ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G5022318 · 1982-03-24 00:00:00 — och (prop. 1981/82:127) I proposition 1981/82:127 föreslås att försöksverksamheten med närradiosändningar utvidgas till nya orter och nya organisationer. Jämsides med närradion har försök med s. k. allemansradio inom lokalradiobolaget pågått på två orter . De vunna erfarenheterna från denna verksamhet är positiva. Allemansradio kan alltså innebära ett bra komplement till närradion, också ett alternativ där så kan vara lämpligt. Enligt propositionen skall en närradionämnd inrättas, parlamentariskt sammansatt. Denna skall bl. a. ha till uppgift att fortlöpande följa och utvärdera verksamheten. För att närradionämnden förutsättningslöst och med jämförande underlag skall kunna utvärdera verksamheten bör även allemansradioförsöken utvidgas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts om utökad försöksverksamhet med allemansradio. () ()
mot · G5022323 · 1982-03-24 00:00:00 — Ändringar i sjukförsäkringen m. m. 1981/82:144) måste arbeta och spara sig ur det svåra ekonomiska läge som råder. Det är nödvändigt att få fart på investeringarna i näringslivet och på arbetsviljan. Det är också nödvändigt att begränsa de offentliga utgifterna. En socialliberal besparingsideologi innebär att bördorna skall bäras lika. I proposition 1981/82:144 har regeringen föreslagit en ökad självrisk i sjukpenningförsäkringen. Ett system utan ersättning (karensdagar) vid varje sjukdomsfall införs. sänks kompensationsgraden till av den sjukpenninggrundande inkomsten . För grupper med höga förvärvsinkomster sänks kompensationen ännu mer - och detta utan tidsbegränsning. För dem som ofta tvingas till sjukledighet har ett särskilt högkostnadsskydd införts genom att antalet karensdagar begränsas till tio . Reformeringen av sjukförsäkringen ger för staten en sammanlagd besparing på ca . Den utformning som besparingen fått är, som framgått av ovanstående, fördelningsmässigt acceptabel genom högkostnadsskydd och lägre kompensationsgrad för höginkomsttagare. Enligt min mening bör dock de till valda förtroendemännen också omfattas av besparingen i likhet med övriga löntagare. Riksdagsledamöternas ekonomiska förmåner regleras i den s. k. ersättningsstadgan (1971: 1197). Denna bör nu kompletteras med regler motsvarande dem som kommer att gälla för löntagare i allmänhet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att 5 § ersättningsstadgan (1971:1197) för ledamöter får följande lydelse: Sjukpenning eller föräldrapenning som tillkommer ledamot skall beräknas i enlighet med vad som stadgas i 3 kap. och 4 kap. lagen om allmän försäkring. Avdrag från arvode skall beräknas i enlighet härmed.
mot · G5022324 · 1982-03-24 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 1981/82:148) Tekoindustrins situation måste ses mot bakgrunden av den allmänna ekonomiska utvecklingen såväl internationellt som i . Grunden i tekoindustrins problem står att finna i dels den internationella produktionsutvecklingen med alltmer omfattande etableringar i s. k. låglöneländer, dels i faktorer som kostnads- och löneutvecklingen i . Trots mycket omfattande satsningar på produktutveckling, rationaliseringar och exportfrämjande åtgärder har det visat sig svårt för delar av svensk tekoindustri att klara såväl den internationella konkurrensen som snabbt stigande produktionskostnader. Vad gäller det stöd som inriktats på att förbättra tekoindustrins kostnadssituation vill vi framhålla att det är nödvändigt att lönekostnadsutvecklingen inom denna bransch anpassas på ett sådant sätt att det ges bättre förutsättningar för svensk tekoindustri att kostnadskonkurrera såväl på hemmamarknaden som på exportmarknaden. Den roll som den solidariska lönepolitiken spelat inom tekoindustrin måste till stor del anses ha varit avgörande för den snabba nedgång som skett inom denna bransch . Moderata samlingspartiet instämmer i stort i regeringens förslag vad gäller dimensionering och inriktning av tekostödet /83. Det är viktigt att understryka att stödinsatserna inom teko sätts in på sådana områden som underlättar för branschen att bli konkurrenskraftig. Förslagen i propositionen skall också ses mot bakgrund av det tidigare fattade riksdagsbeslutet om en gradvis nedtrappning av äldrestödet inom teko. Vad gäller regeringens förslag om lagstiftning angående