mot · G5022234 · 1982-03-23 00:00:00 — När det gäller dimensioneringen av forskarutbildningen vill vi stryka under betydelsen av att UHÄ noga följer utvecklingen. Vi vill särskilt peka på den sociala snedrekrytering som fortfarande råder. Emellertid har vi en från föredraganden avvikande uppfattning när det gäller omdömen om doktorsavhandlingar. F. n. tillämpas en ordning som innebär att avhandlingen endast ges betyget underkänd eller godkänd. propositionen tillstyrks Andrénska kommitténs förslag att fakultetsopponent och betygsnämnd i ett protokoll skall redovisa omdömen om doktorsavhandlingen. Vi anser att en sådan ändring medför en betydande risk för att studietiden till doktorsexamen förlängs ytterligare. Enligt vår uppfattning är den kvalitativa prövning som sker vid ansökan om docentkompetens i allmänhet efter avlagd doktorsexamen - tillräcklig. Vi finnér således inte anledning att ändra det nu gällande systemet. Vi ser med tillfredsställelse den uppmärksamhet som föredraganden ägnar problemen med rekrytering till forskarutbildningen. För att främja denna rekrytering är en förändring av studiefinansieringen inom forskarutbildningen nödvändig. Vi har tidigare i motioner till krävt förbättrade ekonomiska villkor för de forskarstuderande genom en höjning av utbildningsbidragen. Vi har också krävt en ökning av antalet utbildningsbidrag. Vi anser att det nya system för studiefinansiering som föreslås är väl förenligt med de förslag vi tidigare framfört. I allt väsentligt ansluter vi oss till det förslag som läggs fram i propositionen. I ett par avseenden har vi dock en från föredraganden något avvikande uppfattning. Föredraganden betonar behovet av varierande lösningar för att tillgodose behov inom olika delar av högskolan. I propositionen redovisas också assistent- och amanuenstjänstsystemet som bl. a. inom teknisk och medicinsk fakultet spelar en viktig roll i högskolans tjänsteorganisation. Föredraganden anför att en reform inte får innebära att de funktioner dagens assistent- och amanuenstjänster fyller raseras. Vi instämmer helt i dessa bedömningar. Emellertid finns en risk för att det föreslagna systemet faktiskt innebär svårigheter att fylla de funktioner som dagens system erbjuder, framför allt vid teknisk fakultet. Vi anser därför att man inom teknisk fakultet bör få möjlighet att behålla det nuvarande systemet med assistenttjänster. UHÄ bör ges i uppdrag att redovisa system med en sådan särlösning så att beslut härom kan fattas innan omvandlingen av assistenttjänstsystemet inleds 1983. Höjningen av utbildningsbidragen bör genomföras på samma sätt som vid övriga delar av högskolan. Vi anser vidare att de sociala trygghetsfrågorna vid arbetslöshet, sjukdom, föräldraledighet etc. är otillfredsställande lösta med det föreslagna systemet som i huvudsak innebär en kombination av utbildningsbidrag och begränsad deltidstjänst. En översyn härav bör ske. Därvid bör möjligheten prövas att ta bort kopplingen med AMU-bidragen när det gäller samordningen med den allmänna försäkringen och i stället behandla utbildningsbidragen som inkomst av tjänst. Möjligen bör man av praktiskt-administrati va skäl ha kvar rätten att behålla utbildningsbidraget vid sjukdom . Vi menar i likhet med föredraganden att det är önskvärt med en stegvis utbyggnad av resurserna för forskarutbildning. Det kan ifrågasättas om de i propositionen angivna förstärkningarna verkligen innebär resurstillskott för forskarutbildningen. I själva verket tycks omläggningen av systemet innebära att reformen är statsfinansiellt neutral. Vi anser att det finns skäl att realt tillskjuta resurser till forskarutbildningen motsvarande ytterligare ca 100 utbildningsbidrag samt ca 25 doktorandtjänster. Vi föreslår således att för /83 10 milj. kr. utöver regeringens förslag bör anvisas. Vi har då beräknat 6,6 milj. kr. till utbildningsbidrag och 3,4 milj. kr. /84 bör ytterligare reala förstärkningar ske. Resursram för budgetåret 1983184 Föredraganden anger att han för /84 räknar med en förstärkning av forskningsverksamheten med 100 milj. kr. I propositionen anges på några punkter vilka förstärkningar som beräknas