f. d. män eller fästmän till offren. Den slutsats sorn härvid dras är att man i undersökningen kraftigt underskattat detta våld mot kvinnor, vilket sannolikt har en vid utbredning. Det är mot denna bakgrund otillfredsställande att en kvinna som vänder sig till polisen enbart betraktas som en anmälare och aldrig som ett offer. Hon uppträder sedan i rätten som ett vittne och ett bevismedel men föga som part. Åklagarens roll är ju riktad mot den åtalade och han är hänvisad till offret i sin bevisföring. Det råder därför ingen balans i rättssalen, när dylika mål behandlas. Detta torde medverka till att så få kvinnor vågar dels anmäla, dels fullfölja sin anmälan om våld i form av våldtäkt eller misshandel. Något advokatförordnande till hennes bistånd förekommer ej. Enligt svensk rätt lämnas härutöver den som utsatts för sexuellt övergrepp helt hjälplös vad avser de oftast nödvändiga initiativ som krävs för att få hjälp för psykiska skador till följd av övergreppet. Samhället borde givetvis tillse att kvinnan/offret omgående fick komma i kontakt med kurator, psykolog eller annan lämplig person. är det kvinnorna själva som ger denna erforderliga hjälp i form av kvinnohus, krisgrupper, jourverksamhet och liknande. Det torde vara nödvändigt att samhället engagerar sig aktivt på detta område för att främst hjälpa kvinnan men även för att därigenom också spåra och därmed bekämpa denna form av våldsbrott riktad mot kvinnor. Kvinnans/offrets rättsställning måste sålunda stärkas, dels i rättssalen genom rätt till advokatförordnande, dels kurativt=socialt genom att socialvårdande myndigheter kopplas in. Med hänvisning till det anförda hemställs* att hos regeringen begär sådana åtgärder att kvinnliga våldsoffers ställning förbättras kurativt och socialt. () () *Se även motion 1981/82:874.
mot · G502874 · 1982-01-21 00:00:00 — och våldsoffers rättsliga ställning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:873 hemställs att hos regeringen begär sådana åtgärder att kvinnliga våldsoffers rättsliga ställning förbättras. () ()
mot · G502876 · 1982-01-21 00:00:00 — Inregistreringen i vissa fall av varumärken på livsmedel Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:875 hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om inregistrering av varumärken i vissa fall på livsmedelsområdet. () ()
mot · G502878 · 1982-01-21 00:00:00 — m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1981/82:877 föreslås att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för ändrad skogsbeskattning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G502881 · 1982-01-22 00:00:00 — Riksdagshusbygget på spränger ramarna för den ursprungliga budgeten. Det beräknas nu kosta 621 milj. kr. trots att 40 miljoner har sparats. Då är inte sluträkningen gjord. Risken finns att kostnaden kommer att fortsätta öka som stora efterkostnader kan uppstå om inte det nu prövas från olika utgånspunkter hur det effektivt bör fungera. Som en besparingsåtgärd har hisshastighet och rulltrappshastighet minskats. Per enskild ledamot betyder det en minimal extra tidsåtgång men för att klara transporten av alla 349 ledamöterna blir det värre om avsikten är att inte låta för mycket tid gå åt mellan begäran om votering och genomförande av densamma. Med de kraftigt förlängda transportsträckor som lösningen på ger kommer ledamöternas tid sammantaget - även med högre hiss- och rulltrappshastigheter - att gå åt till att ränna runt i de fyra olika husen. Detta kommer att minska effektiviteten och försämra möjligheterna till de externa kontakterna som det i så hög grad ställs krav på. är det ett problem att enskilda ledamöter måste placeras i arbetsrum långt från sina partikanslier. Inte heller på kommer man att kunna hålla ihop partigrupperna. Även detta resulterar i en massa tidsåtgång till att springa runt. Samordningen och möjligheten att hålla kontakt minskar. Även avståndet till tunnelbanan ökar. Som man bäddar får man ligga - som man bygger en arbetsplats får man arbeta. Det gäller i hög grad . Det finns all anledning att se över kommande rutiner för ledamöternas riksdagsarbete. Det finns teknik såväl på informationsplanet som på kommunikationsplanet som kan lösa en del av problemen. Det skulle kunna innebära lösning på en del av andra servicebehov som ledamöterna har. Lösningarna behöver nämligen inte enbart ligga i att anställa fler vid utskottskanslierna. Acceptansen för ett dyrt riksdagshus blir inte större för att det är dåligt fungerande för ledamöterna - tvärtom. Därför finns det skäl att se över möjligheterna redan nu hur man skall kunna förbättra ledamöternas arbetssituation. Kostnaderna kommer annars senare och då blir de högre. Jag hemställer med hänvisning till ovanstående att beslutar uppdra åt förvaltningsstyrelsen att se över arbetsförutsättningarna på för riksdagsledamöterna i syfte att effektivisera förhållandena.