ursprungsmärkning av kläder är det enligt vår mening riktigt att importvaror är märkta med uppgifter om ursprungsland. Det värde från konsumentsynpunkt som kan antas ligga i en sådan märkning måste emellertid vägas mot de nackdelar som ett system med lagstiftning om i princip obligatorisk ursprungsmärkning skulle föra med sig. Vi vill här peka på svårigheterna när det gäller att definiera ursprungsland, på riskerna för att tekniska handelshinder kan uppkomma och på den kostnadshöjande effekten hos ett sådant system. Vi vill också peka på de snedvridande effekter i konkurrensförhållandena mellan svenska tekoföretag som dessa regler kan komma att få. bakgrund kan vi ej ställa oss bakom regeringens förslag om en lagstiftning om ursprungsmärkning. Den eftersträvade effekten av en ursprungsmärkning kan enligt vår uppfattning lika väl uppnås genom en ökad satsning på ursprungskontroll vid importtillfället. Vi anser att de avsedda syftena kan nås på frivillig väg och att det ankommer på branschen att träffa överenskommelse om formerna och omfattningen för en eventuell ursprungsmärkning. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts i anledning av regeringens proposition angående tekopolitiken för /83. . HÖGMARK (m) ()
mot · G5022325 · 1982-03-23 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för tekoindustrin, m. m. 1981/82:148) I proposition 1981/82:148 lämnas förslag om inriktningen av de fortsatta statliga åtagandena på tekoområdet. Det måste vara angeläget att slå fast en preciserad och långsiktig målsättning för omfattningen av vår produktion av tekovaror. Skall vi kunna behålla en långsiktig försörjningsberedskap är det angeläget att upprätthålla Tekoindustrin är mycket koncentrerad till ett fåtal orter. När det gäller skinnkonfektionsindustrin är av tillverkningen koncentrerad till kommun. Tekodelegationen har i en rapport redovisat att den svenska produktionen sjunkit från drygt 300 000 plagg 1970 till ca 120 000 plagg 1979. har sysselsättningen i branschen mer än halverats. 1979 var antalet anställda ca 700 och är nu nere i ca 500. Den kraftiga minskningen av antalet anställda inom skinnkonfektionsindustrin innebär mycket stora svårigheter för arbetsmarknad. försvann av industriarbetstillfällen i , eller 520 i absoluta tal. kommun är en av de kommuner som är ytterst beroende av tekoindustrin. Det måste vara angeläget både av sysselsättnings- och beredskapsskäl att behålla en skinnkonfektionsindustri i landet. Men det förutsätter att inga försämringar sker av nu utgående stöd. Äldrestödet måste bibehållas i minst nuvarande omfattning. Det är också angeläget med rent industristöd, som kan skapa bättre konkurrensförhållanden för berörd industri. Skulle besluta om att ge vissa kommuner, som är särskilt beroende av tekoindustrin, stöd för att stärka sysselsättningen i kommunerna anser vi, i motsats till arbetsmarknadsministern, att måste vara en av de mest angelägna kommunerna för sådant stöd. Tekodelegationen föreslog i sin rapport och läderkonfektionsindustrins framtid att garveriindustrin skulle tas in i SIND:s branschprogramverksamhet. Industriministern avvisar detta förslag. De svenska garverierna har att konkurrera med import, vars andel har ökat . som konkurrensen från importen har ökat och marknaden i har minskat på grund av den minskade produktionen av skinnkläder, har också konkurrensen på exportmarknaden för de svenska garverierna ökat. Detta har lett till stora svårigheter för branschen. Skall vid t. ex. en avspärrning kunna tillvarata de hudar som finns i landet är det nödvändigt med en inhemsk garverikapacitet för att få fram råvara för den produktion som är nödvändig i ett beredskapsläge. Därför är det också angeläget att garveriindustrin tas in i SIND:s branschprogramverksamhet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till skinnkonfektions- och garveriindustrin. () ()
mot · G5022331 · 1982-03-24 00:00:00 — Vissa filmfrågor m. m. 1981/82:111) Vissa musikfrågor, m. m. 1981/82:128) I det rådande kärva samhällsekonomiska läget är det viktigt att det spararbete som bedrivs också på kulturområdet får en sådan inriktning att basresurserna för insatser för barn och ungdom kan vidmakthållas och vidareutvecklas. Barn och ungdomar har en mycket utsatt situation i vårt samhälle. Egenaktivitet och kontakt med ett levande kulturliv måste på olika sätt stödjas från samhällets sida för att motverka passi visering, främlingsskap och inflytande från negativa ungdomsmiljöer. De senaste årens våldsamma expansion på ljud- och bildområdet kan i olika avseenden ifrågasättas. Med den starka kommersiella attraktionskraft som utvecklats och exploaterats på detta område utsätts barn och ungdomar för bildpåverkan av en omfattning och intensitet som . I proposition 1981/82:111 läggs förslag om en betydande förstärkning av insatserna på film- och videoområdet. Medan andra områden utsatts för mycket hård budgetgranskning ges det här utrymme för att t. ex. inleda en helt ny försöksverksamhet med video till en kostnad av 2 milj. kr. De föreslagna insatserna på detta område står i bjärt kontrast till den kraftiga nerdragning som inför kommande budgetår föreslås för de statliga insatserna till stöd för lokal biblioteksverksamhet. Folkbiblioteken som har förutsättningar att nå alla barn med sin läsfrämjande och allmänkulturella verksamhet har behov av ett fortsatt statligt stöd som verkar i standardhöjande riktning. I detta läge är det motiverat att göra en omfördelning av medel från anslaget till filmstöd för att i motsvarande mån öka stödet till biblioteksverksamhet. Även andra möjligheter att omdisponera medel till biblioteksverksamheten bör utnyttjas. Ett belopp i storleksordningen 2 milj. kr. bör kunna omfördelas på detta sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att till Bidrag till verksamhet inom musikoch bildområdena anvisa ett i förhållande till proposition 1981/82:128 med 2 milj. kr. förhöjt belopp för att möjliggöra ett ökat stöd till folkbiblioteksverksamheten, 2. att beslutar att till Filmstöd anvisa ett i motsvarande mån lägre belopp än som föreslås i proposition 1981/82:111.
mot · G5022332 · 1982-03-24 00:00:00 — m. fl. revisorers förslag angående statens stöd till idrotten (förs. 1981/82:16) I riksdagsrevisorernas förslag 1981/82:16 föreslås bl. a. inrättandet av ett samarbetsorgan för de organisationer som uppbär organisationsstöd genom riksidrottsförbundet (RF) utan att tillhöra förbundet. De nuvarande formerna för statens stöd till idrotts- och friluftslivet fastställdes av riksdag. har regeringens ombud i riksidrottsstyrelsen haft som huvuduppgift att företräda de utanför RF stående organisationernas intressen. Det bör vara möjligt att även fortsättningsvis tillämpa denna ordning för handläggning av ifrågavarande ärenden. Vår mening är att systemet i allt väsentligt fungerat tillfredsställande. Vi delar således RF:s och uppfattning att ett ytterligare organ inte behöver inrättas för att fördela statens organisationsstöd till idrotten. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar att avslå riksdagsrevisorernas hemställan om inrättande av ett samarbetsorgan för de organisationer som uppbär organisationsstöd genom riksidrottsförbundet utan att tillhöra detsamma.
mot · G5022333 · 1982-03-24 00:00:00 — revisorers förslag angående statens stöd till idrotten (förs. 1981/82:16) I revisorers förslag angående statens stöd till idrotten 1981/ 82:16 föreslås bl. a. inrättande av ett samarbetsorgan för de utanför riksidrottsförbundet (RF) stående organisationerna för att öka deras möjligheter att gentemot RF bevaka sina intressen. Revisorerna konstaterar i sammanhanget att om förslaget om inrättande av ett skulla vinna bifall, skulle de problem sammanhänger med statsbidragets fördelning till de s. k. främjandeorganisationerna få sin lösning. Då det nu står klart att kommer att avslå förslaget om inrättande av ett , kommer alltså frågan om inrättande av ett samarbetsorgan enligt revisorers förslag att bli aktuellt. Det finns dock anledning att i detta sammanhang göra den bedömningen att frågan om en samordning av insatserna när det gäller turism och rekreation bara är skjuten och att det inte kan uteslutas att frågan kommer upp till behandling snart igen. Mot denna bakgrund vore det förhastat att nu vidta förändringar i det system som finns och som har visat sig fungera ganska bra. Det betyder att regeringens ombud i riksidrottsstyrelsen t. v. fungerar som kontrollanter och samordnare av stödet till de utanför RF stående organisationerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att ingen organisationsförändring nu företas när det gäller statsbidragen till utanför RF stående organisationer.
mot · G5022337 · 1982-03-25 00:00:00 — Program för regional utveckling och resurshushållning (prop. 1981/ 82:113) I proposition 1981/82:113 meddelar föredragande statsrådet att han har för avsikt att föreslå regeringen att vissa större centrala myndigheter ålägges att själva arbeta fram förslag till hur verksamheten bör decentraliseras. Här bör myndigheterna redovisa olika alternativ till hur exempelvis en minskning av nuvarande antalet anställda skall ske på central nivå. Här avses framför allt sådana funktioner i central statlig verksamhet som av verksamhetsskäl inte måste ligga inom myndigheten utan kan flyttas till sysselsättningssvaga delar av landet. Utlokalisering av hela statliga verk och förvaltningar av det slag som tidigare genomförts är inte aktuellt f. n., men däremot bör det ständigt vara aktuellt av olika regionalpolitiska skäl att pröva utlokalisering av all ny och expanderande statlig verksamhet och förvaltning. Det är de sysselsättningssvagaste delarna av landet och regioner, där andelen statligt sysselsatta är låg, som i första hand bör komma i fråga för vidare decentralisering av statlig verksamhet. var 442700 personer sysselsatta inom den statliga verksamheten. Denna sysselsättning varierar starkt mellan olika delar av landet. Sätts antalet sysselsatta i statlig verksamhet i relation till antalet invånare i länen, är variationerna stora mellan länen. har den högsta andelen sysselsatta inom statlig verksamhet, 84 personer per 1 000 invånare. och län har den lägsta andelen med 30 resp. 28 personer per 1000 invånare. , som är det fjärde största i landet, hör till de län som fatt allra minst av statliga utlokaliseringar. Ser vi till norra valkrets, som är den större delen av länet, har den delen inte fått någon statlig utlokalisering. och Tvåstadsområdet, , bör därför prioriteras vid kommande utlokalisering av statliga tjänster. har dessutom drabbats hårt av den pågående strukturomvandlingen i näringslivet, och arbetslösheten är nästan dubbelt så hög som riksgenomsnittet. Situationen försvåras för flertalet av Daislandskommunema genom att pendlingsavståndet till andra och större arbetsmarknader är stort för flertalet av Dalslandskommunerna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad som anförts om utlokalisering av statliga tjänster och verksamhet till och T våstadsområdet.
mot · G5022338 · 1982-03-25 00:00:00 — Program för regional utveckling och resurshushållning (prop. I regeringens proposition 1981/82:113 föreslås att lokaliseringsbidrag till kommunala industrilokaler skall lämnas lägre stöd än vad som är maximalt i respektive stödområde. Motivet till den försämring gentemot de förutsättningar som råder sägs vara att företagen ofta vill undvika att binda sina resurser i industrifastigheter och att det inte bör vara en samhällsuppgift att medverka till en sådan utveckling. Motivet för att införa ett stöd till kommunala industrilokaler var att ge de ekonomiskt och sysselsättningsmässigt mest utsatta kommunerna i landet möjlighet att förse mindre, nystartade eller expansiva företag med lokaler. För sådana företag kan problem med kapitalanskaffningen omöjliggöra en expansion eller omflyttning till större lokaler, även om regionalpolitisk! stöd kan utgå för att bygga egna lokaler. Som hyresgäst kan företaget i stället använda sitt oftast begränsade kapital till att investera i maskiner och rörelsekapital. Om förslaget i propositionen genomförs föreligger en risk för en återgång till den situation som rådde före införandet av stödmöjligheterna, nämligen att ekonomiskt starka kommuner har bättre förutsättningar att bygga och tillhandahålla industrilokaler än vad de mest utsatta kommunerna har möjlighet till. Sannolikheten för att de jämtländska kommunerna på grund av ökade kostnader tvingas avstå från att hålla en viss lokalberedskap kan med den föreslagna förändringen bedömas som stor. Vi delar självfallet den uppfattningen som framkommer i propositionen att det inte är förenligt med det statliga stödet till kommunerna att stärka en tendens hos företagen att undvika egna byggnadsinvesteringar. Syftet med stödet bör enligt vår mening i första hand vara att kommunerna skall ha en viss beredskap så att presumtiva hyresgäster skall kunna erbjudas lokaler. Detta syfte tillgodoses emellertid av att några hyreskontrakt inte längre behöver vara tecknade för att stöd skall utgå. Med hänvisning till det här ovan anförda föreslår vi att avslår regeringens förslag om försämring av stödet till kommunala industrilokaler. () ()
mot · G5022340 · 1982-03-25 00:00:00 — Motion 1981/82:2340 Program för regional utveckling och resurshushållning (prop. 1981/ 82:113) uppställda mål om att ge människor i alla delar av landet tillgång till arbete, service och god miljö slås fast också i den regionalpolitiska propositionen 1981/82:113. Skall detta kunna förverkligas krävs kraftfulla regionalpolitiska åtgärder även i län som ligger utanför de stödområden vilka föreslås i propositionen. har stor arbetslöshet och är ett utflyttningslän med en befolkningsminskning vaije år . De statliga arbetstillfällena vid försvaret har minskat med ca 5 000 personer . Dessa har inte ersatts med några andra statliga arbetstillfällen. Länet har en mycket liten del av högre utbildning, vilket medför att unga människor i åldersgrupperna lämnar länet för att få högskoleutbildning och sedan ej kan återvända på grund av brist på kvalificerade lämpliga arbetsuppgifter. Strukturomvandlingen inom industrin i medför stora problem. och har genom den tekniska utvecklingen minskat sin personal över hela länet, och samtliga kommuner ställs nu inför svårlösta uppgifter att försöka skaffa nya arbetstillfällen till sina arbetslösa invånare. Uddcomb och har också en kraftig minskning av antalet anställda. Med hänsyn till de bekymmersamma förhållanden som föreligger i förutsätts att kraftfulla åtgärder över stora delar av länet insätts. Åtgärder som motsvarar alla de olika instrument som kan tillämpas enligt principerna i stödområde C. bör komma i fråga. Med anledning av det ovan anförda hemställs att beslutar att ge regeringen till känna vad i motionen anförs om kraftfulla regionalpolitiska åtgärder i .