för /84 men någon fullständig redovisning av hur den angivna ökningen av 100 milj. kr. skall fördelas ges inte. Det är mot denna bakgrund inte möjligt för oss att närmare specificera förstärkningar till olika ändamål för /84. De områden som vi framför allt anser bör anvisas realt ökade resurser utöver vad föredraganden räknar med är dyrbar vetenskaplig utrustning, forskningsråden, basresurser samt forskarutbildningen. Vi räknar sammanlagt med en förstärkning på 60 milj. kr. utöver propositionens, dvs. totalt 160 milj. kr. i förstärkningar för /84. Arbetsmiljö och arbetsliv Arbetarskyddsstyrelsen I den del av propositionen som rör område föreslås inrättandet av en särskild forskningsdelegation vid Arbetarskyddsstyrelsen. Avsikten är att tillgodose behovet av en tydligare uppdelning av styrelsens myndighetsutövning å ena sidan och dess forskningsverksamhet å den andra. Vi har tidigare i vår motion om arbetsmiljö (1981/82:1589) pekat på riskerna med att knyta forskningsverksamheten till det kontrollerande myndighetsorganet. Vi anser att förslaget i propositionen är ett steg i rätt riktning. I ett senare sammanhang kan en mera genomgripande omprövning av forskningsavdelningens ställning bli aktuell. Delegationens uppgifter bör vara att direkt under bereda ärenden som gäller forskningsavdelningen. I syfte att tillförsäkra arbetsmarknadens parter inflytande över den arbetsmedicinska verksamheten bör regeringen i instruktionen för arbetar skyddsstyrelsen tillfoga att planeringen av forskningsavdelningens verksamhet skall vara ett ärende för verkets styrelse. Den pågående företagshälsovårdsutredningen har funnit en snabb utbyggnad av den yrkesmedicinska verksamheten angelägen. Det gäller såväl på regional nivå som på länsnivå. Vi delar företagshälsovårdsutredningens bedömning. Yrkesmedicinska kliniker har en viktig uppgift i det framtida FoU-arbetet inom arbetsmiljöforskningen. Ett exempel är den yrkesmedicinska kliniken i som bl. a. redovisat epidemiologiska studier av samband mellan olika skadliga faktorer i arbetsmiljö och sjukdomar, t. ex. radongas i gruvor och lungcancer; hjärtkärlsjukdomar och nitroglykol; bekämpningsmedel och cancer; lösningsmedel och psykiska skador osv. Regeringen har emellertid valt att inte förverkliga utredningens förslag om en så snabb utbyggnad av yrkesmedicinen som möjligt. I proposition 1980/81:150 (s. 31) omtalas yrkesmedicin som en verksamhet vari eventuella utbyggnadsplaner kan behöva omprövas. Med hänsyn till den vikt forskningen vid de yrkesmedicinska klinikerna har för den förebyggande hälsovården anser vi att det bör ankomma på regeringen att efter överläggningar med upprätta en plan för den yrkesmedicinska utbyggnaden. Detta har vi även framfört i den socialdemokratiska motionen om arbetsmiljö 1981/82. I vår motion om arbetsmarknadspolitiken 1981/82 har vi pekat på behovet av bättre kunskap om arbetslöshetens verkningar för individ och samhälle. Arbetslösheten med akuta ekonomiska svårigheter leder till sociala, psykiska och medicinska problem för den enskilde. Vidare samhällsstörningar kan också förväntas följa i spåren av öppen massarbetslöshet, växande dold arbetslöshet och ofrivilligt deltidsarbete bland kvinnor samt ekonomiska svårigheter. Dessa problem bör bli föremål för tvärvetenskaplig forskning. Stöd till arbetstagarorganisationernas forskning I proposition 1978/79:119 föreslogs att arbetstagarorganisationerna skulle få ett särskilt stöd för att initiera forskning. /80 skulle högst 5 milj. kr. få disponeras ur arbetarskyddsfondens kapitalbehållning för denna verksamhet. Förslaget grundades på en enig forskningsrådsutredning, som i betänkandet Forskningspolitik (SOU 1977:52) angett att detta stöd i initialskedet borde vara av storleksordningen 1,5-2 milj. kr., men beloppet höjdes med hänsyn till vad som framkommit vid remissbehandlingen. Medlen skulle kunna användas för att utarbeta forskningsprogram, kun skapsöversikter, remissarbete inom områden som rör vetenskapliga frågor etc. I budgetpropositionen 1980/81 föreslogs att detta stöd skulle upphöra i och med att en andra utbetalning om 5 milj. kr. gjordes (prop. 