mot · G502882 · 1982-01-25 00:00:00 — m. fl. Stödet till politiska partier Det av regeringen i proposition 1981/82:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för /82 framlagda förslaget om höjning av stödet till politiska partier bör med hänsyn till det samhällsekonomiska och statsfinansiella läget inte bifallas. Åberopande det anförda hemställs 1. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier, 2. att avslår förslaget att till Stöd till politiska partier på tilläggsbudget II till statsbudgeten för /82 anvisa ett förslagsanslag av . L. () i H. () () () () () ()
mot · G502884 · 1982-01-22 00:00:00 — Det viktigaste argumentet mot en fri etableringsrätt för radio- och TVsändningar är ett begränsat utrymme i etern. Det är helt enkelt inte praktiskt möjligt för alla som vill att kunna få starta sändningar. De skulle då störa varandra. Trots den tekniska utvecklingen på området torde de även framgent vara ett förhållandevis begränsat utrymme i etern och detta torde vara ett tungt vägande argument mot en helt fri etablering av radio- och TV-sändningar. Den tekniska utvecklingen har emellertid lett till att vi har andra metoder att distribuera radio- och TV-program än genom rundradiosändningar. Det vanligaste och kanske mest utvecklingsbara är att distribuera per tråd. Inte minst den nya optiska tekniken visar här mycket stora utvecklingsmöjligheter. För trådsändningar av radio- och TV-program saknas det tekniska argumentet mot en fri etableringsrätt. En sändning i en tråd stör helt enkelt inte någon utanför. Detta leder till att de yttrandefrihetsmässiga argument som talar för en fri etableringsrätt överväger när det gäller trådsändningar. Det är t. o. m. relevant att påstå att de inskränkningar vi har i vår radiolag är omotiverade inskränkningar mot de demokratiska fri- och rättigheterna. De begränsningar som finns i nu gällande radiolag såvitt gäller trådradiosändningar bör alltså avskaffas. Det är motiverat att omarbeta radiolagen på denna punkt. Det är vidare en självklarhet att även trådradiosändningar bör omfattas av radioansvarighetslag. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avskaffar de begränsningar i sändningsrätten som gäller för trådradio i radiolagen (1966:755).
mot · G502886 · 1982-01-22 00:00:00 — Det statliga partistödet fördelas på så sätt att varje i representerat parti får ett grundbelopp, som är lika för alla, och därutöver ett belopp som står i relation till antalet mandat. I landsting och primärkommuner gäller icke samma bestämmelser. Där sker fördelningen enbart med hänsyn till det antal mandat som varje parti förfogar över. Anledningen till att ändrade den lag som reglerar partistödet var främst hänsynen till att varje parti har vissa grundkostnader som i princip är lika för alla. Att man icke införde liknande bestämmelser för kommuner och landsting var enligt vår mening ett misstag. Lagstiftningen bör ändras så att det blir möjligt även för landsting och primärkommuner att utge dels ett grundbelopp lika för alla partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag innebärande att lagstiftningen angående det kommunala partistödet ändras så att stödet utgår med dels ett grundbelopp lika för alla representerade partier, dels ett belopp i relations till antalet mandat. () ()
mot · G502887 · 1982-01-25 00:00:00 — I en av upprättad sammanställning av det kommunala partistödet framgår att utbetalades totalt 102,3 milj. kr. Detta innebär att det primärkommunala partistödet i stort sett fyrdubblats . I en del kommuner utgår även stöd exempelvis i form av bidrag till lokalhyror och kanslikostnader. Av Statistisk årsbok för landsting 1981 framgår att lanstingsstödet nu överstiger 60 milj. kr. till de politiska partierna. Även detta är en snabb alltför snabb - ökning. Delvis hänger detta samman med att allt fler kommuner och landsting bundit stödet till en viss procent av basbeloppets storlek, varigenom bidragen indexreglerats. Det kommunala partistödet utgår, vilket påpekats i motioner under en följd av år, med mycket varierande belopp till de olika partierna. Detta beror på att lagen ej medger fördelning annat än i förhållande till partiernas mandatantal i fullmäktige och landsting. Av det 1980 utgående primärkommunala partistödet på 102,3 milj. kr. erhöll socialdemokraterna 45,4 milj. kr., vilket visar vilka orimliga konsekvenser som uppstår genom nuvarande bidragskonstruktion. Det statliga partistödet är utformat så att alla bidragsberättigade partier erhåller dels ett lika stort grundbidrag, dels ett bidrag per mandat. Bakom denna konstruktion ligger bl. a. insikten om att partierna trots varierande storlek ändock har vissa fasta kostnader och att antalet väljare som skall informeras är detsamma för alla. Det borde vara naturligt att samma principer, som accepterats för det statliga partistödet, även skulle gälla för såväl primärkommunalt som landstingskommunalt partistöd. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna att översyn av det kommunala partistödets konstruktion skyndsamt verkställs.
mot · G502888 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:888 Samlad votering i riksdagsärenden Större delen av riksdagsarbetet fullgörs utanför plenisalen. Detta arbete försvåras av den planlöshet som präglar arbetet i kammaren. Den svenska voterar avsevärt mer än de flesta jämförbara parlament. Många plenidagar punkteras av ideliga voteringar efter korta debatter. antikverade arbetsformer leder till en helt onödig misshushållning med ledamöternas arbetstid. Man kan tänka sig olika lösningar på detta problem. En möjlighet vore att utskotten sammanförde sina överväganden till färre och större betänkanden. Rekommendationer i den riktningen har utfärdats av talmanskonferensen men knappast fått avsedd verkan. En annan lösning vore att - som vissa utländska parlament - sammanföra voteringarna till ett bestämt tillfälle eller ett bestämt tillfälle . Det finns anledning att studera hur det systemet med en särskild voteringstimme fungerar i andra länder, t. ex. . En mindre genomgripande reform vore att åtminstone sammanföra betänkanden från ett och samma utskott till avgörande. Denna tanke har framförts av arbetsformsutredning och även vunnit talmanskonferensens gillande. Den synes emellertid inte ha slagit igenom i praktisk tillämpning. För att få den att fungera tror jag att det är nödvändigt att införa en särskild tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen. Mitt förslag är att en sådan bestämmelse fogas till 5 kap. 3 § och får följande lydelse: 5.3.2 Föreligger flera betänkanden från samma utskott skall de upptagas till avgörande , om talmannen ej bestämmer annorlunda. Flera betänkanden från olika utskott kan upptagas till avgörande , om talmannen så bestämmer. Anteckning om att ärenden avses bli upptagna till avgörande skall göras på föredragningslistan. Tilläggsbestämmelsen avses inte innebära någon ändring i debattordningen. Föreligger t. ex. tre betänkanden från jordbruksutskottet med vardera två talare anmälda diskuteras varje ärende för sig precis som . När det sista ärendet är färdigdiskuterat ställs samtliga yrkanden under proposition. 1 1981/82. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar anta det i motionen framförda förslaget till ny tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen.
mot · G502889 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Det kommunala partistödet m. m. Den kommunala och landstingskommunala sektorn har vuxit kraftigt . Som en följd härav har förutsättningarna för den kommunala folkstyrelsen i flera avseenden förändrats. Antalet heltidsengagerade politiker har vuxit liksom antalet förtroendevalda med arvoderade deltidsuppdrag. I många kommuner och landsting har det också tillkommit politiska sekreterare med uppgift att bistå de heltidsengagerade politikerna i deras arbete. Utvecklingen har belysts av det stora kommunalforskningsprojekt som genomförts inom ramen för den kommunaldemokratiska kommittén. Kring anställningsformerna för de hel- och deltidsengagerade förtroendemännen och de politiska sekreterarna råder en hel del oklarhet, som knappast skingrats av de domar som fällts av regeringsrätten i några uppmärksammade mål. I många kommuner görs det t. ex. gällande att inrättande av tjänster som politiska sekreterare står i strid med de krav på absolut proportionalitet i partistödet som uppställs av gällande lag. Det föreligger därför ett uppenbart behov av att klarlägga vilka restriktioner som bör finnas. I detta sammanhang är det oundvikligt att även pröva reglerna för det kommunala partistödet. Enligt gällande bestämmelser kan sådant stöd endast utgå med ett visst belopp per mandat. Hänsyn tas således inte till de stordriftsfördelar som större partier åtnjuter. Men vissa verksamhetskostnader är bevisligen desamma för alla partier, oavsett storlek. Från sida har det därför länge hävdats att den konstruktion som tillämpas på riksplanet, dvs. grundstöd plus mandatstöd, är mera rättfärdig än den rent proportionella fördelningsmetoden. Vi förordar därför en omläggning av systemet i denna riktning. Reglerna om stödet till de politiska partierna har traditionellt fattats i brett samförstånd. Vi sätter värde på detta och vill därför föreslå att en parlamentarisk utredning får i uppdrag att se över gällande bestämmelser. Uppdraget bör innefatta såväl villkoren för de hel- och deltidsanställda förtroendemännen och deras politiska sekreterare som reglerna för det kommunala partistödet. Utredningen bör bedrivas i nära kontakt med berörda förbund. att hos regeringen anhåller om en parlamentarisk översyn av reglerna för det kommunala partistödet samt villkoren för de hel- och deltidsanställda förtroendemännen samt de politiska sekreterarna. () ()
mot · G502893 · 1982-01-22 00:00:00 — m. fl. Myndigheters upphandling av tjänster Besparingar i den offentliga verksamheten kan ofta ske genom att myndigheter efter upphandling anlitar privata företag. Företag har alltid konkurrenter eller riskerar att få det. För att fortleva är de därför tvungna att arbeta mycket effektivt. Specialisering är ett medel att uppnå denna effektivitet. Helt naturligt är det sällan som statlig förvaltning arbetar i konkurrens. Vissa delar av en myndighets verksamhet kan emellertid med små ändringar i organisationen utsättas för ett konkurrenstryck. En förutsättning är likväl att olika regelsystem - t. ex. budgetsystemet - utformas så att myndigheterna regelmässigt prövar om arbetet kan utföras billigare om det köps utifrån. Den konkurrenssituation man skapar på detta sätt är emellertid delvis skenbar eftersom myndigheten inte riskerar att bli utslagen från marknaden genom konkurrensen. Därför måste speciella spelregler uppställas. Så har redan skett genom upphandlingskungörelsen, vilken garanterar att myndigheter agerar affärsmässigt vid upphandling av varor eller tjänster. Motsvarande regler måste enligt vår uppfattning gälla vid avvägningen mellan egenregiarbete och upphandling. Vi föreslår därför att upphandlingskungörelsen kompletteras så att bl. a. principen om affärsmässighet också skall vara vägledande i detta sammanhang. Vidare måste det i upphandlingskungörelsen klart framgå under vilka omständigheter avsteg från upphandlingskungörelsen får ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av upphandlingskungörelsen i syfte att uppnå ökad konkurrensneutralitet. . () ()
mot · G502896 · 1982-01-22 00:00:00 — Motion 1981/82:896 m. fl. jakt- och lustslott på är efter en brand 1806 en ruin, kanske mera känd som . Alla ruiner är svåra och dyra att underhålla, då de saknar yttertak. Väder, vind och vatten har fritt spelrum och spränger ofta sönder murarna . Risken har varit stor att någon av de 100 000 som besöker ruinen skulle få sten eller murbruk i huvudet. F. n. pågår omfattande underhållsarbeten. Västra och östra längorna är klara och man håller nu på mot norr. Vad som återstår är alltså södra längan mot Alvaret. Med tanke på det stora intresse som finns både för att besöka slottsruinen och för de olika konserter och musikfester som arrangeras där, är det nödvändigt att planerat underhåll fullföljs. Det är f. n. oklart om man har några pengar efter . Staten äger och måste givetvis ta sitt ansvar för ruinens bevarande samt för att undanröja olycksrisker. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär åtgärder för den fortsatta restaureringen av . () ()
mot · G502897 · 1982-01-22 00:00:00 — och förlängd granskning av självdeklarationer Fr. o. m. tillämpas en ny organisation för taxeringen i första instans. Den nya ordningen innebär bl. a. att granskningen av de deklarationer som vi lämnar in avslutas först mot tidigare . skulle taxeringen vara avslutad . En annan nyhet har varit att man mer och mer tillämpar ADB för att underlätta granskningen av deklarationerna och registreringen av taxeringsnämndernas beslut. Vidare kan taxeringsnämnderna numera ompröva sina beslut. Även om taxeringsperioden sålunda förlängts och moderna tekniska hjälpmedel ställts till förfogande vid deklarationsgranskningen händer det att enskilda skattskyldiga kommer i kläm på grund av att taxeringsnämnderna inte fattar sina beslut . I ett fall som har berättats för oss års taxeringsarbete var taxeringsnämnden så sent ute att den skattskyldige fick ett meddelande om ifrågasatt avvikelse från deklarationen och som svar på sina invändningar - - ett slutligt beslut med särskilt påtecknat meddelande att besvär över beslutet kunde föras hos länsrätten. Detta meddelade nämnden trots att den skattskyldige som alla andra borde ha haft rätt få taxeringsbeslutet omprövat och trots att nämnden lämnade sitt beslut på blankett av vilken det klart framgick att den skattskyldige hade sådan rätt. Krav på omprövning av taxeringen besvarades med en fotokopia av det tidigare utsända beslutet med påteckningen att besvär kunde anföras hos länsrätten. Detta händer då taxeringsnämnderna både fått utökad tid för granskning och moderna tekniska hjälpmedel i sitt arbete. Då vi tror att detta inte är ett enstaka fall, bl. a. ger JO:s granskning på området starka intryck av det, bör lämpliga åtgärder vidtas som undanröjer missförhållandena. Alla bör tillförsäkras möjligheter att få taxeringsbesluten omprövade av taxeringsnämnden. Dessutom bör de skattskyldiga befrias från att dras in i onödiga skatteprocesser för att få ett enklare missförstånd tillrättat. För samhällets del bör dessutom alla möjligheter att undvika onödig byråkrati och därmed förenade kostnader tas tillvara. Bättre förhållanden på dessa områden kan enligt vår mening skapas om man ger taxeringsnämnderna möjlighet att, i alla de fall där frågan om taxering inte hunnit slutligt avgöras före taxeringsperiodens slut, få arbeta även efter det att taxeringsperioden är avslutad. Det bör dock klart uttalas att detta bör vara undantag och inte regel. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att 69 § taxeringslagen (1956:623) ändras så att taxeringsnämnd efter en taxeringsperiods utgång kan få avsluta taxeringar som påbörjats men inte hunnit avslutas före periodens utgång.