mot · G5022341 · 1982-03-25 00:00:00 — Motion 1981/82:2341 Program för regional utveckling och resurshushållning (prop. I proposition 1981/82:113 motiverar det svåra sysselsättningsläget i att särskilda resurser anvisas i sysselsättningsfrämjande syfte. Genom att direkta medel anvisas som regionala organ får disponera för redan planerade insatser, bör dessa medel kunna ge snabba och värdefulla resultat. Genom en kombination av dessa direkt riktade medel och de ordinarie regional- och arbetsmarknadspolitiska insatserna, bör det vara möjligt att genomföra projekt, som långsiktigt stärker sysselsättningen i länet. För att dessa och redan tidigare genomförda regionalpolitiska projekt skall kunna fylla avsedda funktioner fordras att företagens konkurrenskraft stärks genom att de långa avstånden till betydande marknader elimineras med ett riktigt fungerande transportstöd. I propositionen framhålls också den stora regionalpolitiska betydelse som transportstödet har för företag inom stödområdet, när det gäller att överbrygga verkningarna av långa transportavstånd. Tyvärr har beslutat om en betydande försämring av transportstödet (/82:5). För regionen betydande företagsenheter kommer därvid i en konkurrenssituation som gör att deras fortsatta existens riskeras. Exempel på sådana enheter är t. ex. Seskarösågen, de mindre sågverken i kustregionen; i , som in sin verksamhet har en betydande vidareförädling åsamkas också betydande fördyringar i sin verksamhet. tolkning av riksdagsbeslutet genom att undanta hyvlade trävaror från rätten till transportstöd kommer icke att främja den stimulans till vidareförädling som var avsedd, Även stålverkens situation kommer vid ett bortfall av transportstödet att fa väsentligt försämrade konkurrensförhållanden gentemot stålverken i . tidigare ställningstaganden och ambitioner att åstadkomma en lönsam stålindustri även i får icke försämras genom att ta bort fraktstödet. En sådan besparing kan åsamka företaget skador till belopp som väsentligt överstiger ett fraktstöd på ca 5 milj. kr. Därför bör fraktstödet även för stålverken bibehållas. Liknande förhållanden torde råda även i de övriga delarna av , varför även där belägna företag med viss förädlingsgrad också i fortsättningen bör komma i åtnjutande av fraktstöd. 1 1981/82. Vi föreslår därför att de kommuner som enligt riksdagsbeslut ingår i transportstödsområde 5 vid transportavstånd de delar av , och som omfattas av transportstödet erhåller Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om en ändring av transportstödet i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G5022342 · 1982-03-25 00:00:00 — Motion 1981/82:2342 Program för regional utveckling av resurshushållning (prop. 1981/ 82:113) I proposition 1981/82:113 föreslås bl. a. att ett fjällmuseum inrättas i . har regeringen beslutat om att sameskolstyrelsen och dess kansli samt en fjällenhet för samordning av arbetet med naturvård och friluftsliv inom länets fjällområden lokaliseras till . Även den regionala rennäringsadministrationen avses att omlokaliseras från till . Detta är enligt vår mening en riktig åtgärd. I detta sammanhang bör också aktualiseras frågan om en flyttning av den centrala rennäringsdelegationen från till . Detta skulle ytterligare förstärka ambitionen att till denna plats knyta en samisk enhet, som därifrån bevakar och tillvaratar samernas intressen. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en utredning angående möjligheterna att lokalisera den centrala rennäringsenheten från till . () ()