1980/81:100, bil. 11, s. 116). Löntagarorganisationerna förutsattes därefter med egna medel bekosta denna verksamhet. Vi motsatte oss detta förslag i vår motion 1980/81. fattade sitt beslut i enlighet med budgetpropositionens förslag. LO och TCO har sedermera lämnat en framställan till regeringen om ytterligare medel ur arbetarskyddsfonden för forskningsinitierande verksamhet. I den nu framlagda forskningspropositionen avvisar föredraganden möjligheten att ompröva regeringens tidigare ställningstagande. Vi upprepar vårt krav att stöd till arbetstagarorganisationerna för att initiera forskning bör utgå även fortsättningsvis. Det råder inget tvivel om att löntagarorganisationerna tidigare bibringats uppfattningen att detta stöd skulle utgå kontinuerligt. I proposition 1978/ 79:119 sades också klart ifrån att det centrala med reformen var att genom arbetstagarorganisationerna kunna upptäcka och stimulera forskning kring frågor som är angelägna för dessa. Organisationerna har under ett par års tid arbetat med att bygga upp en organisation utifrån dess förutsättningar. Som exempel på sådana fackligt initierade projekt kan nämnas projekt om FoU på keramområdet samt projekt om skogsbruket i länet. Inom TCO-området har en omfattande lokal och regional verksamhet påbörjats. Att löntagarorganisationerna får stöd för detta slag av verksamhet är naturligt. Det är ett samhällsintresse att forskningsinitiativ i större utsträckning än kommer från de breda grupper som löntagarorganisationerna representerar. Vi anser det inte rimligt att verksamheten finansieras genom medlemsavgifter. Finansieringen genom arbetarskyddsfondens kapitalavkastning innebär att statsbudgeten inte belastas. Resultatet av att stödet slopas blir att arbetsgivarnas dominans som forskningsinitierande part åter förstärks och att för samhället och löntagarna angelägen forskning inte kommer till stånd. Arbetsgivarna har alltid möjlighet att finansiera denna verksamhet direkt ur produktionen. Det är därför enligt vår mening naturligt att arbetstagarsidan får fortsatt oförändrat stöd för denna verksamhet genom arbetarskyddsfonden, vars verksamhet finansieras ur produktionen genom en särskild arbetsgivaravgift. Hemställan härom har gjorts i motionen om arbetsmiljö . Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande former för inrättande m. m. av tjänst som professor, 2. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande övergripande prioriteringar inom forskningsområdet, 3. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande regionstyrelsernas roll i samverkan med näringslivet, 4. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande utvidgning av systemet med adjungerade professorer, 5. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande utvidgning av verksamheten med kontaktforskare, 6. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om ett nytt system för lokalförsöijningen inom högskolan, 7. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om övergång till systemet med täckningsanslag för forskningsråden från /84, 8. att beslutar att avslå förslaget om en begränsning i förordnandetiden för huvudsekreterare i forskningsråden, 9. att beslutar att avslå förslaget om inskränkningar i möjligheterna att inrätta icke tidsbegränsade tjänster vid forskningsråden, 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om forskningsstatistik som bättre belyser utvecklingen av resurser på institutionsnivå, 11. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om omdömen om doktorsavhandlingar, 12. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande särlösning för studiefinansiering av forskarutbildning vid teknisk fakultet, 13. att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om en översyn av den sociala tryggheten för forskarstuderande med utbildningsbidrag, 14. att beslutar att till anslaget Utbildningsbidrag för doktorander (E 32) för /83 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 15. att beslutar att till anslaget Vissa kostnader i samband med forsknings- och forskarutbildningsreform för /83 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . () () () () () () ()